prop · FZ03164 · 1975-12-31 00:00:00 — sådant fall av rivning föreligger som enligt delförut anförda inte heller skall träffas av byggnadsavgift. Alltilläggsavgift inte avses utgå för åtgärder som omfattar utrymme om högsl 3 m'har jag beröri i det föregående. förordar all möjligheterna till befrielse från tilläggsavgift inleulslräcks längre än lill självständiga åigärder vidtagna inom den tidsfrist somkommunen uppställer vid ell föreläggande. Enligt förbundet synes de föreslagnaundantagsbestämmelserna fä en någol ologisk verkan vid en konsekvenitillämpning av den föreslagna lagstiftningen. Förbundet påpekar att, ombyggnadsnämnden tillgriper något av de medel som ställts till förfogande föralt nå rättelse, befrielse från avgiftsskyldigheten skall inträda, medan någonmotsvarande befrielse däremot inte inträder i de ftill byggnadslov kan beviljasi efterhand. Delkan med hänsyn till huvudsyftet med avgifterna synas inkonsekvent att inte taul tilläggsavgift, när del olovligt byggda rivs eller undanröjs på annat sätl.Ett undanröjande innebär emellertid i de fiesta fall som det här blir fråga omen sä kännbar påföljd för den byggande att han enligt min mening inte rimligendessutom kan åläggas att betala tilläggsavgift. Som jag anförde skallbyggnadsavgift dock tas ut, om det olovligt byggda blir undanröjt genomhandräckning eller efter föreläggande. Avvad jag nu har anfört följer att jag inte tillstyrker förbundets förslag atttilläggsavgift skall påföras i sådana fall då rättelse sker efter utgången avden tidsfrist har bestämt. Som anförs i promemorian får nämndeni en sådan situation tillgripa de tvångsmedel som finns tillgängliga, t.ex,att ansöka om handräcknins eller sätta ut nytt högre vite. Ikonsekvens med det anförda bör tilläggsavgift, som föreslås i promemorian,inle heller utgå om den byggande vidtar rättelse innan frågan om tilläggsavgifthar avgjorts genom lagakraftägande beslul. Denna befrielse-grund fårtillämpning bl.a, i sådana fall då meddelar byggnadslov iefterhand och beslutar om tilläggsavgift. Väljer den byggande i ensådan situation alt i slällel riva det byggda, bör han bli befriad fråntilläggsavgift, om han företar rivningen innan beslutet om avgift vinner lagakraft. För alt uppnå befrielse från avgift i dessa fall måsle den byggandesåledes överklaga avgiflsbeslutel och styrka alt han har rivii del byggda. Jagbilräder också förslagel i promemorian att tilläggsavgift inte skall utgå förrivning, om denna sker i skadeförebyggande syfte eller avser byggnad som tillväsenilig del har skadats, 1 överensstämmelse med vad jag föreslog i frågaom byggnadsavgift bör tilläggsavgift inle heller ulgä, om rivning företas medstöd av beslämmelse i lag eller annan författning. 1975/76:164 33 Ipromemorian anförs all dei även med de föreslagna möjligheterna till befrielsefrån skyldighet att betala byggnadsavgift och tilläggsavgift sannolikt inle kanundvikas att avgiftsbestämmelsema medför all avgift påförts i ensiluation där ett uttag skulle vara stötande. Därför föreslås i promemorian attavgift skall kunna nedsättas eller efterges när särskilda skäl föreligger.Möjligheten härtill börenligt promemorian emellertid komma till användningendast i undantagsfall. Som exempel på situationer då eftergift ellernedsättning bör kunna komma i fråga anförs det fallet att en åtgärd, som vidden tidpunkt när den utförs anses inle kräva byggnadslov men som på grund avett prejudicerande avgörande bedöms som byggnadslovs-krävande när avgiftsfräganprövas. Enligt promemorian bör frägan om en åtgärd kräver byggnadslov bedömasenligt de bestämmelser som gäller när åtgärden vidtas. I det angivna exempletantas samma bestämmelser gälla både när åtgärden vidtas och när avgiftsfråganprövas. Att rättsläget klargörs genom ell prejudikat tordeenligt promemorian medföra att frågan om avgift skall bedömas med hänsyn tagentill detta och att avgift allt.så i princip skall utgå. Som har nämnts börenligt promemorian dessa om.ständigheter dock leda till att avgiften eftergeseller nedsätts. Länsstyrelseni delar uppfattningen i promemorian att möjlighelen tillnedsättning eller eftergift bör få komma lill användning endast iundantagsfall, Enligl länsslyrelsen bör emellertid denna möjlighet, utöver vadpromemorian anger, få användas även i sådana fall då åtgärder och förfarandenpå grund av sin storiek och art vid prövning i del enskilda fallet befinns varaav mera bagatellartad natur. Även jag anser au de möjligheter till nedsättningoch eftergift som förslaget i promemorian anvisar synes vara alltför snävtavgränsade. Jag kan därför ansluta mig till uppfattning altnedsättning eller eftergift bör kunna komma i fråga i bagatellfall. Vidbedömningen av frågan om en åtgärd är bagatellartad kan det finnas anledningatt fästa särskilt avseende vid karaktären av del område där åtgärden vidtas.Man måste sålunda ofta se allvarligare på den åtgärd som vidtas inomtätbebyggelse än på den som företas i ett glesbebyggi område utan särskildanaturvårdsintressen. Detta utesluter givetvis inte att del kan förekommabagatellartade fall också inom tätbebyggelse. Ett exempel på detta är den i detföregående berörda situationen att ett mindre skjul utan något egentligt värderivs ulan byggnadslov, varvid tilläggsavgift bör kunnanedsättas eller efterges. Somjag redan har anfört bör blivande beslämmelser om nedsättning och eftergiftkunna omfalta också sådana överträdelser som kan anses vara ursäktliga, 1. ex.på grund av au den byggande föriitar sig på ett förhandsbesked som senare visarsig felaktigt. Valav subjekl jör aygifierna Straffansvaretför olovligt byggande vilar enligt nuvarande beslämmelser på den som vidtar denolovliga åtgärden. Om del olovligi byggda undanröjs vid handräckning med siödav 148 S BL eller efter föreläggande enligt 70 ; första stycket BS drabbardella ägaren av del byggda. Prop.1975/76:164 34 lerasalt dagens regler således medför att den som köper någol som har byggtsolovligt riskerar dels att få betala för den värdeökning, som kan ha uppkommitgenom det olovliga byggandet, dels att det byggda undanröjs. Ulgördet olovligt byggda tillbehör lill fast egendom, kan köparen under vissaförutsättningar bl. a. göra avdrag på köpeskillingen eller häva köpet, om delbyggda undanröjs, Enligl 4 kap. 18 ! ; jordabalken (JB) inträder rätt härtill,om orfenllig myndighets beslut medför alt köparen inte förvärvat den rådighel överfastigheten som han vid köpet hade skäl alt förutsätta. Talan om hävning måstedock väckas från det lilllrädet skedde, om inle säljaren harförfarit svikligt. Bådebyggnadsavgiften och tilläggsavgiften skall enligl förslagel i promemorian utgåså snart de objektiva förutsättningarna föreligger, dvs, att kravei påbyggnadslov har blivit åsidosatt. Subjektiva förutsättningar i form av uppsåteller oaktsamhet skall inle behöva föreligga. Del bör enligl promemorianövervägas om skyldigheten att betala dessa avgifter på samma sätl som straffskall läggas på den som vidtar den olovliga åtgärden eller om avgifterna skallbäras av ägaren av anläggningen. Med tanke på all syftet med avgiftssystemet iförsta hand är alt avhålla från olovligi byggande, inte alt inskrida molinnehavet, ligger det enligl promemorian onekligen nära lill hands alt läggaavgiftsskyldighelen på den som har gjort sig skyldig lill överträdelsen. Omdenna skyldighet läggs på ägaren, kan del medföra att en köpare blir tvungen altbetala dels för den värdeökning, som har uppkomtTiil till följd av del olovligabyggandet, dels byggnadsavgift, eventuellt också tilläggsavgift. Enomständighet som enligt promemorian bör beaktas i sammanhanget är att enreglering, enligt vilken ägaren av det olovligt byggda skall bära avgifterna,mycket snart kommer all leda till stor försiktighet bland köpare och att detsannolikt kommer att utbildas en praxis som innebiir alt man i köpehandlingartar in garantiutfästelser rörande byggnadens rätta tillkomst och eventuelltäven särskilda bestämmelser beträffande ansvaret för byggnadsavgift ochtilläggsavgift. En motsvarande ulveckling kunde iakttas när den nya jordabalkenträdde i kraft, Enligl promemorian kommer del därför i praktiken sannolikt inteatt uppstå några problem av betydelse, oin skyldigheten att betala avgiftläggs på ägaren, Ipromemorian framhålls vidare all ett väsentligt inslag i del föreslagnaavgiftssystemet är att del skall vara enkelt all lillämpa, någol som har kommittill ullryck bl, a. i förslagel all avgifterna skall bestämmas på ell schablonmässigtsätl. Principen bör enligt promemorian slå igenom också när del gäller attbestämma vem som skall ha betalningsansvaret för avgifterna, vilket medför attdetta bör läggas på den som äger det olovligi byggda när avgiftsfrågan prövas.Alt lägga ansvarel på den som utför det olovliga byggandet är enligtpromemorian inte lämpligt med tanke dels på att det kan varavanskligt att bedöma vem som har utfört åtgärden, särskilt om det olovligtbyggda har utförts av fiera personer vid olika lid- Prop.1975/76:164 35 punkter,dels på att den prövning som skulle bli nödvändig i fall som dessa inte lämparsig för den beslutsordning som föreslås i promemorian. Pågrund av de anförda omständigheterna förordas i promemorian att skyldighetenatt betala byggnadsavgift och tilläggsavgift skall läggas på den som är ägareav del olovligt byggda när frågan om avgift tas upp till prövning. Deremissinstanser- ett tjugotal - som yttrar sig i denna fråga kan sammanföras itvå ungefär lika stora grupper av vilka den ena består av positivt eller medivekan positivt inställda inslanser, medan den andra gruppen omfattar instansersom avstyrker förslaget eller finner delta otillräckligt utrett. För egen delanser jag det vara helt klart att det inte är möjligt att åsladkomma etteffektivt påföljdssystem, där avgifter ingår som en väsentlig avhållandefaktor, om dessa även vid ägarskifte skall tas ut av den som har utfört detolovliga byggandet. Jag ansluter mig därför till förslaget i promemorian härutöver anföra följande. Attkrav på rättelse av det olovligt byggda skall kunna riktas mol ägaren - somdå kan vara en annan person än den som har vidtagit byggnadsåtgärden - ärsom har nämnts ingen nyhet. Det är accepterat i det system som råder och det måste vara så, om möjlighelen till rättelse skall ha något innehåll. Ingen remissinstans har heller invänt mot att den ord ningen behålls i fortsättningen. Vadsom är nytt i promemorieförsläget är- förutom avgifterna som sådana - attockså skyldigheten att betala byggnadsavgift och tilläggsavgift skall ligga på ägaren av det olovligt byggda. De påföljder av straffrätlslig natur som finns och som del ligger nära lill hands att jämföra med träffar däremoi gärningsmannen. Remissinstanserna - även en del av dem som är positivt inställda - anser att förslaget i denna del kan leda tillotillfreds ställande resultat i vissa fall. a. alt möjligheterna för en fastighelsköpare all genom rimliga undersökningsåt gärder bringa klarhet i om fastigheten till alla delar är lagligen uppförd är i det närmaste obefintliga. Förslaget måste enligt samfundet dessutom uppfattas som ett övervältrande från del allmänna till den enskilde av ut redningsarbete och därmed förenade kostnader samt risktaganden, som i detta sammanhang rimligen måsle åvila det allmänna. Samfundet anser sålunda att promemorian i denna fråga alltför starkt betonar samhällsintresset utan att tillräckligt beakta konsekvenserna för den enskilde. Samfundet pekar särskilt på ati de ekonomiska och praktiska följderna för köparen av en fastighet kan bli förödande som hans möjligheter att lagligen och praktiskt gardera sig i förhållande lill säljaren måsle bedömas som begrän sade. Enligtmin mening kan samfundets invändningar med lika stort fog riktas mot den nugällande ordningen, som kan medföra att en köpare blir försatt i densituationen att huset på den fastighet han har köpt blir rivet. En sådanpåföljd kan bli minst lika förödande som att han i enlighet med förslaget ipromemorian åläggs au betala avgift. Det skall emellenid inte Prop.1975/76:164 36 undanskymmasatt förslaget innebär en ökad last på köparen sä till vida alt han kan fåbyggnadslov i efterhand till det utförda utan att behöva betala annat än denbyggnadslovsavgift som tas ut med stöd av 8 !J försia stycket BS, Förslaget ipromemorian däremot innebär att han utöver denna avgift blir skyldig att betalabyggnadsavgift, eventuellt också tilläggsavgift. Jaginstämmer i del anlagande som görs i promemorian att praxis förmodligen kommeratt utvecklas så att i köpekontrakt tas in klausuler av innebörd all säljarenålar sig belalningsskyldighel för byggnadsavgift och tilläggsavgift. Somframhålls av föreningsbankers förbund kan man emellertid befara attmånga enskilda fastighetsköpare av okunnighet eller av andra skäl inteutnyttjar möjligheten till sådana klausuler. Del är inle heller helt klart ivad mån bestämmelserna i ger fastighelsköpare rätt att häva köpet ellerkräva avdrag på köpeskillingen för fasligheten, om han skulle bli ålagd attbetala avgift för en byggnadsåtgärd som har vidtagits före köpet. Frågan bliremellertid aktuell inte bara i sådana fall då fast egendom överlåts. Denolovliga åtgärden kan ha haft avseende också på lös egendom, t. ex. byggnaduppförd på arrenderad mark. Vid försäljning av sädan egendom är inte JB utan istället lagen (1905:38 s. 1, ändrad senast 1975:637) om köp och byte av lösegendom lillämplig. Densom köper lös egendom och därefter i egenskap av ägare påförs avgift förolovligt byggande som säljaren har vidtagit före köpet torde i vissa fall kunnakräva ersättning av säljaren med stöd av nämnda lags reglerom fel i godset.Enligl 54 5 samma lag gäller emellertid att köparen från det hanmottog godset måste underrätta säljaren om sina anspråk. Gör han inte det, harhan föriorat rätten till ersättning, såvida inte säljaren har åtagit sig allsvara för godset även efler denna lid eller har förfarit svikligt. Atttidsfristen enligl den nu angivna preskriplionsbeslämmelsen är så kort kanmedföra all en köpare endast sällan kan kräva ersättning för utgivna avgifterenligt påföljdslagen. Molbakgrund av del nu anförda är det enligl min uppfaltning nödvändigt att klarabeslämmelser ges om vad som skall gälla vid köp av sådan egendom på vilkenpåföljdslagen kan bli tillämplig. Ett sätt att komma till rätta med frågan ärgivelvis att göra nödvändiga ändringar i JB och i lagen om köp och byte av lösegendom. Från lagteknisk synpunkt är emellertid en sådan lösning olämplig.Ändringarna i lagen om köp och byte av lös egendom skulle nämligen komma attgälla endast för ett lilel och särpräglat fåtal av de fall som i övrigt omfattasav lagen. Den lämpligaste utvägen alt åstadkomma en tillfredsställandereglering av nu avsedda fall är enligl min mening au införa särskildabeslämmelser i påföljdslagen. Sådana bestämmelser bör då gälla både fast ochlös egendom. Jag föreslår att följande lösning genomförs. Ipåföljdslagen införs bestämmelser av innebörd att den som mot vederiagförvärvar egendom som har varit föremål för olovligt byggande och därefter blirpåförd byggnadsavgift eller sådan avgift och tilläggsavgift skall få kräva Prop.1975/76:164 37 återav överiåtaren vad han betalar i avgift. Som förutsättning härför skall dockgälla att han inte har fått upplysning av överiåtaren om den olovliga åtgärdenoch inle heller eljest känt till eller bort känna lill denna. Den som fullgörbetalning på grund ay sådant återkrav skall under de angivna förutsättningarnaha rätt att i sin tur vända sig mot den, från vilken han förvärvade egendomen.Det är således fråga om en regressrätt som kan leda till att den som har utförtden olovliga åtgärden slutligen fär bära avgifterna. Prövningen i dessa fallbör ankomma på domstol. Bestämmelserna kommenteras närmare ispecialmotiveringen. Denu avsedda beslämmelserna löser emellertid enbart de problem som uppkommer näravgift tas ut. Enligt min mening är det nödvändigt alt åstadkomma enmotsvarande lösning för sådana fall då det olovligt byggda undanröjs, I4 kap, 15-19 Jji; JB finns bestämmelser om köparens befogenheter när denfastighet han har köpt är behäftad med fel i något hänseende. Till grund förbestämmelserna ligger en indelning i rättsliga fel, rädighetsfel och faktiskafel. Rådighetsfelen behandlas i 4 kap. 18 S där del som jag förut har nämntföreskrivs att, om offentlig myndighets beslut medför att köparen inte harförvärvat den rådighet över fastigheten som han vid köpet hade skäl altförutsätta, 4 kap. 12 >; skall tiga motsvarande tillämpning. Hänvisningentill 4 kap. 12 vj innebär att köparen får göra avdrag på köpeskillingen ellerhäva köpet. Han har dessutom rätt till ersättning för skada. Om skadan är avringa betydelse, får köpet hävas endast om säljaren har förfarit svikligt.Talan om hävning måste väckas från tillträdet, såvida inte säljarenhar förfarit svikligt. Regleringenav rådighetsfelen (se prop. 1970:20 del B I s. 203-205 samt del A s. 218) utgårfrån alt var och en är skyldig att själv skaffa sig kännedom om innehållet igällande författningar. Säljaren är alltså inte skyldig alt upplysa köparen ompå lag eller annan författning grundade inskränkningar i äganderätten tillfast egendom. Annoriunda ligger det lill när det gäller offentlig myndighetsbeslut, som inskränker rådigheten beträffande viss fastighet. Bestämmelserna i4 kap. 18 ! ; innebär att köparen skall kunna räkna med all fastigheten vidförsäljningen är fri från varje rådighetsinskränkning som grundar sig påoffentlig myndighels beslut. Säljaren är skyldig att upplysa köparen omavvikelse härifrån, om inle köparen har fått kännedom om avvikelsen på annatsätl. Det krävs alltså god tro hos köparen. Den omständigheten alt säljarensjälv varit ovetande om inskränkningen befriar honom inie från ansvarighetenligt paragrafen. Det krävs vidare regelmässigt att myndighetens beslut skallha tillkommit före köpet. Enligtmin mening bör det, på samma sätl som i de förut berörda avgiftsfallen, åliggaöveriåtare som en skyldighel alt upplysa om olovligt byggande som harföretagits på den egendom som han avser all överiåta. Någon sådan generellupplysningsskyldighet torde inte följa av 4 kap. 18 S JB och inte heller avbeslämmelserna i lagen om köp och byte av lös egendom. Prop.1975/76:164 38 Detkrävs därför antingen att gällande bestämmelser ändras eller att helt nyaregler tillskapas. Även för de nu avsedda fallen anser jag att helt nyabeslämmelser bör utarbetas och tas in i påföljdslagen. Bestämmelserna börgivetvis vara tillämpliga på både fast och lös egendom. Bestämmelsernabör omfatta sådana fall då egendom, på vilken olovligt byggande har ulförts,övergår till ny ägare och det visar sig att det olovligt byggda pä grund avmyndighels beslut skall undanröjas. Om detta skall ske genom handräckning ellergenom att ägaren föreläggs att själv göra det, bör inte ha någon betydelse isammanhanget. Bestämmelserna bör vidare avse endasl sådana fall då överiåtareninte har upplyst förvärvaren om den olovliga åtgärden och denne inte hellereljest känt till eller bort känna lill denna. 1nu angivna situationer bör förvärvaren ha samma rättigheter som föreliggerenligt 4 kap. 12 S JB, Han skall således kunna antingen göra avdrag påköpeskillingen eller häva köpet och dessutom ha rätt till ersättning för skada.Även förutsättningarna för hävning och för talan härom bör stämma överens medvad som i dessa avseenden gäller enligl 4 kap, 12 S JB. Prövningen bör givetvisockså i dessa fall ankomma på domstol.' 1fråga om förslaget till bestämmelserom regressrätt och räu lill ersäUning m. m.när del olovligt utförda undanröjs har jag samrått med chefen förjustitiedepartementet. Denu avsedda bestämmelserna bör få till följd att det för både överiåtare ochförvärvare kommeratt framstå som angelägel att tillföriiiliga uppgifter kanlämnas i frågan om någon byggnadsloVskrävande åtgärd har vidtagits utan sådantlov, 1 de allra fiesta fallen torde det vara möjligt alt få vetskap om dettagenom en kontroll av de ritningar som har legal lill grund för beviljande avbyggnadslov för den byggnad eller anläggning som överlåtelsen skall omfatta.Föreligger tveksamhet i något avseende torde det åligga pågrund av beslämmelserna i I i; BS all biträda med råd och anvisningar. Skullebyggnadslovsrilningar helt saknas, kan det naturligtvis bli svårt att avgöraom något olovligt byggande har företagits, I sädana fall synes någon annanutväg inte finnas än att förvärvaren får föriita sig på de uppgifter somöveriåtaren lämnar. Jag vill i detta sammanhang framhålla att jag i detföljande avser att föreslå dels att de nya avgiftsbestämmelserna skalltillämpas endast i fråga om åtgärd som påbörjas efter påföljdslagens ikraftträdande,dels att påföljd enligt lagen inte skall få beslutas, om del när frågan häromlas upp har förfiutit från det den olovliga åtgärden påbörjades.Denna preskriptionsregel, som således avser inte bara avgifter utan ocksåhandräckning och föreläggande om rättelse, måste avsevärt underlätta förparterna, eftersom undersökningar rörande förekomsten av olovligt byggande kanbegränsas till alt omfatta perioden bakåt i tiden. RÅ,som också godtar förslaget i promemorian, anser att de fall där-en åtgärd harvidtagits ulan ägarens förvållande synes värda visst beaktande. Prop.1975/76:164 39 Ävenom det i ärende klart upplyses, att exempelvis en hyresgästeller en helt ulomsiående person har gjort en tillbyggnad eller rivit ell huseller vidtagit viss annan moisvarande åtgärd, framhåller RÅ, så skallbyggnadsnämnden enligl de föreslagna jämförelsevis automatiskt verkandereglerna påföra byggnadens ägare byggnadsavgift och tilläggsavgift. RÅkonstaterar alt avgiften visseriigen kan efterges av länsslyrelsen men anserdet naturiigare att de föreslagna bestämmelserna ändras så alt deotillfredsställande besluten inte behöver fattas. Vadförst gäller den siluaiionen alt en hell ulomsiående person vidtar åtgärd som ioch för sig är avgiftsplikiig harjag svårt all länka mig någon annan åtgärd änsådan som resulterar i all byggnaden försiörs antingen genom brand eller påannat sätt, I del föregående harjag föreslagit att avgift inte skall ulgå bl.a, vid rivning av byggnad som till väsenilig del har skadats genom eldsvådaeller annan liknande händelse. Del torde ligga i sakens natur all ell på så säuutformat undantag läcker också de fall som RÅ synes åsyfta. Närdel gäller den andra av RÅ angivna siluaiionen, nämligen all bygg-nadslovskrävandeåtgärd vidtas av hyresgäst, kan man tänka sig alt denne utan faslighelsiigarensmedgivande 1, ex, tar i ansrpåk det hyrda utrymmet för väsentligen nyttändamål, varigenom både byggnadsavgift och tilläggsavgift enligl del förslagjag har lagl fram i det föregående skulle kunna las ul. Här kan del gälla ävenfall av smygkoniorisering. Om man ger bestämmelser som generellt befriarägaren frän betalningsansvar i de nu avsedda fallen, riskerar man således allåigärder som del är angeläget alt motverka kan gå Fria från avgift. Jag ärdärför inte beredd all föreslå sådana bestämmelser. Det innebär attfastighetsägaren måsle hålla sig underrättad om de åtgärder som vidtas ifastigheten, om han vill undvika att drabbas av påföljder enligt den nuföreslagna lagen. Någon nyhet innebär detta inle, eftersom fastighetsägare ipraxis har ansetts kunna föreläggas att vidta på honom såsom fastighetsägareankommande åtgärder lill förhindrande av alt utrymme i fastigheten används förväsentligen nytt ändamål. torde fastighetsägaren ha begränsademöjligheter att mot nyltiande-rälishavarens bestridande vidta direktarättelseåtgärder. Med stöd av bestämmelserna i 12 kap, JB om hyra har hanemellertid möjlighet att ingripa på annal sätt, Enligl12 kap, 23 >; JB gäller att hyresgäst inie får använda lägenheten för annatändamål än det avsedda. Hyresvärden får dock inte åberopa avvikelse som ärulan belydelse för honom. Enligt 24 ;; samma kap. skall hyresgästen underhyrestiden väl vårda lägenheten med vad därtill hör.