prop · FY0323 · 1975-12-31 00:00:00 — Regeln iir attskolorna antager äldre sökande före yngre och korttidsutbildade före relativtvälutbildade. Folkhögskoleeleverna är genomsnittligt yngre iin deltagare iandra vuxenutbildningsformer. elevundersökning läsåret1973/74 visar bl, a, att genomsnittsåldern är . Det går betydligt flerkvinnor () än män () på folkhögskolornas vinterkurser och långa,ämneskurser. av eleverna hade enbart folkskola eller cnhets-/grundskola somgrund för sina folkhögskolestudier. av eleverna hade avbrutna studierbakom sig Prop.1975: 23 43 innande påbörjade nuvarande folkhögskolestudier, 10 9c av männen och avkvinnorna hade avbrutit gymnasieskolutbildning eller annan längre utbildning. Destatliga skolorna för vuxna i och ger utbildning enligtläroplanerna för gmndskolans högstadium och gymnasieskolan. Den statligavuxenutbildningen är riksrekryterande. Verksamheten regleras av kungörelsen(1971:424) om och statlig vuxenutbildning (ändrad : 442). Undervisningenvid statens skolor för vuxna bygger på en kombination av självstudier i formav brevstudier och muntlig undervisning under återkommande kurservid respektive skola, s.k. varvad undervisning. Vid skolan i även undervisning enbart per korrespondens, vilken ilikhet med deh varvade undervisningen ar helt kostnadsfri. Enligtuppgifter från SÖ hade de båda skolorna tillsammans ca 3 660deltagare i gyihnasieskölekurser och ca 910 deltagare i grundskolekurser.Antalet deltagare i den varvade undervisningen minskar medan brevundervisningenfått betydligt större omfattning. Antalet kursdeltagare minskar igrundskolekurserna. Statensvarar för personalkostnader och kostnader för material för självstudier samtför viss utrustning, undervisningsmaterial m, m. Denkommunala vuxenutbildningen fick sin rjuvarande utformning, genom beslut avstatsmaktema 1967 (prop. 1967: 85, SU 1967: 117. rskr 1967: 277), Den ersattedå de kvällsgymnasier som drevs av kommuner och studieförbund. Verksamhetenregleras av kungörelsen (1971: 424) om och staUig vuxenutbildning(ändrad : 442), Inomden kommunala vuxenutbildningen anordnas undervisning enligt läroplanerna förgrundskolans högstadium och gymnasieskolan samt särskild yrkesinriktadutbildning. Utbildningen anordnas huvudsakUgen som deltidsundervisning, tillövervägande del på kvällstid. Den andel av undervisningen som förläggs tiUdagtid har emellertid ökat märkbar! De stgderande kan iallmänhet välja att antingen läsa enstaka ämnen eller att läsa för fullständigkompetens i den aktuella skolformen. Undervisningen är organiserad som koncentrationsläsning,vilket innebär att eleven vanligtvis läser ett eller ett par ämnen . 1975: 23 44 SÖmedger kommun (eller landstingskommun) rätt att anordna vuxenutbildning, medanskolstyrelsen () beslutar om de kurser som skall anordnas.För att en kurs skall få starta krävs att antalet elever stadigvarande ärlägst tolv. Inom det allmänna stödområdet får antalet elever vara lägst åtta.För handikappade och intagna på fångvårdsanstalt fär speciell kurs anordnas omelevantalet varaktigt uppgår till lägst fem deltagare, ' utredningar ochpedagogiska projekt arbetar med att utveckla läroplaner och läromedel för att'få dessa bättre anpassade till vuxnas behov. Statsbidragutgår av utgifterna för löner m, m. tiU lärare och skolledare. Vidareutgår bidrag till tekniska stödåtgärder för handikappade studerande,för intagning av studerande och uppsökande verksamhet utgårbidrag med sammanlagt av lönekostnaderna. För studiehandledning och studie-och yrkesorientering för kurser inom särskild yrkesinriktad utbildniiig utgårs,k. schablontiUägg, SlutUgen finns statsbidrag för lärarnas resor inom detallmäima stödområdet. Somlärare tjänstgör i allmänhet timlärare. Inom det allmänna stödområdet fårlärare i grund- och gymnasieskolan i sin tjänst inräkna undervisning i denkommunala vuxenutbildningen. Om den kommunala, vuxenutbildningen har storomfattning får särskUd skolenhet för vuxenutbildningen inrättas, 1967års reform medförde en kraftig expansion av den kommunala vuxenutbildningen.Under /68 fanns det kvällsgymnasiér i ca 30 kommuner. finnskommunal vuxenutbildning i praktiskt taget samtliga kommuner i landet. Detråder dock en regional obalans i fråga om rekrytering och kursutbud. Avde 69 200 elever som deltog i kommunalvuxenutbildning var ca en tredjedel urtdér , ca en tredjedel ochen tredjedel eller äldre! Genomsnittsåldern är högre i gmndskolekursernaän i gymnasieskolekursema. Av de ny inskrivna hade vidare ca en tredjedeltidigare utbildning motsvarande högst folkskola. Detsammanlagda antalet elever i vuxenutbildning har minskatmed , jämfört med . Minskningen ligger på gmndskolekurserna ochsärskild yrkesinriktad utbildning. Entvåterminers praktisk-pedagogisk utbildning, som är särskilt avpassad förlärare vid den statliga och kommunala vuxenutbildningen, anordnas fr, o, m,vårtérmiiien 1971 vid i . Tillgrundskolekurser intas alla sökande utom de som redan harmotsvarande utbildning. Vid urval skall särskUt beaktas behovet av utbildningför dem som redan deltar i den kommunala vuxenutbildningen, för äldre personeroch för dem som befinner sig i en utsatt social situation. 1975: 23 45 Deämnen som lästes av de flesta studerande vid gmndskolekurser höstterminen 1974var i ordning: engelska, matematik, svenska,, tyska och fysik. Blandgymnasieskolekurserna (trefyraårig linje) var de vanligaste ämnena: engelska,svenska, matematik, franska och tyska, I särskUd yrkesinriktad utbildninganordnas utbildning för ett stort antal yrken inom industri, hantverk, handeloch kontor samt vårdområdet. Arbetsmarknadsutbildning(AMU) är beteckningen på utbUdning som bevUjas på sysselsättningspolitiskagmnder. Verksamheten regleras av arbetsmarknadskungörelsen (1966:368, omtryckt1972: 300,.ändrad.senast 1974:616). Berättigade till arbetsmarknadsutbildningoch utbUd-ningsbidrag är personer som är arbetslösa, hotade av arbetslösheteller . svårplacerade på arbetsmarknaden, Ytteriigare ett Jy av-är att de skaUha fyllt och vara sökande vid arbetsförmedlingen. Från :20-årsregeln görsdock undantag fÖribJ, a- ensamstående föräldrar, handikappade och flyktingar.Arbetslöshetskravet gäller ej den s. k, bristyrkesutbildningen. Denna gerutbildning i yrken inom vUka det med hänsyn till rådande arbetsmarknadslägeeller av andra orsaker är av väsentlig betydelse att snabbt öka tillgången påutbildad arbetskraft. har tilU kommit ytterligareundantagsbestämmelser med avseende på åldersvUlr koret. AMS har bemyndigats attpå försök bevilja utbildningsbidrag ungdomar i åldern somgenomgår yrkesutbildning vid's, k. AMU-center och som dels har kortareskolutbildning än nioårig-grundskola, dels har förvärvsarbetat i minst två åroch därefter varit anmälda som arbetslösa vid arbetsförmedlingen j följd. Arbetsmarknadsutbildningsker i föl jande. ArbetsmarknadsutbUdning somanordnas äv SÖ i samarbete med AMS. De vanligaste formerna 'av sådan utbUdrtihgär omskolnings-, fortbildnings- och nybörjarkurser. Dessa kurser är samladetUl ca 5(y ut- bUdningscenter (AMU-center)' niéd ca 100 filialer. Kursernas längd varierar från några veckor-tUl . Utbildning inom det regiUjärautbUdningsväsendet, t. ex, vid gymnasieskolor och folkhöjgskolot. Utbildning inom företag. Övriga kurser t. ex.körkortsutbildning och kurser i samarbete med studieförbund. Avde personer som /74 påbörjade arbetspiarknads-utbUdning gick ca49 % i särskilda kurser anordnade av SÖ, gick i det reguljärautbUdningsväsendet, i företagsutbildning och i övriga kurser. Prop.1975: 23 46 Arbetsmarknadsutbildningens omfattning har under desenaste tio åren nästan tiofaldigats. Det totala antalet deltagare iarbetsmarknadsutbildning uppgick /74 till 128 000, Eftersomflertalet elever deltar i utbildningen än var detgenomsnittliga deltagarantalet 43 765 elever. För planeringen svarar AMS i samarbete med SÖ ocharbetsmarknadens parter. Arbetsmarknadsutbildningens omfattning och inriktningbestäms genom en ramplan, som fastställs för varje budgetår. De störstautbildningsområdena avser tillverkningsarbete samt servicearbete såsom vård ochkontorsarbete. Den största åldersgmppen, , svarar för avelevantalet. inleddes en försöksverksamhet med kurseri allmänna ämnen inom arbetsmarknadsutbildningen för deltagare med kortgrundutbildning. Med hänsyn till de positiva erfarenheterna ingär numeraUtbUdning i allmänna ämnen i den arbetsmarknadsutbildning som bedrivs vidsamtliga utbildningscenter. Arbetsmarknadsutbildningens framtida utformning harutretts av kommittén för översyn av arbetsmarknadsutbildningen (KAMU), somhösten 1974 avgav betänkandet (SOU 1974: 79) Utbildning för arbete. Det finns åtskilliga elever som är igymnasieskolan. fanns på gymnasieskolans samtUga linjer235 331 elever. Av dessa var ca 15 500 (6,) , medan 13 000 (5,)var . Statistiken visar att andelen elever som är ochäldre har minskat . Anledningen tiU detta kan vara attarbetsmarknadsutbildningen och dagundervisningen i vuxenutbildningbyggts ut. De äldre eleverna genomgår framför allt specialkurser.Dessutom är andelen äldre elever stor på de tvä- och fyraåriga tekniska linjerna.Av eleverna i specialkurser kortare än var eller äldre. Mångaav de kortare specialkurserna har alltid haft ett starkt inslag av äldreelever. Dessa kurser har också varit avsedda för elever med yrkespraktik.Gränsdragningen mot den kommunala vuxenutbildningen är här flytande. En del elever inom gymnasieskolan erhållerutbildningsbidrag från AMS, I de fall då t, ex, dagutbildning inte kan anordnasinom den lokala vuxenutbildningen hänvisas sökande till gymnasieskolan. bedrivs försöksverksamhet med vidgattillträde till grundläggande utbildning inom vissa ämnesområden vid fUosofiskfakultet för personer, som fyllt och varit yrkesverksamma minst fem åreller pä annat sätt förvärvat motsvarande erfarenheter. Prop.1975: 23 47 måsteockså uppfylla de eventuella krav på förkunskaper i ämne, som krävs enligtnormalstudieplanen samt ha de övriga förkunskapei" i ämne somoundgängligen fordras för att tillgodogöra sig utbildningen. Fr,o, m. t.o.m, hade ca 9 000 personer skrivits in vidfilosofisk fakultet inom ramen för vidgat tillträde till högre studier, \'uxnasom önskar studera pä eftergymnasial nivå kan delta i olika former av externuniversitetsutbildning: decentraliserad universitetsutbildning,universitetsutbildning per korrespondens och universitetscirklar.Decentraliserad universitetsutbildning innebär att utbildningen förläggs tillandra orter än dem som har universitet eller universitetsfilial. Utbildningenomfattar normalt studier för 20 till 40 poäng i ett begränsat antalämnesområden vid filosofisk fakultet. UKÄ är central myndighet och de lokalaskolstyrelserna är kursanordnare. Universitetsutbildningper korrespondens anordnas i begränsad omfattning av korrespondensinstitutenHermods och Brevskolan. Universitetscirklaranordnas av studieförbund och folkhögskolor i form av dels sådana cirklar somansluter sig till gäUande normalstudieplaner vid universitet eller högskoladels sådana som har en friare uppläggning. Antalet deltagare i decentraliseraduniversitetsutbildning var 2 363 . I universitetsutbildningper korrespondens var antalet deltagare ca 2 000 /74. Iuniversitetscirklar var antalet deltagare 24 548 /74. Efterhand som andra möjligheter till vuxenstudier byggts ut, har korrespondensundervisningen delvis ändrat form från renodlad brev skoleundervisning till att kombineras med andi'a undervisningsformer. Utbudet av kurser för korrespondensundervisning är stort och omfattar dels enskilda ämnen eller delar av ämnen, dels större kombinationer som ger viss kompetens, ' Korrespondensundervisninganordnas av i första hand brevskolor. Vid statens skolor för vuxna finns s, k,varvad undervisning vilket innebär att eleverna får såväl lärarleddundervisning som undervisning per korrespondens. Vid statens skola för vuxna iNorrköping ges möjlighet att studera enbart per korrespondens. Förnärvarande finns utöver de statliga skolorna för vuxna följande anordnare avkorrespondensundervisning. Brevskolanägs av de stora folkrörelserna, främst , ,fackförbunden, TCO, ABF, TBV och Hyresgästemas sparkasse- ochbyggnadsförening. Brevskolans kursbestånd är tUl stor del inriktat pådelägarorganisationernas behöv. En av huvuduppgiftema är att framställastudiematerial för folkbildningsarbetet. När det gäller de all- 1975: 23 48 mannaämnena har Brevskolan huvudsakligen inriktat sig på de fyra ämnesgrupper somär prioriterade för högre statsbidrag till studiecirklar.. Brevskolan hade 38908 brevstuderande, /74, är en privat stiftelse. Verksamheten är inriktad på attutbilda anställda inom näringslivet, förvaltningar och organisationer samt attge allmän utbildning i överensstämmelse med och gymnasieskolansläroplaner. Institutet .bedriver också kompentensgivandeuniversitetsutbildning. kursutbud omfattar ca 500 brevkurser. Antaletnyanmälningar var år. 1973 ca 40 000, Lantbruketskorrespondensskola (LTK) är i huvudsak itu'iktad på ut bildning inom jordbrukets område. uppgick LTK i LT:s förlag, som ägs av och Vuxenskolan. LTK har ca 1 500 nyanmälningar . Försvaretsbrevskola ger undervisning i första hand i miUtära ämnen men även i allmännaämnen frainfpr aUt inom. Kurseri radio och television ' SverigesRadios uthildningsprogramenhet producerar radio- och TV-program förvuxenundervisniiig, , . TRUtUlsattes år 1967.för,att bedriva försöksverksamhet iiMDm om rådet. överiämna,de TRU sitt betänkande (SOU, .1971: 36) Produktionsresurser för TV och radio i utbUdningen: Är 1972 övertog kommittén för den fortsatta verksamheten med radio och television inom utbildningsväsendet den tidigare uppgifter. Den nya kommitténs verksamhet är främst inriktad mot vuxenutbildningen och mot förskolan, , , . Sedanår 1968 har kurser i bl, a, matematik, socialkunskap, engelska,,företagsekonomi samt föräldrakunskap; .nordnats, TRUhar tillsammans: ,med studieförbund genornfört försök med uppsökande verksamhet blandkortutbildade för rekrytering tiU TU-kurser, Denna, verksamhet har visat sigvara av stort värde liksom den utvidgade kontakten och samr. T.o.m, har TRU producerat ocheterdistribuerat ca 35 kurser eller programserier för vuxenutbildningen.Sändningsvolymen för TRU:s vuxnutbildningsprogram /74 uppgicktill TV-sändning och,95, timmar radiosändning. Kommitténväntas avge sitt slutbetänkande, , Defackliga organisationerna genomför en omfattande utbUdningsverksamhet för attge sina medlemmar orientering i fackliga och samhälleliga frågor och för attskola dem som skaU företräda organisationema i olika sammanhang. LO, som är den största löntagarorganisationen med ca 1,8milj. medlemmar, satsar ca 40 mUj. kr, på den centrala studieverksamheten.Organisationen anordnar en rad olika kurser såsom facklig huvudkurs om tremånader, sexveckorskurser i allmänna fackliga frågor, allmänna styrelsekurserom , kurser för invandrare och specialkurser i t, ex,arbetsmiljöfrågor och företagsdemokratifrågor. Den övervägande delen av dencentrala kursverksamheten anordnas av de till LO anslutna förbunden. TCO, som har ca 825 000 medlemmar, bedriver utbildning avflera olika slag som komplement till de olika TCO-förbundens insatser på utbildningsområdet.Den längsta TCO-kursen är den s, k. enmånadskursen som behandlar samhällsfrågoroch fackliga frågor, TCO och förbunden bedriver även en omfattande verksamhetmed kortare kurser och konferenser. De övriga löntagarorganisationernas kursverksamhetomfattar i regel veckokurser samt två-och tredagarskurser. I enlighet med bestämmelserna i kungörelsen (1970: 272,ändrad : 278) om statsbidrag till löntagarorganisationernas centralakursverksamhet utgår statsbidrag fr. o. m. /71 till kursverksamhetsom ersättning för undervisningskostnader, resor och /75 uppgår anslaget till . Den centralakursverksamheten under /74 omfattade 590 kurser och 4 300kursdagar med 16 900 deltagare. Den planerade verksamheten under innevarandebudgetår, omf altar ca 650 kurser, ca och ca 20 000 deltagare. Personahnbildning inom den offentliga seklorn Statligpersonalutbildning De flesta statliga myndigheter anordnar utbildning försina anställda. Denna kan bestå av såväl grundläggande fackutbildning sompåbyggnadsutbildning. Utbildningen bedrivs i många olika former, t, ex. iskolform, på inter-natkurscr eller som korrespondensstudier. Genom inrättandetår 1967 av statens personalutbildningsnämnd (PUN) skapades ett för hela statsförvaltningencentralt personalutbildningsorgan. Central statlig personalutbildning bedrivsäven av statskontoret och . Kostnaderna för denutbildningsverksamhet som PUN bedrev / 74 uppgick till ca 6milj, kr. har enbetydande, kontinuerlig kurs- och konferensverksamhet. Verksamheten omfattargrundutbildning, vidareutbildning och fortbildning. 1975: 23 50 tagarevid ca 50 centrala kurser uppgick till ca 1 300, Landstingsförbundetskostnader för fortbildningsverksamheten uppgår f, n. till ca 2,2 milj, kr. Förutom landstingsförbundets utbildningsverksamhet förekommerpersonalutbildning också i landstingens egen regi. Kommunernasutbildningsverksamhet bedrivs centralt av Svenska kommunförbundetsutbUdniiigssektion. Den kursverksamhet som bedrivs av Svenska kommunförbundetvänder sig till såväl anstäUda som förtroen'-devalda i kommunerna. Utbildningenorganiseras som internatkurser, brevkurser och kurspaket. deltog 6673 personer i 204 centrala och regionala kurser. Svenska kommunförbundetspersonalutbildning har vuxit mycket snabbt . Förbundetskostnader för utbidningsverksamheten uppgår til ca 4,5 milj. kr. per år.Härmöver bedriver de största kommunema egen personalutbildning. Enomfattande vuxenutbildning bedrivs inom näringslivet. Främst är detutbildning av de anställda för nuvarande eller planerade befattningar somkommer ifråga, dvs. yrkesinriktad utbildning samt sådan nivåhöjande allmänutbildning som behövs för vidareutbUdning, omskolning etc.Utbildningsinsatserna varierar starkt meUan olika branscher men också mellanföretag i samma bransch. Något mått på all vuxenutbildning inom denna sektorfinns f. n, inte. De flesta större företag har numera särskildautbUdrungsavdelningar som utarbetar utbildningsplaner och genomförkursverksamhet. Små och medelstora företags personal får i regel sinutbildning på kurser som anordnas av olika organisationer såsom SAF och dessförbund, branschorganisationerna, hantverks- och industriorganisation(SHIO) samt statens industriverks SIFU-enhet. SAF bedriver genom institutet(ALI-RATI) kursverksamhet för ca 20 000 deltagare . Inomkooperationen förekommer en omfattande personalutbildning för nästan allakategorier anställda. Utbildningen gäller i först hand dem som skall fåarbetsledande befattningar eller chefsställningar. PersonalutbUdninganordnas inte endast inom industrin utan även inom byggbranschen, hantverk,handel- och sjöfart, banker, försäkringsbolag, jordbmk, hotell ochrestauranger m, m. Statsbidragutgår till företagsskolor och enskilda yrkesskolor med sammanlagt ca 19 milj,kr. Flerasamarbetsorgan mellan arbetsmarknadsparterna erbjuder också utbildning förarbetslivets behov. Så har t, ex. vid affärs- bankernatill huvuduppgift att svara för sådan mer teoretiskt orienterad utbildning somkan komplettera bankernas interna utbildningsverksamhet. Kursverksamhetenomfattar banktekniska och allmänna ämnen. Arbetsmarknadensyrkesråd är ett gemensamt organ för SAF och LO och därigenom för 26yrkesnämnder, de flesta inom industrin. Rådet har tUl uppgift att följautvecklingen inom yrkesutbUdningens område samt att genom olika åtgärder verkaför en ökad och effektivare yrkesulbUdning, Liknande samarbetsorgan finns förtjänstemannaområdet m. fl, områden, 2.1.2AktueU lagstiftning av betydelse för vuxenutbildningen Statsmakternaantog två nya lagar av särskUd betydelse för vuxenutbildningennämligen, lagen (1974: 358) om facklig förtroendemans StäUning påarbetsplatsen (prop. 1974: 88, InU 1974: 15, rskr 1974: 272) och lagen(1974:981) om arbetstagares rätt tUl ledighet för UtbUdning (prop, 1974:148,InU 1974: 31, rskr 1974: 399). Lagenom facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen Lagenom facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen trädde i kraft den 1 juli1974. Lagen omfattar även fackliga studieorganisatörer som, under fömtsättningav att de är anställda hos arbetsgivaren, har facklig förtroendemans rätt attutföra fackligt arbete inkl. uppsökande verksamhet för studier på betaldarbetstid. Lagen är avsedd att geunderlag för den fackliga verksamhet, som utgör en förutsättning förreformarbetet på, arbetslivets område. Lagen gäller aUa former av fackligverksamhet, men begränsas tiU förtroendevalda som utsetts av fackligorganisation, vilken har eUer bmkar ha kollektivavtal för arbetsplatsen. Enfacklig förtroendeman får inte hindras att fullgöra sitt uppdrag och hanskyddas mot försämrade anställningsvUlkor på gmnd av uppdraget.Förtroendemannen har vid driftsinskränkningar rätt tU] fortsatt arbete, underfömtsättning att han har fackliga uppgifter av särskild betydelse förverksamheten på arbetsplatsen, Lagen innebär vidare att de fackliga organisationernahar tolkningsföreträde, dvs. vid tvist bestämmer de lagens tiUämpning intilldess tvisten har prövats. Flera av lagreglerna är dispositiva, vilket innebäratt de genom koUektivavtal kan anpassas tiU de varierande förhållanden, sområder inom olika branscher. Med förtroendemannalagen som stöd kan de fackligaorganisationema alltså förhandla med arbetsgivarna om avtal, som reglerar dennärmare tillämpningen av lagen. Fackligförtroendeman har enligt lagen rätt tUl erforderlig ledighet för fackligverksamhet, men ledigheten får inte sträcka sig längre än som är rimligt medhänsyn till förhållandena på den enskilda arbetsplatsen, t, ex, med beaktandeav hur många medlemmar söm förtroende- 1975: 23 52 mannenhar att företräda. Ledigheten skall förläggas så att den inte medför betydandehinder för arbetets behöriga gång. Facklig verksamhet, som avserarbetsplatsen, får ske på betald arbetstid, TUl sådan facklig verksamhet räknasbl, a. utbildning som har direkt betydelse för förhåUandena på arbetsplatsen. Lagenom arbetstagares rä.tt till ledighet för utbildning Lagenom arbetstagares rätt tUl ledighet för utbUdning trädde i kraft den 1 januari1975. Den är främst avsedd att bereda vägen för en vidgad vuxenutbUdning. Utbildningenär av största betydelse för de arbetstagare som vill göra insatser isamhällslivet och delta i demokratiseringen av arbetsplatsema. Den nya lagenutgör därför ett viktigt led i det pågående reformarbetet på arbetslivetsområde. Genomlagen får varje arbetstagare en lagfäst rätt tUl ledighet från sin anställningför att utbilda sig. Lagen gäller alltså anställda både i allmän och enskildtjänst, på stora och små arbetsplatser. Förrätt tUl ledighet fordras normalt att arbetstagaren har varit anstäUd hosarbetsgivaren antingen eller sammanlagt minst tolvmånader . Någonbegränsning görs inte i fråga om utbildningens art. Arbetstagaren får självavgöra inriktningen av utbildningen. Renodlade självstudier omfattas dock inteav lagen. Ledighetenslängd begränsas inte av lagen. Däremot ges arbetsgivaren en viss möjlighet attskjuta på den begärda ledigheten, normalt högst . Vill han uppskjutaledigheten längre, fordras samtycke av den berörda fackföreningen påarbetsplatsen. Enarbetstagare, som har fått sin ledighet uppskjuten, kan efter en viss väntetidgå till domstol för att få ut sin ledighet. Kan flera ledigheter intetillgodoses , ges företräde åt facklig utbildning och ledighet förarbetstagare som ej har utbildning motsvarande nioårig gmndskola, Ilagen ingår vidare regler om anstäUningsskydd för den som utnyttjar sin rätttiU ledighet. I den finns också bestämmelser om rätt att återgå i arbete förden som vill avbryta sina studier. Bryterarbetsgivaren mot lagens föreskrifter, blir han skadeståndsskyldig. Uppkommerdet tvist om lagens tillämpning, är det den berörda fackföreningen sombestämmer om lagens tillämpning tills tvisten har prövats av domstol. Flertaletlagregler kan genom koUektivavtal anpassas tUl de oUka förhållanden som råderpå arbetsplatsema. De grundläggande reglerna som bl.