prop · FZ03187 · 1975-12-31 00:00:00 — Däremotföreskrivs det i kommunallagarna att den som är valbar till kommunallförtroendeuppdrag även i princip är skyldig all åta sig sådani uppdrag (7, 32och 45 SS KL, 7, 32 och 51 SS KLS och 8, 43 och 54 SS LL), Möjlighelen att latjänstledighet för att fullgöra kommunalt förtroendeuppdrag är reglerad påolika sätt inom skilda samhällssektorer. Föranställda i kommuner och landstingskommuner är rätten till tjänstledighet förförtroendeuppdrag och därmed sammanhängande löneförmåner reglerad ikollektivavtal. För uppdrag inom den egna kommunen elierlands-linget medges deanställda rätt all behålla hela eller del av lönen när full ersäitning förförlorad lön inte utgår för förtroendeuppdraget, Föratt fullgöraförtroendeuppdrag inom annan kommun eller landstingskommun utgår inte någraekonomiska förmåner från arbetsgivaren. Statsanställdsom har kommunall förtroendeuppdrag skall enligt cirkuläret (1973:11) omtjänstledighet för kommunalt förtroendeuppdrag ges den tjänst- Prop.1975/76:187 59 ledighetsom behövs för uppdraget, om ej synneriiga skäl föranleder annat. Frågan omekonomisk ersättning i samband med fullgörande av uppdraget regleras i avtal(AST S 19). Huvudregeln innebär i princip all lön med s, k. A-avdrag utgår,dvs. att omkring tio procents avdrag på bruttolönen görs förden tidtjänstledigheten har varat. Flertalet avtal inom den privata sekiorn saknarbestämmelser om tjänstledighet för fullgörande av kommunala uppdrag. Det kanhär vara motiverat att jämföra med de regler som gäller vid fullgörande avriksdagsuppdrag och fackliga förtroendeuppdrag. Enligt4 kap. 6 S RF får riksdagsledamot och ersättare fullgöra uppdrag som ledamotutan hinder av ijänsleuppgift eller annan sådan förpliktelse som åligger honom.Oavsett om den förlroendevalde är i siatlig, eller enskild tjänst kanhan alltså inte vägras ledighet för att fullgöra uppdraget. Enligtgrundlagberedningen borde uppdraget som riksdagsledamot rättsligen ta överskyldighet att fullgöra tjänst eller uppdrag som inte låter förena sig medledamotsuppdragei, vare sig åliggandet varav offeniligrätlslig ellerprivaträttslig natur, I prop, 1973:90 med förslag till ny regeringsform och nyriksdagsordning m, m, anförde föredragande departementschefen att enriksdagsledamot såvitt gälleregna åtaganden över huvud taget inle bör kunnaåberopa den här aktuella bestämmelsen annat än i fråga om uppgift somförutsätter hans personliga insats i en sådan omfattning alt hans medverkan iriksdagsarbetet skulle bli mera allvariigt lidande (prop, s, 262), Han tilladeatt en riksdagsledamot inte kan med stöd av den nämnda bestämmelsen motsättasig t, ex. plikten att inställa sig som part eller vittne vid domstol. Fackligförtroendemans slällning på arbetsplatsen regleras genom en särskild lag(1974:358) i ämnet, Enligl denna har facklig förtroendeman rätt till denledighet som fordras för det fackliga uppdraget. Ledigheten får inte ges störreomfattning än som är skäligt med hänsyn till förhållandena på arbetsplatsen.Omfattningen av ledigheten regleras genom överläggningar mellan arbetsgivarenoch den lokala arbetstagarorganisationen (6 S), Lagen ger också skydd motförsämrade anställningsförhållanden och anställningsvillkor på grund av detfackliga uppdraget, 3,1.3Ekonomisk ersättning Bestämmelserom arvode och andra ersättningar till ledamöter och suppleanter i detbeslutande organei finns i 28 S KL, 29 S KLS och 39 S LL. De ger kommuner ochlandstingskommuner rätt men ingen skyldighet att ulge ersättningar. Tillåtnaersättningsformer enligl KL är arvode och kostnadsersättning i form avtraktamente, resekosinadsersättning och ersäitning för andra utgifter som ärförenade med uppdraget. Arvode får utgå för det arbeie som är förenat meduppdraget. Del får inte översliga vad som är skäligt med hänsyn lill göromålensomfattning och art och den lid som kan beräknas Prop.1975/76:187 60 gååt för uppdraget. Arvode för förtroendeuppdrag skall ulgå med enhetligt belopp.Det innebär att ersättningens storiek inte får grundas på den förtroendevaldesegen föriorade arbetsförtjänst. Kommunen kan träffa avtal, s. k.likställighetsöverenskommelse om att arvode skall betraktas som inkomst avanställning såvittgäller allmän tilläggspension och sjukförsäkring.Kommunfullmäktige får, när särskilda skäl föreligger, bevilja fullmäktig, somunder en lång följd av år på grund av uppdrag har utfört arbete av betydandeomfattning, ålderspension, förtidspension och familjepension. Härutöver fårkommunfullmäktig som skall ägna hela sin arbetstid åt uppdrag för kommunentillförsäkras pension och andra ekonomiska förmåner enligt vad som är skäligt.De nu redovisade reglerna har motsvarande till-lämpning i fråga om ledamot ochsuppleant i beredning och i kommunstyrelsen och annan nämnd (28 och46 SS KL). Motsvarandebeslämmelser finns i 29 och 53 SS KLS och i 39 och 55 SS LL. 153 S K.LS finnsemellertid en särbestämmelse om att kommunstyrelsens ordförande och viceordförande åtnjuter årsarvoden som besiäms av kommunfullmäktige. Enligt 45 S 3mom. KLS har borgarråd rätt till årsarvode och pension efler fullmäktigesbestämmande, Beslämmelserna i LL skiljer sig på en punkt från motsvaranderegler i KL. Suppleant för landstingsman kan lä ersättning endast om han harinkallats för att tjänstgöra på ett landstingsmöte. Praktiskttaget samtliga kommuner och landstingskommuner ger någon form av ekonomiskersättning till nämndledamöter i form av sammanträdesarvoden. Allalandstingskommuner betalar även motsvarande ersättning tilllandstingsledamöterna. 1 de fiesta landstingskommuner utgär även s. k.läsdagsarvoden. Att arvode utgår är relativt vanligl när det gäller fullmäktige,men i något mindre än en tredjedel av kommunerna fär ledamöterna inget arvode.Principerna och arvodets storiek varierar något. Årsarvodenges i regel lill ordförandena i fullmäktige och nämnder. Det genomsnittligaårsarvodet för kommunfullmäktiges ordförande uppgår till något under 3 000 kr.I nämnderna varierar ersättning till ordförandena starkt mellan kommunerna ochmed hänsyn till nämndernas uppgifter. Om kommunstyrelsen undantas, liggerårsarvodet för nio av tio ordförandeuppdrag , 1 fiertalet fallhar ordförandena även samrrianträdesarvoden i likhei med övriga ledamöler, 1landstingskonimunerna är ordförandeuppdrag och heltidsposier oftasammankopplade. Den genomsnittliga årsarvo-desersätlningen är därför sannoliklnågot lägre än i kornmunerna. Ersättningför utgifter som är förenade med uppdraget betalas även på de fiesta håll. Detrör sig oftast om traktamenten, resekostnadsersättningar etc. I vissa fallersätter man särskilda utgifter som kan följa av uppdraget, som kostnader förrepresentation, skrivhjälp, telefon m, m, I dessa fall ersätts bara denfaktiska kostnaden. Prop.1975/76:187 61 3.2Utredningen om den kommunala demokratin Utredningenom den kommunala demokratin framhåller att de politiska partierna utgör basenför de förtroendevaldas arbete i kommuner och landstingskommuner. Partiernanominerar kandidaterna till de beslutande organen och till nämnderna. I detrepresentativa systemet företräder de förtroendevalda medborgarna på allanivåer i kommuner och landstingskommuner. De förverkligar den kommunalasjälvstyrelsen. Goda möjligheter för alla medborgare att åta sigförtroendeuppdrag är enligt utredningens mening ett villkor för en välfungerande demokrati. En kärnfråga är därför vad som kan göras för attunderiätta för olika medborgargmpper alt åta sig kommunala förtroendeuppdrag. Påtagligaskillnader kan konstateras mellan olika medborgargmpper när det gällerförhållandet mellan deras andel av väljarna och deras andel av deförtroendevalda. tolkar denna underrepresentation förvissa medborgargmpper bl. a. som en följd av att det finns praktiska hinder fördessa grupper att åta sig förtroendeuppdrag. Fråndemokratisk utgångspunkt anser utredningen att det är ett rättvisekrav attalla medborgare har samma möjligheter att åla sig och fullgöra kommunalauppdrag. Det är också av stort värde att de förtroendevalda har en så bredförankring som möjligt i väljarkåren. Den bristande överensstämmelsen mellanolika medborgargruppers andel av väljarkåren och deras andel av ledamöterna ide kommunala organen innebär därför enligt utredningens mening belydandenackdelar från demokratisk synpunkt. Mot den bakgrunden diskuterar utredningenvilka åtgärder som kan vidtas för att åstadkomma likvärdiga förutsättningar förolika medborgargmpper att åta sig kommunala uppdrag. Utredningenhar främsl inriktat sig på åigärder som kan förbättra möjligheterna att förenaförtroenduppdrag och ordinarie arbeie, vidga rätten till ersättning förkostnader och skapa bätlre förutsättningar för att kombinera förtroendeuppdragmed familjeliv och fritidsintressen. Fullgörandeav kommunala förtroendeuppdrag förutsätter enligt utredningen ofta möjlighetatt frigöra sig från det ordinarie arbetet . För många är delta ett hinder för att åla sig kommunala uppdrag, r kommunallagarna stadgas attden som är valbar till kommunalt förtroendeuppdrag även i princip är skyldigatt äta sig sådani uppdrag, 1 konsekvens därmed anser demokratiulredningen alldel är motiverat med en lagreglering som tryggar att förtroendevald ochersättare inte kan hindras att utöva sitt uppdrag. Utredningen föreslår därföralt en föreskrift om rätt till ledighet från anställning för fullgörande avkommunala uppdrag införs i kommu- Prop.1975/76:187 62 nallagen.Denna rätt föreslås även omfalta kommunala heltidsuppdrag. Genom en sådanlagreglering skulle de kommunala förtroendeuppdragens betydelse understrykas.Vidare skulle likformighet mellan olika samhällssektorer uppnås.Förtroendevalda skulle fä samma rättigheter, oavsett om de är anställda inomden statliga, kommunala eller privata sektorn. Detär myckel vanligl att ledamöterna i de kommunala organen har möten ipartigrupperna i anslutning till landstingsmötena, fullmäktiges och nämndernassammanträden. Enligl ulredningens uppfattning är del därför väsentligt attförberedelser i form av gruppmöten ingår som en del av den ledighet somerfordras för att fullgöra uppdraget. Det bör även gälla den tid som erfordrasför omklädnad och resa från arbetsplatsen till sammanlrädet. Begreppetkommunalt förtroendeuppdrag bör enligt utredningens mening ges en vidsträckttolkning. a, bör både suppleanter och ledamöter i kommunala utredningaringå. Även andra uppdrag som är alt betrakta som en följd av kommunala uppdragbör inbegripas. Föratt ge arbetstagare och arbetsgivare tillfälle att planera behov av ledighetoch vikarier i samband med fullgörande av kommunala uppdrag bör kommuner ochlandstingskommuner enligt ulredningens mening ha en sammanträdesplanering somsträcker sig över . Om det kan anges att sammanträdena i resp, organplaneras pågå , eftermiddag eller hel dag underiättas en sådanplanering ytterligare. Övrigafrågor i samband med fullgörande av kommunala uppdrag t. ex.arbetsförhållanden, anställningsvillkor, ersättningsfrågor o, d, bör enligt utredningensmening regleras i annan ordning än genom lagstiftning, 3,2.3Ekonomisk ersäitning Ersättningsfrågornafår, anför utredningen, ökad aktualitet i samband med förslagel om rätt tillledighet för förtroendeuppdrag. Härtill kommer att sammanträdena alll oftareföriäggs till och att de förtroendevalda behöver allt förinläsning av handlingar inför sammanträdena. undersökningar framgår alt det finns avsevärda skillnader mellanolika kommuner närdet gäller ersättningen till förtroendevalda. Del finns ävenen betydande variation mellan kommuner och landstingskommuner. På vissa hällär ersättningarna enligt ulredningens mening sä låga att många medborgarekan få ett belydande inkomstbortfall när de fullgör förtroendeuppdrag. Medutgångspunkt i tanken att alla medborgare skall ha möjlighel alt åta sigkommunala uppdrag rekommenderar utredningen att sådan ersättning ges att inleekonomiska skäl kan utgöra hinder, Ulredningens ställningstaganden innebärinte att den förordar någon differentierad ersättning som är beroende av deförtroendevaldas egna inkomsier. Storagrupper av medborgare har enligt utredningen betydande svå- Prop.1975/76:187 63 righeteri att kombinera kommunalt politiskt arbete med familjeliv och fritidsintressen.Det medför ofta att de inte anser sig ha tid att åta sig förtroendeuppdrag.Framför allt gäller detta för unga barnfamiljer. Detta är en av förklaringarnatill den låga representationen från lägre åldersgrupper och kvinnor. Mot denbakgrunden föreslår utredningen att reglerna om ersäitning för utgifter som ärförenade med kommunalt förtroendeuppdrag vidgas så alt vissa kostnader som f n.inte är ersättningsgilla skall kunna ersättas. Kommuner ochlandstingskommuner skall t. ex. kunna ersätta kostnader för barntillsyn. 3.2.4Utbildningsinsatser m. m. Demokratiutredningenkonstaterar alt de kommunala frågornas anlal har ökat och att frågorna harblivit mer komplicerade och svårbemästrade för personer som saknar särskildsakkunskap. har det kommunala arbetet inriktats mer pä principfrågoroch långsikliga bedömningar. Detta ställer högre krav på partierna och deförtroendevalda när det gäller att kanalisera och förverkliga medborgarnasönskningar. Därför rekommenderar utredningen kommuner och landstingskommuneratt ge partistöd i en omfattning som gör det möjligt för partierna att i ökadutsträckning svara för grundutbildning av blivande förtroendevalda. Enligtulredningens mening bör partierna i det sammanhanget satsa särskilda resurserpå alt utbilda blivande förtroendevalda från grupper av medborgare som ärunderrepre-senterade bland de förtroendevalda. Dessutom rekommenderarutredningen all särskilda insatser görs för all få till slånd ökad informationom kommunala frågor i skolorna. Utredningen anser även all del är angelägetatt de politiska ungdomsorganisationerna ges bättre arbetsförutsättningar blandskolelever, .Kommunerna och landstingskommunerna rekommenderas vidare att förbättra sinservice till ledamötema i de beslutande organen. Som exempel nämns upprättandeav materialsammanställningar och uppställningar över statistiska uppgifter, Förslagelom rätt till ledighet för fullgörande av kommunala förtroendeuppdrag kanenligt kommunallagsulredningen förverkligas på olika sätl. Rätten till ledighetbör, anser utredningen, skrivas in i grundlag eller kommunallag. Om meradetaljerade bestämmelser behövs, bör dessa ges i lag av arbetsrättsligkaraktär. Det kan i och för sig finnas skäl alt i RF la in en bestämmelse somger de förtroendevalda en rätt till ledighet som svarar mot den som tillkommerriksdagsledamot, innehåller endast allmänna regler om den kommunala självstyrelsen.Rätten till ledighet kan garanteras genom annan lag. Utredningen anser därföratt den bör regleras Prop.1975/76:187 64 ikommunallag i stället för i grundlag, Kommunallagsulredningenanseratt en allmän regel i en ny kommunallag om rätt till ledighet förfullgörande av kommunala förtroendeuppdrag kan utformas på samma sätt som denbestämmelse som för riksdagsledamöternas del finns i RF, Enligt uiredningen börregeln gälla för ledamöter och suppleanter i kommunfullmäktige, landsting,kommunstyrelse, förvaltningsutskott, övriga nämnder och särskilda beredningarsamt revisorer och revisorssuppleanter. Rätten till ledighet föreslås ocksåavse fullgörande av moisvarande uppdrag för kommunalförbund. Genom en allmän regel omrätt till ledighet för fullgörande av kommunala förtroendeuppdrag skapas,framhåller uiredningen, likhet mellan privai-anställda och offentligtanställda. Förde anställda hos kommuner och landstingskommuner och destatsanställda är rätten till tjänstledighet reglerad i kollektivavtal resp. icirkuläret (1973:11) om rätt till tjänstledighet för förtroendeuppdrag. Frågaär emellertid om rätten till ledighet behöver regleras närmare i lag eller omdet skall överlämnas åt arbetsmarknadens parter att genom kollektivavtal träffaöverenskommelser om detta. Utredningen ifrågasätter om en lagreglering behövsoch framhåller alt detaljföreskrifler i kollektivavtal har vissa fördelar.Behov av närmare lagreglering av rätten till ledighet för riksdagsuppdrag harinte ansetts föreligga. En detaljreglering av rälten till ledighet förutsätteren ingående arbetsrättslig analys och undersökning av förhållandena påarbetsmarknaden. Inom arbetsrätten pågår f n. ett omfattandelagstiftningsarbete. anser emellertid att det inte ärmöjUgt att , utarbeta detaljerade bestämmelser om rätt till ledighet förfullgörande av kommunala förtroendeuppdrag. Samtligalänsstyrelser, landstingskommuner och kommuner som har yttrat sig instämmer ivad demokratiutredningen anför om betydelsen av att alla medborgare geslikvärdiga förulsättningar för att fullgöra kommunala förtroendeuppdrag,Landstingslorbundei och Svenska kommunjörbundei har inte heller något allinvända. DHRanför att förbundet vid stickprovsundersökningar har konstaterat att antaletfullmäktigeledamöter och andra kommunala förtroendemän som är rörelsehindradeeller på annal säll fysiskt handikappade är mycket litet. Detta är särskillanmärkningsvärt med hänsyn till att antalet medborgare, som på grund avrörelsehinder inte alls eller endast med slora svårigheter kan gå i trapporenligt fiera undersökningar uppgår till 800 000 i åldrarna över 16 år.Orsakerna till denna underrepresentation ärenligt DHR praktiska hinder och intebegränsat intresse för politiska frågor. Prop.1975/76:187 65 Enundersökning som DHR företog visar att de kommunala förvaltningsbyggnadernaoch fullmäktiges sessionssalar ofta inle är tillgängliga för rörelsehindrade,att hjälpmedel för hörsel- och synskadade saknas och alt rörelsehindrade ochsynskadade inte kan fa den ledsagarhjälp och lek-törshjälp som ofta är enförutsättning för aktiv politisk verksamhet. Inte heller kan döva få dentolkhjälp som erfordras för kommunalpolitisk verksamhet. anför att för att alla medborgare skall få likvärdigaförutsättningar att fullgöra kommunala förtroendeuppdrag krävs dels att en radpraktiska åtgärder vidtas, dels att hela politikerrollen förändras. De krav somi dag ställs på en politiker är omöjliga att uppfylla, om man har ett handikappsom medför att man behöver extra hjälp från andra som uppdraget ärtidskrävande och tröttande. Nästanalla remissinstanser som harytlrat sig överdemokraliutredningens förslag omrätt till ledighet från anställning för fullgörande av kommunalaförtroendeuppdrag tillstyrker förslagel. Till dessa remissinsianser hör allalandstingskommuner och kommuner som yttrar sig på denna punkt. ,, , TCO samt ett fiertal av de politiska partiernaskvinno- oeh ungdomsftirbund. Malmöhusläns landstingskommun anför att man i syfte att ge de förtroendevalda störretrygghet och garantier när det gäller arbetsförhållandena bör överväga enlagreglering i annan ordning än genom tillägg till kommunallagen, Lagen(1974:358) om facklig förtroendemans slällning på arbetsplatsen bör därvidkunna utgöra en lämplig utgångspunkt. Även LO och många kommuner anser attbeslämmelser som skyddar mot försämrade anställningsvillkor ellerarbetsförhållanden behövs. LO an.ser vidare att även arbetsgivarens skyldighetatt skaffa ersättare måste regleras för att rätten till ledighet skall blireell. Mångakommuner delar utredningens mening all rätten till ledighet bör omfatta ocksålid för förberedelser i form av partigruppsmöten samt tid för omklädnad ochresa från arbetsplatsen lill sammanträdet. Detta påpekas av bl. a.Kristianstads, , och kommuner. Någrakommuner anser att rätten till ledighet inte bör regleras i kommunallagen utani särskild lag eller genom avtal. Enligtsiatskontoret bör frågor rörande arbetsförhållanden och anställningsvillkorregleras i annan ordning än genom lagsliftning. och avstyrkerutredningens förslag och påpekar att särskilt mindre företag skulle kunnaåsamkas problem genom den ökade frånvaro från arbetet som förslaget kanmedföra. De menar - liksom handelskammare - att rätten till ledighet börregleras i avtal mellan arbetsmarknadens parter, 5 1975/76. Prop.1975/76:187 66 Nästanalla remissinstanser instämmer i demokratiutredningens rekommendation tillkommunema och landstingskommunerna att ge sådan ersättning till deförtroendevalda att ekonomiska skäl inte utgör hinder för någon att åtaga sigett förtroendeuppdrag. Till dessa remissinstanser hör alla landstingskommuneroch nästan alla kommuner som tar upp denna fråga, , och . Hit hör också de länsstyrelser och andra statligamyndigheler som yttrar sig på denna punkt. Västernorrlandsoch läns landstingskommuner, Siockholms och kommuner samtLO, SSU och ABF menar dock att ersättningen bör täcka inkomstbortfallet, dvs.att den bör differentieras efter de förtroendevaldas egna inkomster. Stockholmskommun anför att kommunen ändrade sina normer för ersättning förkommunala förtroendeuppdrag. I det sammanhanget uttalade borgarrådsberedningenbl. a, att för att alla skall få möjlighel att fullgöra ett förtroendeuppdragbör ersättningssystemet vara så utformat att det inte blir omöjligt attacceptera ett förtroendeuppdrag på grund av ekonomiska föriusler till följd avföriorad arbetsförtjänst. Kommunen förordar att ersättning lämnas för förioradarbetsförtjänst. Alt detta innebär att ersättningen differentieras bör intevara något hinder, om det leder till att rekryteringen till de kommunalaförtroendeuppdragen kan breddas. Sandvikenskommun förespråkar en differentierad ersäitning bestående av arvode för delarbete som är förenat med uppdraget, ersättning för föriorad arbetsförtjänstoch ersättning för övriga kostnader i samband med uppdraget. För attkomplicerade inkomstredovisningar för grupper som inte har inkomst frånanställning skall kunna undvikas bör ett tak som är anpassat till löneläget påorten fastställas. Belysandeför de olägenheter som kan uppkomma med fasta ersättningar är enligt kommunende skiftsarbetandes situation. Periodiciteten i sammanträdena kan innebära atten skiftsarbetande förtroendevald alltid eller oftast föriorar inkomsten frånhela sitt skift. Det bör enligt kommunen också påpekas att vissa förtroendemäninte någonsin behöver vidkännas löneavdrag för den tid som avsätts förkommunala uppdrag. Lö anser attodilTerentierade arvoden får praktiska effekter som är betydligt mera stötandefrån rättvisesynpunkt än ett system som tar hänsyn till den förioradearbetsinkomsten. Ett syslem som inte lar hänsyn till den förioradearbetsförtjänsten innebär i kommuner med kvällssammanträden en så belydandeekonomisk uppoffring för personer med kvälls- eller skiftarbeten, att de ipraktiken knappast kan åta sig kommunala uppdrag. I det ökande antal kommunersom har föriagt sammanträdena till uppstår enligt LO orättvisor av annatslag. En stor grupp löntagare - bl. a. statsanställda och stora gruppertjänstemän - får enligl avtal ingen eller mycket liten reduktion av lönen förden tid de fullgör kommunala för- Prop.1975/76:187 67 troendeuppdrag.Andra gmpper, t, ex, de privatanställda inom LO-området, måste ta ledigt utanlön från sitt arbete. Föratt undvika dessa orättvisor mellan olika löntagargrupper mäsle enligt LO:smening systemet för ersättning ändras så att det tar hänsyn till den förioradearbetsinkomsten. Konstruktionen bör göras i enlighet med vad som gäller förledamöter i statliga nämnder. Ersättningen bör alltså bestå av dels ettsammanträdesarvode, dels ersättning för föriorad arbetsförtjänst. Även den tid somåtgår för sammanträden med partigrupper och inläsning av beslutsunderiag börräknas in vid beräkningen av ersättning. LO förordar därför att kommunerna ilag åläggs att, förutom arvode, betala ersättning för föriorad arbetsinkomstintill ett vissl högsta belopp. LO pekar även på de förtroendevaldaspensionsförhållanden. Löntagare inom LO-området som är anslutna tillpensionsförsäkringar av typen STP får sin pensionsrätt urholkad vid frånvarofrån arbetet för t, ex. kommunala uppdrag. Detta bör enligt LO kompenseras meden pension baserad på utbetalda arvoden. Enligt 28 S KL är dettamöjligt, när det finns särskilda skäl och när vederbörande under en lång följdav år på grund av uppdraget har utfört arbete av betydande omfattning.