prop · FZ03180 · 1975-12-31 00:00:00 — Beteckningen fastighet i KL svarar alltså mot fastegendom enligt JB. En annan sak är att för fastigheter skalltillämpas även på viss lös egendom och att olika delar av en fastighetskattemässigt kan behandlas på skilda säll. Således skall t. ex. bestämmelserom fastighet i princip tillämpas i fräga om byggnad på annans mark (4 S andraslyckel KL). Vid fastighetstaxering gäller ä andra sidan att värdet avindustritillbehör (2 kap. 3S JB), inte skall medräknas i taxeringsvärdet (9 Stredje slycket KL), 1 taxeringsvärdet ingår däremot markanläggningar enligt 2kap. I S JB och byggnadstillbehör enligl 2 kap, 2§ JB. Vidberäkning av inkomst av jordbruksfastighet och rörelse får kostnad föranskaffning av driftbyggnad dras av genom årliga värdeminskningsavdrag.Avdragen uppgår normalt till av byggnadens anskaffningskostnad. 1anskaffningskostnaden inräknas dock inte all egendom som civilrättsligt settutgör tillbehör till byggnaden, I anskaffningskostnaden för driftbyggnad ijordbruket inräknas t, ex, inte sådana delar och tillbehör som är särskillavsedda att direkt tjäna byggnadens användning i driften såsom bås,mjölkningsanläggning och ventilationsanordning (punkt 3 av anvisningarna till22 S KL). Motsvarande gäller för byggnad som är avsedd all användas i ägarensrörelse, I en rörelsebyggnads anskaffningskostnad inräknas således inte värdetav sådana delar och tillbehör som är avsedda att direkt tjäna byggnadensanvändning för rörelseändamål, även om de civilrättsligt tillhör byggnaden(punkt 7 av anvisningarna lill 29 S KL). 1 fråga om tillgångar av nu nämntslag, s. k. fasta inventarier, tillämpas i stället de avskrivningsregler somgäller för lösa inventarier i jordbruk och rörelse. Fastainventarier behandlas skattemässigt som lösa inventarier även när faslighetenavyttras. Den del av vederlaget för en fastighet som belöper på fastainventarier utgör intäkt av jordbruksfastighet eller rörelse och skall därförinte tas med vid beräkning av realisationsvinst (punkt 1 av anvisningarna till35 S KL). Fastainventarier är civilrättsligt antingen byggnadstillbehör eller industritillbehör.På samma sätt som fasta inventarier behandlas vid beskattningen också vissamarkanläggningar, I jordbruket skall inventariereglerna tillämpas t.ex. på enuianför ett djurstall beliigen gödselbassäng och på ledningar för vatten,avlopp, ström m, m. som är avsedda för jordbruksdriften. Inventariereglernatillämpas ocksä på stängsel och liknande avspärrningsanordningar (punkt 4 avanvisningarna till 22 S KL). Motsvarande gäller för markanläggning pårörelsefastighet (punkt 16 av anvisningarna till 29 S KL). nämndamarkanläggningar torde civilrättsligt ulgöra fast egendom som avses i 2 kap, och ingår - i likhet med sådana fasta inventarier Prop.1975/76: 180 49 somär byggnadstillbehör enligl 2 kap. 2 S JB - i fastighetens taxeringsvärde.Däremot ingår värdet av industritillbehör (2 kap. 3 § JB), som lidigare påpekats,inte i taxeringsvärdet. Realisationsvinstheskatlningenträffar den på grund av fastighetsavyttringen uppkomna vinslen. Vidbedömningen om vinst uppkommit eller inte görs i princip en jämförelse mellan åena sidan vad som erhållits för fastigheten (försäljningspriset) och å andrasidan summan av alla omkostnader för förvärvet och avyttringen(omkostnadsbeloppet). Omkostnadsbeloppet utgör summan av den ursprungligaköpeskillingen eller motsvarande värde (ingångsvärdet), kostnader förförbättring av fastigheten under innehavsliden, inköps- ochförsäljningsprovision, stämpelskatt o. d. saml -i vissa fall - ett fast tilläggpå . Ingångsvärdet och förbättringskostnaderna fär uppräknasmed hänsyn till förändringar i prisnivån (indexuppräkning).Omkostnadsbeloppel skall dock minskas med summan av vissa lill fastighetenhänförliga värdeminskningsavdrag för vilka den skatlskyldige åtnjutit avdragunder innehavstiden. Överstiger del på detta sätt beräknade omkostnadsbeloppetfastighetens försäljningspris uppkommer inte någon vinst och avyttringenföranleder då inte beskattning. Enligten gjord ändring i punkt 2 av anvisningarna till 36 § KL (prop.1975/76:79, SkU 1975/76:28, rskr 1975/76:171, SFS 1976:85) gäller särskildaregler när delägare i fåmansföretag eller honom närstående person avyttrarfastighet lill fåmansföretagel. Vid sådan avyttring får ingångsvärdet inteberäknas med ledning av taxeringsvärdet visst år. Indexuppräkning fär integöras och 3 000-kronorstillägg får inte åtnjutas. RSV kan dock medge dispensfrån dessa regler om avyttringen skett av organisatoriska eller andrasynneriiga skäl. Somframgår av det föregående skall värdel av fasta maskiner och sådanamarkanläggningar, som i avskrivningshänseende behandlas som inventarier, intelas med vid beräkningen av realisationsvinst. .Som intäkt av tillfälligförvärvsverksamhet skall således redovisas skillnaden mellan helaförsälj-ningslikviden och den del av försäljningslikviden som belöper på fastainventarier och därmed i avskrivningshänseende jämställda tillgångar. 1 konsekvenshärmed borde också gälla att man vid beräkning av omkostnadsbeloppets storiekskall bortse från värdel av fasta inventarier o. d. KL innehåller dock inlenågon föreskrift härom. Det torde emellertid vara helt klart att man - i defall då ingångsvärdet beräknas med ledning av fastighetens taxeringsvärde -inte skall reducera taxeringsvärdet med den del därav som kan anses belöpa påfasta maskiner o. d. som avyttrar fastighet förvärvat denna genom köp, byte eller därmedjämföriigt fång, är fastighetens ingångsvärde i princip lika med köpeskillingenför fastigheten. Om fastigheten har förvärvats genom ett be- 4 1975/76. Prop.1975/76:180 50 nefiktfång, t. ex. arv, gåva eller bodelning, får som ingångsvärde tas upp denköpeskilling som föregående ägaren har erlagt vid sitt förvärv av fastigheten.Är även föregående ägares förvärv av benefik natur utgår man frånköpeskillingen för fastigheten vid det tillfälle då fastigheten senast förvärvatsgenom köp, byte eller därmed jämföriigt fång. Ingångsvärdetkan vara svårt att fastställa om den skatlskyldige innehaft fastigheten underlång tid eller då ingångsvärdet skall beräknas på grundval av en tidigareinnehavares förvärv. För att underlätta vinstberäkningen har för dessa falltillskapats vissa alternativa metoder för beräkning av ingångsvärdet. Såledesgäller att, om den avyttrade fastigheten innehafts , denskatlskyldige i stället kan som ingångsvärde använda av dettaxeringsvärde som gällde för fastigheten före avyttringen. För fastighetsom sålts kan man alltså, förutsatt att fastigheten innehafts sålänge, gä tillbaka lill del taxeringsvärde som gällde 1955, Ominnehavstiden för den avyttrade fastigheten kan ledas tillbaka så långt somtill eller tidigare, fär den skatlskyldige även välja all som ingångsvärdeför fastigheten använda av fastighetens taxeringsvärde för , Vidarekan den skattskyldige, om han förvärvat den avyttrade fastigheten genom arveller testamente eller genom bodelning i anledning av makes död, alltid somingångsvärde välja 150 96 av fastighetens taxeringsvärde året före det år dådödsfallet inträffade eller motsvarande i arvsskattehänseende gällande värde,förutsatt att dödsfallet ägt rum , Någon motsvarande regel gällerdäremoi inte vid förvärv genom gåva. Man får här enligl huvudregeln gå tillbakatill givarens ingångsvärde. 1alla de fall då ett taxeringsvärde får ligga till grund för vinstberäkningengäller att, om taxeringsvärde inte fanns åsalt för den avyttrade fastighetenför resp. är, motsvarande värde får uppskattas med ledning av taxeringsvärdetför fastighel, i vilken den avyttrade egendomen ingått, eller närmasl därefieråsatta taxeringsvärde. Det sagda gäller t.ex. när avyttringen avser endast endel av den ursprungligen anskaffade fastigheten eller när denna anskaffats viden sådan tidpunkt att taxeringsvärde inle hunnit åsättas fastigheten. Vidberäkning av realisationsvinst skall i princip hänsyn tas till de förbättringskostnadersom den skatlskyldige lagt ned på fastigheten. Till förbättringskostnad räknaskostnader för om-, till- eller nybyggnad, dvs, kostnader som inle äromedelbart avdragsgilla vid inkomsttaxeringen. 1 omkostnadsbeloppet får alltsåinle inräknas reparations- och underhällskostnader. Denna princip gäller dockinle undantagslöst för fastigheter som beskattas efter schablon enligt 24 S 2och 3 mom, KL. dvs. en- och två-familjsfastigheter (villor) samt fastighetertillhörande bostadsföreningar, bo- 1975/76:180 51 sladsaktiebolagoch s. k. allmännyttiga bostadsföretag. Reparations- och underhållskostnaderavseende sådana fastigheter får räknas som förbättringskostnad i den månfasligheten genom reparationen är i bättre skick vid avyttringen än vidförvärvet. 1fråga om rätt all i omkostnadsbeloppet inräkna förbättringskostnader-'föreligger en beloppsspärr på . Vid vinstberäkningen tas således hänsynendast lill sådana förbättringskostnader - och därmed jämställda reparations-och underhållskostnader - som under beskattningsåret uppgått till minst 3 000kr. Som en yttersta tidsgräns för utnyttjandet av denna avdragsrätt gäller attavdrag för sådana förbättringskostnader inte i nägot fall fär tillgodoräknasför tid före år 1914.1 de fall då ingångsvärdet beräknas med ledning avtaxeringsvärdet före avyttringen eller taxeringsvärdet året före dödsfallet(bouppteckningsvärdet) eller motsvarande värden, gäller att avdrag inte fårgöras för förbättringskostnader som uppkommit tidigare än föreavyttringen resp, tidigare än året före dödsfallet. Detförden avyttrade fastigheten gällande ingångsvärdet - antingen della utgörköpeskillingen vid förvärvet eller något av de till uppräknadetaxeringsvärden (eller motsvarande värden) som alternativt får användas såsomingångsvärde - skall omräknas till det belopp vartill det skulle ha uppgåttefter det allmänna prisläget under det år då avyttringen skedde. Detsammagäller i fräga om de förbättrings- och därmed jämförliga reparations- ochunderhållskostnader för vilka avdrag får ske vid realisationsvinstberäkningen.Denna omräkning sker med ledning av en indexserie, grundad påkonsumentprisindex och levnadskostnadsindex, med som basår. Omingångsvärdet avser år , sker omräkningen som 1914, RSV fastställer de omräkningstal som skall tillämpas, Omfastighetsavyttringen omfattat byggnad som i huvudsak är avsedd att användasför bostadsändamål, fär vid vinstberäkningen avdrag göras med ett belopp av . för varje påbörjat kalenderår före taxeringsåret som bostadsbyggnadenunder innehavstiden funnits på fastigheten, dock inte än år1914. Med innehavstid förstås här den innehavslid som ligger till grund förvinstberäkningen. Vid beräkningen av innehavstidens längd måste alltså i endel fall hänsyn tas lill mer än en ägares innehav. Om ingångsvärdet utgörtaxeringsvärdet 20 är före avyttringen eller taxeringsvärdet året föredödsfallet (bouppleckningsvärdet) eller motsvarande värden, får avdrag med . ej göras än före avyttringen resp. åretföre dödsfallet. Finnspå den avyttrade fastigheten mer än en bostadsbyggnad, beräknas avdraget endastför fastighetens huvudbyggnad. 1975/76: 180 52 Somframgått av del föregående skall vid beräkning av realisationsvinstens storiekhänsyn las till värdeminskningsavdrag som den skattskyldige åtnjutit underinnehavstiden. 1 fråga om avdrag, som hänför sig till byggnad och därmed vidberäkning av värdeminskningsavdrag likställda tillgångar, gäller alt någonminskning av omkostnadsbeloppel inte skall äga rum om del medgivna avdragetvisst år understigit . Denna regel står i viss överensstämmelse medregeln att förbättringskostnader understigande . Hänsyn skall heller inte tas till värdeminskningsavdrag somhänför sig till fasta inventarier och därmed vid beräkning avvärdeminskningsavdrag jämställda tillgångar. Detta sammanhänger med attvederlaget för sådana tillgångar inte realisationsvinstbeskattas utan utgörintäkt av jordbruksfastighet eller rörelse. skattskyldige åtnjutit avdrag för värdeminskning av skog eller annannaturtillgång skall de genom avyttringen återvunna beloppen avräknas frånanskaffningskostnaden. Detsamma gäller beträffande avdrag för värdeminskningpä skogsvägar och täckdikningsanläggningar. Någon belopps-mässig begränsning ärinte föreskriven i dessa fall. Beräknasfastighetens ingångsvärde på grundval av visst års laxerings-värde, skallanskaffningskostnaden inle minskas med andra värdeminskningsavdrag än sådanasom åtnjutits fr, o. m. nämnda år. Beräknas realisationsvinsten med ledning avt.ex, fastighetens taxeringsvärde , får således omkostnadsbeloppel intereduceras med värdeminskningsavdrag som åtnjutits är 1954 eller tidigare. Denbegränsningen gäller vidare att hänsyn i intet fall skall tas till avdrag somåtnjutits . 1 fråga om värdeminskningsavdragen kan slutligenpåpekas att dessa alltid avräknas från omkostnadsbeloppet med sina nominellabelopp. Någon indexuppräkning av medgivna värdeminskningsavdrag förekommeralltså inte. Kommitténhar genomfört en statistisk undersökning av fastighelsför-säljningar.Undersökningen visar alt nuvarande beskattningsregler i regel inte föranledernågon beskattningsbar vinst vid försäljning av egna hem och mindre jordbruk.Mot denna bakgrund diskuterar kommittén möjligheten alt direkt undanta dessafasligheter från realisationsvinstbeskattning. Kommittén har emellertid funnitatt undantagsbestämmelser av detta slag knappast skulle bli lättare alttillämpa än nuvarande regler och pekar därvid bl. a. på svårigheten attdefiniera vilkafasligheter som skulle undantas. Något förslag om särskildaregler för egnahem m. m. läggs därför inte fram utan kommittén ansluler sigtill den nuvarande principiella uppbyggnaden av systemet för beskattning avfastighelsvinster. Detta innebär bl, a. att kommittén inte avviker från detfastigheisbegrepp som f n, tillämpas eller från 1975/76:180 53 principenalt beskattningen även i fortsättningen bör träffa skillnaden mellanförsäljningspriset och kostnaden för förvärvet och avyttringen av fastigheten. Kommitténhar funnit del nödvändigl att skapa en schablonregel för ingångsvärdet beträffandefastigheter som innehafts . Ett av skälen för dennaschablonregel är enligt kommittén att man vid realisationsvinstberäkningenendast bör ta hänsyn till förbättringskostnader som kan styrkas genomverifikationer. Ett sädant krav anses inte kunna uppställas beträffande arbetensom utförts långt innan nuvarande regler om en i tiden obegränsadrealisationsvinstbeskattning infördes. Ettytteriigare skäl för en schablonregel av nu angivet slag är enligt kommitténsuppfattning det förhällandet att omkostnadsbeloppet påverkas av avstyckningarfrän fastigheten och upplåtelser . Kommittén framhäller att detär svårt att beakta hela den faktiska innehavsliden om man uppställerkrav pä att hänsyn skall tas till samtliga tidigare gjorda avstyckningar ochupplåtelser. förslag skall den faktiskt eriagda köpeskillingen i första handanses utgöra ingångsvärde vid realisationsvinstberäkningen. Denna huvudregelskall dock gälla endast för fastigheter som efter ett s, k, stick-datumförvärvals genom köp, byte eller därmed jämföriigt fång. De fastigheter somförvärvats skall anses anskaffade på slickdagen till ett pris sommotsvarar viss procent av då gällande taxeringsvärde. Som stickdatum bör väljasden något av de år då allmän fastighetstaxering ägt rum. Medtillämpning av nu gällande schablonregler för fastställande av ingångsvärdekan en skattskyldig, under förutsätining att han innehaft fastigheten minst 20år, som ingångsvärde välja 150 96 av taxeringsvärdet före avyttringen.Med hänsyn bl. a, härtill har kommittén funnit att 150 96 av 1952 årstaxeringsvärde bör väljas som ingångsvärde för äldre fastighetsinnehav.Kommittén uttalar vidare att ett mycket starkt skäl för att använda den 1januari 1952 som slickdatum är att den av kommittén ulförda statistiskaundersökningen givit vid handen dels att 150 96 av taxeringsvärdeganska väl överensstämmer med uppräknade faktiska anskaffningskostnader förlångtidsinnehavda fastigheter, dels att ett på delta sätt beräknat ingångsvärdekombinerat med fasta tillägg om . fr, o, m, medför ettrimligt beskattningsresultat. Med rimligt be-skatlningsresultat menar kommitténatt en normal försäljning av egnahem eller mindre jordbruksfastigheter sominnehafts under längre lid inte föranleder realisationsvinstbeskattning. förslag genomförs behöver således inte storieken av den faktiskteriagda köpeskillingen utredas när faslighelsförvärvet skett före den I januari1952. Kan den skattskyldige visa att den verkliga köpeskillingen förfastigheten är slörre än 150 96 av taxeringsvärde, bör han emel- 1975/76: 180 54 lertidenligt kommittén ha rätt att vid vinstberäkningen utgä från denna köpeskilling.Fastigheten skall då anses anskaffad för ett prismotsvarande köpeskillingens storlek. Vare sig ingångsvärdet beräknas medledning av den faktiska köpeskillingen eller taxeringsvärdet den 1 januari 1952bör enligt kommittén hänsyn inte las till förbättringskostnader ochvärdeminskningsavdrag som hänför sig till tiden före nämnda tidpunkt. Kommitténutgår från alt de fall dä den eriagda köpeskillingen överstiger 150 96 av 1952års taxeringsvärde är få. Kommittén tillägger att de föreslagna reglerna intebehöver bli bestående för all framlid. När tillräckligt förfiutittorde man kunna fiytta fram slickdagen till ett senare är då allmänfastighetstaxering ägl rum. Det förhållandel attingångsvärdet för äldre faslighetsinnehav kan bestämmas till 150 96 av 1952ärs taxeringsvärde innebär enligt kommittén inte att den nuvarande möjlighetenatt bestämma ingångsvärdet till viss procent av taxeringsvärdet föreavyttringen bör slopas. Regeln att ingångsvärdet vid arvsfall fär fastställastill viss procent av taxeringsvärdet året före dödsfallet föreslås också skolabehällas. Vad gäller procentsatsernas storlek i dessa fall föreslår kommitténinte någon ändring beträffande taxeringsvärden som åsatts . Dessahar enligt kommittén normalt motsvarat 2/3 av marknadsvärdet, varför enuppräkning till 150 96 framstår som motiverad. Vid allmännafastighetstaxering inriktade man sig däremot på att taxeringsvärdet skulleulgöra 75 96 av marknadsvärdet (för vissa fastighetslyper). En värdenivåpå av marknadsvärdet föreskrevs uttryckligen vid allmännafastighetstaxering (9 S andra stycket KL). Med hänsyn härtill föreslårkommittén att ingångsvärdet skall utgöra 133 96 av taxeringsvärdet om denskatlskyldige vill använda ett taxeringsvärde som åsatts vid 1970 eller senareårs fastighetstaxering. Kommitténanför att möjligheten att som ingångsvärde välja 150 96 av taxeringsvärdet vidviss lidpunkt innebär en särskild förmän om den verkliga köpeskillingen varillåg eller fastigheten förvärvats för vederiag i form av livränla. I sistnämndafall skulle - om ingångsvärdet beräknas med utgångspunkt i den verkligaanskaffningskostnaden - den skattskyldige över huvud taget inte få någotingångsvärde. Kommittén anser emellertid inte att sådana specialfall motiverarundantag från rätten alt använda schablonreglerna. Kommitténanför alt det kan medföra en del problem att låta taxeringsvärde bildautgångspunkt för vinstberäkningen för fastigheter som för-värvats före år 1952.Problemen sammanhänger i första hand med alt identitet inte alltid föreliggermellan taxeringsvärde och taxeringsenheten vid försäljnings- ellerupplätelsetillfället. Omden bristande överensstämmelsen beror på delförsäljning eller upplåtelse somskett efter uppstår enligt kommittén delvis sammasvårigheter som när man utgär från den faktiska anskaffningskostnaden.Kommittén betonar dock att problemen av denna art blir mindre än enligt nuvaranderegler, eftersom allt som kan ha hänt Prop.1975/76:180 55 ärborta ur bilden. Kommitténs förslag angående beskattning vid delförsäljning avfastighet redovisas senare (avsnitt 3.2). Komplikationerkan vidare enligt kommittén uppkomma om taxeringsenheten är 1952 inte äridentisk med taxeringsenheten vid försäljningen på grund av att denskattskyldiges fastigheter har sammanslagits lill en större taxeringsenheteller har uppdelats på mindre taxeringsenheter. Sammanslagningar anser kommitténknappast behöva medföra nägra bekymmer. Om däremot den taxeringsenhet somgällde vid fastighetstaxering uppdelats före det aktuellaförsäljningstillfället anses vissa svårigheter kunna uppkomma. Reducering av1952 års taxeringsvärde bör dä enligt kommittén ske genom ettproportioneringsförfarande. Kommittén anför att proportioneringen bör utförasenligt de värderelationer som rådde vid uppdelningstillfället, varvid de efteruppdelningen åsatta taxeringsvärdena kan vara lill ledning. Vidbehandling av förbättringskostnader skiljer kommittén mellan fastigheter somvid den åriiga inkomsttaxeringen beskattas enligl konventionell metod ochfastigheter som beskattas enligt schablon. Schablonbeskattning innebär att vissdel av fastighetens taxeringsvärde skall tas upp som inläkt och att avdrag iprincip inle får göras för andra kostnader än räntor. Schablonmetodentillämpas beträffande villor saml fastigheter tillhörande bostadsföreningar,bostadsaktiebolag och allmännyttiga bostadsförelag. Övriga fastigheter-1, ex,jordbruksfastigheter och hyresfastigheter-beskattas enligt konventionell metod,dvs. pä grundval av verkliga intäkter och kostnader. Vadförst beträffar konveniioneUi taxerade fastigheter konstaterar kommittén altden beloppsspärr som f. n. gäller vid realisationsvinstberäkningen i fråga omkostnad för förbättring av fastigheten - . - inte bara omfattarfastigheter med bostadsbyggnad. Spärren gäller även fastigheter för vilka 3000-kronorstillägget inte får tillgodoräknas, t, ex. obebyggda tomter ochindustrifastigheter. Enligt kommitténs uppfattning kan beloppsspärren medföraotillfredsställande resultat, särskilt i de fall då förbättringsarbetenutförts under är för vilka 3 000-kronorstilläggel inte medges. Kommitténföreslär att beloppsbegränsningen för förbättringskostnader slopas. En sädanlösning anser kommittén vara praktiskl möjlig om förslagel att ingångsvärdetför äldre fastighetsinnehav skall vara av taxeringsvärdegenomförs. Kommitténföreslår vidare att förbättringskostnader, som inte uppförts påavskrivningsplan till ledning för beräkning av värdeminskningsavdrag vidinkomsttaxeringen, mäste verifieras genom fakturor eller räkningar varavframgår totalkostnad och vilka arbeten som utförts. I detta sammanhangframhåller kommittén att avskrivning av konventionellt taxerad annan fastighetfr, o. m, uteslutande sker enligt avskrivningsplan. Även beträffandejordbruksfastighet kommer all avskrivning att ske enligl av- Prop.1975/76:180 56 skrivningsplan.Det är således enligt kommittén endast kostnader fr. o. m. till dessavskrivningsplan börjar tillämpas som kan behöva verifieras genom faktura ellerräkning. Någotundanlag frän regeln att förbättringskostnader skall kunna verifieras är enligtkommittén inte motiverat. Detta ulredningskrav föreslås alltså gällabeträffande kostnader som nedlagts fr. o, m, . Kommittén erinrar om attförslag om icke tidsbegränsad realisationsvinstbeskattning framlades (SOU1966:23 och 24) samt alt realisationsvinstbeskattning enligt äldre regler ägderum om försäljningen skedde . Åtminstone såvitt gällernyförvärv har de skattskyldiga därför enligtkommittén haft anledning alt bevara sina verifikationer avseendeförbättringskostnader. Somnärmare kommer att redovisas i det följande anser kommittén attförbättringskostnader liksom bör uppräknas med hänsyn tillpen-ningvärdeförändringar från det år till vilket de hänför sig fram tillförsäljningstiUfället, Av nuvarande lagtext framgår alt kostnaderna skallanses hänföra sig till det år under vilket de nedlagts. Innebörden av begreppelnedlagt anses dock inle vara helt klar. uppfattning bör förbättringskostnad, som uppförs påavskrivningsplan, anses nedlagd det år då kostnaden uppförts på planen.Förbättringskostnad, som bort avskrivas enligt plan men inle uppförts påavskrivningsplan, föreslås inte få åberopas vid realisationsvinstberäkningen.Kostnad som inte skall uppföras på avskrivningsplan bör, såsom tidigare nämnts,enligt kommittén verifieras med faktura eller räkning.