prop · FZ03187 · 1975-12-31 00:00:00 — I förstastycket av förevarande paragraf har motsvarande bestämmelse formulerats på ettsådant sätt att den innebörd som är avsedd skall framgå klart. Dennaparagraf reglerar interpellationsrätten och motsvarar 23 S KL, 24 § KLS och 33S LL. Paragrafen innehåller också en bestämmelse om enkla frågor. Prop.1975/76:187 404 Iparagrafen föreskrivs till en början att interpellation får framställas tillordföranden i styrelsen eller annan nämnd eller beredning. Denna regel stämmeri sak överens med vad som gäller enligt KL och LL. Enligt KLS lårinterpellation emellertid ställas bara till borgarråd. Kommunallagsutredningenhar föreslagit att denna särregel skall tas bort. Med hänsyn till attborgarråden är självskrivna som ordförande i flertalet nämnder innebär förslagetinte några rubbningar i sak, anför utredningen. Det förekommerockså att annanän borgarråd är ordförande i nämnd. 1 sådana fall förefaller det enligtutredningen lämpligast att interpellationen riktas till ordföranden i nämnden.Med hänsyn till att borgarråd liksom inte avses kunna väljas tillledamot eller suppleant i kommunstyrelsen i (se 38 §) har ensärskild föreskrift om att interpellation kan ställas även till borgarrådtagits in i förevarande paragraf 1paragrafen föreskrivs vidare att fullmäktige utan överiäggning beslutar om eninterpellation får framställas och att interpellationen skall vara tillgängligför varje ledamot, innan fullmäktige beslutar om medgivande att framställainterpellation. I fråga om dessa bestämmelser kan jag hänvisa till vad jagharanfört i den allmänna motiveringen (avsnitt 12,3,5), Närmare föreskrifter ombl. a. tid för avlämnande och besvarande av interpellalioner bör kunna meddelasi arbetsordning. Särskild bestämmelse i lag härom behövs inte. Iparagrafens andra stycke sägs att fullmäktige kan föreskriva att ordföranden istyrelsen får överiämna interpellation som är ställd till honom alt besvaras avannan ledamot i styrelsen som på gmnd av sitt uppdrag har särskildafömtsättningar att besvara interpellationen. Också på denna punkt kan jaghänvisa till vad jag anfört i den allmänna motiveringen (avsnitt 12.5.3). Somframgår av vad jag har anfört i den allmänna motiveringen (avsnitl 12.8.2) hardemokratiutredningen föreslagit alt området för interpellationsrätten utvidgasså att det blir möjligt att i större omfattning än f n. interpellera omförhållanden som rör kommunala företag. I samband med behandlingen av förslagetanförde jag attjag inte kunde finna all underiagel för en ändring avbestämmelserna om området för interpellationsrätten var tillräcklig. Någonbestämmelse av det slag som utredningen har avsett har därför inte tagits in ilagen. allmänna motiveringen (avsnitt 12.3.5) harjag förordat en bestämmelse omatt fullmäktige kan föreskriva all ledamot får framställa fråga i ämne som hörlill fullmäktiges handläggning till ordföranden i styrelsen eller annan nämndeller i beredning. En beslämmelse med detta innehåll har tagits in i tredjestycket. Avsikten är att fullmäktige resp. skall få avgöra ominstitutet enkel fråga skall få förekomma och ge de närmare förskrifter sombehövs. Prop.1975/76:187 405 Dennaparagraf, som motsvarar 24 S KL, 25 S KLS och 34 S LL, innehåller bestämmelserom kommunfullmäktiges och protokoll. Enligt24 § KL skall ordföranden vid sammanlräde med kommunfullmäktige föra eller påsitt ansvar låta föra protokoll. Protokollet skall innehålla förteckning överde närvarande ledamöterna, en kortfattad redogörelse för varje ärende meduppgift om de förslag och yrkanden som har framställts samt beslutet i varjeärende. Har omröstning ägt rum, skall propositionsordningen och uppgifl om hurmånga som har röstat för eller emot anges i protokollet. När omröstning harskett öppet, skall även anges hur var och en har röstat. Det ligger i sakensnatur all reservation enligl 25 S KL skall antecknas i protokollet. Justeringav protokoll kan enligt KL ske på olika sätl. Huvudregeln är att justeringskall verkställas senast efter sammanträdet av ordföranden och minsttvå andra ledamöter som fullmäktige utser för varje gång. Fullmäktige kanemellertid också justera protokollet genast, dvs. vid sammanträdel, eller vidnästa sammanträde. Tiodagarsfristen gäller inte för sådan justering somfullmäktige verkställer (SOU 1952:14 s. 380). KL innehållerockså regleromunderskrift av protokollet. Ordföranden skall alltid skriva under protokollet.Protokollsjusteringen tillkännages genom anslag på kommunens anslagstavlasenast på efter prolokollsjuste-ringen. 125 § KLS föreskrivs att vid sammanträde med kommunfullmäktige skall förasprotokoll. om att protokollet förs av ordföranden eller på dennesansvar saknas. får ses mot bakgmnden av att enligt 12 S KLS fullmäktigeåriigen skall utse .sekreterare. Denna regel saknar motsvarighet i KL. Ocksåi fråga om redovisningen av de närvarande ledamöterna och de behandladeärendena skiljer sig 25 S KLS från 24 § KL. Med hänsyn till det stora antaletledamöter i kommunfullmäktige i hardet ansetts opraktiskt att tyngaprotokollen med en uppräkning av de närvarande. Det har ansetts tillräckligtatt vilka som har varit närvarande framgår genom att de frånvarandes namn anges.Formuleringen i paragrafen att det av protokollet skall framgå vilka ledamötersom har varit närvarande anses medge att denna metod används. Eftersom deärenden som behandlas av fullmäktige i alltid redovisas i offentligttryck, har det ansetts tillräckligt att i protokollet redovisa ärendena genomhänvisning till de tryckta handlingama (prop. 1957:16 s. 49). Förslag ochyrkanden samt beslutet i varje ärende skall dock redovisas i protokollet. Prop.1975/76:187 406 134 § LL föreskrivs att protokoll skall föras vid landstingsmöte. Bestämmelserom ansvaret för protokollföringen saknas. I fråga om innehållet i protokolletstämmer 34 S LL överens med 24 S KL. När det gäller protokollsjusteringenföreligger fiera avvikelser i LL. Tidsfristen för protokollsjustering har i LLsatts från landstingsmötets slut. En annan skillnad är attlandstinget självt bestämmer formerna för justeringen. Närmare föreskrifter omjusteringssättet tas regelmässigt in i de obligatoriska arbetsordningarna.Justeringen skall ges till känna dels genom anslag på anslagstavlan, dels genomatt meddelande om justeringen förs in i de tidningar som används förannonsering om landstingsmötena. Motivet för den-, na regel är attlandstingsområdenas storiek medför att det skulle vara svårt förkommunmedlemmarna att skaffa sig kännedom om utgången av besvärstiden, omjusteringen skulle ges till känna bara på anslagstavlan (SOU 1952:48 s. 60-61). Protokollfrån sammanlräde med kommunfullmäktige eller landsting får inte ändras efterjusteringen. Regler om rättelse av fel i protokoll saknas i kommunallagarna.Frågan om myndighets befogenhet att i partsärenden rätta beslut som till följdav skrivfel, räknefel eller annat sådant förbiseende innehåller uppenbar oriktighetberörs i 19 S förvaltningslagen. Innan myndighet rättar beslut som av sådananledning innehåller uppenbar oriktighet skall enligt denna bestämmelsetillfälle lämnas part att yttra sig, om det inte är obehövligt. Bestämmelsenavser formellt sett endast förfarandet i samband med rättelse av förbiseendefelmen den kan också upfattas som ett indirekt uttryck för principen att myndighethar befogenhet att rätta sådana fel (se , Förvaltningslagen, 1975 s.220). Paragrafen rör endast s. k. förbiseendefel och lämnar alltså frågan ommyndigheternas befogenhet att i sak pröva om ett beslut och det förfarande somdå skall användas åt sidan. En sådan befogenhet följer i några fall avföreskrift i författning men förvaltningsmyndighet anses även utan stöd avförfattning ha viss rätt alt i sak pröva om ett fattat beslut (s.223). I det förslag till förvaltningslag som remitterades till lagrådetinnehöll 19 § en uttrycklig föreskrift om befogenhet att rätta förbiseendefel(prop. del3 s. 114). Föredragande departementschefen anförde att lagen inte innefattadenågot ställningstagande till vad som skulle anses gälla i förvaltningsrättsligafrågor som visseriigen har anknytning till enskilda regler i lagen men som inteuttryckligen regleras i denna (prop. del 2 s. 506). Till denna kategori avspörsmål hänförde han frågan om förvaltningsmyndighets befogenhet att omprövasina beslut. På förslag av lagrådet ändrades emellertid paragrafens lydelse isyfte att feltolkning rörande omfattningen av myndighets rättelsemöjlighetskulle hindras (prop. del 2 s. 688, 704). Bestämmelseni 19 S förvaltningslagen är tillämplig på beslut av specialreglerade kommunalanämnder under fömtsättning att besvär över beslulel skall föras genomförvaliningsbesväroch att ärendel rör myndighetsutövning mot enskild (2 och 3§S)- För specialreglerade nämnder gäller i huvudsak Prop.1975/76:187 407 kommunallagarnasbestämmelser om protokollföring och justering. Denprolokolljuslering som avses i kommunallagarna kan sägas innebära att manundersöker om protokollet är riktigt och rättar de felaktigheter som kanfinnas. 1 och med protokollsjusteringen är beslutet i princip verk-ställbart.Även om själva protokollet inte kan ändras efter justeringen, kan det varamöjligt att ändra det beslut som återspeglas i protokollet. Om det i besväröver ett beslut påstås att beslutet inte har tillkommit i laga ordning, kankommunen genom ett nytt i laga ordning fattat beslut bekräfta det formelltoriktiga beslutet. Som har antytts i del föregående är det i viss utsträckningmöjligt att även i sak pröva om ett beslut. Om beslutet har civilrättsligaverkningar och kommunen frångår beslutet, kan kommunen naturiigtvis bliskadeståndsskyldig. Ifråga om ansvaret för protokollföringen torde det enligt utredningen enbartvara till fördel om regeln i KL om ordförandens ansvar görs tillämplig även pålandstingskommunerna och . Frågan om ansvarel förprotokollföringen kan stundom få betydelse, t. ex. vid olika meningar mellanordförande och sekreterare. Enligt utredningens förslag skall det därförföreskrivas att prolokoll skall föras på ordförandens ansvar. Häri (år enligtutredningen också anses ligga att ordföranden svarar för att justeringen ochdet ställe där protokollet finns tillgängligt ges till känna på anslagstavlan.Utredningen föreslår därför att den uttryckliga regeln om ordförandens ansvarför justeringen i 24 S fjärde stycket KL och 25 S tredje stycket KLS inle tasmed i den nya lagen. De skillnader som föreligger mellan KLS och KL angåendeprotokollets minimiinnehåll bör enligt utredningen kunna tas bort. Såvittgäller redovisningen av närvarande fullmäktige bör den ordning som föreskrivsi KLS kunna användas även i andra kommuner än och ilandstingskommunerna. I fråga om redogörelsen i protokollet för ärendenasbeskaffenhet föreslår utredningen bestämmelser som stämmer överens med vad somföreskrivs i KL och LL. Bestämmelserna behövs, framhåller uiredningen, för attärendena skall kunna identifieras och de har också betydelse fråninformationssynpunkt. Utredningen räknar med att förslaget inte skall behövamedföra något merarbete av betydelse i . uppfattning finns det ingen anledning att behålla olikaregelsystem i fråga om justeringsförfarandet. Detta förfarande har samma syfteoch samma betydelse i kommunerna som i landstingskommunerna. förslag skall i lagen föreskrivas endast att protokoll skall, iden ordning som fullmäktige har bestämt, justeras dagar eftersammanträdet, om inte fullmäktige verkställer justeringen. 1 fråga omlidsfristen för justeringen börenligt utredningen uppmärksammas Prop.1975/76:187 408 attden ringa sammanträdesfrekvensen i landstingen medför bl. a. att protokollenkan bli synneriigen omfattande. Ärendebelastningen i kommunfullmäktige medföratt protokollen totalt sett kan bli ganska omfattande också i kommunerna.Utredningen föreslår därför att jusieringsliden sträcks ut ävenför kommunernas del. Utredningenframhåller att den lösning som har föreslagits medför att närmare bestämmelserom justeringsförfarandet kan behöva tas in i arbetsordning. Vad som särskiltkan behöva regleras är förfarandet vid oenighet mellan justeringsmännen ochordföranden. Om justeringsmännen eller en av dem inte godtarprotokollsförslaget, bör protokollet justeras vid nästa sammanträde medfullmäktige. En regel härom bör begränsas till att avse anmärkning av väsentligbelydelse. Beslämmelser om underskrift av prolokoll bör enligl utredningen tasin i arbetsordning. Enmotsvarighet till särtegdn i LL om all kungörelse om prolokollsjus-teringenskall föras in i de tidningar som används för annonsering om landstingsmöteskall enligt utredningens förslag tas in i den nya lagen. Förslaget ärföranlett av landstingskommunernas geografiska utbredning ochrätts-säkerhelsintressei. Utredningenframhålleratt förvaltningslagens rättelseregler inte utan vidare kan förasöver till kommunallagen. Justeringsreglerna i KL utgör ett kontrollinstitul somgör det möjligt att rätta felaktigheter. Rättelse av protokoll kan i vissutsträckning ske också genom besvär över det beslut som anges i protokollet.Att tillgripa kommunalbesvär för all åstadkomma rättelse av förbiseendefeltorde dock i praktiken vara uteslutet, anför uiredningen. Förvaltningslagensräitdseregel begränsas lill partsärenden. Inom den kommunallagsregleradeförvaltningen finns inte partsärenden i förvaltningslagens mening.Förvaltningslagen förutsätter att rättelsebefogenheten utövas av myndigheten.Om denna är ett kollegialt organ, får det alltså fömtsättas att det blir dettaorgan som har all ta ställning till rättelsefrågan, Samma möjlighet föreliggeri och för sig inom den kommunallagsreglerade förvaltningen. Kommunfullmäktigekan enligl utredningen rätta ett prolokoll genom alt fatta ett nytt beslut istället för ett tidigare beslut som har återgetts oriktigt i protokollet. Enenklare ordning bör dock kunna användas för rättelse av förbiseendefel. I dennya lagen bör därför en befogenhet att rätta fel i protokollet anförtros åt demsom har ansvarel för protokollföringen och inte åt det organ som har fattat detprotokollförda beslutet. Det kan enligt utredningen vara befogat alt låta även justeringsmännendelta i ell sådant rättelseförfarande. Enrättelseregel torde ge upphov till fiera problem av olika natur. Rättelsenmåste på något sätt delges berörda intressenter. Verkställighetsorganet ocheventuella avtalsparter måste underrättas. Kommunmedlemmar måsle med hänsyntill den besvärsrätt som tillkommmer dem också få del av beslulel. Detta kanenligl utredningen ske genom att rättelsen anslås, Rättsföriuster kan inträffa,t, ex, om en person som berörs av beslutet har tagit del av Prop.1975/76:187 409 detfelaktiga protokollet och inte funnit skäl alt överklaga men inle får kännedomom en rättelse av innehåll som skulle ha föranletl honom att besvära sig.Anslaget om justeringen av protokollet bör enligl utredningen vara kvar påanslagstavlan men kompletteras med en anteckning om att rättelse har skett. Omanslaget tas ner och ersätts med nytt anslag, börjarnämligen ny besvärstid löpa i fråga om samtliga de beslut som redovisas i delprotokoll som tillkännagivandet om justeringen avser. Enrättelseregel av så relativt vid omfattning som förvaltningslagens torde enligtutredningen inte utan vidare kunna tillämpas inom den kommunallagsregleradeförvaltningen. Besluten inom denna sektor är mer av politisk än av rättslignatur. Ddgivningssvårigheterna gör också alt man hai" särskild anledningall begränsa räckvidden av en rättelseregel i kommunallagen. Omrättelseregeln får avse annat än rena avfatlningsfd, kan gränslinjen mellanreell och formell ändring lätt suddas ul. Risken för missbmk blir då slörre. Enrättelseregel i kommunallagen bör därför begränsas till att avse renaavfattningsfel. Utredningen anför att det inte synes lämpligt att inom denkommunallagsreglerade förvaltningen låta rätldsemöjligheten vara obegränsad i liden.Ju som har förflutit från fullmäktiges beslut tills frågan omrättelse kommer upp, desto svårare kan det antas bli att bedöma vad somfaktiskt har förevarit. Utredningen anser därför alt rätldsemöjligheten börbegränsas till tiden före besvärsiidens utgång. Pågrundval av de överväganden som har redovisats föreslår utredningen enföreskrift om alt ordföranden får före besvärstidens utgång vidla rättelse iprotokollet, om della på grund av skrivfel, räknefel eller annal förbiseendeuppenbart har avfattats felaktigt. Om justeringsmän har utsetts, skallbefogenheten tillkomma ordföranden och justeringsmännen gemensamt. Stockholmskommun anser att sekreteraren bör ha ansvaret för protokollföringen. Därigenomskapas garantier för att protokollet förs med tillräcklig hänsyn till destränga kraven på objektivitet och opartiskhet. Ordförandens kontrollfunktionerkan, framhåller kommunen, tillgodoses genom att han utses till justeringsman. Svenskakommunjörbundei anför att utredningens förslag i fråga om justeringsförfarandetsynes innebära att kommunfullmäktige i motsats lill vad som gäller fårfrihet att bestämma också tidpunkten för jusieringen. Detta kan beröva den somkan tänkas vilja besvära sig möjlighelen att redan vid sammanträdet räkna utnär besvärsliden börjar löpa. Om justeringen inte måste ske vid en fixeradtidpunkt, uppslår också svårigheler att bestämma när en reservation senastskall avges. Dessa skäl talar enligt det alltjämt är angelägetatt reglera justeringsförfarandet Prop.1975/76:187 410 ikommunerna på i huvudsak samma sätt som . Denna ordning bör kunnatillämpas också för landstingskommunernas del. Liknande synpunkter framföresav länsstyrelserna i och och av kommun.Även och kommuner anser att nuvarande huvudregel att justeringskall verkställas av ordföranden och två särskill utsedda justeringsmän börbehållas, och kommuner menar att det bör föreskrivas attåtminstone en särskilt utsedd ledamot skall justera protokollet tillsammans medordföranden. EnligtLunds kommun finns det inte skäl att ta bort föreskriften att protokolletskall skrivas under. Undertecknandet är en så väsentlig del av justeringen attfrågan bör justeras i lag och inte i arbetsordning. Enligt IMalmöhus län bör bestämmelsen om att kungörelse för protokollsjusteringenskall införas i tidning gälla inle bara landstingen utan ocksåkommunfullmäktige. Länsstyrelsernai och lön. , och länslandstingskommuner och kommun erinrar om att utredningen föreslår enjusteringsfrist om Ijorton dagar i fråga om kommunfullmäktige och landstingsamt en frist beträffande nämnderna. Dessa remissinstanser anseratt praktiska skäl talar för en enhetlig jusle-ringstid. kommuntillstyrker förslaget att fristen skall sträckas ut från tio till fjortondagar, medan , , och kommuner anser dettaonödigt. Utredningensförslag i fråga om rättelse av protokoll tillstyrks av länsstyrelserna iMalmöhus och , och landstingskommuner,, och kommuner samt Föreningen . kommun menar att den tid inom vilken rättelseskall få ske är alltför kort. Någon större olägenhet skulle inte uppstå omtiden föriängdes . Kommunen framhåller att de felaktighetersom justeringsmännen inte har upptäckt ofla inte blir kända förrän efterbesvärstidens utgång. Enligt och kommuner bör det vara möjligtatt rätta uppenbara skrivfel även efler besvärstidens utgång. Den bestämmelseom befogenhet alt rätta protokoll som utredningen föreslår innebär enligt Alekommun endast att nuvarande praxis blir lagfäst. Växjökommun anser att det av principiella skäl kan diskuteras om en rättelseregelbör införas i kommunallagen. Kommunen framhåller att protokollsjusteringen ärav väsentlig betydelse och att rättelseregeln skulle kunna ge upphov till visslöslighet. Regeln att kungörelse om rättelse skall anslås särskilt kan,framhåller kommunen vidare, i realiteten leda till att det inte blir heltovanligt med fiera protokollsjusteringar, vilket skulle betyda allmänosäkerhet. Resultatet skulle alltså kunna bli att en regel som har tillkommit iavsikt att öka rättssäkerheten får motsatt effekt. kommun avstyrkerrättelseregeln och anför att skiljaktiga meningar kan uppstå humvida enanteckning i protokollet beror på ett uppenbart förbiseende. Prop.1975/76:187 411 EnligtSkaraborgs läns landstingskommun är den rättelseregel som föreslås omständlig.Landstingskommunen framhåller att rättelse av protokoll förekommer i just desituationer som avses med bestämmelsen. Vanligen signerar ordföranden,justeringsmännen och sekreteraren rättelsen av protokollet. kommunanser att regeln om rättelse av protokoll förefaller onödig och ägnad att skapaförvirring för den enskilde medborgaren. Kommunen framhåller att felaktigheteri ett protokoll bör kunna upptäckas senast vid justeringstiUfället. EnligtStrömsunds kommun bör kommunerna själva få bestämma om sådana formaliteter somt, ex, rättelse av protokoll, i synnerhet som justeringsförfarandet i övrigtinte regleras. Även Lilla Edeis och kommuner anser att det ärtveksamt om rättelseförfarandet bör formaliseras på det sätt som uiredningenföreslår. Detta förfarande synes enligt böra gälla endast försådana förbiseendefel som medför att själva beslutsinnehållet eller skälen förbeslutet har fått en annan saklig innebörd än som har avsetts. Rättelse avbetydelselösa småfel bör rimligen kunna ske ulan att det behöver ges tillkännagenom anslag. Enligt kommunen är det oklart om utredningens avsikt har varitatt den föreslagna bestämmelsen skall vara tillämplig på förbiseendefel itjänsteutlåtanden o. d. som har fogats som bilaga till protokollet eller somprotokollet annars hänvisar till. Kommunen framhåller att sådana handlingarofta är gmndläggande för beslutets innebörd. Iparagrafens försia stycke anges all protokoll vid sammanträde skall föras påordförandens ansvar. Som kommunallagsutredningen har anfört bör den nuvaranderegeln i KL om ordförandens ansvar för protokollföringen gälla även förStockholms kommun och för landstingskommunerna. Detta ansvar får anses omfattaäven skyldighel att se till att justeringen och det ställe där protokolletfinns tillgängligt tillkännages på kommunens resp. landstingskommunensanslagstavla. Bestämmelsen om hur de närvarande skall redovisas har utformatsefter förebild av KLS. Föreskriften någol krav på att denärvarande räknas upp i protokollet. Vad gäller protokollets innehåll i övrigthar beslämmelserna utformats efter förebild av KL och LL. I första stycketanges slutligen att protokollet skall innehålla uppgift om reservation. har inte någon mostvarighet i KL, KLS dier LL. Ilikhet med flera remissinstanser, bland dem , har jagfunnii att del i paragrafen, liksom f n, i KL och KLS, bör anges attjusteringen skall ske som bestäms vid sammanlrädet. Genom ensådan föreskrift blir del redan vid sammanträdet klart när besvärstiden börjarlöpa. Jag har också funnit det lämpligt att i paragrafen ta in föreskrifter omjusteringsmän med i huvudsak samma innehåll som Prop.1975/76:187 412 motsvarandebestämmelser i och KLS. Andra stycket innehåller vidare en enhetligbestämmelse för kommuner och landstingskommuner om den senaste tidpunkten förjusteringen, nämligen efter sammanträdet. Att protokollet skallundertecknas av protokollföraren och att anteckning skall göras om jusieringenär enligt min mening så självklart att någon föreskrift därom inte behöver tasin i lagen. 1tredje stycket finns bestämmelserom hur justeringen skall ges till känna. Dessabestämmelser stämmer, bortselt från några språkliga justeringar, överens medutredningsförslaget och de nuvarande bestämmelserna i , KLS och om att kungörelse för protokolljusteringen skall införasi tidning är liksom f n. tillämplig bara på landstingskommunerna. Denregel om rättelse i prolokoll som kommunallagsutredningen har föreslagit harfått ett blandat mottagande. Flera remissinstanser tillstyrker förslaget, medanandra ger uttryck för en kritisk uppfattning. F. n. finns det inte några reglerom rättelse av förbiseendefel i protokoll i kommunallagarna, I 19 Sförvaltningslagen finns en bestämmelse som formellt reglerar myndighetsskyldighet att lämna part tillfälle att yttra sig, innan sådant fel rättas.Samtidigt ger bestämmelsen emellertid indirekl en anvisning om alt myndighethar en befogenhet att rätta fel av detta slag.