prop · FZ03204 · 1975-12-31 00:00:00 — Enligt förslaget lill 10 kap, 2 S fär i vanlig lagföreskrivas all även allmän åklagare kan förordna om beslag i begränsadutsträckning, 1 10 kap, II S finns både nu och enligl 1975/76:204 176 departementsförslagetbeslämmelser om rätt för militär befattningshavare all ta uppviglingsskrift iförvar, Soinjagharuivecklatnärmare i den all manna moti veri ngen (avsnitt 7,4) bör TF innehålla en beslämmelseom att regeringen får anmäla tryckfriheisbrott t ill allmänt åtal. Vidare anserjagi likhet med MMU att det i lag bör få föreskrivas att allmänt åtal för iryckfrihelsbroilfår väckas endast efter regeringens medgivande, Beslämmelser av denna innebördhar tagits upp som ett andra stycke i paragrafen. En anmälan till JK enligtandra stycket innebär ingen skyldighet för denne att väcka åtal, JK skallalllid självsiändigl pröva åtalsfrågan. Jaghar lidigare (avsnitl 7,3) förordai att vid tryckfrihetsdomstol skall handläggasinle som bara mäl som rör tryckfrihetsbrott ulan även mäl angående brott somgäller meddelande eller anskaffande av uppgifter för publicering. Jag hardärvid ultalal mig för att JK skall vara åklagare även i dessa mål. Enbestämmelse härom har tagits in i tredje styckei av 2 S, nuvarande andra siycket finns en föreskrift om att JK är åklagare i frågaom annal broll mol TF än iryckfrihetsbrott. De brotl som avses här är inle baraöverträdelser av de beslämmelser som ar meddelade angående tryckfrihetensutövning (3 kap, 5 S, 4 kap, 2 S andra slycket, 5 kap, 12-14 SS och 6 kap, 3 S TF)ulan även vissa ämbetsbrott, som obehörigt hindrande av skrifts tryckning ochspridning eller vägran att lämna ul allmän handling som är offentlig (SOU1947:60 s, 261), har de tidigare bestämmelserna omämbetsbrott ersatts med andra sirafföeslämmelser, bland vilka de som avsermyndighetsmissbruk och vårdslös myndighetsutövning (20 kap, I S )här kommer i fråga, JK:s befallning med de brolt som jag nu har nämnt bör beståoch omfatta även överträdelse av del föreslagna efterforskningsförbudel (3 kap,4 S). Närdet gäller de broll som avses i det föreslagna tredje slyckel bör ävenpolismyndighet och allmän åklagare kunna inleda förundersökning. Främst föreliggerettsådant behov i frägaom brotl som gälleranskaffandeav uppgift för publicering.När misstanke om sädant brott uppkommer, måsie förundersökning få bedrivasefter vanliga regler lill dess del blir klart alt målet skall handläggas somtryckfrihetsmål och JK inträder som förundersökningsledare, Nägon motsvarighettill förbudet i första slycket för annan än JK att besluta om förundersökningeller annan åtgärd med anledning av misstanke om tryckfrihets-brott hardärför inletagits upp i tredje slycket, 1fräga om JO:s befogenhet all väcka åtal för brott som rör tryckfrihetenuttalades i förarbetena lill TF (SOU 1947:60 s, 261) att den ålalsrätt somgenom stadgandet i nuvarande 9 kap, 2 S andra stycket har förbehållits JKsjälvfallet inte utesluter den på beslämmelser i RF grundade ålalsrätt somtillkommer ombudsmän. En särskild bestämmelse härom ansågs obehövligvid TF:s tillkomst. Jag vill i sammanhanget erinra om all det i 96 S i 1809 ärsRF föreskrevs all ombudsmän skulle i egenskap av ombudoch efter den instruktion som 1975/76:204 177 utfärdadeför dem ha tillsyn över lagar och författningars efterievnad i vad de skulle tillämpasav dem som var underkastade ämbetsansvar samt åtala dem som i sinämbetsutövning hade begått någon olaglighet eller underiåtit att behörigenfullgöra sina ämbetsplikter. I den nya RF:s 12 kap. 6 S föreskrivs i förevarandehänseende att väljer en eller fiera ombudsmän att i enlighet medinstruktion som beslutar utöva tillsyn över till-lämpningen i offentiigverksamhet av lagar och andra författningar. Vidare anges att ombudsman färföra talan i de fall som anges i instruktionen. I6§ lagen (1975:1057) med instruktion för justitieombudsmännen föreskrivsnumera att ombudsman fär som särskild åklagare väcka åtal mot den som stårunder hans tillsyn och som har begått brottslig gärning genom att åsidosättavad som åligger honom i tiänsten eller uppdraget. MMUhar föreslagit en särskild föreskrift (12 kap. 1 S andra stycket MGL) omriksdagens ombudsmans tillsyn och rätt att föra talan i frågor som avses i MGL.Enligt förslaget skall därom gälla vad som föreskrivs i RF och instruktionenför ombudsmannen. JOhar i sitt remissyttrande uttalat att JO jämsides med JK självklart alltjämtbör utöva tillsyn över att de myndigheter och tiänsteman som står under JO:stillsyn i sin verksamhet efteriever de bestämmelser i en massmediegrundlag somde har att rätta sig efter. Det har alltid varit ålagt JO som en särskiltviktig uppgift att övervaka TF:s efterievnad i den offentliga verksamheten. JObör då också äga föra talan som åklagare i sädana mål som mål om tillämpningenav 6 kap. 19 och 20 SS, 8 kap. 3, 4 och 5 SS samt 10 S MGL vad gäller obehörigefterforskning. Den omständigheten att sådana mål enligt förslaget överflyttasfrån allmän domstol till yttrandefrihetsdomstolen bör inte fä med föra att JO:stalerätt upphör. Närdet gäller "rena" yttrandefrihetsbrott bördäremot liksom f n. är fallet JK vara exklusivt behörig som åklagare, förklararJO. Enligtmin mening bör JO:s tillsyn över tillämpningen av och talerätt ifrågor som avses i TF även i fortsättningen regleras närmare i instruktionenför justitieombudsmännen. 1 TF bör därför endast en erinran om denna tillsynoch talerätt tas in. 1 principiell överensstämmelse med gällande rätt bör JO:sbefogenheter i detta hänseende avse andra brott än tryckfrihetsbrott. En sådanerinran har tagits in i tredje slycket. Det ankommer på att taställning till de ändringar som kan vara påkallade i instruktionen. Dennaparagraf innehållerbestämmdserom tid för preskription av allmänt åtal för tryckfriheisbrott.1 första stycket föreskrivs sålunda att sådant åtal skall väckas inom sexmånader, sedan skriften har utgivits och gransk- Prop.1975/76:204 178 ningsexemplarav skriften enligt 4 kap, 7 S TF har avlämnats. Väcks åtalet inte inom dennatid, är skriften fri frän sådant åtal. Utan hinder av det sagda fär dock, sedanallmänt ålal har blivit väckt inom nämnda tid, nytt åtal väckas mot annan somär ansvarig för brottet. Några moisvarande regler gäller inte för enskilt åtal(jfr 9 kap, 4 S TF), Iparagrafens andra stycke anges att vad i lag är stadgat om tid, inom vilkenbrott skall beivras förall straff inte skall anses förfallet,gälleräven i frägaom tryckfriheisbrott. Bestämmelsen hänvisar således lill allmännapreskriplionsregler(35 kap,), I MMU:sförslag till föreskrift om preskription av allmänt åtal för yttrandefrihetsbrotti skrift görs skillnad mellan periodisk skrift och annan. För förslnämndakategori är tiden satt lill från det skriften utgavs,dock inte fråntidigare dag än den då ulgivningsbevis meddelades. Beträffande icke-periodiskskrift gälleratt allmänt åtal skall väckas inom ett är från del skriften utgavs.Har allmänt åtal väckts inom tid som sagts, färenligi förslagel nytt ätalväckas mot annan som är ansvarig för brottet (12 kap, 3 S MGL), Sommotsvarighet till 9 kap, 3 S andra stycket TF föreslår MMU i fråga om åtalförbrott enligt MGLen hänvisning( 12 kap, 9 S MGL) till vad som annars ärföreskrivet, JKanmärker att det av motiven framgår att den föreslagna skillnaden ipreskriptionstid i fräga om periodiska och andra skrifter, dvs, sex månaderresp, ett är, beror pä att svårigheterna att fastställa utgivningsdagen kanförväntas bli större i fråga om de icke periodiska, JK ddardenna bedömning.Motsvarande svårigheter kan emellertid förväntas även i fråga om periodiskaskrifter för vilka utgivningsbevis saknas,'JK föreslår därför att den kortarepreskriptionstiden begränsas att gälla bara framställning i periodisk skriftför vilken utgivningsbevis finns. Bestämmelseni TF och MMU:s förslag om nyll åtal mol annan ansvarig för tryckfrihetsbrotttas upp av lingsrän som starkt ifrågasätter om del verkligen ärrimligt att preskriptionsavbrott skall anses ha skett när fel person harinstämts. Bestämmelsernaom preskription av allmänt åtal för tryckfrihetsbroti måste ändras, om som jagföreslår skyldigheten att lämna granskningsexemplar upphör. Jag kan ansluta migtill MMU:s förslag i denna del, vilkel har lämnats utan erinran av det storaflertalet remissinstanser. Prop.1975/76:204 179 somJK har gjort bör beaktas vid utformningen av bestämmelsen. Däremot är jag inteberedd att föreslå slopande av den regel som gör det möjligt all väcka nytt ätalmot annan ansvarig för skrift än den som från bötian har åtalats för tryckfriheisbrott.Syftet med den särskilda regeln om åtalspreskription är att det med hänsyn lillatt tryckta skrifter är föremål för speciell tillsyn inom en förhållandeviskort tid bör stå klart, om ingripande mol skriften kommer till stånd (se prop,1948:230 s, 184), Tanken är uppenbariigen att del är det tryckta ordet somskall skyddas genom den särskilda preskriptionsregeln, inte den som har begått tryckfrihetsbroti, 1enlighet med del anförda föreslär jag alltså att i första stycket föreskrivsatt allmänt åtal för tryckfrihetsbrott skall väckas, i fråga om periodiskskrift för vilken vid utgivningen gällde utgivningsbevis och ifräga om annan skrift inom ett är frän det skriften utgavs, vid påföljd attskriften eljesi är frän sädant ätal fri. Bestämmelsen om nytt åtal mot annanansvarig bör kvarstå oförändrad. Medhänsyn till terminologi förordar jag en jämkning av ordalydelseni andra stycket. Innanätal för tryckfrihetsbroti har väckts eller ansökan hos rälten har gjorts omskriftens konfiskering, kan enligl denna paragraf förordnande enligt 1 S ombeslag och utgivningsförbud meddelas av chefen för , ombrottet hör under allmänt ätal. Chefen för fär ocksåuppdra åt tryckfrihelsombud att meddela förordnande om beslag, Nägot sådaniuppdrag har inte getts (se instruktionen (1974:705) för tryckfrihelsombuden), EnliglMMU:s förslag ersätts konfiskering av förverkande. Exemplar av tryckt skrift färförverkas endast om skriften innefattar yltrandefrihetsbrott, om ej annat framgärav grundlagen (10 kap, I S MGL), Förekommer skälig anledning att beslul omförverkande pä grund av yttrandefrihetsbroit kan komma att meddelas, kanförordnas om beslag (12 kap, 5S MGL), Hör yltrandefrihetsbrott under allmäntåtal, fär JK förordna om beslag som sagts, 1 lag kan föreskrivas att ävenallmän åklagare skall ha befogenhet att förordna om beslag inom sittverksamhetsområde (12 kap, 6S MGL), Enligl MMU bör lämpligen endasl åklagare ichefsställning anförtros sädan behörighet. Jaghar i den allmänna motiveringen förordat att tillsynen över tryckfrihetenanförtros åt JK, 1 enlighet härmed har i 10 kap, 2 S departementsförslaget denändringen gjorts att JK - i stället för chefen för justitiedepariementet - lärmöjligheten att meddela förordnande enligt 10 kap, 1 S TF om beslag ochutgivningsförbud. Prop.1975/76:204 180 Chefenför justiliedepartemeniel kan f n. uppdra ät tryckfrihetsombud att meddelaförordnande om beslag. Motivet till denna ordning är att snabbare ingripande ivissa fall skall bli möjligt. Uppdraget kan begränsas på olika sätt. Någotsådant uppdrag har dock inle getts. Delär givet att slopande av tillsynsorganisationen med tryckfrihetsombud ochgranskningsexemplar minskar möjligheterna att snabbt gripa in mot skrifter sominnefattar tryckfrihetsbrott. En omständighet alt beakta är också att TF enligtdepartementsförslaget görs tillämplig pä stencilerade och därmed jämställdaskrifter. Jag anser därför att det liksom nu bör finnas möjlighet att anförtroåt något lokalt organ att förordna om beslag av skrift som innefattartryckfrihetsbrott. MMUhar föreslagit att allmän åklagare i lag skall kunna ges behörighet att beslutaom beslag på skrift som innefattar vad som i TF motsvaras av tryckfriheisbrott.Förslaget har godtagits vid remissbehandlingen. Även jag kan ansluta mig tilldet. Som MMU har anmärkt bör sådan behörighet lämpligen anförtros endaståklagare i chefsställning. Liksom nu kan uppdraget begränsas, exempelvis tillvissa tryckfrihetsbrott. I enlighet med vad MMU har föreslagit har i 10 kap. 2 Sföreskrivits att allmän åklagares förordnande om beslag gäller endast inomdennes verksamhetsområde. Jag vill erinra om att en motsvarande bestämmelse nufinns i 10 kap. 7 S TF för tryckfrihetsombudens del. Iförsta stycket föreskrivs f n. att förordnande, som avses i 2 S, inte fårmeddelas senare än efter det skriften har utgivits och granskningsexemplarav skriften enligt 4 kap. 7 S TF har avlämnats. Enligtnuvarande andra stycket skall, då tryckfrihetsombud förordnat om beslag,anmälan därom jämte ett exemplar av skriften skyndsamt insändas till chefen förjustitiedepartementet. Denne har att genast pröva, om beslaget skall bestå. Harenligt vad som stadgas i 10 kap. 11 S tryckt skrift tagits i förvar, skall såsnart ske kan chefen för justiliedepartemeniel pröva, om sktiften skall läggasunder beslag. Beslut därom lär meddelas utan hinder av första stycket. MMUhar i sitt förslag inte tagit upp någon motsvarighet till första stycket. Någonerinran mot detta har inte gjorts under remissbehandlingen. Det är uppenbartatt bestämmelsen i första stycket inte kan stå kvar, när den särskildatillsynsordningen med granskningsexemplar upphör. Ävenjag förordar därför att försiastycket ulgår. Denna lösning innebär alt den särskilda preskriptionsregeln i 9kap. 3 S kommer all gälla. Förordnande enligl 10 kap. 1 S om beslag ochutgivningsförbud kan därmed inte meddelas, sedan tiden för åtals väckande hargått ut. Skyldighetenenligt andra stycket för tryckfrihetsombud alt anmäla förordnande om beslagoch för chefen för alt pröva denna Prop.1975/76:204 181 åtgärdbör ersättas av motsvarande skyldigheter för allmän åklagare och JK. Vadanmälan skall innehålla bör regleras i annan författning. Bestämmelsenom prövning med anledning av beslul alt ta tryckt skrift i förvar har sambandmed 10 kap. 11 S TF, och jag föreslär därför att den tas in i 10 kap. 12 S, sombehandlar anmälan om sådan tvångsåtgärd. Närjustitieministern har förordnat om beslag eller fastställt beslag varomtryckfrihetsombud har förordnat, skall enligt paragrafen i dess nuvarandelydelse skriften med underrättelse om beslaget genast överiämnas till JK. Ärinte ätal väckt eller ansökan om konfiskering av skriften gjord inom tväveckor, sedan JK mottog underrättelsen, är beslaget samt, om utgivningsförbudär förenat därmed, även förbudet förfallet. Eftersomchefen för justiliedepartemeniel enligl departementsförslaget inte längre skallförordna om eller fastställa beslag bör paragrafen inte avse annat än den tid,inom vilken ätal skall vara väckt för att beslag och utgivningsförbud inteskall förfalla. Jag föreslår därför att, när JK har förordnat om beslag ellerfastställt beslag varom allmän åklagare har förordnat, åtal skall vara väckteller ansökan om konfiskering av skriften gjord , sedan JKmeddelade beslutet. Vidare bör det föreskrivas alt, om så inte sker, beslag ochutgivningsförbud förfaller. Idenna paragraf har den bestämmelse, som rör beslag varom tryckfrihetsombud harförordnat, lätt utgå. En motsvarighet till bestämmelsen såvitt gäller allmänåklagares förordnande om beslag har tagits in i 10 kap, 2 S deparlemenisförslagel. Iandra slycket har den ändringen gjorts att ordel "boktryckeri" bytts ulmol "den som irycki skriften". Jag kan hänvisa lill vad jag haranfört under 8 kap, 3 S- Dennaparagraf anger förutsättningarna för alt tryckt skrift skall fä tas i förvarav militärbefaltningshavare,vid avdelning av krigsmaklen tryckt skrift, som uppenbart innefattarsådan enligt 7 kap, 4 S TF slrafföar uppvigling att krigsman därigenom kanförledas åsidosätta sin tiänstepliki. Prop.1975/76:204 182 färskriften efter beslut av befattningshavare, som enligt lag har bestraffningsrättöver personal vid avdelningen, i avbidan pä förordnande om beslag tagas iförvar. Är fara i dröjsmål, får även ulan sädant beslut åtgärd som har sagtsvidtas av annan befattningshavare av officers eller u:-iderofficers grad.Anmälan därom skall dock skyndsamt göras hos befattningshavare som först sagts,och denne har att genast pröva, om skriften skall kvarbli i förvar. Detkan nämnas att moisvarande bestämmelser för andra skrifter än sädana som ärframställda genom tryckpress finns i lagen (1949:165) ang, beslag å vissaskrifter, MMUtar i sitt förslag upp en bestämmelse (12 kap, 8 S MGL) som innebär en viktigbegränsning i möjligheten att ta skrift i förvar. Endast om riket är i krigeller krigsfara får detta ske. Enligt förslaget skall det i vanlig lag angesvilka befattningshavare utöver de bestraffningsberätligade som får besluta omförvarstagande. Förslagetfrån MMU i denna del uppmärksammas endast i två försvar anser all de nuvarande möjligheternaför militär befattningshavare att ta i förvar uppviglande skrifter i fredslidär föråldrade. Effekten av en sådan åtgärd torde så gott som undantagslöstvara motsatt den avsedda. Vid krig eller krigsfara kan utomstående krafter somett led i den psykologiska krigföringen mot värt land sprida uppviglandeskrifter inom krigsmakten i syfte att sänka dess moral. Sådan verksamhet måslekunna stävjas. tillstyrker att det sker pä sätt som MMUföreslår. Överbefälhavaren biträder denna uppfallning men understrykernödvändigheten av alt militär chef under krig och krigsfara ges debefogenheter som MMU föreslår. MMU:sförslag till ändringar av nuvarande bestämmelser om förvarslagande av trycktskrift har godtagits under remissbehandlingen. Även jag ansluter mig till det.Vid sidan av de ändringarav paragrafen som därmed blir nödvändiga, föreslår jagatt ordet krigsmaklen byts mol försvarsmakten och att paragrafen delas upp itvå stycken, vilkel kräver att dess lydelse jämkas något. Jagvill erinra om att utvidgningen av TF:s tillämplighet till stencilerade ochdärmed jämställda skrifter medför att tillämpningsområdet för den särskildalagen krymper i motsvarande mån. Jag ämnar senare överväga, hurdetta bör påverka nämnda lag. Prop.1975/76:204 183 112 S föreskrivs f n, all, då enligt 11 S beslut har meddelats angående trycktskrifts lagande i förvar, anmälan därom jämte ett exemplar av skriften skallöverlämnas lill justitieministern, sä snart ske kan. Medanledning av den föreslagna omläggningen av tillsynen över tryckta skrifter böranmälan göras till JK, Föreskriften att anmälan skall åtföljas av ett exemplarav skriften kan, i likhei med vad jag har förordai i fråga om 3 S, utgå ur TF,Som jag har förutskickat i motiveringen lill 3 S bör i 12 S tas upp enbestämmelse om att JK har alt pröva, om skriften skall läggas under beslag.Prövningen bör göras genast, 12 S har ändrats i enlighet med det anförda.Förordnar JK om beslag, blir bestämmelserna i 4-9 SS om sådant tvångsmedeltillämpliga, 1 TFfinns inga föreskrifter om beslag pä tryckt skrift i syfte att säkra bevisning.Anledningen härtill lorde vara att sådan bevisning har ansetts säkerställdgenom skyldigheten att lämna granskningsexemplar av tryckt skrift. Eftersomdenna skyldighel nu föreslås upphävd, kan bestämmelser om beslag ibevissäkringssyfte inte längre undvaras i TF, Jag föreslår all sådanabestämmelser tas in i en ny 14 S i 10 kap. Närdet gäller den närmare utformningen av bestämmelserna är det enligt min meninguppenbart att någon mera utföriig reglering inle behövs, eftersom del i slor ulsträckningär möjligt att lata antingen föreskrifter i 10 kap, 1-9 SS TF eller allmännaregler om beslag i 27 kap, bli tillämpliga också på beslag på iryckiskrift i bevissäkringssyfte, I två hänseenden bör dock förevarande paragrafreglera frägan om beslag. För det första mäsle den givetvis ange att åtgärdenskall avse skrift, som skäligen kan anlas ha betydelse för utredning itryckfrihetsmål. Jag erinrar om att som tryckfrihetsmål handläggs enligtdepartementsförslaget ocksä åtal mot meddelare och i viss ulsträckning åtal motanskaffare (12 kap, 1 S andra slycket). Fördel andra bör det framgåatl beslagi bevissäkringssyfle inle fär användas istället förbeslagenligt lOkap. I S föratthindra skriftensspridning, Endasl del fålal exemplar som behövs för utredningenfår tas i beslag. Jag föreslär därför att paragrafeninleds med en föreskrift all exemplar av tryckt skrift, vilket skäligen kan anlagasha betydelse för utredningen i tryckfrihetsmål, får tas i beslag. Regleringeni övrigt bör ske genom en hänvisning till andra lagrum som gäller beslag, 1första hand bör därvid reglerna i 10 kap, 1-9 SS TF komma i fråga, Beslämmelsernai 2 S om åklagare som fär besluta om beslag och i 3 S om anmälan av allmänåklagares beslul bör givelvis gälla också i fråga om beslag ibevissäkringssyfte. Likaså anser jag att regeln i 5 S första styckei om att detankommer pä rällen att. sedan ålal har väckts, besluta om beslag bör varatillämplig. Däremot är det enligl min uppfallning inle nödvändigl 1975/76:204 184 attge rätten möjlighet att enligt 5 S andra stycket förordna om fortsatt beslag ibevissäkringssyfte i avvaktan pä att ny talan väcks om skriftens konfiskering.Här bör i stället allmänna regler gälla (27 kap. 8 Stredje stycket ). Vidarefinner jag att 6 S, som anger att förordnande om beslag skall innehållauppgift på det i skriften som har föranlett beslaget, föreskriften i 7 S förstaslyckel alt polismyndighet genast skall verkställa förordnande om beslag samt 9S, enligt vilken verkställighet av beslag genast skall gä äter, när förordnandeom beslag har blivit hävt eller förfallit, bör avse ocksä beslag ibevissäkringssyfte. Dentid, t vä veckor, inom vilken enligt 4 S åtal skall väckas för att beslag inteskall förfalla,ärenligt min mening alltförkort föratt alltid kunnagällaocksäför beslag i bevissäkringssyfte. Med tanke pä att endast ett fätal exemplar fårtas i beslag fördetta ändamål anserjag att föreskrifterna i 27 kap. 7 Srättegångsbalken bör gälla. Dessa innebäratt ålal skall väckas inom enmånad,sedan beslaget verkställdes, men att rätten kan medge föriängning avtiden, om denna finnes otillräcklig. Väcks inte ålal inom föreskriven tid,skall beslaget hävas. Jag förutsätter givetvis att såväl JK somdomstolen beaktar vikten av att åtal väcks möjligt, så att fråganhuruvida brott föreligger blir prövad skyndsamt (jfr 14 kap. 3 S TF). Hänvisningeni 7 S andra stycket till förbudet i 6 kap. 3 § TF mot spridande av trycktskrift, som har lagts under beslag, bör givetvis inle gälla beslag ibevissäkringssyfte. Inte heller bestämmelsen i 8S, att verkställighet av beslagpå tryckt skrift bara skall omfatta de för spridningen avsedda exemplaren, börvara tillämplig. Beslag i bevissäkringssyfte på enstaka andra exemplar börnämligen kunna ske, t. ex. på exemplar av tryckt skrift som den som har trycktskriften kan vara skyldig att bevara för granskning (jfr 4 kap. 4 S). Sammanfattningsvisföreslär jag alltså att vid beslag pä exemplar av tryckt skrift ibevissäkringssyfte skall gälla vad som är stadgat i 2 och 3 SS, 5 S första slycket,6S, 7S första slycket samt 9 S i 10 kap. TF och i övrigt i tillämpliga delarvad som är föreskrivet i allmänhet om beslag. Den nya 14 S har utformats ienlighet med det anförda. Enligldenna paragraf lär enskill anspråk i anledning av missbruk av tryckfrihetengrundas endast på att den skrift som anspråket avser innefattar iryckfrihetsbrott,Sådani anspråk fär, med vissa undanlag, göras gällande endast mot den somenligt 8 kap, TF svarar för brottet. Brottsom åsyftas i 7 kap, 2 och 3 SS TF är inte tryckfriheisbrott, TF Prop.1975/76:204 185 tordedock ha den innebörden att skadeståndsanspråk i anledning av sådana brott kangöras gällande ulan hinder av bestämmelserna i 11 kap, TF (jfr SOU 1947:60 s,269), MMU förklarar i motiven till 9 kap, MGL att allmänna skadeståndsreglerskall tillämpas för de avsedda fallen. Jag har samma uppfattning. Däemellertid ordalydelsen i 11 kap. I S TF kan ge anledning till tvekan om vadsom gäller, vill jag föreslå att i ett nytt tredje stycke föreskrivs att omenskilt anspråk på grund av brott enligt 7 kap. 2 och 3 SS gäller vad i lag ärstadgat. Frågan om vilken proce.ssform som skall tillämpas i mål härombehandlas under 12 kap. 1 S-