prop · FZ03160 · 1975-12-31 00:00:00 — Det är emellertid enligt osäkert om menar allt somnämnden kan göra inom ramen för den socialvärdande verksamheten och som direkteller indirekt framgår av de sociala vårdlagarna eller om därmed avses ocksäåtgärder som nämnden har att handlägga enligt andra lagar än de sociala.Framför allt är det tveksamt om sekretessen avses omfatta även handlingar iärende som nämnden handlägger enligt . anser attså bör vara fallet men ett förtydligande i saken synes önskvärt. anför att av specialmotiveringen får anses framgå atiuttrycket "annan socialvård" inte omfattar familjebidrag tillvärnpliktig enligt familjebidragslagen. Med hänsyn till de ömtåligapersonliga uppgifter som kan förekomma i ärende om familjebidrag bör förfaUningsrummetäga tillämpning jämväl på handling i dylikt ärende. Värnpliktsverkethemställer att utformningen av andra stycket ändras så Prop.1975/76:160. allhandlingar rörande medicinsk undersökning vid inskrivningsförrättning skallkunna sekrelesskyddas. Verket återger en diskussion mellan JO, datainspektionenoch verket i fråga om dessa handlingars status i sekretesshänseende enligt nugällande räu och motiverar därefter sin hemställan pä följande vis. Eftersomde inskrivningsskyldiga med stöd av lag kallas till inskrivnings-prövningar föratt där genomgå undersökningar som syftar till beslut om tjänslbarhet ochutbildning som värnpliktiga eller frikallelse från värnpliktens fullgörande(på medicinska grunder) syns det rimligt och skäligt att på nämnda grunderinhämtade medicinska uppgifter beläggs med den grad av sekretess som 40 § andrastycket innebär. Även om uppgifterna i en del fall lämnas i enförtroendesituation och även om den enskilde i och för sig kan underiäta attlämna vissa uppgifter måste hävdas alt den allmänna situationen vidprövningarna mera domineras av det författningsenliga tvånget än den i OSKberörda förtroendesituationen. Riksskatteverketpåpekar att handlingar i ärenden rörande rätt för enskilda alt inköpa alkoholhaltigadrycker f n. är sekretessbelagda enligt 14 § SekrL. Härmed avses inte baraärenden rörande åtgärder enligt 14 § 2 mom. nykterhetsvårdslagen (1954:579)resp. 18 § tredje stycket 1) rusdrycksförsälj-ningsförordningen (1954:521) utanockså spärrningsbeslut riktade mot langare och äterfallsfyllerister enligt 18§ tredje slycket 2) och 3) sistnämnda förordning. Besluten rörande langare ochäterfallsfyllerister avser emellertid från nykterhetsvärden friståendeåtgärder, se prop. 1963:82 s. 84-86.1 40 § andra stycket LAH bör därför, enligtverket, göras ett tillägg av förslagsvis följande lydelse: "eller omupptagande på spärrlista enligt 18 § rusdrycks försäljnings fö rörd ni ngen". Stadsarkiveti Siockholm uppmärksammar förskolans sekretess. Förskolanssekretessproblem skjuls in under barnavården med motiveringen att dennaväxande kommunala verksamhet lär komma att mer eller mindre undantagslöstsortera under de barnavårdande myndigheterna (sociala centralnämnderna). Dettatorde fl anses mindre lyckligt. Redan ligger ute i kommunerna stora bestånd avytterst skyddsvärda observalionsjour-naler frän förskola, kanske ,kanske ännu, driven under separat styrelse eller med anknytning till skolan. OSKvarnar för obestämt formulerade sekretessregler (s. 87). När det gällerförskolans sekretess finns det skäl erinra härom. Hellre ett ord för mycket änett ord för litet. CentralorganisationenSACOISR tar upp ett område där sekretesskydd nu saknas, nämligen handlingarrörande psykiskt utvecklingsstörda som enligt lagen (1967:940) angåendeomsorger om vissa psykisk utvecklingsstörda erhåller särskilda omsorger frånsamhällets sida. I omsorgslagen finns inga beslämmelser beträffandesekretesskydd för de många mycket personliga och känsliga uppgiftersom finns i diarieroch journaler hos samtliga landsting. Samma sak gäller ocksä tystnadspliktenför de befattningshavare som handlägger dessa frägor. I praktiken tillämpas debestämmelser som gäller inom socialvården. Denna ordning är emellertid intetill Prop.175/76:160. fyllest,/SR anser att sekretessregler måste utarbetas inom della område. Socialstyrelsentar upp till behandling frågan om behovet av sekretess för handlingarbeträffande hälsokontroller. Isitt remissyttrande över betänkandet "Hälsokontroll i statlig tjänst"anförde justitieombudsmannen (JO) bl. a. att "man står här inför mycketsvårbedömbara frägor som aktualiserar bl. a, gränsdragningen och växelspeletmellan förtroendesituationer och myndighetsutövning". Skall t. ex.,frågade sig JO, en läkare som förordnas att verkställa läkarundersökning enligt27 § statstjänstemannalagen därvid vara förhindrad att utnyttja den kännedom omden anställde som han har frän tidigare hälsokontroll? OK uppehöll sig någotvid sådana frågeställningar (SOU 1966:60 sid. 146) men lyckades knappast finnade rätta svaren på frågorna. I brist på närmare underiag för bedömning ansägsig JO inte kunna uttala sig om hur sekretessfrågorna vid hälsokontroll bordelösas. JO inskränkte sig därför till att fästa uppmärksamheten på dem och pävikten av att en allmän hälsokontroll inte infördes utan att sekretessfrågornautretts. Även om delvis berört dessa problem i betänkandet finner ickesocialstyrelsen att de blivit tillfredsställande lösta och önskar ett klariäggandehärvidlag. Socialstyrelsendiskuterar vidare sekretessfrågan för handlingar hos medicinalväsendetsansvarsnämnd. , vars kansli är anknutet lill ,handlägger bl. a. ärenden i fråga om disciplinär bestraffning och åtalsanmälan m.m. beträffande medicinalpersonalen. Enligt bestämmelserna i sekretesslagen ärvid en restriktiv tolkning handlingarna i dessa ärenden att betrakta som offentligahandlingar. Styrelsen har emellertid tillämpat bestämmelserna på så sätt attsådana yttranden av läkare och annan medicinalpersonal samt av vetenskapligaråd som innehållit uppgifter angående patients hälso- och sjukdomstillstånd ansettssom handlingar i ärenden rörande sjukvård och därmed hemliga. Däremot haranmälan och anmälarens yttranden i ärendet saml självklart ansvarsnämndensbeslut betraktats som offentliga handlingar. Mot denna praxis vid tillämpningav sekretesslagen har erinringar inte framställts. Tvärtom vinner den stöd avuttalande av JO i dennes ämbeisberäitelse 1970 s. 136-138. Styrelsenförutsätter att det framlagda förslaget inte medför ändring i praxis inom dettaverksamhetsområde. Socialstyrelsenerinrar om att inom styrelsen förs ett flertal olika register för skildaändamål. Sålunda finns ett register över zigenare vilket innehåller uppgifterav social natur. Dess karaktär har varil uppe till prövning, varvidregeringsrätten i likhet med styrelsen funnit att registret flranses såsom enhandling i ärende rörande socialhjälp och omgärdat av sekretesskydd enligt 14 §SekrL(RÅ1973:10). Ytteriigare ett register av liknande slag förs inom socialstyrelsennämligen det s. k. flyktingregistret. Även detta register får anses såsom enhandling i ärende rörande socialhjälp. Vidareförs inom bl. a. ett antal personregister, som innehåller individbaseradpatientinformation. Aktuella register är cancerre- 1975/76:160. gistret,missbildningsregistret, den individbaserade patientstatistiken från den sluinasomatiska och psykiatriska sjukvärden, registreringen av resultat från allmännagynekologiska hälsoundersökningar, abort- och steriliserings-statistiken,registreringen av medicinska födelsemeddelanden och registrerade resultat frånhälsoundersökningar i och samt kommun.Dessa register är upplagda på data. är datalagensövergångsbestämmelser - förutom tryckfrihetsförordningens bestämmelser -tillämpliga på dessa. Underiagel för dessa register, vilket ej enbart inhämtatsför statistiska ändamål, utgörs av information som insamlats för ändamål inomsjukvården. Informationskällorna är i första hand patientjournaler. Uppgifternai registren samt övriga till registren hörande handlingar åtnjuter enligtsocialstyrelsens uppfattning i enlighet härmed sekretesskydd enligt 14 § SekrL.Det är av största vikt för att kunna anordna och bibehålla samtiiga registeratt de är sekretesskyddade i samma utsträckning som gäller övriga handlingarinom hälso- och sjukvården eller eljest socialvården. Uppgifterna i registrenåtnjuter enligt uppfattning f n. sekretesskydd enligt 14 § SekrL.I konsekvens härmed bör de vara underkastade sekretess enligt 40 § andrastycket LAH. Dettaspörsmål har inte behandlats av . För att undanröja all tveksamhet om hurdet förhåller sig med sekretesskyddet för dessa register med tillhörandehandlingar bör en särskild bestämmelse härom införas i lagtexten. Någraremissinstanser tar upp frågan om de sociala myndigheternas skyldighet attlämna uppgift till körkortsregistret resp. länsrätt. Centralorganisationen SACOISRanser att skyldigheten att lämna uppgifter till körkortsregistret måste försvinna.Länsstyrelsen i menar tvärtom att ett svepande uttalande av (s.261) bör kompletteras med ett klariäggande av nykterhetsnämndernas skyldighetatt anmäla körkortshavare som för ett onyktert liv och dessa nämndersskyldighet att vid remiss från länsrätt i körkortsmål utföriigt redogöra för vederbörandesnykterhetsförhållanden. Socialstyrelsenställer sig kritisk till att handlingar i ärenden som avses i tredje slycket tillerkännsett svagare skydd än enligt första stycket. Attärenden som gäller fastställande av könstillhörighet, abort, sterilisering, kastrering,åtgärder mot smittsamma sjukdomar eller omsorger om vissa psykisktutvecklingsstörda skall särbehandlas i sekretesshänseende beror enligt på attärenden i dessa ämnen knappast kan inrymmas under uttrycket hälso- ochsjukvård. Handlingar i dessa ärenden föreslås skola hållas hemliga endast i denmån handlingarna innehåller uppgifterom någons personliga förhållanden, vilkasröjande kan vara menligt för honom eller honom närstående. Formellt sett kanmöjligen med visst fog drivas den meningen att ärenden, som tillhörifrågavarande ämnesområden inte kan inrangeras under begreppet hälso- ellersjukvård som detta begrepp vanligen uppfattas, men denna synpunkt utgör intehållbart motiv för den föreslagna begränsningen i sekretesskyddet. Inslaget avsjuk- och hälsovård är ofta betydande i dessa ärenden och mycket av det sommeddelas läkare och 1975/76:160. kuratorerär av ytterst förtrolig natur utan att för den skull uppgifterna behöver varamenliga för vederbörande eller denna närstående, Enligl socialstyrelsensuppfattning bör därför handlingar i ärenden som angår fastställande avkönstillhörighet, abort, sterilisering och kastrering tillföras samma grad avsekretess som föreslås tillkomma handlingar enligl försia stycket. Delsamma börgalla handlingar angående tillstånd enligt 4 ij transplanta-tionslagen (SFS1975:190), som träder i kraft . Positivatill förslaget att beslut om frihetsberövande i princip inte skall kunnahemlighällas ställer sig i , sociala centralnämndeni kommun, kommunstyrelsen i , och . Vad anfört härom anses riktigt av dessa remissinsianser. KommunfuUmäktigeI Siockholm, länsslyrelsen i och socialutredningen ärdäremot kritiska och anser att från den enskildes utgånspunkt kan minst likastarka skäl åberopas för hemlighällande av ett beslut om frihetsberövande somför hemlighällande av beslut om hjälpåtgärder eller övervakning.Kommunfullmäktige i anför. Omman har ett långt gående sekretesskydd i hjälpåtgärdsärenden, flr det anses inkonsekventoch stötande att ge offentlighet ät betydligt mer ingripande beslut. 1exempelvis barnavårdsärenden ingår det i arbetsmetodiken att så långt möjligtmotivera den enskilde för den åtgärd som vidtas, till exempel ettomhändertagande. I många fall är det därför snarare en' grad- än en artskillnadmellan ett administrativt frihetsberövande och exempelvis en övervakning. Ävenen institutionsplacering kan genomföras som en hjälpätgärd. Det finns såledesej nägon skarp gräns mellan sädana åtgärder och administrativa frihetsberövanden.Risk kan också finnas att en person söker och accepterar nägon form avfrivillig åtgärd inom socialvärdens område i stället föratt fl behovet avåtgärd prövat i formell ordning endast av det skälet, att en sådan prövningleder till att beslutet blir offentligt. Syftetmed alt sekretessbelägga beslut om administrativa frihetsberövanden är attskydda den enskilde för insyn i hans personliga förhållanden. Motiven från denenskildes synpunkt att beslul om administrativa frihetsberövanden skall vara sekretessbelagdaär således minst lika starka som vid exempelvis beslut om hjälpåtgärder inomsocialvårdens område. Inte heller argumentet att dessa beslut skall varaoffentliga för att åstadkomma insyn i myndighets handläggning av dessa ärendenoch därigenom en ökad rättssäkerhet är relevant. Den enskilde har naturiigtvisalltid möjlighet att själv ge offentlighet åt sådana beslut och att lämnauppgifter i dessa ärenden till tredje man. Socialutredningenfinner förslaget i denna del någol oklart med tanke på den prövning av frågorom administrativa frihetsberövanden som förekommer i länsrätt och deregler som gäller för förvaltningsdomstolarna. Det sagda flr, enligtsocialutredningen, desto större betydelse som socialutredningenavser att föriägga beslutanderätten i första instans 1975/76:160. idessa frågor till länsrätt. Socialulredningen utvecklar sin mening närmare påföljande sätt. Enligt16 tj FPL (förvaltningsprocesslagen) har LR (länsrätO möjlighet att förordna omhandläggning inom stängda dörrar, om det behövs med hänsyn lill privatlivets helgd,Ati detta bör tillämpas i sociala mäl framgår av alt departementschefen ipropositionen till FPL (1971:30 s. 557) uttalade en förmodan, att rätten i sågott som varje socialt mål skulle förordna om stängda dörrar, där partenbegärde det. Vidare föreligger f n., om förhandling ägt rum inom stängdadörrar, enligt 36 ij SekrL möjlighet för LR aU förklara handlingarna i målethemliga. Har dom eller beslul avkunnats inom stängda dörrar, kan även domeneller beslutet hemligförklaras. Beträffandede bestämmelser, som sålunda gäller för LR, har - även om vad som anförts imotiven till 40 tj LAH (s. 262) lyder på alt haft för avsikt att gå längre- endast föreslagit den ändringen att domslutet ej flr hemlighällas (se 53 ij LAH). Socialutredningenär medveten om vikten av att sä ingripande åtgärder, varom här är fråga, ej genereUliåi äga rum ulan insyn från allmänhetens sida. Emellenid kan - framför allt dåfråga är om barn eller dä den av domen eller beslutet berörde personen ejönskar offentlighet - finnas skäl att hemlighålla domen eller beslutet i sinhelhet. vill därför föreslå att de sekretessregler som nugäller för LR pä detta område flr bestå. Vad socialulredningen har sig bekanthar dessa regler ej tillämpats på sådant sätt, att offentligheten otillböriigtåsidosatts. Som själv anfört (s. 283) torde med den fast rotadeoffentlighetstraditionen hos domstolarna någon risk för onödigthemlighetsmakeri ej heller föreligga. Avde instanser som principiellt godtar OSK:s förslag i denna del ifrågasätterregeringsrätten och om inte beslut om intagning utan egetsamtycke för psykiatrisk värd bör kunna sekretessbeläggas. KommunfullmäktigeI , socialutredningen och anser att ocksåbeslut om socialhjälp bör sekretessbeläggas. Dessabeslul rör i så hög grad enskilds personliga förhållanden att den enskildebarett berättigat krav päatl de ej utlämnas till allmänheten. Vid prövningen ombidrag skall utgå måste sålunda beaktas anhörigas förmåga att fullgöra sin försöriningsskyldighet,olika socialpolitiska bidrag, arbetsförmåga, hälsa och andra personligaförhållanden. Om den hjälpsökande ej kan känna sig säker på att dessaförhållanden kan hemlighällas, torde han ocksä bli mindre benägen att vändasigtill socialvärden lenbesväriigsituation.Isammanhangetmåsteockså beaktas, attsocialvården enligt socialutredningens förslag ej kommer att vara uppdelad påtre nämnder utan handhas av en nämnd samt all arbetet där kommer att präglas av en helhetssyn. Det kommer under sådana förhållanden exempelvis att bli svårtföratt ej säga i det närmaste omöjligt att i olika beslul dela upp vad som idagär hänföriigt till hjälpätgärd enligt barnavårdslagen respektive vad som är hänföriigttill socialhjälp. Helhetssynen innebär i själva verket ett avståndstagande frånen sädan uppdelning i sekretessfrågan, att vissa delar av ärendet särskiljesfrän övriga. Detta leder till ati beslutet i dess helhet bör sekrelesskyddas.Att kommunen handhar dessa ärenden pä rätt sätt torde kunna i den utsträckningdet krävs följas upp - utan allmänhetens insyn -av gransknings-, tillsyns- ochbesvärsmyndigheter. 1975/76:160. EnligtkommunfuUmäktige i bör alla handlingar och beslut i enskildasocialvårdsärenden vara sekretesskyddade, således även alla beslut isocialhjälpsärenden. vill påpeka att fjärde stycket i re d a k-tionellt hänseende är oklart enligt styrelsen. Enligt tredje stycket är"handlingar" i ärenden som angår faslställandeav könstillhörighet ochövriga i stycket angivna ärenden sekretessbelagda. Emellertid framgår intedirekt att beslut i sådana ärenden äv hemliga. Av fjärde styckei framgårdäremot indirekt au besI ut i ärenden som avses i tredje stycket, utom vissabeslut enligt omsorgslagen skall vara sekretessbelagda. Tekniken att i ordet"handling" även inkludera beslul och att utsäga närbeslut äroffentligaärdiskutabel och kan sannolikt leda till missuppfattningar. Vid genomläsning avbestämmelserna bibringas man enligt styrelsen lätt den uppfattningen attifrågavarande beslut inte är hemliga. Oklarheten kan tas bort genom att sistameningen omformuleras och blir ett eget stycke för sig av förslagsvis följandelydelse; "Myndighets beslul enligt tredje stycket flr hemlighållas utomvad det angår frihetsberövande åtgärd enligt lagen angående omsorger om vissapsykiskt utvecklingsstörda". 41§ När flr en anmälare vara anonym? mellan offentlighets-och sekretessintressena godtas av ,, i , kommunfuUmäktige iStockholm, kommunstyrelserna i och , kommunfullmäktige i ,kommunstyrelsen i och socialutredningen. säger sig efteringående övervägande ha stannat för att acceptera bestämmelsen utan att påyrkaett längre gående sekretesskydd vad gäller barnavården. Styrelsen kommerdockframdelesatt-ilikhet med vad som redansker-noga följa Attdet föreslagna, något utvidgade sekretesskyddet är otillräckligt och att fulltanonymitetsskydd bör tillförsäkras anmälare i fall av befarad barnmisshandelanser polisstyrelsen i polisdistrikt, i och och kommunstyrelsens i arbetsutskott. Enligt polisstyrelsen iMalmö polisdistrikt är det synneriigen viktigt aU initiera en barnmisshandelsutredningsnarast möjligt om man skall ha rimliga utsikter att nå ett gott slutresultatoch fl fram alla fakta. Omsorgen om de mindre barnen, som väl knappast någonsinsjälva förmår tillvarata sina intressen, borde kunna motivera accepterandet avatt föräldrarna eller annan vårdnadshavare i nägot fall I trakasseringssyfteblev anmälda för misshandel. Frekvensen av sådana falska tillvitelser skullesannolikt ej bli särskilt hög. Mot denna bakgrund och utifrån egen erfarenhetifrågasätter polisstyrelsen trots vad som förevarit i sekretessfrågan om inteanonymitetsskyddet i dessa helt speciella ärenden borde göras starkare än vad OSKföreslagit. - Rättssäkerheten för den som avses med anmälan kan, enligtkommunstyrelsens i arbetsutskott, tillgodoses på annat sätt. 1975/76:160. offentligtbiträde, som under vissa förbehåll flr del av samtliga uppgifter i ärendet.Vidare kan den som avses med anmälan ta del av de sakuppgifter som anmälarenlämnat,dock utan att 11 reda på vem som lämnat uppgifterna. 1motsats till andra remissinstanser som uttalat sig om förevarande paragrafifrågasätter Föreningen om inte sekretesskyddet gär förlångt. Föreningen noterar att anonymitetsskyddet i vissa fall med stöd av 59 S LAHsynes kunna göras gällande mot polis- och åklagarmyndigheterna, vilket stridermot krav pä objektiv och snabb förundersökning. Vidareanmärks att förevarande anonymitetsskydd blir illusoriskt i fall där åklagareoch polis under förundersökning i t. ex. mäl om barnmisshandel flr kännedom om uppgiftslämnarepä annan väg än genom sådan myndighet som avses i 41 § LAH. Om ifrågavarandeanonymitetsskydd avses kunna göras gällande mot polis- och åklagarmyndigheternakan sälunda möjligheterna att driva effektiv och objektiv förundersökning bliberoende av om uppgiftslämnarens identitet uppdagas på annat sätt. Dettastrider mot kravet på likhet inför lagen. Det kan med ledning av det nu sagdaifrågasättas om här aktuellt anonymitetsskydd kan upprätthällas vidförundersökning i brottmål. Frägan börenligt föreningens uppfattning bliföremål för ytteriigare överväganden. Nägraremissinstanser diskuterar skaderekvisitet. Datainspektionen noterar att detinte framgår av motiven om "våld eller annat allvariigt men"innefattar strängare förutsättningar för sekretess än sekretesslagens"skada". Datainspektionenanserdeterforderiigtatt terminologin såvittmöjligt görs enhetlig i LAH och att innebörden i använda uttryck klariäggs.Därvid är det nödvändigt att undersöka om använda uttryck redan har en giveninnebörd i annan lagtext, t. ex. . Länsslyrelsen I län frågar om inte skadegraden blir högre när rekvisitet ändrats från"skada för annan person" till det enligt uppfattningmer restriktiva "utsatts för våld eller allvariigt men". Om men ärsvagare än skada, hur förhåller sig dä allvariigt men till skada? Vad som menasmed "allvariigt men" flr enligt socialutredningen uppenbariigen lösasgenom praxis. Det hade emellertid varit önskvärt med någon exemplifiering. Kanexempelvis telefonterror anses falla in under detta begrepp, frågarutredningen. Socialutredningenifrågasätter vidare om inte OSK:s förslag innefattar en begränsning avanonymitetsskyddet i förhällande till gällande rätt i eu hänseende. F. n.torde anonymitetsskyddet omfatta alla barna- och nykterhelsvårdsärenden,oavsett om ärendet avser ett tvångsingripande eller ej. mening bör anonymitetsskyddet även fortsättningsvis gällaoavsett om ärendet leder till ingripande mot vederbörandes vilja eller allenasttill rådgivande samtal eller annan stöd- och hjälpätgärd. Uttrycket"ingripande" bör därför om möjligt undvikas. 1 samma riktning går ettpåpekande frän i . Om exempelvis föräldrarbegär, att ett omhändertagande av deras barn för samhällsvård enligt 29 § 1975/76:160. bamavårdslagenskall upphöra, torde förhållandena stundom vara sädana, all uppgifl somframkommer vid i ärendet verkställd utredning bör kunna hemlighållas medtillämpning av denna paragraf Ett sådant ärende handlar alltså strängt tagetinte om "ingripande enligt barnavårdslagen", eftersom sådani lidigareskett Gfr rubrikerna till 4 och 5 kap. barnavårdslagen). Enligtsocialchefen I synes bestämmelsen i 41 § angående skydd motanmälare och uppgiftslämnare lämpligen böra överföras till 61 § sista stycketeftersom den endast torde innebära en inskränkning i parts räti ati utflhandlingar. Även innehållet i en anmälan eller en upplysning torde vara enuppgift om någons personliga förhållanden och därför sekretessbelagd enligthuvudregeln. Endasl gentemot part behöver därför meddelarskydd finnas. TCÖ föreslår att den som isin tjänst har att vidarebefordra uppkomna misstankar om barnmisshandel beredsett starkare skydd än enligt förslaget. TCO delar i princip utredningensuppfattning om att anonyma anmälningar i ärenden rörande samhällets barnavårdeller ungdomsskydd eller rörande behandling av alkoholister inte är önskvärda.Enligt TCO:s mening kan man dock inte bortse från att det ingalunda är ovanligtatt den som i sin tjänst har att anmäla misstänkta fall av barnmisshandel, t.ex.sjukvårdspersonal, senare trakasseras av den som varit föremål föranmälan. Visseriigenger 41 ij LAH möjlighet att sekretessbelägga anmälan, dä anmälaren eller honomnärstående kan befaras bli utsatt för våld eller annat allvariigt men, men förden som i sin tjänst har att göra anmälningar, så fort misstanke ombarnmisshandel föreligger, kan redan lindriga former av trakasseri bli ytterstbesvärande genom den ständiga upprepningen. 42§ När flr sjukvårdsjournal undanhållas patienten? ;sförslag tillstyrks av , kommunstyrelsen I och TCO.