prop · FY03107 · 1975-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition nr 1975 Prop, 1975:107 Regeringens proposition angående föreskrifter om avgifterhos byggnadsnämnd; Regeringen föreslår att antaga det förslag somhar upptagits i bifogade utdrag av regeringsprolokoll. I propositionen föreslås att regeringen får bemyndigandeatt meddela föreskrifter om avgifter hos byggnadsnämnd och all överlåta åt kommun att rneddela sädana föreskrifter. Taxa för avgifter hos byggnadsnämnd utfärdas enligl nugällande regler av länsslyrelsen, Förslagel i propositionen innebär att detblir möjligt för regeringen att överlämna hela avgiftsprövningen till kommunen. 1 saml nr 107 Prop, 1975:107 2 Närvarande: statsministern , ordförande, och statsrådenSträng, , , , , , , , ,, , , , , , , Proposition angående föreskrifter om avgifter hosbyggnadsnämnd Såväl i lagstiftningsärenden som i andra sammanhang harofta konstaterats att den statliga tillsynen och kontrollen överkommunernassätt att , fuUgöra sina uppgifter bör minskas. 1 samband med beslut om reformerpå olika områden har åtgärder vidtagits för att begränsa eller avskaffa statligdetaljreglering. Vidare har i direktiven till vissa statliga kommittéer angettsatt frägan om statlig tillsyn över den kommunala verksamhet, somutredningsuppdraget avser, bör prövas. 1 statsverksproposition (prop. 16)anförde chefen för kommundepartementet alt en'fortsatt översyn skulle göras avstatens tillsyns- och kontrollfunktioner gentemot kommunerna. Syftet medöversynen angavs vara alt onödiga deialjföreskrifter som kan försvåra denkommunala verksamheten borde slopas. En sädan översyn pågår f. n. inom kommundepartementeli samarbete med övriga berörda departement. har i skrivelse tillkommun-departementet föreslagit ändrade regler för utfärdande av taxa föravgifter hos byggnadsnämnd. Med anledning härav och som ett delresultat avnyssnämnda översynsarbele har promemorian (Ds Kn 1975:1) Minskad statligdetaljreglering av kommunerna, PM I Avgifter hos byggnadsnämnd, upprättatsinom kommundepartementel. Promemorian har remissbehandlats och yttranden har avgettsav statens lantmäteriverk, statens planverk, statens , länsstyrelsernai , , , , , Väst- manlands, , och Norrbottenslän, , , , , , , ,, , , och Örn.sköldsviks kommuner, byggnadsnämndernai och kommuner, stadsarkitekten i kommun samt . 2.1 Allmänt om kommunala avgifter Kommuns medelsbehov skall enligl 51 § kommunallagen (1953:753,omtryckt 1969:765) (KL) och 55 § kommunallagen (1957:50) för (omtryckt 1969:766) (KLS) täckas genom utdebitering av allmän kommunalskatt, iden mån det inte fylls på annat sätt. Med det sistnämnda avses bl. a. kommunalaavgifter. Regler om kommunala avgifter finns såväl i de nämndakommunallagarna (74 § KL resp. 78 § KLS) som i särskilda författningar, i denmån de inte grundas enbart pä praxis. Vid uttag skall självkostnads- ochlikställighetsprinciperna följas. Avgiftsrätten fär inte utövas i vinstsyfteoch avgifterna får inte bestämmas så att vissa kommunmedlemmar blir särskiltgynnade eller missgynnade. När avgiftsrätten regleras i särskild författning,förekommer del att avsteg görs från dessa principer. En gruppav de kommunala avgifterna brukar betecknas som privaträtlsliga. Dessaavgifter grundas på avtal mellan kommunen och den enskilde eller på att dennefrivilligt tar emot något som kommunen tillhandahåller. Inom ramen förkommunernas affärsmässiga verksamhet förekommer i stor omfattningprivaträttsliga avgifter, exempelvis för el, gas och kollektiva transporter.Kommunala beslut om sådana avgifter behöver aldrig underställas statligmyndighets prövning. Kommunala avgifter som regleras i författning betecknassom offentligrättsliga. Dessa avgifter beslutas av kommunalt organ. I vissafall skall dock kommunens beslut underställas statlig myndighet. a. gatubyggnadskostnadsbidrag enligl 67 § byggnadslagen (1947:385, omtryckt1972:775) (BL) och avgifter hos ,besiktning m.m. enligt 8§ byggnadsstadgan (1959:612, omtryckt 1972:776) (BS)liksom för avsyning enligt 59 § förordningen (1961:568) om brandfarliga varor (FBV).Underställningsskyldighet föreligger däremot inte i fräga om exempelvis gaturnarksersättning(56-66 §§ BL), renhållningsavgifter enligt 3§ lagen (1965:54) om kommunalarenhållningsavgifter eller och avloppsavgifter enligt 27 § lagen(1970:244) om allmänna vatten- och avloppsanläggningar (va-lagen). För många offentiigrättsligakommunala avgifter gäller att kommunen tillhandahåller den avgiftsbelagdanyttigheten i en monopolställning och under ett tvång för den enskilde att tanyttigheten i anspråk. 1* 1975. 1 saml nr 107 Prop, 1975:107 4 2,2 Taxa för avgifter hos byggnadsnämnd får enligt 8 § BS på framställning av kommunutfärda taxa för avgifter att erläggas av den som hos påkallaråtgärd, vilken föranleder ritningsgranskning, besiktning eller annan tids-ellerkostnadskrävande förrättning. Avgiftsbeläggningen kan omfatta olika åtgärdersåsom granskning av ritningar och tekniska beskrivningar, särskild utredning,besiktning m. m. Också annan tids-eller kostnadskrävande förrättning sompåkallas hos kan beläggas med avgift. Delta torde gällaexempelvis sådan mera omfattande och ingående rådgivningsverksamhet som intekan anses omfattad av nämndens skyldigheter enligt 1 § BS. I vissa grupper avenklare ärenden tas sorn regel inte ut någon avgift. Vid utformningen av taxa enligt 8 § BS bör avgifternasbelopp, enligt föredragande departementschefens uttalande i prop. 1959:168,göras beroende av byggnadsföretagets omfattning och den mängd av arbete som,genomsnittligt sett, brukar läggas ned på ett ärende av den beskaffenhet detgäller. prövning syftar till att kontrollera atlavgifterna inte överstiger vad som kan anses motsvara kommunens självkostnader.Länsstyrelsens beslut konstituerar en rätt för kommunen att ta ut avgifterenligt taxan, däremot ingen skyldighet. Med stöd av 8 § BS beslutas i allmänhet utöver den såkallade byggnadslovstaxan även en taxa för byggnadslovsprövning av vatten- ochavloppsinstallationer, va-installationstaxan. Vidare kan med stödav 59 § FBV på framställning av kommun utfärda taxa för avgifter som medanledning av avsyning enligt förordningen skall erläggas till ,den så kallade FBV-taxan. 1 förarbetena (prop. 1961:173, ILU 1961:48, rskr 1961:369)till FBV anförs inga särskilda skäl för att taxan skall utfärdas avlänsstyrelsen. Avsikten synes endast ha varit att tillskapa en ordning somstämmer överens med reglerna i BS. Taxorna för avgifter hos byggnadsnämnd präglas till sinuppbyggnad av relativt stor likformighet i landets kommuner. Detta förklarasfrämst av att så kallade normalförslag har' utfärdats vilka blivit vägledandeför taxornas utformning i flertalet kommuner. Normalförslag till byggnadslovstaxa utfärdades avbyggnadsstyrelsen, som då var central tillsynsmyndighet för byggnadslagstiftningen.Samråd ägde rum med dåvarande och . kompletterade detta normalförslag år1969 med normalförslag till FBV-taxa och år 1 972 med normalförslag tillva-installationstaxa. En översyn av gällande normaltaxerekommendationer harnyligen gjorts av i samarbete med planverket. Översynenhar resulterat i ett normalförslag till taxa för de olika avgifterna hosbyggnadsnämnd, vilket har utfärdats av kommunförbundet. Normalförslagen till taxor utgör rekommendationer från tillsynsmyn- Prop, 1975:107 5 digheten eller kommunförbundet. De skiljer sig härigenomfrån exempelvis normalhälsovårdsordnlngen (1 971:761), vilken fastställs avregeringen och inte utan särskilda skäl i någon väsentlig mån får frångås av fastställelsemyndigheten.De i detta sammanhang aktuella normalförslagen är på intet sätt bindande förkommunen eller och kan inte vägra att utfärda taxai enlighet med kommunens förslag enbart på den grunden att kommunen harfrångått normalförslaget. För sådan vägran torde i regel fordras atl taxansavgifter överstiger kommunens .självkostnader eller att taxan strider mot den s.k. likställighetsprincipen. 2.3 Avgift för nybyggnadskarta är enligt 2 § tredje stycket BS skyldig attpå begäran lämna ut nybyggnadskarta för fastighet inom stadsplanelagt område. Nybyggnadskarta,som enligt lantmäteriverkets föreskrifter skall utvisa befintliga byggnadersläge, angränsande gators bredd och höjdläge, för tomlen gällande bestämmelser m.m., utgör etl i många fall nödvändigt dokument för ansökan om byggnadslov.Sålunda föreskrivs i 55 § 1 mom. BS att ansökan om byggnadslov för uppförandeav nybyggnad eller tillbyggnad skall åtföljas av bl. a. situationsplan övertomten, som utvisar befintliga och tillämnade byggnaders läge. tillhandahåller nybyggnadskarta, skall situationsplanengrundas på denna. Det har emellertid ansetts vara tveksamt omtillhandahållandet av nybyggnadskarta får avgifisbeläggas enligt 8 § BS. 2.4 Regeringsformens regler om normgivningsmakten Föreskrifter om förhållandet mellan enskilda och detallmänna, som gäller ålägganden för enskilda eller i övrigt avser ingrepp ienskildas personliga eller ekonomiska förhållanden, meddelas enligt 8 kap. 3§regeringsformen (RF) genom lag. I 8 kap. 9 § föreskrivs dock att regeringeneller kommun efler bemyndigande kan meddela sådana föreskrifter omavgifter som på grund av 3 § annars skall meddelas av . sådanlbemyndigande behöver inle ges i lag. De olika avgifterna hos byggnadsnämnd får anses utgörasädana för den enskilde betungande avgifter som avses i 8 kap. 3 och 9 §§ RF. Den av i denna del bifallna (KU 1975:10, rskr 1975:62)propositionen (1975:8) om följdlagstiftning med anledning av den nyaregeringsformens bestämmelser om normgivning innehåller bl. a. förslag till lagom explosiva och brandfarliga varor. 1 detta lagförslag finns ett bemyndigandeför regeringen atl meddela föreskrifter om avgifter för avsyning ellerbesiktning av bl. a. det slag som avses i 59 § FBV. Regeringen ges vidare rältatt överlåta åt kommun att meddela sådana föreskrifter om avgifter. Motsvarandebemyndiganden beträffande sådana avgifter som avses i 8 § BS har inteaktualiserats. 3 Departementspromemorian m. m. I skrivelsen den S till kommundepartementetanför planverket att kravet på att byggnadslovstaxa skall utfärdas av länsslyrelseninnebär en olägenhet. Enligt planverket torde avgifterna regelmässigt varaavsevärt lägre än kommunernas självkostnader, även om del enligt verketserfarenhet visat sig mycket svårt all utröna hur kommunen har anpassat taxantill sina självkostnader. Härutöver framhålls all underställ-ningsskyldighelbeträffande ett flertal andra taxor numera har upphävts. Mot den bakgrundenförordar planverket en molsvarande förenkling av handläggningen av ärendenrörande avgifter hos byggnadsnämnd. Enligt verkets förslag skall för sådanaåtgärder som avses i 8 § BS ersättning utgå enligl vad kommunen bestämmer. Verket hari samma skrivelse även aktualiserat frågan om avgift för nybyggnadskarta. Verketföreslår efter samråd med lantmäteriverket atl det i 8 § BS skall föreskrivasatt ersättning efter vad kommunen bestämmer skall utgå för tillhandahållande avnybyggnadskarta. 1 framställningen anförs att flertalet kommuner, såvittverket har sig bekant, f. n. tar ut avgift för tillhandahållande av nybyggnadskarla. 1 den tidigare nämnda departemenlspromemorian föreslås att8 § BS och 59 § FBV ändras så att kommun själv skall kunna besluta om avgifterhos byggnadsnämnd. 1 proniemorianframhålls att behovet av statlig tillsyn och kontroll över kommunernas sätt attfullgöra sina uppgifter har minskat. Syftet med kommundepartementets översyn ärdärför att la bort sådana detaljföreskrifter som är nödvändiga. Meddenna inriktning av utredningsarbetet har det enligt promemorian ansettsnaturligt att ompröva bl. a. den statliga kontroll som sker genom att taxa föravgifter hos byggnadsnämnd beslutas av . I promemorian redovisas också att liknande synpunkter harframkommit vid kontakter under översynsarbetet med företrädare för kommuneroch . De ursprungliga skälen för att avgifter enligl 8 § BS och59 § FBV skall beslutas av torde enligt promemorian ha förloratväsentligt i bärkraft. Kommunernas förvaltningsorganisation har efter kommunindelningsreformenavsevärt byggts ut med förbättrade personella och administrativa resurser.Riskerna för missbruk i form av taxor, vilkas avgifter överstigersjälvkostnaderna, bedöms i promemorian inte vara nämnvärda. Tvärtom liggertaxornas avgiftsnivå i regel avsevärt under självkostnaderna, utan att dettaförhållande kan tillskrivas den prövning som sker i samband medlänsstyrelsernas beslut. Länsstyrelsernas möjligheter att kontrollera hurtaxornas avgifter förhåller sig till .självkostnaderna torde enligt promemorianvara mycket begränsade. Med utgångspunkt i vad föredragande departementschefen år1959 anförde om den statliga kontrollens ändamål hänvisas i promemorian till att andra för kommunerna mindre besvärandekontrollmöjligheter används i fråga om vissa kommunala avgifter. Exempel härpåerbjuder reglerna om vatten- och avloppstaxorna samt renhållningstaxan. 1 promemoriananges atl dessa avgifter från ekonomisk synpunkt torde vara av större betydelseför fastighetsägaren eller byggherren än avgifterna hos byggnadsnämnd. Denlösning som har valts i dessa fall, vilken i stora drag motsvarar den somhamnutredningen i sitt betänkande (SOU 1974:24) Förslag lill hamnlag har föreslagilockså för hamnavgifterna, innebär att kommunerna lämnas frihet att självabesluta om taxa. Avgiftsnivån knyts i resp. författning till självkostnaden förden avgiftsfinansierade verksamheten. En sådan självkostnadsprincip tordeenligt promemorian följa redan av allmänna kommunalrättsliga grundsatser.Härutöver begränsas friheten att utforma taxorna givetvis av den allmännakommunala likställighetsprincipen, som i va-lagen uttrycks så, attavgiftsskyldigheten skall fördelas efter skälig och rättvis grund (26 §). Tvister omtillämpning eller tolkning av va-taxa kan enligt 37 § prövas av en särskildnämnd (statens va-nämnd). beslut i fråga om tillämpningen avtaxa enligl 8 § BS eUer 59 § FBV kan enligt vad som anförs i promemorian överklagasgenom förvaltningsbesvär hos (71 § BS resp. 61 § FBV). Beslut omanlagande av taxa för såväl va-avgifter som de flesta andra kommunala avgifterkan däremot prövas endasl efter kommunalbesvär. I samband med att underslällningsskyldig-hetenår 1972 togs borl i fråga om torgavgifler, gatuhandelsavgifter, parkeringsavgifteroch sotningsavgifter anförde föredragande departementschefen atterfarenheterna var goda av den underslällningsfria ordning som redan tidigaregällde i fråga om många kommunala avgifter (prop. Mot bakgrund av det anförda betecknas i promemorian densärskilda ordning som gäller för utfärdande av taxa för avgifter hos byggnadsnämndsom ett exempel på onödig statlig detaljkontroll. Taxan föresläs därför fåbeslutas av kommunen utan underställning. Över sådant beslut komnierkommunalbesvär atl kunna anföras. Som framgår av det föregående kan enligtpromemorian förvaltningsbesvär anföras mot beslut i fråga om tillämpning avtaxan. Dessa kontrollmöjligheter bedöms i promemorian här liksom beträffandeflertalet kommunala taxor vara tillräckliga. 1 likhetmed vad som gäller på de flesta områden där avgifterna är obligatoriska för denenskilde eller där kommunen har en monopolställning synes enligt promemorianen viss reglering av kommunernas avgifts-makt nödvändig. En lämplig lösninganges vara att ersätta nuvarande föreskrifter i 8 § BS och 59 § FBV med beslämmelserav innebörden att kommunen av den som påkallar någon av de åtgärder hosbyggnadsnämnd som anges i paragrafen får ta ut avgift med högst det belopp sommotsvarar kommunens kostnad. En sådan föreskrift utgör visserligen endast enerinran om att självkostnadsprincipen skall tillämpas men den anses ipromemorian motiverad när rätten att la ut avgift ges uttryckligt stöd i författning. Alt taxan skall vila på skälig ochrättvis grund bedöms däremot vara överflödigt alt särskilt ange. Vad gäller frågan om kommunen har rätl att ta ut avgiftför tillhandahållande av nybyggnadskarta är rättsläget enligt promemorian intehelt klart. I promemorian framhålls att sådan avgiftsbeläggning i ett fall harpåtalats hos justitieombudsmannen (JO). yttrade i detta ärende, eftergenomgång av gällande bestämmelser på området, att rättsläget visserligen intevar hell klart men atl uttagande av avgift för nybyggnadskarta dock fick ansesha lagligt stöd. JO fann vid sin prövning av ärendet inte anledning alt riktaanmärkning mot i det aktuella fallet. uttalade hanatt det var i hög grad påkallat att full klarhet rörande rättsläget kom tillstånd. JO ansåg det lämpligt att planverket i samråd med lantmäteriverketutredde frågan och eventuellt utarbetade förslag till klargörande regler. 1promemorian anförs att övervägande skäl talar för att en avgiftsbeläggning av nybyggnadskarlorär rättsenlig. Som har redovisats lorde också flertalet kommuner ta utersättning för denna service. Med hänvisning till att det framslår som rimligtatt kommunerna får ersättning för kostnaderna för upprättande och framställningav nybyggnadskarta och alt det är angeläget atl rättsläget klarläggs föreslås ipromemorian att BS förtydligas på denna punkt. Promemorian innehåller förslag till förordning om ändringi BS och lill förordning om ändring i FBV. Förslagel till ändring i BS börfogas lill protokollet i detta ärende som bilaga. Samtliga remissinstanser tillstyrker eller lämnar utanerinran förslaget i promemorian alt kommunerna skall ges rätt att självabesluta om avgifter hos byggnadsnämnd. ,i och menar att promemoriansförfaltningsförslag ger stöd för tolkningen att avgiften skall motsvarakommunens självkostnad i varje enskilt fall. Dessa remissinstanser förordar attavgiften anknyts till den genomsnittliga kostnaden för åtgärder av det slagoch den omfattning det gäller. Frågan omvilka ålgärder som får avgifisbeläggas aktualiseras av ,länsstyrelserna i och , av iEskilstuna kommun och saml av stadsarkitekten i kommun,vilka menar att det rättsliga stödet för avgiftsbeläggning av exempelvismikrofilmning e. d. av byggnadslovshandlingar samt utstakning, lägeskontrolloch andra mätningstekniska åtgärder kan vara tveksamt. 1 klarhetens intresseförordas en komplettering av uppräkningen av avgiftsgrundande åtgärder i 8 § BS. i kommun framhåller att detvore önskvärt och logiskt att i detta sammanhang slopa också underställningsskyldighetenbeträffande delegation till tjänsteman av beslul om ifrågavarande avgifter. 1 takt med den starka expansionen av den kommunalaverksamheten har kommunernas förvaltningsorganisationer byggts ut. Kommunernahar numera tillgång till kvalificerad sakkunskap på olika områden. Detla harskapat förutsättningar för en omprövning av behovet och omfattningen av statenstillsyn och kontroll av den kommunala verksamheten. En översyn av gällande förfatlningssloffhar i detla syfte inletts inom . Chefen för kommundepartementelangav i förra årets statsverks-proposition (1974:1 bil. 16) alt syftet meddenna översyn var atl la bort sådana detaljföreskrifter som ärnödvändiga. Som en del i detta översynsarbete har inom kommundepartementetupprättats promemorian (Ds Kn 1975:1) Minskad statlig detaljreglering avkommunerna, PM I Avgifter hos byggnadsnämnd. Promemo.ian behandlar bl. a.frågan om rätt för kommun alt själv besluta orn taxa för avgifter hos byggnadsnämnd. Enligt 8 § byggnadsstadgan (1959:612, omtryckt 1972:776) (BS)och 59 § förordningen (I 96 1:568) om brandfarliga varor (FBV) skall taxa föravgifter hos byggnadsnämnd utfärdas av efter förslag av kommunen.Med stöd härav utfärdas i regel en byggnadslovstaxa, en taxa för byggnadslovsprövningav va-installationer (va-installalionslaxa) samt en taxa för handläggning avärenden enligt FBV (FBV-taxa). I promemorian föreslås atl kommun får möjlighet att själv,dvs. ulan underställning hos , besluta sådana avgifter som avses i8 § BS och 59 § FBV. Vidare föreslås en komplettering av 8 § BS i syfte attundanröja den oklarhet som anses råda i fråga om kommuns rätl att belägganybyggnadskarta med avgift. Remissinstanserna har genomgående sfälll sig positiva tillförslaget all kommun skall ges rält att beslula om sådana avgifter som avses i8 § BS och 59 § FBV. En remissinstans anser atl man i detta sammanhang bordeslopa även viss underställnings.skyldighel beträffande beslut om delegationhos byggnadsnämnd. framhöll i sitt betänkande XIII (DsC 1970:2), Kommuns och andra kommunala menighelers skyldighet att underställa statligmyndighet vissa beslut, att erfarenheterna av den underslällningsfria ordningsom gällde i fråga om vissa ekonomiskt viktiga avgifter var goda. Som argumentför alt begränsa underslällningsskyldig-hetens omfattning anfördes också degemensamma dragen för olika avgiflsgrupper samt intresset av förenkling ochrationalisering av förvaltningsförfarandet. Kommitién ansåg att förhållandenavid utredningstillfället kännetecknades av atl åtskilliga avgifter av storekonomisk betydelse var underslällningsfria, medan statlig kontroll däremotförelåg i fråga om avgifter pä andra, mindre betydelsefulla områden. Bland deförslag som fördes fram i syfte atl begränsa underställningsskyldigheten undantogsfrågor enligt byggnadslagstiftningen. Dessa borde enligt kommiltén bedömas medhänsyn till den reglering som kunde bli följden av bygglag- utredningens (K 1969:55) arbete. Kommittén fann därföringen anledning att ta upp frågan om förfarandet vid beslut om sådana avgiftersom avses i 8 § BS. Remissinstanserna och departementschefen (prop. 1972: 12) anslötsig på denna punkt lill kommitténs bedönming. Bygglagutredningenhar numera avslutat sitt arbete i och med alt betänkandet (SOU 1974:21)Markanvändning och byggande har avlämnats. Betänkandet är av principkaraktäroch utredningen har inte närmare övervägl formerna för beslut om taxa föravgifter hos byggnadsnämnd. Däremot föreslår ulredningen attunderställningsskyldigheten slopas bl. a. i fråga om beslul om delegation hosbyggnadsnämnd. 1 avvaktan på en sådan samlad översyn av delegalionsreglerna hosbyggnadsnämnd bör inle nu göras någon ändring. har i samråd med bl. a.planverket utfärdat en ny rekommendation om taxa för avgifter hos byggnadsnämnd.Ett stort antal av landels kommuner kan på grund härav väntas ompröva sinataxor . Jag anser inte minsl mot denna bakgrund att det nu är lämpligtatt ta upp frågan om formerna för fastställande av sådana avgifter. På de skälsom anförs i promemorian ansluter jag mig till bedömningen att tiden nu ärmogen att till kommunerna överlämna rätten alt själva besluta om taxa föravgifter hos byggnadsnämnd. Som framhålls i promemorian utgör föreskrifter om avgifterav delta slag sådant åläggande för enskild som enligt 8 kap. 3 och 9 §§regeringsformen (RF), om föreskrifterna inte meddelas i lag, kräver riksdagensbemyndigande. Sådant bemyndigande behöver inte ges i lag. Vadbeträffar avgifter enUgt FBV har (KU 1975:10, rskr 1975:62) genom atti denna del bifalla regeringens proposition (1975:8) om följdlagstiftning medanledning av den nya regeringsformens bestämmelser om normgivning bemyndigatregeringen atl meddela föreskrifter och alt överlåta åt kornmun att meddelasådana föreskrifter. Motsvarandebemyndigande har tidigare inle aktualiserats beträffande avgifter enligt BS.Bemyndigande för regeringen atl meddela föreskrifter om sådana avgifter bör nuinhämtas. Bemyndigandet bör innefatta rätt för regeringen att överlåta ålkommunen alt meddela sådana föreskrifter. I det följande vill jag i slora dragredovisa de ändringar i BS som jag vid bifall lill mitt förslag avser attföreslå regeringen. Förslaget i promemorian har i huvudsak godtagits avremissinstanserna. Ett par remissinstanser framhåller altsjälvkostnadsprincipen i förslaget har uttryckts så att utrymme kan finnas förtolkningen att det är kommunens kostnader i det enskilda ärendel som skallbestämma den högsta avgift som får tas ut i ärendet. Jag ansluter mig till vadföredragande departementschefen anförde i prop. 1959:168 om att avgifternasbelopp bör göras beroende av byggnadsföretagets omfattning och den mängd arbetesom, genomsnittligt sett, brukar läggas ned på ett ärende av den beskaffenhetdet gäller.