prop · FZ03204 · 1975-12-31 00:00:00 — Denföreslagna omläggningen av tillsynen över TF:s efterlevnad aktualiserar en radföljdändringar, En sådan som MMU föreslår är att justitieministerns uppgiftalt ulfärda och återkalla utgivningsbevis för periodisk skrift skall föras överpå annan myndighei och att närmare beslämmelser härom skall meddelas i vanliglag, Förslagel har inte mött några invändningar och även jag ansluter mig lilldel, 1 TF bör därför föreskrivas att utgiv- Prop.1975/76:204 125 ningsbevisutfärdas och återkallas av myndighei som anges i lag. Vidare fär omläggningenkonsekvenser för om preskription av allmänt åtal ochtvångsåtgärder m, m. Jag kommer tillbaka lill dessa och andra följdändringar ispecialmoliveringen, 1enlighet med vad som har anförts i del föregående har inom jusiiliedepartemenleiupprättats förslag till lag om ändring i tryckfrihetsförordningen, Förslagettill ändring i tryckfrihetsförordningen 1 och 9 SS 11 kap, 1 STF anges tryckfrihetens allmänna innebörd. Av särskilt intresse idetta sammanhang är andra och iredje styckena, 1 andra styckei sägs all delskall stå varje svensk medborgare fritt att. med iakttagande av de bestämmelsersom är meddelade i TF, i tryckt skrift yttra sina tankar och åsikter,offentliggöra allmänna handlingar saml meddela uppgifter och underrättelser ivad ämne som helst. Bestämmelsen slår närmasl l\isl den rätt till publiceringsom tillkommer upphovsmännen till tryckta skrifter. Tredje stycket upptar dengrundläggande föreskriften om meddelarskydd. Det heter där att det skall slåenvar fritt att, i alla de fall då ej annat är föreskrivet i TF, meddelauppgifter och underrättelser i vad ämne som helst för offentliggörande itryckt skrift lill dess förftitiare eller utgivare eller, om för skriften finnssärskild redaktion, lill denna eller till företag för yrkesmässig förmedling avnyheter till periodiska skrifter, Isammanhanget är också 1 kap, 3 S av intresse. Del förklaras där all förmissbruk av tryckfriheten eller medverkan däri ingen må i annan ordning eller iannat fall än TF bestämmer kunna tilltalas eller dömas lill ansvar ellerersättningsskyldighet eller skriften konfiskeras eller läggas under beslag, II kap, 9 S TF anges i två punkler undanlag från TF:s skydd för del trycktaordet. Utan hinder av TF gäller sålunda vad i lag är stadgat om vissannonsering och om viss kreditupplysning. Prop.1975/76:204 126 allmänna motiveringen har jag översiktligt redogjort för MMU:s förslag ifråga om skydd för den som har anskaffat eller meddelal uppgift förpublicering, MMU har samlal bestämmelserna om meddelarskydd och anonymitet imassmedier i 8 kap, MGL, Den grundläggande föreskriften om meddelarskyddåterfinns i I S- Där stadgas i första stycket, såviii gäller tryckt skrift,inbegripet stenciler och jämföriiga skrifter, att varje svensk medborgare, iden män annal inle framgär av följande paragrafer i kapitlet, har rätt att föroffentliggörande meddela uppgifter lill författare eller annan som äratt ansesom upphovsman till framslällning i tryckt skrift, till utgivare, tillredaktion för periodisk skrift och till företag för yrkesmässig förmedling avnyheter och andra meddelanden till periodiska skrifter, I andra stycketföreskrivs att lika med den som lämnar meddelande enligl försia stycket skallanses den som är författare eller annan upphovsman eller på annal sättmedverkar till framställning som offentliggöres eller är avsedd att offentliggörasi irycki skrift, om han inte själv är enligt MGL ansvarig föroffentliggörandet, 1 ett iredje siycke heter det alt den som lämnarmed-delande'"'''énligt första eller andra stycket inte kan ådömas straffdärför i annat fall än som sägs i 8 kap, 11 kap, 12 S MGL föreslår MMU en bestämmelse av innehåll alt utan hinder av MGLgäller vad i lag är föreskrivet när sättet för anskaffande av uppgift föroffentliggörande i tryckt skrift är särskilt belagt med straff Någon uttryckligbestämmelse om att MGL i annal fall i princip skyddar anskaffande av uppgiftför publicering innehåller MGL inte, MMU uttalar att principen om attanskaffande skall jämställas med meddelande framgär motsättningsvis av denangivna bestämmelsen och av den specialbestämmelse om anskaffares ansvar förspioneri m, m, som MMU föreslår i 8 kap, 2 S andra slycket MGL, Nuvarandeinnebörd av TF - att den som anskaffar uppgifter inte skyddas avgrundlagsbestämmelserna - bygger enligt MMU inte på något direkt stadgande i TFutan innefattas i en tolkning av TF, I fråga om den som enligt MGL är ansvarigför publiceringen uttalar MMU att, om publiceringen innefattaryltrandefrihetsbrott och gärningsbeskrivningen i allmän lag beträffande dettabrott omfattar även anskaffande av uppgiften, vid bestämmandet av påföljden föryltrandefrihetsbrott får beaktas även anskaffandet, annars inte. Har uppgifteninte publicerats, gäller reglerna om meddelarskydd, MMUframhåller i anslulning till första stycket i 8 kap, 1 S att det ofta händeralt en uppgift lämnas inte för direkt publicering utan mera för att tjäna somunderlag för kommande publicering i ämnet, MMU anser att man i en sädansituation måsle tolka stadgandet liberalt och alltså behandla ocksä ett sådanimeddelande som lämnat "för offentliggörande", MMUföreslår som nämnls alt meddelande för offentliggörande fritt skall kunnalämnas lill författare eller "annan som är att anse som upphovsman Prop.1975/76:204 127 lillframslällning", 1 sin kommentar härtill yttrar uiredningen att till upphovsmanär att hänföra t, ex, illustratör av en bok. Del i paragrafen förekommandeuttrycket redaktion för periodisk skrift åsyftar enligl MMU såvälhuvudredaktion som lokalredaktion, Naluriiglvis räcker del, säger utredningen,attmeddelandet lämnas till nägon som äranslälld pä redaktionen. Meddelandet kanockså sändas med poslen eller med bud. Med förelag för yrkesmässig förmedlingav nyheier och andra meddelanden till periodiska skrifter avses enligt MMU intebara sådana företag som Tidningarnas telegrambyrå utan också t, ex, sådanaföretag som slår till tiänst med att förmedla fotografier lill pressen, MMUgör vissa uttalanden om möjlighelerna all lämna skyddade meddelanden lill s,k, frilansar. Om en frilans självständigt utarbetar en framställning, är del,säger uiredningen. naturligt all betrakta honom som författare eller annanupphovsman. Arbetar han däremot på en viss redaktion, lär han anses vara knutenlill denna. Som regel arbetar emellertid en frilans åt många olika redaktionereller företag, Beslämmelserna bör då enligt MMU:s mening tolkas liberalt, ochom uppgiftslämnaren har haft skälig anledning anta att en frilans är en fastredaktionsmedlem, lar hans påstående tagas , MMUtar vidare upp det fallel att en meddelare lämnar uppgift för offentliggörandei en stencilerad eller därmed jämförlig skrift. Om den som mångfaldigarskriften underlåter all pä den ange vem som har mångfaldigat skriften eller ortoch år för mångfaldigandet, kan enligt MMU i princip grundlagens regler ommeddelarskydd inte gälla. Hade emellertid uppgiftslämnaren skälig anledningtro att den stencilerade skriften skulle falla under grundlagen, bör han kommai åtnjutande av det meddelarskydd han trott sig ha, Härhänvisas i första hand till de redogörelser för remissyttrandena som harlämnats i det föregående, särskilt i avsnitt 4,3, Fleraremissinsianser påkallar all skyddet för anskaffare skall komma till öppetuttryck i grundlagen, nämligen JK. hovrän, de Juridiska fakulielerna vidLunds och samt JO. Enligl liovrätl gäller det hären sä väsenilig reform all den bör komma lill utiryck genom ett särskiltgrundlagsstadgande och inle endast genom en undantagsbestämmelse. JOpåpekar att del i 6 kap, 10 S MGL upptagna yttrandefrihetsbrottel spioneri igärningsbeskrivningen saknar momentet "obehörigen anskaffar". Omnågon säsom författare genom en i massmedium offentliggjord framställning görsig skyldig lill yttrandefrihetsbrottel spioneri, kan med hänsyn härtill görasgällande all i mäl härom hos ytlrandefrihelsdomstolen inte anskaffandet avuppgifterna kan komma under prövning, MMU anför vis- Prop.1975/76:204 128 serligen,påminner JO, alt, om anskaffandet förövats som ett led i ett yttrandefrihetsbrottutgörande spioneri, hänsyn bör tas till detta moment vid straffmälningenbeiräffande spioneribrottet, JO finner emellertid inget stöd härför i någonbestämmelse i grundlagsförslaget såviii gäller författare och upphovsman sominte intar slällning som meddelare, JO befarar därför all lagföring sker avsådan person hos allmän domstol för det obehöriga anskaffandet. Skulle nägonsom meddelare lämna en obehörigen anskaffad uppgift lill en förfallare eller enredaktion för offeniliggörande, kommer han däremoi enligt 8 kap. 2 S andraslyckel MGL all kunna lagföras härför ocksä och uteslutande hosyttrandefrihetsdomsiolen (I I kap. 3 S), Den här diskuterade diskrepansen kanenligl JO inle vara åsyftad och kan i vart fall inte godtas, JO delar MMU:s uppfaltningalt den bäsla ordningen är att också anskaffandet av uppgiften prövas iyttrandefrihetsmäl hos yttrandefrihetsdomsiolen såväl i fråga om författaresom i fråga om meddelare, JO reser emellertid frågan om della inle kräverantingen tillägg lill gärningsbeskrivningen i 6 kap, 10 S MGL angåendespioneri m, fi, gärnings-beskrivningar eller en allmän beslämmelse förförfattares och upphovsmäns del motsvarande den i 8 kap, 2 S andra stycketangående meddelare, Sveahovrätt anför att det i princip kan vara rikligt att meddelarens skydd enligtgrundlagen skall vika endast i de fall då del framgår att han var införståddmed att uppgiften skulle publiceras i en skrift som inte åtnjutergrundlagsskydd. Man mäste emellertid enligl hovrätten fråga sig, om inte dennaprincip i prakliken kan leda lill vissa svårigheler genom att för grundlagenfrämmande förfaranden blir skyddade lill följd av bevisfrågor. En riktigtolkning bör i tveksamma fall utfalla till meddelarens förmån, men det synestveksamt om delta leder till praktiskt tillfredsställande resultat dägrundlagsskyddet utsträcks lill stencilerade skrifter m, m. Ytterligareöverväganden är enligt hovrätten påkallade. 1I kap, I S TF ges nu grundläggande bestämmelser om upphovsmäns och meddelaresyttrandefrihet såvitt gäller framställningar i tryckta skrifter,Meddelarskyddet i fråga om tryckta skrifter innebär också, sett från författarnasoch utgivarnas synpunkt, ett skydd för rätten att mottaga information, 1 denallmänna motiveringen harjag i enlighet med MMU:s förslag förordat att skyddeti TF för informationsfriheten skall utvidgas till alt gälla anskaffande avuppgifter för publicering i tryckt skrift. Jag anser i likhei med fleraremissinsianser all sakens vikt och önskemålet att skapa klarhet talar för attgrundsatsen om skydd för anskaffare kommer till klart uttryck i TF,Principstadgandel bör lämpligen föras in som ett Ijärde siycke i I S- Rättenatt anskaffa uppgifter bör avse både dem som åsyftas i paragrafens andrasiycke, dvs, förfallare och utgivare, och dem som åtnjuter skydd enligt tredjeslyckel, nämligen meddelare. Såviii gäller meddelare ligger Prop.1975/76:204 129 Den som anskaffar uppgifter i tanke alt de skall publiceras mensom inte själv avser att offentliggöra dem bör vara skyddad av TF endast om hanlämnar eller avser att lämna uppgifterna vidare till någon i den motiagarkretssom anges i tredje stycket, dvs. författare, annan upphovsman, utgivare,redaktion eller nyhetsbyrå. Under hänvisning till del anförda föreslår jag attbestämmelsen fär den lydelsen, att envar skall äga rält att, om ej annat följerav TF, anskaffa uppgifter och underrättelser i vad ämne som helst för attoffentliggöra dem i tryckt skrift eller för att lämna meddelande som avses iföregående stycke. - Angående bestämmelsens innebörd kan vidare nämnasföljande. Denrättsliga betydelsen av föreskriften om frihet att anskaffa uppgifter ochunderrättelser ligger i principdäri att anskaffandet inte får ledalillstraffansvar eller ersättningsskyldighet, även om sådan rättsverkan annarsskulle vara förknippad med gärningen. Däremot kan inte den föreslagnabestämmelsen åberopas som grund för skyldighet för det allmänna eller enskildaatt tillhandagå med uppgifteroch upplysningar. En myndighet ärgi vetvisockså isamma utsträckning som hittillsoförhindrad att vidta säkerhetsåtgärder för atthindra att hemliga uppgifter kommer till utomståendes kännedom.Informationsrätten enligt TFharsåtillvidasammainnehållsomenligtRF(SOU1975:75s.190). En rätt att kräva information av myndigheterna följer däremot avföreskrifterna i 2 kap. TF om tillgången till allmänna handlingar. Vadden nya bestämmelsen främst avser att skydda är rätten att inhämta uppgifteroavsett deras innehåll. Detta kommer liksom i tredje slycket till uttryck genomorden "i vad ämne som helst". Redan härav framgår alltså att någotskydd för själva tillvägagångssättet vid anskaffandet inte är åsyftat. Förattnågon tvekan om rätta förhållandet inte skall råda, föreslår jag i 9 Sen uttryckligföreskrift i frågan. Jag återkommer strax till denna föreskrift. Även bortsettfrån vad nu sagts om sättet att anskaffa uppgifter, gälleratt skyddet enligtbestämmelsen är begränsat. Sålunda föreslår jag att ansvar alltid skall kunnautkrävas för grova brolt mot rikets säkerhet. Detta framgär av förslaget till 7kap. 3 S andra stycket. Bland gärningar som blir straffria kan nämnas anstiftanav annan alt åsidosätta tystnadsplikt eller att obehötigen lämna ut hemlighandling, förutsatt att gärningen inte innebär spioneri eller liknande brott. Somjag har nämnt förut är skyddel för anskaffare i och för sig oberoende av omåtgärden har fullföljts genom publicering eller meddelande eller om den harstannat vid anskaffandet. En förutsättning föratt skydd skall inträda är dockgivetvis att gärningsmannens syfte har varit att uppgiften skulleoffentliggöras i tryck. En invändning härom fär bedömas enligt vanliga principer.Den mäste alltså godtas, om den inte kan vederiäggas eller framstår som helt osannolik.Å andra sidan kan den, som utan tanke på offentliggörande i tryckt skrift harskaffat en uppgift genom brott, aldrig till sitt fredande åberopa att uppgiftensedermera har publicerats i tryckt skrift. MMUhar föreslagit uttryckliga bestämmelser om att författare och annan som harmedverkat lill innehållet i framslällning som offentliggörs eller Prop.1975/76:204 130 äravsedd att offentliggöras i tryckt skrift skall jämställas med meddelaresomnuavsesi 1 kap. 1 Stredje stycket TF,lbrutsattatthaninteäransvarig enligt 8kap. TF. 1 sak biträder jag, som framgått förut, ulredningens ståndpunkt. Jagharövervägt alt i tydlighetens intresse komplettera nuvarande föreskrifter i 1kap. 1 eller 3 STF. Jag har emellertid kommit t ill uppfatt ningen att en sädankomplettering äröverflödig.l förarbelena till TF(prop. 87,jfrs. 119O uttalas, att tryckfriheten i vedertagen mening kan sägas innefatta rättighetatt frilt och obehindrai bringa meddelanden av olika slag lill allmän kännedomgenom framställande, ulgivning och spridning av tryckt skrift. De personer somär verksamma i sådant syfte intar, fortsätter departementschefen, så till vidaen privilegierad ställning som deras handlande skall bedömas uteslutande enligtTF.s regler. I ljuset av bl. a, dessa uttalanden mäste 1 kap, 1-3 SS TF förståssä, att de ger det skydd för medverkande som MMU har åsyftat med sin -för allamassmedier avsedda - bestämmelse i 8 kap, 1 S andra stycket MGL, Däremotanserjag det vara på sin plats att klarare än f n, ange den personkrels somskall omfattas av undantagsreglerna i 7 kap, 3 S TF om ansvar i vissa fallenligt allmän lag för medverkande. Härigenom kommer molsäliningsvis attframgåattävenvissaandraän meddelare,somavsesi 1 kap, 1 Stredje slyckel, ifiertalet fall åtnjuter ansvarsfrihet försin med verkan till framställning somhar införts i eller är avsedd att införas i tryckt skrift. Jag får för vidarekommentar hänvisa till specialmotiveringen till 7 kap, 3 S- MMU:sbeskrivning av kretsen av dem till vilka meddelanden för publicering iallmänhet kan lämnas straffritt avviker pä ett par punkter frän gällande rätt.Förslagel, som något vidgar området för meddelarskyddet, har godtagits underremissbehandlingen, och jag förordaratt I kap, I STF ändras i enlighet medförslaget, MM U har i sammanhanget gjort vissa i det föregående återgivnauttalanden angående kretsen av behöriga mottagare, dessa uttalanden har jagför min del ingen erinran. Den i denna och vissa andra paragrafer användabeteckningen "upphovsman till framställning" i tryckt skrift åsyftarden som direkt har medverkat till att framställningen har fåll visst innehåll,t, ex, - förutom författare- illustratör eller fotograf avses inledensom enbart i mera yttre bemärkelse har tagit befallning med utgivning ellertryckning av skrift, såsom utgivare, förläggare eller boktryckare. Jag villtillägga attjag instämmer i vad MMU har yttrat om innebörden i begreppet"för offentliggörande i tryckt skrift", MMUberörocksåden situationen att någon lämnar meddelande som offentliggörs istencilerad dlerdärmedjämförlig skrift, vilken i del särskilda fallet inleskyddasav grundlagen,därföratt föreskri ven ursprungsbeieckning inle är åsaltskriften och utgivningsbevis inte gäller fördenna. Utgångspunkten är dåatt någolskydd för meddelaren inte föreligger. Enligt tidigare berörda regler i straffprocessenfår emellertid ett påstående från meddelarens sida, alt han verkligen räknademed att uppgiften skulle inflyta i en av TF omfattad skrift, tagas , omdet inle med hänsyn till omständigheterna framstår som helt osannolikt. Prop.1975/76:204 131 Somnämnts föreslår jag, liksom MMU, ett uttryckligt undantag från skyddet föranskaffare i fråga om metoden att inhämta uppgifter. Undantagsbestämmelsen kanlämpligen bilda en tredje punkt i 9S och fä det innehållet att utan hinder avTF skall gälla vad i lag är stadgat om ansvar och ersättningsskyldighet somavser del sätt på vilkel uppgift eller underrättelse har anskaffats. De medbestämmelsen åsyftade gärningarna faller både i straffrättsligt ochprocessuellt hänseende utanför TF:s särskilda reglering. Som exempel päförfaranden som lill följd härav skall bedömas och handläggas pä vanligl sättkan nämnas gärningar som utgör brotl mot posthemligheten eller telehemligheten(4 kap, 8 S ), intrång i förvar (9 S samma kapitel) och olovligavlyssning (9 a S) eller som innefattar inbrott, egenmäktigt förfarande,hemfridsbrott, olaga tvång eller olaga hot. Också mutbrott faller underförevarande bestämmelse. Vissaav de bestämmelser som jag har nämnt , t, ex, de som gäller olovligavlyssning och brott mot posthemligheten eller telehemligheten, innebärbegränsningar i rätten till informaiion enligt RF. Det förslag angående skydd iRF för medborgeriiga fri- och rättigheter som jag avser att läggafram innebär att sådana begränsningar för framtiden kan beslutas endasl inomvissa i RF angivna ramar. Skyddet i TF för informationsrätten kommer alltså allkompletteras av rättighetsskyddet enligl RF, Enliglparagrafens nuvarande lydelse äger TF lillämpning endast på skrift som harframställts i tryckpress. Till skrift hänförs karta, ritning eller bild, ävenom den inte åtföljs av text. Som tryck är enligt praxis att betrakta såvälstentryck och koppartryck som tryck i offselpress. Utanför TF faller däremotskrift som mångfaldigats genom stencilering, fotokopiering eller maskinskrift. MMUföreslår att massmediegrundlagen skall reglera yttrandefriheten i bl, a, trycktskrift. Med tryckt skrift förstås enligt 2 kap, I S MGL skrift som harframställts i tryckpress eller mångfaldigats genom stencilering, ljuskopieringeller liknande tekniskt förfarande. Till skrift hänförs liksom nu karta,ritning eller annan bild, även om den inte åtföljs av text. Enligt den paragrafi förslaget (2 kap 5 S), som föreskriver att vatie tryckt skrift som framställshär i riket och är avsedd att utges här skall innehålla tydlig uppgift om vemsom mångfaldigat skriften samt om ort och år för mångfaldigandet, får sådanuppgift dock underiåtas i fråga om skrift som mångfaldigas genom stencilering,ljuskopiering eller liknande tekniskt förfarande och för vilken .utgivningsbevis inte gäller. Saknar sädan skrift uppgift som sagts ägergrundlagen inte tillämpning pä skriften. Prop.1975/76:204 132 Föratt falla under grundlagen mäste en skrift som inte är framställd i tryckpressvara mångfaldigad. Hur många exemplar som krävs för att ett mångfaldigandeskall anses föreligga anger dock inte MMU. Mångfaldigandet skall vidare haskett genom stencilering, ljuskopiering eller liknande tekniskt förfarande.Därmed avser MMU t, ex, kemiska, mekaniska eller optiska meloder attmångfaldiga skrifter. Del lekniska förfarandet skall resultera i enmaterialisering av information, förklarar MMU och uttalar alt det är utanbetydelse om underiagel är papper eller annat. Däremot är text som visas påbildskärm t.ex. elektroniskt enligt MMU inte att anse som tryckt skrift.Mångfaldigade bildband, som för läsning fordrar projektorer e, d, utrustningbör inte betraktas som tryckta skrifter, 1 den mån en metod inte tillåter nägotstörre antal exemplar och metoden alltså inle är likvärdig med stencileringskapas inte någon tryckt skrift, inte ens om proceduren upprepas ,MMU nämner som exempel genomslagskopior i en vanlig skrivmaskin. Enkopieringsmetod som tillåter30-40exemplarböremel-lertid kunna bedömas som ett"liknande tekniskt förfarande", anser MMU, Att lagen omfattarskrifter som har mångfaldigats betyder enligl MMU att den avser inte baradeexemplar som har framställtsgenom en viss process utanock-såoriginalhandlingen. Till skillnad mot gällande rätt börenligt MMU:smening notskrift jämställas med vanlig text. Detsamma gäller blindskrift, ochlikaså bör tecken av annat slag, allt efter utformningen, kunna anses somskrift eller bild. Sveahovräti förklarar att hovrätten godtar vad MMU har anfört i motiven om vad somskall anses som tryckt skrift. EnligtMMU saknas anledning att göra kategorisk skillnad mellan sädana skrifter somframställts i tryckpress och sådana som mångfaldigats på annal sätl,konstaterar yA", Enligt hans mening skulle det vara mest adekvat att talaom skrift som har mångfaldigats genom tryckning, stencilering elc. Näringslivetsdelegatlon Jör marknadsräil, som ifrågasätter om det är välbetänkt attbeteckna samtliga skyddade sktifter "tryckta skrifter", föreslår altsädana alster som behandlas i förslagets 2 kap, benämns skrifter och att maninom kategorin skrift skiljer mellan tryckt skrift - skrift som framställs itryckpress - och annan skrift - skrift som mångfaldigas genom stencilering,ljuskopiering etc. Delegationen föreslår också alt lagtexten förtydligas såatt del redan av denna otvetydigt framgår att varje uppteckning av ljud iskrift eller påannat sätt och dessutom grafiska och andra bildmässigaframställningar kan utgöra skrift i lagens mening. Lantmäteriverketföreslår att termen "ljuskopiering" utbyts mot "fotokopiering",1 enlighet med förslag till SlS-standard 1974 används numera"fotokopiering" som samlingsterm för reprografiskakopieringsförfaranden vilka för bildöverföringen använder strälningsenergi. Vadsom i dagligt tal Prop.1975/76:204 133 förståsmed ljuskopiering bör benämnas diazokopiering, Tryckfrihelsombudeii sätter i fräga om MMU:s angivande av metoderna för mångfaldigande ärtillräckligt uttömmande. Sälunda bör möjligen offsetmetoden för säkerhetsskull speciellt nämnas. Vidare reser tryckfrihelsombudei frägan omuttryckligen bör nämnas ocksä de moderna elektrostatiska metoder (xerografi,electrofax etc), som pä sina häll används för mångfaldigande av skrifter.Enligt tryckfrihetsombudet kan varken offsetmetoden eller de elektrostatiskametoderna rimligtvis betecknas som förfaranden tekniskt liknande stencileringeller ljuskopiering. Definitionen av tryckt skrift torde kräva en mera ingåendeteknisk analys, anser tryckfrihelsombudei. anser att det i regel torde vara möjligt att identifieraoch därmed även att undantaga skrivmaskinskopior. Emellertid gär det intealltid all avgöra huruvida en skrift blivit mångfaldigad i en kopieringsapparat,som tillåter ett visst antal kopior.