prop · FY0389 · 1975-12-31 00:00:00 — Regeringensproposition nr 1975 Prop. Regeringens proposition med förslag till lag om ändring i lagen (1974: 358) omfacklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen; Regeringenföreslår all aniaga det förslag som har upptagils i bifogade uldragav regeringsprolokoll. Ipropositionen föreslås att facklig förtroendeman får rätt till ersättning somom han hade utfört arbete för arbetsgivarens räkning, om del beror påarbetsgivaren att facklig verksamhet som avser arbetsplatsen förläggs utom denordinarie arbetstiden. 1 1975.1 saml. Lag om ändring i lagen (1974: 358) om fackligförtroendemans ställning på arbetsplatsen Härigenom föreskrives i fråga om lagen (1974: 358) omfacklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen, dels atti 2 § orden "Kungl. Maj:t" skall bytas ul mot "regeringen",dels att 7 § skall ha nedan angivna lydelse. Vidledighet som avser den fackliga verksamheten på arbetsplatsen skall fackligförtroendeman ha rätl till bibehållna anställningsförmåner. Beror det pä arbetsgivaren att den fackliga verksamhet somavser arbetsplatsen förlägges till annan tid än förtroendemannens ordinariearbetstid, skaU ersättning utgå till förtroendemannen som om han hade utförtarbete för ar-hetsgivarens räkning. Även uppkomna merkostnader skall ersättas, om de beror påarbetsgivaren. Om anställningsförmån enligt lag ulgår endast för arbetad tid, skall med sådan tid likställas ledighet som avses i första stycket. Om anställningsförmån enligt lag utgär endast för arbetadtid, skall med sådan tid likställas tid som avses i första och andra styckena. Denna lag träder i kraft . Sträng, ordförande, och statsråden , , , ,, , , , , , , , , Propositionmed förslag till lag om ändring i lagen (1974: 358) om facklig förtroendemansställning på arbetsplatsen Lagen(1974: 358) om facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen, som antogsav (prop. 1974: 88, InU 1974: 15, rskr 1974: 272),började tillämpas . Redani samband med lagens tillkomst aktualiserades vissa frågor rörande denfackliga verksamheten, vilka inte hade fått sin lösning genom den nya lagen.Bland dem kan nämnas frågan om de fackliga funktionärernas ratt att i likhetmed arbetsplatsens förtroendemän vara verksamma på arbetsplatserna. En annanfråga gällde förlroendemannala-gens tillämpning på mindre arbetsplatser ellerinom branscher där förhållandena är sådana att den fackliga verksamheten inlehar kunnat knytas till den enskilda arbetsplatsen utan har lagts på de lokalafackliga organisationernas funktionärer. Kravpå regler om rätt för fackliga funktionärer att vara verksamma påarbetsplatserna har härefter förts fram i reservationer till arbels-lätlskommitténsbetänkande (SOU 1975: 1) Demokrati på arbetsplatsen. I en motton till 1975 årsriksmöte (mot. 1975: 650) har också uppmärksammals frågan om fackliginformation på betald arbetstid. Arbetsdomstolenhar vidare i en dom (1975 nr 7) tagit ställning till innebörden av ersättningsregelni 7 § förtroendcmannalagen. Domstolen har därvid förklarat alt lagen integrundar någon rätt till ersättning för facklig verksamhet som äger rum undertid då förtroendemannen annars inte skulle ha varit i arbete. 1975: 89 4 Landsorganisationeni och några av dess medlemsorganisationer har med anledning av domenhemställt om en sådan ändring av lagen atl det klart framgår att ersättningskall utgå för facklig verksamhet på arbetsplatsen även i fall då verksamhetenpå föranledande av arbetsgivaren förläggs utom den ordinarie arbetstiden.Frågan om innebörden av 7 § har också uppmärksammals i . har vidare hemställt, atl förlroendemannalagens regleravseende rese- och traktamentsersättningar utvidgas och kompletteras. Avdet föregående har framgått att det finns flera frågor rörande den fackligaverksamheten på arbetsplatserna som väntar på en lösning. Redan i propositionenmed förslag till förtroendcmannalagen anförde jag att del i anslutning till arbetsrätlskommitténsförslag kunde bli aktuellt att bygga ut förlroendemannalagens regler. Jagframhöll också att det i vissa fall kunde bli nödvändigt med fortsattutredningsarbete för att nå mera branschanpassade lösningar i den mån sådanalösningar inte kunde nås genom kolleklivavlalsreglering (prop. 1974: 88 s. 150 f.).En sådan fråga som det sålunda blir anledning att återkomma till är den som harväckts av . Ett lämpligt tillfälle härtillerbjuder sig när ställning skall tas till arbetsrätlskommitténs förslag ibetänkandet (SOU 1975: 1) Demokrati på arbetsplatsen. Deninnebörd av 7 § som har kommit till uttryck genom arbetsdomstolens dommotiverar emellertid att ett tillägg till lagen görs. Genomdet pågående reformarbetet på arbetslivets område har de fackligaorganisationerna fått ett betydande ansvar för förhållandena ute påarbetsplatserna. Det är därför naturligt alt det fackliga arbele som avserarbetsplatsen liksom annat arbete i princip förläggs till arbetstid och attkostnaderna härför bärs av produktionen eller arbetsgivarens verksamhet. Självfalletbör en så viktig princip inte upphöra alt gälla om t. ex. förhandlingar ellersammanträden med de fackliga förtroendemännen på arbetsgivarens begäranförläggs utanför den ordinarie arbetstiden. Om så sker bör de fackligaförtroendemännen ersättas som om de hade utfört arbete för arbetsgivarens räkning.Lagen bör därför kompletteras med regler som slår fast att ersättning skallutgå även i sådana fall. Detta kan lämpligast ske genom att 7 § tillförs ettnytt andra stycke, varav det framgår att förtroendemannen har rätt tillersättning som om han hade utfört arbete för arbetsgivarens räkning, om detberor på arbetsgivaren alt den fackliga verksamheten har fått förläggas tillannan tid än förtroendemannens ordinarie arbetstid. Självfallet bör inte hellertilläggsbestämmelsen gälla annat fackligt arbele än det som avser den egnaarbetsplatsen. 1975: 89 5 Föratt den föreslagna tilläggsbestämmelsen skall bli tillämplig fordras alltså attdet beror på arbetsgivaren att det fackliga arbetet har fått förläggas utomden facklige förtroendemannens ordinarie arbetstid. Detta är t. ex. fallet omen förhandling eller ett sammanträde på arbetsgivarens begäran har förlagtsutom arbetstiden. Även den situationen avses att en förhandling eller ettsammanträde, som har påbörjats under arbetstid, fortsätter utomförtroendemannens ordinarie arbetstid ulan att arbetsgivaren har utnyttjat sinmöjlighet till ajournering av förhandlingen eller sammanträdet. Bestämmelsen syftar ocksåpå fall där arbetsgivaren har uttryckt önskemål om att den fackligaverksamheten på arbetsplatsen skall skjutas upp, t. ex. för attförtroendemannen på sin ordinarie arbetstid skall delta i företagelsverksamhet, och förtroendemannen därvid har upplyst att han i så fall ärtvungen att förlägga den fackliga verksamheten till sin fritid. Omarbetsgivaren och förtroendemannen därefter kommer överens om ett sådantarrangemang, bör sålunda 7 § andra stycket träda i tillämpning. Däremotomfattar den nya bestämmelsen inte det fallet att förtroendemannen skallnärvara exempelvis vid ett fackligt klubbmöte som måste förläggas utom denordinarie arbetstiden av hänsyn till att mötesdeltagarna på grund av sittarbete annars inte kan komma till mötet. I vad mån den fackligaverksamheten har fått förläggas till annan tid än den ordinarie arbetstiden fårbedömas i förhållande till varje enskild förtroendemans arbetstid. Om t. ex. enskiftarbelande förtroendeman av arbetsgivaren kallas lill ettföretagsnämndssammanträde på ordinarie dagarbelslid, blir han berättigad tillersättning enligt 7 § andra stycket till den del sammanträdet faller utanförhans skiftarbetstid. Till den del sammanträdet infaller under skiftarbetstidengäller självfallet huvudregeln i 7 § första stycket. För vissa arbetstagare ärbara en del av den ordinarie arbetstiden förlagd till arbetsplatsen och förvissa andra arbetstagare saknas över huvud taget beslämmelser om ordinariearbetstid. Det förutsätts emellertid att arbetsmarknadens parter genomkollektivavtal bestämmer vad som i detta sammanhang skall betraktas somordinarie arbetstid för här avsedda arbetstagare. Enligt lagförslaget skalli de berörda fallen ersättning utgå till förtroendemannen som om han hadeutfört arbete för arbetsgivarens räkning. Den närmare beräkningen av ersättningeni sädana fall regleras i vanlig ordning genom kollektivavtal mellanarbetsmarknadens parter. I samband med förlroendemannalagenstillkomst anförde jag, att principen om betald ledighet också bör innebärarätt till ersättning för sådana merkostnader, t. ex. rese- och traktamentskostnader,som föranleds av arbetsgivaren, exempelvis genom att en förhandling på dennesbegäran förläggs till lokaler utanför arbetsplatsen.(ejop. 1974: 88 s. 167 f.). 1975: 89 6 Denprincipen bör fortfarande gälla ocb tillämpas även i fråga om de fall somberörs av lagändringen. En uttrycklig föreskrift härom bör tas in i det nya 7 §tredje stycket. Jagvill avslutningsvis framhålla, att även de föreslagna tilläggen till 7 § börvara dispositiva på sätt som framgår av 2 § andra stycket, så att del skallvara möjligt för arbetsmarknadens parter att genom kollektivavtal finna branschanpassadelösningar av de frågor som har berörts. Inte minst gäller detta frågan närden särskilda ersättningsregeln i 7 § andra stycket skall träda i tillämpning.Självfallet bör också de nya föreskrifterna omfattas av reglerna i 9 § omtolkningsföreträde för i första hand den lokala fackliga organisationen. Lagändringenföreslås träda i kraft . Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag alt regeringen föreslårriksdagen altantaga inom upprättat förslag lill lag om ändring ilagen (1974: 358) om facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att antaga det förslag som föredraganden harlagt fram. KUNCl.BQKTR, STOCKHgLM HT5 74Q197