prop · FZ03160 · 1975-12-31 00:00:00 — Lika angelägel är i så fall all ge regler om annalarbeismalerial, i. ex, skriftliga meningsuibyien mellan ijänstemän under ellärendes handläggning, utkast och förslag lill beslul Saml synpunktspromemorior.Del mesta av sådani material skall enligl arkivsiadgan gallras ul i samband medarkiveringen och blir inte allmänna handlingar, såvida myndigheten inie vidarkiveringen bestämmer all del skall bevaras tillsammansmed ärendets övrigahandlingar eller särskilda föreskrifter finns härom. Vad som enligt JO frånoffentlighetsprincipens synpunkt är vikligl ar inle att klariägga om och i såfall under vilka förulsällningar dylikt material blir allmänna handlingar ulanall skapa en garanti för au del blir del när del är sakligt moliveral. Vad sombehövs är därför egenlligen i slällel en positiv regel som säger allarbetsmaterial skall omhändertas för förvaring av myndigheten och därmed bliallmän handling, då det tillfört ärendet sakliga uppgifter av betydelse förärendets avgörande (jfr 15 S förvaltningslagen och JO:s ämbeisberäitelse 1975s. 479), Med hänsyn tagen till terminologien i 3 ij skulle bestämmelsen kunnages följande lydelse: Handling, som tillkommit hos myndighei under måls ellerärendes beredning till avgörande, skall av myndighelen omhändertas förförvaring, sedan målet eller ärendet slutbehandlats, om den tillfört måleteller ärendet sakuppgifter av betydelse för avgörandet. Prop.1975/76:160 163 bestämmelse har emellertid enligt JO knappast sin rättaplats i grundlagen utan lämpar sig bäsl att bli inlagen bland de inledandebestämmelserna i en lag om allmänna handlingar. Enligl dalaarkiveringskommiitén bör ullryckssältel i besiämmelsenkunna förenklas någol. Vad som enligl kommiiién behöver sägas är endasl allminnesanleckning eller annan uppleckning, som har tillkommit etc. Flera remissinsianser har uppehållit sig vid frågan omkaraktären av s, k, delningar och andra preliminära handlingar som ulväxlasmellan myndigheler som eii led i ell be redn i n gsförfa ran d e , Tillfredsställelse med förslagets innebörd i dettahänseende uttrycks av ell par remissinstanser. Del är enligl riksåklagaren angelägel alt från varandrafrislående myndigheter skall kunna planera och genomföra gemensamma åtgärderulan all förberedelsearbetet blir offentligt före avgörandet. Bl, a. börförberedande promemorior kunna ulan offentlighet ulväxlas mellan ämbetsverk, Idessa hänseenden synes enligt riksåklagaren ingen erinran vara all rikta mol denu framlagda förslagen. i kommun anser att förslaget mästetolkas så all material som sammanställs i anslulning lill utarbetande avplanförslag inte är att belrakla som handlingar lill eu slutbehandlat ärende,Försl då planförslagel redovisas i och denna har fallal beslutom planförslagei blir handlingen allmän. Delta innebär all material somul-arbelas inom konlorel och utväxlas mellan förvaltningar i anslulning lill uppräiiandeav planförslag skall betraktas som minnesanieckningar fram lill dess all besluli ärendel faiiais i någon nämnd eller slyrelse. Osäkerhet om den föreslagna grundlagsregleringens innebördi nu avseil hänseende kommer däremot till uttryck i huvuddelen av deremissyttranden där frågan berörs. påpekar all del i räilspraxis är fastslaget,all del finns ell vissl utrymme för s, k, underhandsremisser utan alloffentlighetsprincipen träder i tillämpning. Utredningar av skilda slag har enviss möjlighet att inhämta synpunkter på preliminära förslag, ulan alt dessadärigenom anses i tryckfrihetsförordningens mening expedierade av vederbörandeutrednings-organ och inkomna hos de tillfrågade myndigheterna. Altgränsdragningen kring denna möjlighet till underhandsremisser är svår framgårav rättsfall med olika utgång. Hovrätten anser det önskvärt att ett stadgande iämnet upptas i den nya grundlagen och förordar alt eti sådani införs i 5 i;antingen som en andra punkt i första slyckel eller som ett nyll, iredje siycke.Som ulgångspunkl för närmare överväganden om avfattningen kan enligl hovrättenlas 1, ex. all huvudregeln om när handling skall anses inkommen ej skall gällahandling från annan myndighei, om den inle hos den myndighelen är all anse somupprättad i grundlagens mening saml avser ell pågående utredningsarbete. 1975/76:160 164 Riksrevisionsverketframhåller all del inom offentlig verksamhel är vanligl all myndigheterav slatsmaklerna åläggs au i samarbete med varandra ulföra särskilda uppdrag.Även i övrigi ler del sig enligl verket ofta naturligt för en myndighet att idel alltmer integrerade samhällsarbetet samarbeta med annan eller andramyndigheler under pågående beredning av ett ärende. När i denna situationhandlingar med ofullständigt eller på annal sätl preliminärt innehållöversänds till annan myndighei för synpunkter m, m. kan med nuvarande ochföreslagen lagstiftning ifrågasättas att sålunda lill sam-rådsmyndighelinkommen handling är offentiig, sådani förhållande strider emellertid molgrundtanken bakom regeln beiräffande lidpunkt för när handling skall ansesupprättad. Risk finnes sålunda enligt verket för att erforderlig arbetsro ejkan ges den numera alltmer vanliga, vid flera myndigheler samtidigt förekommandehandläggning som innan beslul kan fattas aren nödvändig förutsättning för ettärendes allsidiga belysning. Betydelsen härav ökar efterhand och kan på siktkomma att innebära ett avsevän hinder för en effektiv och ändamålsenligmyndighetsutövning. Verket påpekar i sammanhanget att del angivnaproblemkomplexet har belysts i ell fiertal rättsfall och JO-uttalanden.Problemet bereder särskilda svårigheter för den av verket bedrivnaförvaltningsrevisionen, som enligt statsmakternas intentioner skall fungera påett konstruktivt och framåtsyftande sätt. Under arbetets gång brukar sålundakommunikation löpande äga rum mellan riksrevisionsverkel och den granskademyndigheten. Denna tar sig bl. a. formen av att utkast till skrivningaröverlämnas för synpunkter. Handlingarna -som ofta innehåller element vilka denreviderade myndighelen bör beredas möjlighet att kommentera innan de bliroffentliga - betraktas härvid som arbetshandlingar, vilka inte får karaktär avallmänna och offentliga handlingar förrän ärendet slutförts. Ett utlämnandekan vid sidan av övriga störningar i verksamheten ge underlag för felaktigaspekulationer och skada enskilda. Verket nämner ett JO-utlalande (JO 1973 s.326) enligt vilket utkast och förslag som utväxlas under hand mellan myndigheterej därigenom behöver bli allmänna handlingar men där del också sägs att dettasynsätt är ägnat att inge betänkligheter från allmän offenllighetssynpunkt ochdärför bör tillämpas med stor restriktivitet. Verket förklarar all dettauttalande med önskvärd tydlighet belyser den osäkerhet på detoffentligheisräitsliga området varunder del nu tvingas arbeta. Förhållandena-som vållar problem i flertalet förvaltningsrevisionella projekt - är enligtverket klart otillfredsställande. Det föreligger inle nägot berättigat allmäntintresse av att offentliggöra arbetshandlingar under pågående beredning.Verket är emellertid medvetet om att nuvarande praxis inte är förenlig medgrundsynen i gällande bestämmelser. En modifiering av reglerna om inkommenhandling synes därför vara påkallad för att inte ett accepterat och nödvändigthandlingsmönster skall kunna ifrågasättas. Riksskatteverketförklarar att det bland de arbetsuppgifter som tjänsteman vid verket kan ha atthandlägga, finns "ärenden" som avser att under hand 1975/76:160 165 avgeyttrande över vissa förslag lill ny lagstiftning "på delning" som delbrukar kallas. Detta tillgår i allmänhel så alt vederbörande tjänsteman pådepartementet eller myndigheten översänder förslaget i brev, som är ställtpersonligen lill vederbörande tjänsteman inom . Efiersom delinte är fråga om någon formell remiss blir de synpunkter som framförs närmasttjänstemannens, mot bakgrund av hans erfarenheter i eller utanför verket på delakluella området, t, ex, beträffande företagsbeskattning. Med hänsyn lillreglerna om tystnadsplikt är ijänstemannen förhindrad all yppa någol ominnehållet i förslaget. Dessa ärenden behandlas också med "sekretess",eftersom de ofta kan beröra "rikets centrala finanspolitik". Dennatyp av ärenden diarieförs inte, ulan har hiuills uppfatlats som"personliga meddelanden" lill vederbörande befattningshavare vidmyndighelen. Med hänsyn lill den föreslagna bestämmelsens uiformning är delenligl verkets mening oklart hur sådana handlingar i fortsäitningen skallbehandlas från offenllighetssynpunkt. Det kan starkt ifrågasättas om inle dessa"personliga meddelanden" blir all betrakta som allmänna handlingar ioch med att de inkommer till befattningshavaren. Delta med hänsyn lill all förslagel"på delning" uppenbarligen avser ärende som myndighelen har allbefalla sig med. Detsamma bör då gälla förslag till ny lagstiftning ellerlagändringar inom skatteområdet m, m,,som inkommer från exempelvis enorganisation - vilket undantagsvis sker - med begäran om "sekretess".Verket erinrar i sammanhanget om all det enligl instruktionen (1970:752) förverket är central förvaltningsmyndighet i fråga om beskattning, uppbörd avskatt m. m. Det kan enligt verket även länkas förekomma andra fall där det kanifrågasättas, om skriftväxlingen skall anses utgöra allmänna handlingar ellerej, nämligen i fråga om sådana handlingar som inte är hemliga enligl 29 ij LAH,Ett tolkningsproblem i detta sammanhang är enligl verket om 5 S eller 6 S igrundlagsförslaget skall anses lillämplig. Om 5 ;j är tillämplig, blir förslagpå delning att anse som inkommet till myndigheten då förslaget kommittiänsiemännen hos tillhanda och följaktligen allmän handling.Om däremot 6 § skall tillämpas, är handlingen såsom inle expedierad eller ensslutligt hanterad hos den upprättande myndigheten, t. ex. ,inte att anse som allmän handling. Det kan då ifrågasättas om 6 § tar över 5 §eller om det räcker med att handlingen är inkommen till myndigheten,, för alt den skall anses som allmän handling. Del är enligtverkets mening angelägel att denna typ av underhandskontakter även ifortsäitningen kan ske utan att förekommande skriftliga handlingar i"ärendet" bliroffenlliga allmänna handlingar. Skulle dessa handlingarbli tillgängliga för envar skulle ett värdefullt lekniskt samråd i detpraktiska lagstiftningsarbetet omöjliggöras. Kommunstyrelseni kommun tar upp frågan om offentlighet vid utväxling mellan olikakommunala förvaltningar av promemorior med sammanställning av uppgifter,förslag m, m, i skilda frågor. Kommunstyrelsen påpekar att det föreslagnamyndighetsbegreppei innebär att varie nämnd 1975/76:160 166 ellerförvaltning hos en kommun ges slällning som egen självständig myndighet. Ävenom ett ärende ännu befinner sig på uiredningssiadiei, kan delar som"iniernl" redovisas mellan förvallningar och nämnder ej bli underkastadeden sekretess, som i vi.ssa fall framstår såsom önskvärd. Frågan blir enligl kommunstyrelsenbl, a, av belydelse om, såsom föreslås, nuvarande plansekreless avskaffas. Enlolkning av beslämmelserna om minnesanleckning (tj 4) ochuppräilanderekvisilei (tj 6) som innebär all dessa beslämmelser skulle geerforderligl skydd för sådan handling som ulväxlas mellan förvallningar ochnämnder framstår enligt kommunstyrelsens mening som tveksam. Vicestadsjurisien i förklarar all del ofta kan vara entillfällighet under vilken myndighet ell ärende hör, 1 följd därav kan delockså bli en lillfällighei om beredning av ell ärende hell kan ske inom enmyndighei eller om samråd erfordras med annan myndighei. Som ell exempel pådelta förhållande nämner stadsjuristen byggande av galor, vilken verksamhelförutsätter hänsynslagande lill förhållanden beträffande vaiien-ochavloppsförsörjning. Om gatubyggande och handhavande av den allmänna vallen-och avloppsanläggningen är angelägenheler för samma nämnd och underlydandeförvahning blir handlingarna i vissl ärende inom förvaltningen ej allmannaförrän de är alt anse som upprättade under del all om dessa funktioneranförtrolls olika nämnder handlingarna blir allmänna då de inkommit till denmyndighei som begärt dem för beredning av ärendel. Stadsjuristen förklarar allskäl kan anföras för alt myndighet ostört skall kunna bereda eti ärende pågrundval av från annan inkomna skriftliga handlingar. Stadsjuristen anger bör överväga alt tillvarata della intresse och förordar all detta skergenom ell undanlag från regeln i 5 tj i grundlagsförslaget. Stadsjuristenframhålleratl en regel som tillgodoser del angivna intresset tordetillgodose offentlighetsintressel i så måtto att sådana åtgärder som lärervidtagas för all kringgå nuvarande reglering lorde upphöra. Exempel på ellsådant förfarande är all ijänstemän vid myndighei som informellt anmodas avgeytirande över viss handling återsänder handlingen jämte en ej undertecknadeller eljesi såvitt avser upphovsmannen ej idenlifierbar promemoria. Dennabehandlas sedan av tjänsteman hos den handläggande myndighelen som egnaminnesanieckningar, vilka ofta ej omhändertages för förvaring.Beslutsunderlaget och berednings-materialet blir härigenom ofullständigt,Stadsjurisien betonar all vad som har föreslagils ej syftar lill all allmänhetensmöjlighet all la del av myndigheternas handlingar inskränks ulan endasl allbereda myndighelerna tillfälle all i lugn och ro slutföra sill arbeie, - Vicestadsjuristen lar i sammanhanget också upp frågan om de problem somsammanhänger med aii en myndighet för beredning av ärende inhämtar ulredning avt, ex, leknisk art frän konsult. I och med all handling innefattande sådanulredning inkommer till myndigheten blir handlingen allmän handling ochföljaktligen offentlig därest någon sekrelessgrund inte kan åberopas förhemlighållande. Prop.1975/76:160 '67 Ommotsvarande ulredning ullons inom myndighelen av dess egna ijänsieman skullehandlingen inte anses upprällad och därmed allmän förrän ärendel sluiliglbehandlals. Grunden härför torde vara all en myndighei ostört skall kunnabereda ell ärende innan del företas för beslul. Någol sakligl skäl all göraåsikillnad mellan ärenden som ulreds inom myndighelen och sådana i vilkautomstående sakkunskap anlitas synes enligl stadsjuristen inie föreligga. Delär ofta en tillfällighet om en kommun förfogar över den sakkunskap som krävsför en djupgående och allsidig belysning av vissl spörsmål. Den sakkunskap somanlitad konsult tillhandahåller en viss myndighei, t, ex, nämnd i enmindre kommun, kan myckel väl finnas förelrädd hos annan myndighei med sammauppgifter som den förslnämnda, t.ex. nämnd i en slörre kommun. Denolikhei i fråga om beslutsunderlagels offenllighei som i likartade ärendengäller för dessa myndigheler lorde, fortsätter siadsjuristen, inle sakliglkunna motiveras. Viktenav all ulredningsmalerial som på beredningssladiel ulväxlas mellan olikamyndigheter inte blir allmänt tillgängligt understryks också av ochav i . Sådanahos myndigheler framställda handlingar, som bara har karaktär av hjälpmedel videu ärendes föredragning eller beredning eller som endasl innefattarosjälvständiga mellanled på vägen mol en slutlig produkt, saknar uppenbarligeni slor utsträckning intresse från de synpunkter som bär uppoffentlighetsprincipen. Jag delar därför den uppfallning som kommer tillullryck i gällande rätt och i OSK:s förslag, att det bör kunna avgöras iförfattningar på lägre nivå än grundlag i vilken ulsträckning sådanahandlingar skall bliallmänna. Jag kan parentetiskt nämna all nu gällandearkivförfaliningar innebär att handlingaravhäravsell slag blir allmänna iinleobeiydlig omfattning. De grundlagsreglersomjag nu föreslår i ämnetanslutersig i sak ganska nära till gällande rält och lill vad harföreslagit. Jagvill först ta upp en rent lerminologisk fråga. Både i den nuvarandebesiämmelsen i 2 kap. 4 tj TF och i den regel som har föreslagii i 4 tj 1 igrundlagskapitlei används ultrycket "minnesanleckning". Delta får isammanhanget anses omfalla inie bara föredragningspromemorior och liknandehandlingar ulan också sådana handlingar som uikasl, koncept, korrektur ochvissa ADB-mellanprodukter, Del här framlagda förslagel innebärall ordel"minnesanleckning" i bättre överensstämmelse med allmänt språkbrukanvänds uleslulande för sådana handlingarsom tjänar som hjälpmedel vid ellärendes föredragning eller beredning. Till undvikande av miss-förslånd angesvidare uttryckligen i lagiexlen alt anteckningar varigenom eu ärende hartillförts nyll sakmaterial inle är alt anse som minnesanieckningar i häravsedd bemärkelse. 1975/76:160 168 Iförhållande till gällande rält och OSK:s förslag har i deparlemenisförslagelgjorts ylieriigare en ändring med lerminologisk anknyining. De nuvarandebeslämmelserna i 2 kap, 4 ;j TF omfallar liksom motsvarande regel i endasl uppleckningar och upplagningar i mål och ärenden. Dennabegränsning skall ses mol bakgrund av del speciella, vidsträckta ärende-begreppsom har använts i TF, .Som framgår av del föregående förordar jag allTF:s ärendebegrepp nu skall få samma mera begränsade omfallning som motsvarandebegrepp har i förvaltningslagen, Efiersom jag anser all de nu akluellabeslämmelserna bör ha i slorl sell oförändrad räckvidd även i fortsättningen,föreslår jag att de utformas så att de delvis kommer att gälla också förhandlingar som saknar ärendeanknyining. Deföreslagna beslämmelserna innebär - liksom moisvarande regler i gällande rältoch hos - all handlingar av där angivei slag normall blir allmänna endaslom myndighei omhändertar dem för förvaring. För att del skall bli hell klartall en sådan handling inie blir allmän redan genom att en tjänsteman för egetbruk sparar den t, ex. i en skrivbordslåda i sitt tjänsterum, föreslår jag attdet i lagtexten slås fast alt handlingen för att bli allmän skall tasom handförarkivering. Delta innebärsomframgårav vadjag redan har sagt alt innehållet iarkivförfattningarna i betydande utsträckning kommer att avgöra vilkahandlingar av här avsett slag som blir allmänna. Reglernai paragrafens första siycke gäller enbart för handlingar i ärenden. De ärtillämpliga på "stolp"-promemorior, synpunktspromemorior, rättsutredningaroch andra liknande handlingar som har tillkommit endasl för all underlättaföredragningen eller beredningen av ett ärende. Också sådana handlingarsommemorialanteckningar frän en domstolsförhandling avsedda all vara underlag fördomsskrivning eller ell regisler över en vidlyftig akt tillkommet uteslutandesom ett hjälpmedel för den föredragande tjänstemannen omfattas avbeslämmelserna. Självfallet kan l, ex. ell dagboksblad i en domstolsaki varatill hjälp vid ett måls föredragning eller beredning. En sådan handling haremellertid också andra funktioner, bl, a, all ge allmänheten kännedom om vilkahandlingar som finns i målel, och den faller därför uianför försia slyckeistillämpningsområde. Av beslämmelserna framgår au del är likgilligl omhandlingen har konventionell form eller ulgörs av en leknisk upplagning, 1lagiexlen anges uuryckligen au uppleckning eller upplagning som innebär allsakuppgift har tillförts ell ärende inle omfaltas. I fråga om en sådanhandling gäller således endast de allmänna reglerna Enförutsättning för att reglerna i första slyckel skall vara tillämpliga ärsjälvfallet alt en handling av där angivet slag inte expedieras. Om dennaförutsättning är uppfylld kan en handling av här avsett slag som tas om handför arkivering bli allmän tidigast då den enligl någon annanav reglerna i 7 ij än den som avser expedieringsfallen är au anse somupprättad. I normalfallet innebär detta att en sådan handling inte kan bliallmän innan ärendet har slutbehandlats. Om den t.ex, skulle hänföra Prop.1975/76:160 169 siglill en dom är ifrågavarande lidpunkl i slällel knuien lill domens avkunnandeeller expediering elc, Beslämmelserna i andrasiyckel gäller både i fråga om handlingar i ärenden och i fråga om handlingarulan sådan anknyining. De handlingarsom avses här kan beskrivas som"mellanprodukter", dvs. handlingar som befinner sig på ell tidigareframställningsstadium än den slutliga produkten. Hit hör utkasl och konceptlill beslul och skrivelser, andra kladdar, korreklur saml sådana ADB-upptagningarsom saknar betydelse annat än som osjälvständiga led i en bearbeining, S. k.råiabeller som kommer lill vid produktion av slalislik lorde i betydandeulslräckning falla inom andra slyckeis till-lämpningsområde, Uianför deltaligger däremot t.ex. en upplagning på ADB-medium av primärmalerial tillstatistik. Om en sådan upplagning skulle ha framställts inom ramen för ettärende omfattas den av beslämmelserna i försia slycket. Om upplagning avprimärmalerial däremoi saknar ärendeanknyining - 1. ex, såvitt gällerstatistiska centralbyråns slalisiikproduk-tion - är förevarande paragraf överhuvud tagel inle lillämplig på upptagningen,och upptagningen blir såledesallmän handling i och med alt den har blivit färdigställd(7 § första stycket).I frägaom des. k. ADB-mellanprodukterna kan jag vidare hänvisa tillframställningen i avsnitt 7.3. I motsats tillbestämmelserna i första slycket - vilka enligl vad jag har påpekat knyieran lill 7 tj - anger föreskrifterna i andra slycket hell självständigt närhandlingar av där avsetl slag är alt anse som allmänna. Eftersom dessaföreskrifter således har karaklär snarare av huvudregler än av undantag, harjag övervägt all föra in dem i 7 tj. På grund av del nära sakliga samband somföreligger mellan reglerna om "mellanprodukter" och de regler somåterfinns i första stycket har jag emellertid stannat för att samlabestämmelserna om båda dessa slag av handlingar i förevarande paragraf Enförutsättning för alt en handling av det slag som avses i andra stycket skallkunna anses som icke allmän är enligt förslaget all den inle expedieras. Delligger i sakens natur att en sådan handling i praktiken inte kan innebära attsakuppgift tillförselt ärende. Något särskilt förbehåll idetlahänseende motsvarandedet som finns i första stycket behöver således inte uppställas. Innebördenav paragrafen och förhållandel mellan dess två stycken kan ytteriigare belysasmed hjälp av följande exempel. En ren synpunkispro-memoria som framställs inomramen för ett ärende blir, om den inle expedieras, allmän först när ärendethar slutbehandlats och detta endast om promemorian las om hand för arkivering.Olika utkast och koncept på vägen fram lill promemorian blir - likaså underförutsättning alt de inte expedieras - allmänna handlingar bara om de tas omhand på moisvarande sätt, I likhei med själva promemorian kan de bli allmännaförst när ärendel har slutbehandlats. Om en synpunkispromemoria däremotframställs ulan anknytning till nägot ärende, blir den allmän handling såsnart den har färdigställts. I della fall är alltså inte 9ij första slycketlillämplig utan endasl 1975/76:160 170 regelni 7 tj första slyckel sista ledet. Även här gäller emellertid enligl förevarandeparagrafs andra siycke all utkasl eller koncept lill promemorian som inteexpedieras blir allmänna endasl om de las om hand för arkivering. Somjag har nämnt förekommer det alt en myndighei som ett led i en lillsin lyp intern beredning sänder över handlingar till någon utomstående - enmyndighet eller enskild person - med begäran om synpunkter. Dettaförfaringssätt är allmänt vedertaget, och del fyller, som un-derslryks i fieraremissyllranden, ett stort praktiskl behov, Enligl min uppfattning börgrundlagen göra det möjligt alt i viss mån jämställa ell förfarande av nuangivei slag med en renl inlem beredning. Med hänsyn lill alt det normalt fåranses föreligga ell starkare offentlighetsintresse i fråga om handlingar somlämnar en myndighet än beträffande handlingar som stannar kvar där ar det enliglmin mening särskilt angelägel alt en reglering av nu avsetl slag utformas påsådant sätt alt den inte sträcker sig längre än vad som är alldeles nödvändigtför au syftel med regleringen skall uppnås. Utgångspunkten bör vara alt endaslöverläggningar, konsultationer och liknande förfaranden skall omfattas avregleringen. Handlingar som en myndighet lämnar frän sig enbart iinformationssyfte skall däremot hållas utanför.