prop · FZ0333 · 1975-12-31 00:00:00 — Promemorianinnehåller inte någol material som kan läggas till grund för ettställningstagande i frågan. Inte heller ger det material som utredningen undersitt arbete skaffat in angående bl. a. den hittillsvarande tillämpningen avtvångsförvallningslagen någon ledning för en sådan bedömning. Förslagel avstyrks av 1Södra Roslags domsaga, hyresnämnden, för , hyresnämnden förKronobergs län. stadshypolekskassa,Fastlgheisägareföibundei, HSB, , och . 1 Södra Roslags domsagaframhåller atl det är känt att på marknaden opererar ett låial enskildapersoner och bolag, som handlar med hyreshus i främst spekulativt syfte ochförsummar vad som kan anses vara normal fastighetsförvaltning.Inskrivningsmyndigheten understryker dock atl det rör sig om ett låtal personeroch bolag, som emellertid återkommer desto oftare hos kommunala myndigheteroch hyresnämnder och i massmedia. Det nuvarande systemet ger inte tillräckligeffekt för detta fåtal fall. Det finns därför anledning att ansluta sig tilltanken att komplettera den hittillsvarande lagstiftningen så att olämpligapersoner och bolag på ett tidigt stadium hindras alt inneha hyresfastighetermed risk för att de åsidosätter de regler som gäller för seriösfastighetsförvaltning. ifrågasätter dock omtillståndsprövning är det medel som står närmast till buds. Förslagel innebärenligl inskrivningsmyndigheten att en omfattande apparat tillskapas för attkomma till rätta med ett kvantitativt begränsat missförhållande. Ytteriigaremyndigheter sätts in i kontrollsystemet. En helt övervägande del avkontrollarbetet är inte blott onödigt för att lagstiftningens syfte skalluppnås utan vållar även rättsliga och administrativa komplikationer och medförbetydande kostnadsökningar för stat och kommun. Förfarandet i lagfartsärendenoch i fasligheiskreditgivningen Prop.1975/76:33 42 Seriösa fastighetsägare, banker och andrakreditgivare saml andra som berörs kommer atl betrakta systemet .som ettovanligt onödigt krångel. Systemels associationsrättsliga inslag blir till stordel verkningslösa. Förslagel är sålunda enligt inskrivningsmyndigheten integodtagbart. för har under de senaste åreniakttagit ett antal fall i vilka fastigheter har förvärvats av enskilda ellerbolag vilka inle har bedrivit fastighetsförvaltningen på ett godtagbart sätt.Hyresnämnden understryker alt förvaltningen av fierfamiljshus iKristianstads län och fullgörs i de allra flesta fall pä ettansvarskännande sätt. Härtill kommer att myndigheternas möjligheter att ingripai fall av vanvård av bostadsfastighel har ökat betydligt,exempelvis genom tillkomsten av ivångsförvaltningslagen ochbostadssaneringslagen. Även om tvångsförvallningslagen effektiviseras så attmöjligheterna alt snabbt genomföra erforderiig upprastning eller åstadkomma godförvaltning ökar. bör enligt hyresnämnden strävan vara att förebygga sådanasituationer som motiverar tvångsförvallning. Det direkta besittningsskydd somnormalt finns belräffande bostadslägenheter blir av föga värde förhyresgästerna om fastigheten inle underhålles eller om förvaltningen på annatsätt försummas. Hyresgästernas intresse av att garantier i görligaste månskapas för god förvaltning väger därför tungt. Å andra sidan talar enliglhyresnämndens mening vissa omständigheter mol genomförandet av den föreslagnalagstiftningen. Vad gäller län och är del nämligensåvitt hyresnämnden känner till fråga om ell tämligen litet antal fall sommotiverar den föreslagna lagstiftningen. Bostadssaneringslagen har nyligenträtt i kraft. Dessa förhållanden talar för att utvecklingen på bostadsmarknadenunder avvaktas innan ställning tas till den föreslagnalagstiftningen. Tillståndsprövningen i förslaget innebär ytterligare ettmoment vid överiåtelse som i det stora fiertalet fall framstår som en onödigomgång. Man kan inte heller räkna med alt tillståndsprövningen kommer all isamlliga fall medföra garantier för godtagbar fastighetsförvaltning. Det kaninle uteslutas att bulvanförhållanden kan komma att etableras, något som intehar berörts i den remitterade promemorian. Del är svårt atl ta ställning tillförslagel eftersom promemorian saknar uppgifter såväl om frekvensen av dåligfastighetsförvaltning som om de antal fall av faslighetsöveriåtelser på vilkaden föreslagna lagen kan väntas bli tilllämplig. Även om vissa bärande skälframförts för den föreslagna lagstiftningen, anser sig hyresnämnden dock intepå grundval av den remitterade promemorian kunna tillstyrka att förslagelgenomförs. Liknande synpunkter framförs av hyresnämnden för . Sverigesstadshypolekskassa anför alt det från kreditgivnings-synpunkt självfallet intefinns något att erinra mot det uppgivna ändamålet med lagstiftningen. Detligger i kreditgivarens intresse atl belånade fastigheter förvaltasbetryggande och att härvid underhållet inle eftersatts. Styrelsen kanemellertid inte utifrån sina erfarenheter vitsorda all någol behov Prop.1975/76:33 43 föreliggerav den föreslagna lagstiftningen och anser sig inte kunna tillstyrka förslagel.Om det emellertid skulle införas en obligatorisk pröyning av kvalifikationernahos förvärvare av bostadsfasligheter, bör enligt siadshypo-lekskassanbestämmelserna utformas så atl den seriösa fasiighetshandeln inte onödigtförsvåras. Även föreningsbankers förbund anser attdet föreslagna systemet är omständligt och dyrbart. Förbundet finner detomotiverat atl genomföra tillslåndstvång vid alla överlåtelser för alt kommatill rätta med de säkeriigen fåtaliga överlåtelser som har spekulation tillhuvudsyfte. Förbundet ifrågasätter om inle redan existerande möjligheterinnebär tillräckliga garantier för att tillförsäkra hyresgästerna denbostadsstandard som är föreskriven i lag. Från kredilgivarsynpunkl är det ennackdel atl frågan om överlåtelses giltighet hålls svävande. Frånvaron avkontroll vid aktieöverlåtelser minskar dessutom effekten av förslaget. Man kanifrågasätta om de eventuella nackdelar spekulationsköp innebär förhyresgästerna är så stora att en lagstiftning av föreslagen typ är motiverad. fastslår till en börjanall strävandena att från fastighetsförvaltning utesluta misskölsamma ägare ochförvaltare av hyreshus helt sammanfaller med förbundets intresse.Organisationen uppfattar det som påtagligt besvärande att ett fåtal fastighetsägaregenom brister i förvaltningen ofta kan dra oförtjänt ovilja över denöverväldigande majoriteten av goda förvaltare. Antalet försumligafastighetsförvaltare är emellertid enligl förbundet försvinnande iiiet. a. av den omständigheten all ivångsförvaltningslagen endasttillämpats i ett fåtal fall lagen funnits lill. Demissförhållanden som påtalats i förslaget lorde man mycket väl kunna komma tillrätta med utan ytteriigare lagstiftning. Efter den översyn av tvångsförvallningslagensom f. n. pågår inom bosladsförvaltningsulredningen har man enligl förbundetanledning att räkna med att lagen blir ett än effektivare medel att komma tillrätta med försumlig faslighetsskölsel. En fortlöpande kontroll av bostadsfastighetersskötsel är självfallet betydligt mera ändamålsenlig än den som man kanåstadkomma vid slumpvis uppträdande överlåtelsetilirällen. Förbundet framhållerockså att de lagändringar som genomförts i hyreslagen och bostadssaneringslagenmed giltighet ger hyresgästerna utomordentligamöjligheter alt tvinga en ovillig hyresvärd lill såväl förbältrings-somunderhållsarbeten. Verkningarna av dessa nya regler har ännu inle hunnit visasig. Möjligheterna till statliga lån, utan vilka en modernisering av ett äldrehyreshus knappast kan komma lill stånd, är begränsade. Kontrollen frånförmedlingsorganet är så omfattande atl även härigenom en stark sållning skerav den krets personer som kan uppträda som köpare av ett hyreshus. Förbundetsbedömning är alltså att tillståndsprövning inle behövs med hänsyn till denlagstiftning som redan finns. Om förslaget ändå genomförs, förefaller detförbundet tämligen orimligt att alla förvärv prövas. Avsedda effekter måsteenligt förbundet kunna uppnås på betydligt 1975/76:33 44 Så t. ex. ligger det nära till hands att frågan om förvärvskonirollsamordnas med förköpsprövningen. Det finns enligt förbundet åtskilligalösningar som kan vara överiägsna förslaget i promemorian och som inle innebärtillnärmelsevis så myckel administrativt krångel med onödig tidsutdräkt ochstora kostnader för såväl del allmänna som den enskilde. HSB anför atl det under de senasie åren förekommittransaktioner med företrädesvis äldre flerfamiljshus inom en förhållandevisbegränsad krets av personer eller av dessa personer ägda låmansbolag. Sådanatransaktioner synes kunna ha höjt priserna på fastigheterna med därav följandeförmögenhetsökning för säljarna utan alt hyresgästerna lått en bättreförvaltning av husen. Tvärtom har i vissa fall underhållet fortsatt atlkraftigt eftersättas och det kan inle uteslutas atl köparna betalt så alt de uttömt sina ekonomiska möjligheter atl ge fastigheternaett ur allmänt synpunkt tillfredsställande underhåll. 1 förhållande lillsamtliga fastighetsöverlåtelser är emellertid dessa transaktioner av begränsadomfattning och det är därför kanske svårt atl som skett i promemorian dra slutsatsen,atl hyresfastigheter skulle ha börjat behandlas som handelsvara. Promemorianredovisar i vart fall inget stöd för dessa påståenden. Enligt HSB:s mening ärdel nuvarande regelsystemet tillräckligt för atl skydda hyresgästernasintressen och någon anledning att genomföra den föreslagna lagstiftningen finnsinte. Om lagstiftning av föreslagen natur ändå skulle genomföras, bör det skegenom nödvändiga kompletteringar i befintlig lagstiftning. Liknande synpunkterframförs av . .Advokatsamfundet anser att det är ell väsentligtsamhällsintresse all sörja föratt en rimlig bostadsstandard upprätthålls ochatt ändamålsenliga åtgärder vidtas föratt förverkliga detta. Den föreslagnalagstiftningen fyller emellertid enligt samfundets mening knappast dennafunktion och lagförslaget kommer knappast i nämnvärd utsträckning all förbättrahyresgästernas villkor. Om förslaget genomförs, torde praktiskt laget samtligasökta tillstånd komma att beviljas. Följden av lagförslaget blir därför i deallra flesta fallen endast en tidsödande omgång, förmodligen utdragen överfiera månader, som endasl undantagsvis kommer att fylla någon funktion men somkommer atl innebära en avsevärd belastning för hyresnämnder och kommunalaorgan. Tidsutdräkten kommer dessutom all under lång lid hålla köpet svävandemed de olägenheter som detta medför. För den ringa effekt som lagförslaget kanberäknas medföra för hyresgästerna är del enligt samfundets mening inle befogatall bygga upp en kontrollapparat av det slag som förslaget innehåller. Det ioch för sig befogade önskemålet alt motverka spekulation i bostadsfastigheterbör enligt samfundels uppfattning tillgodoses på annat sätt. Spekulation medeventuell åtföljande värdestegring berör f. ö. inte nödvändigtvishyresgästernas situation. I promemorian har ingen utredning gjorts rörandeomfattningen av spekulationsköpen. En sådan utredning skulle ha varit önskvärdför att möjliggöra en mera bestämd uppfattning om 1975/76:33 45 Spekulationsfallen kan i jämförelse med antalet seriösaförsäljningar antas vara mycket lå. Någraremissinstanser redovisar en negaliv inställning till förslaget ulan atl därförvilja avstyrka det helt. Hit hör hyresnämnden för ,bankinspektionen, (majoriteten), kommun. kommun(majoriteten) och Näringslivets byggnadsdelegallon. för län anför att det i promemorian inte redovisas något material som kange underlag tor att omedelbara åtgärder av det slag som föreslås i promemorianbehövs. Vad beträffar förhållandena inom Göteborgsnämndernas verksamhetsområdetorde de ärenden angående i första hand tvångsförvallning som hyresnämndernahandlagt närma.sl ge stöd för åsikten alt det är möjligt altkomma lill rätta med försumliga fasiighelsförvaltare inom ramen för enreviderad ivångsförvalt-ningslagsliftning. Bankinspektionen säger sig hysa allvariigabetänkligheter inför den i olika avseenden långtgående och administrativtbetungande lagstiftning som föreslås, även om inspektionen har förståelse föråtgärder för alt komma lill räiia med den osunda spekulation i fastigheter somförekommer. Denna handel med fastigheter har dock - såvitt inspektionen har sigbekant -en begränsad omfattning om man ser till fastighetsmarknadens totala omsättning.Inspektionen vill ifrågasätta om en lagstiftning med så långtgåendekonsekvenser för enskilds rätt och verkningar i övrigt kan tillräckligt motiverasav de intressen som avses skola bära upp den. Anses del framlagda förslagetändå böra läggas till grund för lagstiftning, hemställer inspektionen bl. a.alt bestämmelserna om inlösen av aktier utgår. Enligl har man rätt att vänta sigatt förarbetena till ett lagförslag av sådan betydelse som det nu ifrågavarandeklart redovisar bakgrunden till förslaget. Förslaget har som utgångspunkt detpåstådda förhållandet atl omsättningen av äldre flerfamiljshus ökat och atthyresfastigheter börjat behandlas som handelsvara. Ingen utredning sombestyrker dessa påståenden redovisas emellertid i promemorian. Kommunen saknarför sin del sådan ingående kännedom om fastighetsmarknaden som fordras för attta ställning lill dessa påståenden. Kommunen ifrågasätter om uppfattningen attgällande lagstiftning är otillräcklig för att komma till rätta med demissförhållanden som man sålunda ansett föreligga är riklig och framhåller atltvångsförvaltningslagen, saneringslagen och hyreslagen samt dessutom det s. k.markvillkoret för statliga fastighetslån utgör goda hjälpmedel. Enligtkommunen är det svårt att finna exempel på olägenheter för hyresgästerna,orsakad av enbart ägandeförhållanden, som inle kan avstyras med befintligaresurser. Kommunen anser för sin del atl den lagstiftning vi under senare tidfått på fastighetsrättens område borde ge betryggande möjlighet för kommunernaoch hyresgästerna au tillse att god förvaltning av bostadsfasligheteråsiadkommes. 1 vart fall är del kommunens åsikt atl man bör avvakta medytterligare lagstiftning på området till dess 1975/76:33 46 mangenom ännu någon tids tillämpning av gällande lagar kunnat bilda sig en klaruppfattning av deras användbarhet. Pågående utredningar utgör ett ytterligareskäl att uppskjuta ny lagstiftning. I och för sig kan ifrågasättas om intekommunerna behöver ytteriigare hjälpmedel för att påverka prisbildningen ochframför allt i äldre hyresfastigheter. Den nu föreslagna lagstiftningen tordeemellertid få mycket underordnad betydelse i detta avseende anser kommunen. Promemorieförslagelinnebär enligt kommun ett ganska djupt ingrepp i den enskildes rätt allfritt förvärva och äga fastigheter. Kommunen är av den uppfattningen, attantalet fall av påtagligt olämplig bostadsförvaltning minskat i kommunen, ävenom försumlighet alltjämt kvarstår i fråga om vissa fastigheter. Kommunen pekarvidare på den lagstiftning som redan finns på området och framhåller alt dennaär tämligen ny och all lillräcklig erfarenhet därav ännu inte vunnits. Det börenligt kommunen medföra, att del bör anslå med införande av en lag omförhandsprövning av förvärv av bostadsfastigheter. Endast om den förstnämndalagstiftningen jämte en skärpning av tvångsförvallningslagen skulle visa sigotillräcklig bör på nyu övervägas så långt gående lagstiftningsåtgärder sompromemorieförslagel innebär. Det torde, menar kommunen, kunna antas, all hyresgästernakommer att bli alltmera medvetna om sina rättigheter enligt gällande lagstiftningoch att detta i förening med hyresgäsiorganisaiionernas stärkta ställningkommer atl bidra till atl effektiva åtgärder mot missbruk sätts in. Inte heller kommun anser alt denproblemställning som behandlas i promemorian framstår som något sådant problematl lagstiftning skulle vara nödvändig på området. Kommunerna och samhället harenligt nuvarande lagstiftning goda möjligheter att komma till rätta med inteönskvärda förhållanden på fastighetsmarknaden, som t. ex. i sista hand expropriation. Näringslivets byggnadsdelegalion finner att detsjälvfallet är ett starkt allmänintresse att ägare av bostadsfastigheterkänner ansvar för sina hyresgäster. Au på föreslaget sätt söka gallra blandfastigheisköparna genom en särskild reglering, som omfattar hela marknaden,måste emellertid anses vara alltför långtgående med hänsyn till det ringaantalet fall av sådant missbruk som förvärvskonirollen avses förhindra. Dålagförslaget synes ha tillkommit utan mera ingående utredningsarbete och därförär mycket allmänt hållet, är effekten av det skisserade kontrollsystemet svåralt förutsäga. Ett mera angeläget intresse är enligt delegationen altfortlöpande kunna följa bostadsfastigheiersskötsel i stället föratt sätta inmomentana kontroller av tvivelaktigt värde vid slumpvis uppträdandeöveriålelsetilirällen. En sådan kontinueriig övervakning av fastighetsägarnasskötsel av bostadsfasligheter finns. De gällande reglerna innebär enligldelegationen att samhällets kontroll över fastighetsmarknaden redan är avsådan omfattning, att ytteriigare regleringar skulle bli onödigt betungande.Den föreslagna konlrollagslift- 1975/76:33 47 ningenssyfte lillgodoses i praktiken på det troligen praktiskt mest intressanta tillämpningsområdetinom ramen för den prövning som undan för undan kommer au ske enliglbostadsfinansieringsförordningen. Delegationen finner således inte behovet avden föreslagna lorvärvskontrollen styrkt. De problem man på delta sätt velatlösa hör dessutom naturligen lill uppgifter, som kan ses över av de nuverksamma bostadsförvallnings- och jordförvärvsutredningarna. En målsättningbör därvid vara atl åstadkomma ett mera lällhanteriigt system än detföreslagna. Förslagetatt kontrollen bör begränsas till fastigheter som innehåller fler än fyrabostadslägenheter kritiseras av några remissinstan.ser. Så t. ex. anserbostadsslyrelsen och Näringslivets byggnadsdelegation att det knappast finnsfog för att inordna byggnader av en .så ringa storieksordning i prövningen.Minimigränsen bör därför enligl dessa remissinstanser sättas vid ell störreantal lägenheter. Skall den föreslagna gränsen gälla, anser delegationen attfastigheter, som inte huvudsakligen är avsedda för bostadsändamål, bör undantasfrån förvärvskontrollen. I van fall bör en högre gräns särskill stipuleras försådana fastigheter. Delegationen syftar främst på fastigheter med huvudsakligenkontorslägenheter men dessutom elt fåtal bostäder. Också Sparbanksföreningenifrågasätter om inle eti större antal små hyresfastigheter bör uteslutas fråntillståndsprövningen genom en höjning av lägenhetstalet fyra till förslagsvisnio. är av motsattuppfattning. Motiven för avgränsningen vid fyra lägenheter är enligtförbundets mening vagt utvecklade. Om man ser enbart till syftet att förhindraspekulationstorvärv har undantaget av de mindre fastigheterna kanske mindrebetydelse. Betraktar man emellertid det viktigare syftet att över huvud lagetsöka förhindra att de boende utsätts för olämpliga förvaltare, blir det svårareatt bedöma var gränsen skall gå. Mycket talar enligt förbundels mening för undantar endast en- och tvåfamiljshus. Enligt kommun bör lagstiftningen antingenanknyta direkt lill förköpslagen, så att alla fastigheter utomvillafastigheter prövas enligl tillståndslagen, eller utformas så att endastbostadsfastigheter med fler än lio lägenheter underkastas tillsiåndslagen. Ett par remissinstanser ifrågasätter omlagstiftningen börgöras tillämplig generellt. i SödraRoslags domsaga förordar således att lagens tillämpning begränsas tillStockholms-, Göteborgs- och Malmöområdena medan inskränkersig lill att ifrågasätta om en lagstiftning av generell karaktär är motiverad.Hyresnämnden för har en annan uppfattning och menar atllagstiftningen, om den skall genomföras, bör gälla hela riket. 1975/76:33 48 , inskrivningsmyndigheten i SödraRoslags domsaga och HSB anser att det saknas anledning att låta lagen omfattaockså fritidsfastigheter. anser vidare i likhet län att byggnader på ofri grund utanolägenhet bör kunna undantas från lagstiftningens tillämpningsområde. Belräffande förslagel om kontroll av aklie- ochandelsförvärv påpekar byggnadsdelegation all de föreslagnabestämmelserna om relationerna mellan fastigheters taxeringsvärde och detbokförda värdet av övriga tillgångar lorde kunna få effekten atl också bolagdär tyngdpunkten ligger i annan verksamhel än faslighetsförvaltning kan kommaatl beröras av kontrollsystemet. Därmed skulle kontrollen över aktieomsätiningenäven komma att omfatta företag som inte är typiskt bosiadsförvallande och på såsätt bli alltför vidlyftig särskilt som den är koordinerad med den kommunalaförköpsrätten. Ingripanden skulle kunna ske mot företag, vars re-allillgångarlill övervägande del inte består av bostadsfasligheter, beroende på attfastighetstaxeringsvärdena är avsevärt högre än de bokförda värdena på övrigatillgångar. Delegationen anser därför att andra relationer mellan värdena avfastigheter och av övriga tillgångar bör övervägas. Bostadsfastigheternasvärde bör vara mera dominerande för att förvärvskontroll skall träda ifunktion. Delegationen menar också alt förslaget kan leda lill alltför storakrav på aktieköpamas förmåga alt kunna analysera huruvida bolaget är sådant atlförvärvstillstånd skall sökas. Osäkerhet kan komma all råda om förvärvet skellföre ellerefter lagens ikraftirädande, om tillstånd erfordras eller om någotogiltigt fång skett i ett föregående led i förvärvskedjan till följd avbristande förvärvstillstånd. Delegationen anser därför alt godkännande avförvärv bör medföra alt eventuella tidigare brister härvidlag lämnar förvärvetorubbat, dvs. en raiihaberande verkan såsom vid lagfart bör införas.Förvärvskontrollen bör vidare enligt delegationens uppfattning inskränkas tillatt gälla andelar, som ensamma eller tillsammans med tidigare ägda ger eltbestämmande inflytande i bolaget. En kontroll av smärre förvärv skulle blialltför vidlyftigt och arbetskrävande. Den sistnämnda synpunkten delas av .Advokatsamfundet. Ett par remissinstanser anser att gränsdragningenmellan tillståndspliktiga och icke tillståndsplikliga aktieförvärv inte ärtillräckligt klar. Enligt JK:s mening, som delas av inskrivnlngsmyndighetern ISödra Roslags domsaga, kan den regel som avser att bestämma vad som menas medfåmansbolag inie anses fylla rimliga krav på klarhet. JK är medveten om attregeln redan finns i annan lagstiftning men anser att detta inle bör tillmätasavgörande betydelse i sammanhanget. Skälet härtill är atl det nu är fråga omgiltighet eller ogillighet av förvärv, inte om hur beskattning skall ske e. d.Med den konstruktion som har föreslagits kan ett aktieförvärv efter lång tidkomma alt förklaras ogiltigt därför alt tillstånd skulle ha sökts enligt lagen.Även om man inle bör överdriva riskerna, är delta otillfredsställande och kanmenligt påverka aktieomsätiningen. JK ifrågasätter också om regeln är ef- Prop, 1975/76:33 feklivlför sitt syfte. Även den som innehar ett mindretal aktier kan ofta - beroendepå ägarstrukturen i övrigt - utöva ell bestämmande inflytande på samma sätt somde aktieägare som avses med förslaget. I många av de fall då aktietransaklionensker i bolag, som med den föreslagna lydelsen otvetydigt faller utanför lagen,kan därför synas väl så starka motiv att granska förvärvet enligt de kriterierlagen ställer upp. Lagförslagets lösning har ett visst mått av godtycke översig. Också hyresnämnden for , hyresnämndenför och efterlyser en närmareprecisering av begreppet lamansbolag. i anför dessutomatl frågan om lillslåndstvångets omfattning kan vara oviss också näraktieförvärv avser exempelvis en rörelse där fastighetsförvaltningen utgör endel, liksom i koncernförhållanden. Enligt hyresnämndens mening kommerlillslåndstvångets omfattning vid aktieförvärv och därmed också frågan omförvärvens giltighet atl i alltför stor utsträckning bli beroende av parternasegen bedömning. Denna bristande precision kommer f. ö. också atl gällakommunernas föreslagna rätt att inlösa aktie, vilken ju anknutits lilllillståndstvångel.