prop · FZ03149 · 1975-12-31 00:00:00 — Det ärenligt utredningen inte sannolikt att en värmeplanering med den begränsaderättsverkan som avses vara förbunden med planen och med den frivillighet attupprätta plan som tills vidare föreslås kan medföra någon väsentlig energipolitiskbindning. Enligt utredningen bör dessutom en central styrning för att bli efifektivsättas in i produktionsledet. Slutiigen anser utredningen att den frivilliga (mergi-och värmeplaneringen enligt utredningens förslag inte bör kringgärdas avtyngande förfaranderegler som motverkar den stimulans till energiplanering somi nuvarande läge är angelägen. Frågan om besvärsrätt behandlas i avsnitt 3.5. Värmeplaneruigenskall enligt utredningen vara rullande. För samordningen av värmeförsörjningeninom kommunens område skall värmeplanering, även där den avser flera tätorter,ske genom upprättande av en enda värmeplan som i den rullande planeringenändras för att fylla aktuella behov. Deav utredningen föreslagna bestämmelserna om allmänna värme* Prop.1975/76:149 23 systemkan inte avse bara utbyggda system. Bestämmelserna om värmeplan och plansgenomförande måste enligt utredningen tUlämpas även under uppbyggnadsskedet.Värmesystem måste vidare kunna utvidgas med tillämpning av lagensbestämmelser, exempelvis i anslutning till tätorts utbyggnad. Verksamhetsområdetför ett aUmänt värmesystem innefattar därför inte bara delar inom vUkavärmeförsörjningen redan har ordnats med ett visst kollektivt värmesystem utanockså delar där värmeförsörjningen skall ordnas på samma sätt enligtvärmeplanen. Värmeplanskall enUgt utredningen ha till syfte att åstadkomma en optimal fördelning mdlanskilda värmesystem. Värmeplanens innehåll blir en redovisning områdesvis inomvilka delar av tätorten skilda allmänna värmesystem skall inrättas. Ivärmeplanen skall också anges vem som ansvarar för inrättande och drift av detallmänna värmesystemet, dvs. Fråganom huvudmannaskap för allmänt värmesystem stäUer sig enligt utredningen olikaför å ena sidan elvärme och å andra sidan fjärrvärme och gasvärme. För distributionav elenergi krävs koncession enligt lag. Den som innehar sådankoncession blir aUtså automatiskt huvudman för allmänt elvärmesystem. Gasproduceras och distribueras alltid av kommun. Enligt utredningen bör därförkommunen få bestämma vem som skall vara huvudman för allmänt gasvärmesystem.Kommunen kan alltså uppdra åt annan att svara för gasdistributionen. Fjärrvärmedistribueras i huvudsak av kommun men annan distributör kan förekomma. mening bör kommun ha ett avgörande inflytande över ledningsnätsom förorsakar stora ingrepp i gatunätet. Utredningen anser därför att kommunbör få bestämma vem som skall vara huvudman för fjärrvärmeanläggning somtillkommer efter värmeplanens antagande. I fråga om sådan ny anläggning börkommunen kunna förbehålla sig själv huvudmannaskapet eller låta ägare avexempelvis kraftvärmeverk eller industri eller bjfggnadsföretag ta ansvaretför verksamheten. Möjligt är också att angränsande kommun med fjärrvärmenätnära kommungränsen vidtalas att bygga ut detta över gränsen. Omdet redan finns en fjärrvärmeanläggning som är utbyggd av annan än kommunenbör enligt utredningen frågan om huvudmannaskapet lösas efter förhandlingmellan kommunen och anläggningens ägare. Kan överenskommelse inte träffas blirägaren av anläggningen huvudman. Detta bör enligt utredningen alltid gälla närägaren är kommun, kommunalförbund, landstingskommun eUer statlig myndighet. Ärägaren av anläggningen enskUd fysisk eller juridisk person bör hans samtycke inhämtas.Vidare bör bedömas om han har förutsättningar att i fortsättningen drivaanläggningen enligt lagens regler. Utredningenhar övervägt att föreslå regler som skulle ge kommunen 1975/76:149 24 rättatt ta över verksamheten i vissa fall även utan medgivande av anläggningensägare. UppenbarUgen skulle i sådant fall kommunen vara skyldig att lösa inanläggningen mot skälig ersättning. Utredningen har emellertid inte funnit detvara påkallat med särskilda regler om tvångsinlösen. Värmeplanenbör enligt utredningen ges rättsverkan både gentemot huvudman ochfastighetsägare. För huvudmannens dd medför värmeplan skyldighet att inrättasådant allmänt värmesystem som planen anger för hans område. Av ekonomiska och arbetsmässigaskäl kan detta inte ske utan systemet bör normalt inrättassuccessivt. Huvudmannen bör aUtså ha skäligt anstånd. Enligt utredningen bör huvudmanneni en mera långsiktig genomförandeplan informera fastighetsägarna om i vUkenordning och i vilken takt utbyggandet planeras ske. Genomförandeplaneringenlagregleras inte utan kan ordnas på sätt som befmnes lämpligt från fall tUlfall. Gentemotfastighetsägare bör enligt utredningen värmeplanen innebära förbud att, såvittangår nybyggnad, inrätta anordning för värmeförsörjning utan anslutning tillallmänt värmesystem enUgt värmeplanen eller att förnya anläggning i befintligbyggnad. Detta förbud kan enligt utredningens menmg dock inte görasovillkorligt. Ifråga om fastighets anslutning till allmänt värmesystem föreslår utredningensom huvudregel att anslutning sker genom överenskommelse. Förhandlingar måstealltså alltid föras innan fastighet ansluts. Först när allvarligaansträngningar gjorts att träffa överenskommelse men detta inte lyckats, börtvångsanslutning kunna ske. Enligtlagen (1970: 244) om allmänna vatten- och avloppsanläggningar (va-lagen) ärägare av fastighet inom allmän va-anläggnings verksamhetsområde skyldig attbetala avgifter till huvudmannen, om fastigheten behöver anordningar förvattenförsörjning och avlopp samt behovet inte kan med störte fördel tiUgodosespå annat sätt än genom anläggningen. Dessa regler är i och för sig lämpligaockså i en lagreglering av aUmänna värmesystem. K.raven på planering äremellertid större i fråga om värmeförsörjning än beträffande va-frågor. Istället för valagens regelsystem med skyldighet att betala avgift, fastänanläggningen inte bmkas, bör därför införas en regel om rättsverkan av plan.Va-lagens rekvisit om "större fördel" bör appliceras på en sådanrättsverkanregel av förbudskaraktär. Vidare bör stadgas en direktanslutningsskyldighet, varvid va-lagens rekvisit om behov av anläggningen kananvändas för att beskriva den sUuation då anslutning bör ske. Närdet gäUer att pröva om en fastighets värmebehov med större fördel kan tiUgodosespå annat sätt än genom det värmesystem som vär- 1975/76:149 25 meplanenanger bör man enligt utredningen först och främst utgå från att frågan skallbedömas efter objektiva grunder. Det är fastighetens belägenhet ochanvändningssätt som skaU vara avgörande för om den skall anses med störrefördel kunna tillgodose sitt värmebehov på annat sätt. Utom annat bör beaktasatt det i värmeplan angivna värmesystemet inte får innebära en för fastighetensämre uppvärmningsform eller föranleda att fastighetsägaren blir underkastadett oförmånUgt avgifts- och taxesystem. Inte heller får värmeplanen hindra dentekniska utvecklingen inom värmeområdet. Ett frångående av värmeplanen får åandra sidan inte medföra olägenheter från lokal luftvårdssynpunkt. Fastighet som inte ägerrätt att använda annan uppvärmningsform än värmeplanen anger skall enligtutredningens förslag anslutas till det allmänna värmesystemet, när fastighetenbehöver anordning för värmeförsörjning. En invändning av fastighetsägaren motanslutning att han redan har en tillfredsställande uppvärmningsanläggning kanenligt utredningen härvid inte tillmätas någon avgörande betydelse, omhuvudmannen är viUig att utge ersättning för den. Ersättning skall enligtförslaget utges av huvudmannen om det är skäligt med hänsyn till värmeanordningensart, ålder och skick, den fördel fastighetsägaren får av det allmännavärmesystemet och övriga omständigheter. För att ersättning skall utgå fordrasatt den befintliga anordningen för uppvärmning blir onyttig genom anslutningen tUldet allmänna värmesystemet. Vidbedömningen av anslutnirigsfrågan bör beaktas att anslutnmgs-kostnader ochframtida avgifter blir lägre för den enskilde fastighetsägaren ju störreantalet anslutna fastigheter är. Fastighetens kostnader bör enligt utredningendärför som regel beräknas med hänsyn även till de förhållanden som kan antasföreligga när anläggningen är fuUt utbyggd. Kan en sådan kalkyl inte göras börbedömningen åtminstone gmndas på den tidsperiod huvudmannens långsiktigaplanering omfattar. Enannan anslutningssituation uppkommer när fastighetsägare anser sig haberättigat krav på att få ansluta sig till ett befintligt värmesystem menhuvudmannen motsätter sig detta. En bestämmelse om en obegränsadanslutningsrätt skulle medföra att huvudmannen berövades rätten att självbestämma i frågor rörande planläggningen och ordningen för Utbyggandet avvärmesystem. En sådan ordning kan enligt utredningen därför inte komma i fråga.I va-lagen har frågan om anslutningsrätt lösts på samma sätt som frågan omanslutningsskyldighet. Motsvarande bestämmelse Innefattar enligt utredningen enlämplig reglering av frågan om rätt tUl anslutning till värmesystem. Liksom iva-lagen bör tUl bestämmelsen fogas ett tiUägg angående rätt för huvudmannentill skäligt anstånd med fastighetens anslutning om det behövs för attsamordning med andra arbeten inte skaU väsentligt försvåras. Härigenombibehålls huvudmannen vid bestämmanderätten i frågor som rör tidsplanen, arbetsledningenoch arbetenas tekniska anordning i övrigt. Prop.1975/76:149 26 Ett' anstånd med anslutning till ledningsnätet kaninnebära ett stort avbräck för fastighetsägare som önskar få. anslutenexempelvis en nyuppförd byggnad som planerats för kollektiv värme eller enäldre fastighet med nedsliten eUer otillräcklig värmeanordning. Det är enligtutredningen för sådana fall skäligt att huvudmarinen medverkar till att behövligaprovisoriska anordningar för värmeförsörjning inrättas i fastigheten i väntanpå att kollektiv värme kan kopplas in. Det bör också åligga huvudmannen atthålla fastighetsägaren skadeslös för ökade kostnader till följd av anståndet. Att en fastighet ansluts till ett allmänt värmesysteminnebär enligt förslaget att huvudmannen blir skyldig att leverera energi ochatt fastighetsägaren blir skyldig att betala avgifter. Leveransskyldigheten utgör en central del irättsförhållandet meUan huvudman och fastighetsägare. De krav som ställs påleverantören är enligt utredningen höga redan vid rent privaträttsligaförhållanden. Vid en offentUgt planerad energiförsörjning för uppvärmning finnsdet enligt utredningens mening anledning att beakta kraven på att produktionenoch distributionen av energi planeras noggrant så att leveransskyldighetenverkligen kan fullgöras så långt det är möjligt. Huvudman för enfjärrvärmeanläggning bör exempelvis vara skyldig att försäkra sig omenergileverans till sig även i det faU att haveri uppstår i ett kraftvärmeverksom han utnyttjar för hetvaltenleverans eller i den mån det är rimligt vidbrist på visst energislag som används för hetvattenproduktion. Vid bedömande avvad somär rimligt torde sådana normer som utarbetas av statens planverk ochöverstyrelsen för ekonomisk försvar bli vägledande. Utredningen föreslår en lagregel om att leveransskyldighetråder för erforderlig uppvärmning åt envar som är ansluten till allmäntvärmesystem. Regeln bör förses med ett undantag om att leveransskyldigheteninte gäller när huvudmannen är ur stånd att fullgöra leveransen tUl följd avhinder utom hans rådighet. Härmed avser utredningen att huvudmannen är skyldigbåde att vidta rimliga åtgärder beträffande utformning och skötsel avdistributionssystemet och att vid ingående av avtal om energileverans till sigställa motsvarande krav på energiproducent. Huvudmannen bör även varaberättigad att avbryta energUeverans vid fara för person- eller väsentligegendomsskada eller när det är erforderligt för sådana arbeten påvärmesystemet som är nödvändiga för fullgörandet av leveransskyldigheten. Om distributionssystemet skadas eller energUeveransen tillhuvudmannen bortfaller så att denne inte kan fullgöra sin leveransskyldighetblir huvudmannen skadeståndsskyldig gentemot fastighetsägaren. Prop.1975/76:149 27 ståndsansvartorde enligt utredningen i allmänhet inte uppkomma vid en ransonering somdrabbar huvudmannen. Har huvudmannen inte inom rimliga gränser försäkrat sigom.en energileverans fiU sig grundad på produktion med utnyttjande av skUdaslag av råenergi i syfte att möta en bristsituation, torde skadeståndsansvarenligt utredningens mening dock kunna uppkomma. Frågan huruvida fuUgörelseeller skadestånd skall kunna utkrävas i sådana fall eller force majeureföreligga får enligt utredningen bedömas i det enskilda fallet enligt allmänna rättsgmndsat--ser. Avgifter för fjärrvärmeoch gasvärme regleras f. n. endast genom avtal med den enskUde fastighetsägarenoch grundas på en av huvudmannen faststäUd taxa. Utredningen föreslår nu enlagreglering av huvudmannens debiteringsrätt. Beträffande elvärme är läget ettannat. Bestämmelser om prisreglering finns lag och utredningen har därförinte lagt fram några förslag till ändring av dlagstiftningen. Driften av allmännavärmesystem är att anse som affärsdrivande verksamhet. För sådan verksamhet ikommunal regi gäller enligt praxis den s. k. självkostnadsprincipen ifråga om avgiftsuttagets storlek totalt sett och den s. k.likställighetsprincipen för avgiftens för-delning mellan dem somutnyttjar verksamheten. Utredningen föreslår regler härom för fjärrvärme ochgas som motsvarar vad som gäller en-Jigt va-lagen. Enligt förslaget skaU avgiftutgå enligt taxa. Avgift kan utgå som engångsavgift och som periodiskaavgifter. Engångsavgift får iinte sättas högre än att den svarar motfastighetens andel i kostnaden för det allmänna värmesystemets utförande.Möjlighet finns till delbe-italning av engångsavgift. Utredningen påpekar i detsammanhanget att till allmänt värmesystem räknas endast distributionssystemet.Anläggningen för produktion av energi omfattas inte av värmesystemet. För fjärrvärme tUlämpasenligt utredningen f. n. i princip två olika Iberäkningsgrunder för taxorna. Ivissa kommuner med fullt utbyggda anläggningar gmndas taxan påsjälvkostnadsprincipen. Den f. n. vanligaste taxeformen är dock en av rekommenderad s. k. alternativtaxa, som syftar till attvärmeverken under uppbyggnadsskedet skaU leverera värme till högst sammakostnad som i -enskilt system. Under uppbyggnadsskedet synes alternativtaxan gelägre avgifter än om självkostnadsprincipen tUlämpas. I ett fullständigt utbyggtsystem finns det dock enligt utredningen anledning räkna med att -självkostnadsprincipenblir fördelaktigare för konsumenterna. I praktiken anpassas avgiftsuttagentill självkostnadsprincipen aUt eftersom systemen byggs ut. Utredningensförslag ansluter till nuvarande ordning. Avgiftsuttaget har,framhåller utredningen, ett påtagligt intresse inte iiara för fastighetsägareutan även för hyresgäster, eftersom hyresvärdeii äger få gottgörelse avhyresgästerna för fastighetens.värmekostnad. I fråga om fjärrvärmeavgifterförekommer samråd med hyresmarknadens 1975/76:149 28 partersedan flera år. Den nämnda alternativtaxan har tillkommit efteröverläggningar mellan samt Hyresgästernas riksförbimdoch . Överlägg-nmgarna resulterade i enöverenskommelse som innebär att de är skyldiga att verka för att priserna påvärmeleverans inte överstiger altema-tivtaxan. Utredningen föreslår mte någonuttrycklig bestämmelse om samråd. Enligt utredningens mening är dock ettsamrådsförfarande vär defullt och önskvärt. Olika vägar är tänkbara.Överenskommelse kan träffas mellan riksorganisationer för kontrahenterna omriktlinjer för taxa och om att respektive huvudmän ansluter taxorna tUl dessariktlinjer. En annan möjUghet är att hu'tTtdmannen på det lokala planet samrådermed organisationer av fastighetsägare och av hyresgäster innan han bestämmertaxan. Utredningenföreslår att huvudman för allmänt värmesystem avseende fjärrvärme eUer gasskall meddela allmänna föreskrifter för utnyttjande av värmesystemet. Fastighetsägarnasmöjlighet att utnyttja värmesystemet får inte oskäligt begränsas ellerförsvåras genom sådana föreskrifter. Föreskrifterna får inte avse beskaffenhetoch utförande av fastighetsägarens värmeinstallation. Huvudmannen föreslås dockfå rätt att föreskriva att fastighets värmeväxlare skall ingå i det allmännavärmesystemet. Vidare föreslås rent allmänt gälla att fastighetsägare inte fårutan huvudmannens medgivande instaUera eller förändra värmeväxlare som står idirekt förbindelse med det allmänna värmesystemet. I fråga om elvärme skallgälla vad som föreskrivs med stöd av dlagstiftningen. förslag är det kommunen som bestämmer innehåUet i värmeplan och omfattni).igenav olika värmesystems verksamhetsområden. Vänneplanens bestämmelser är dockinte ovillkorliga. De viUkor som gäUer för planens rättsverkan motfastighetsägare föreslås kunna prövas i särskUd ordning. Utredningen föreslårdärför inte någon bestämmelse om rätt för enskild att hos överordnad myndighetpåkalla prövning av själva planen (jfr avsnitt 3.2). Genom kommunalbesvär kan emellertidden som är medlem av kommunen få beslut angående värmeplan prövat iadministrativ väg. För kommunalbesvär gäller inskränkningar i olika hänseendenenligt 76 § 1 mom. kommunallagen (1953: 753, omtryckt 1969: 765). Tvistmellan huvudman och fastighetsägare kan tänkas uppkomma i flera olikasituationer. Som exempel nämner utredningen sådana grundläggande frågor somfastighets anslutaing tiU aUmänt värmesystem, innebörden av det ingångnaavtalet eUer de vUlkor som huvudmaimen uppstäUer för värmesystemets brakandesamt omfattningen av fastig- 1975/76:149 29 Enligt utredningen bör tvister i sådana och andra frågor somavser förhållandet mellan parterna prövas i judiciell ordning. F.n. prövas frågor som rör rättsförhållandet mellan fastighetsägare och huvudmanav allmän domstol på grundval av det avtalsrättsliga förhållandet. Vad gällerkommunal huvudman finns vid sidan härav möjlighet för kommunmedlem att få taxaoch generella föreskrifter som antagits av kommunfullmäktige prövade genomkommunalbesvär. I fråga om el finns lag särskilda bestämmelser omprisreglering. Utredningenbar övervägt tre olika altemativ för anordnande av den judicieUa prövningen,nämligen prövnmg av fastighetsdomstol, prövning fördelad mellanfastighetsdomstol och en särskild nämnd samt prövning enbart av denna nämnd.Utredningen har funnit att övervägande skäl talar för sistnämnda altemativ ochföreslår att man inrättar en särskUd nämnd benämnd statens . Ifråga om skäl för den föreslagna ordningen hänvisar utredningen till vad somanfördes vid inrättande av statens va-nämnd . a. ansågs attprövningen av va-frågor kunde vara av invecklad såväl teknisk som juridisknatur och därför nödvändiggjorde en central instans med stor kompetens påva-området. erhöll man enligt uttalanden i motiven ett förenklatprövningssystem som var snabbt, smidigt och billigt. I ensärskild lag föreslår utredningen förfarandebestämmelser för statens nämnd förledningsbunden energi som i stort sett har samma innehåll som gäller förva-nämnden. Även kompetenskravet för ledamöterna bör utformas på motsvarandesätt som för va-nämndens ledamöter. Överprövningen av mål från nämnden skallkoncentreras tUl . I motsats till vad som gäller för va-målen börenligt utredrungens mening målen dock inte prövas av hovrätten i desssammansättning som vattenöverdomstol utan av avdelning inom hovrätten somhandlägger fastighetsmål. Föratt undvika en kompetenskonflikt föreslår utredningen att den nya nämnden frånstatens ström övertar uppgiften att utövaprisreglering enUgt lag. Någon ändring av de materiella bestämmelsernaom prisreglering föreslås inte. 4 Remissyttrandena 4.1 AUmänt Utredningensförslag har i huvudsak fått ett positivt mottagande vid remissbehandlingen.Från kommunalt håU understryks att det är angeläget att den föreslagnalagstiftningen träder i kraft . Remissinstansernaunderstryker aUmänt behovet av energiplanering som Prop.1975/76:149 30 grund för de av utredningen föreslagna värmeplanerna. Fyraremissinstanser avstyrker förslaget och några ytterligare remissinstanseranser att lagstiftningsfrågan bör anstå. De positiva remissinstanserna anför olika synpunkterfrämst om den föreslagna värmeplaneringens fiivilliga karaktär. anser i likhet med utredningen att värmeplaner skall behövaupprättas endast i den;utsträckning kommunerna själva bedömer det erforderligt.Värmeplanen är ett helt nytt rättsligt instrument och det är enligtkommunförbundet ytterst angeläget att det blir successivt prövat på sådant sättatt både kommuner, och fastighetsägare får tillfälle att undan för undan vinnaerfarenheter av hur värmeplaherna fungerar i praktiken. anserdet vara av betydande värde att det står kommun fritt att- underkasta siglagstiftningens bestämmelser eller inte. 1 kommuner med fullt utbyggdafjärrvärmesystem eller med långt framskridna utbyggnader kan det vara mindreangeläget att till-lämpa lagen än för kommuner som står i början av utbyggnadenav olika kommunala värmesystem. Frågan huruvida börunderkasta sig lagens bestämmelser bör tas upp till avgörande när lagensslutliga utformning och samtliga förärbeten kan överblickas. finner att förslaget underlättar kommunernas planering aven rationell värmeförsörjning och förhindrar att onyttiga investeringar kommer tUlstånd. vitsordar behovet av den föreslagnalagstiftningen och tror att den kommer att få stor betydelse, även ornvärmeplanering inte kan tvingas fram i kommunerna. HSB hälsar förslaget medtillfredsställelse. anser att en rationell utbyggnad av landets fjärrvärmeförsörjningär önskvärd och att en sådan utbyggnad gagnas av utredningens förslag. Ettlagförslag om energiplanering måste dock utarbetas. Dessaplaner bör för att bli gällande godkännas av industriverket. EnligtAktiebolaget finns det anledning att tro att huvuddelen av de medförslaget åsyftade fördelarna kan erhållas genom frivUliga åtgärder. Statskontoretställer sig positivt tUl ätt kommunerna ges möjlighet att upprätta värmeplanermed rättsverkan gentemot berörda parter och har inga invändningar mot attupprättandet av värmeplan görs frivilligt. ifrågasätterdäremot med hänsyn till värmeplanernas stora betydelse från energibesparings-och miljösynpunkt om inte regeringen undantagsvis bör kunna ålägga en kommunatt utarbeta en värmeplan. i finner det angelägetatt ett regelsystem upprättas för kollektiva uppvärmningsformer. Förslagetstämmer i huvudsak med den praxis som utbildats inom området och är enligtlänsstyrelsens mening väl ägnat att fungera som styrmedel för ett mera rationelltuppvärmnmgs-förfarande. Statens va-hämnd anser det angeläget att bestämmelsemaför va-frågor och värmeanläggnirigsfrågor bringas i. så nära över- Prop.1975/76:149 : 31 ensstämmelse med varandra som möjligt bl. a. därför ättfrågorna på det lokala planet kommer att handläggas av samma personer. i anser det motiverat att förslaget genomförs'. Värmepla nering i denna begränsade omfattning bör enligt mening kunna genomföras oberoende av en ev. framtida energipolitisk plane ring. Även anger utlrycklijgen att förslaget kan genomföras obe roende av lagstiftning om lokal energiplanering. i borgs och län efterlyser ett klarläggande av i vad mån kommun med stöd av hälsovårdsstadgan (1958: 663) eUer miljöskyddslagstift ningen kan åläggas att vidta åtgärder för koUektiv uppvärmning inom tätort. Fyraremissinstanser avstyrker utredningens förslag, nämligen statensvattenfallsverk. Föreningen ekonomisk rationell uppvärmning. avstyrker förslaget främst pågrund av nuvarande osäkerhet i fråga om förutsättningarna för en övergripandeenergiplanering och likaså i fråga om de utvecklingslinjer för ny teknik inomuppvärmningsområdet, som energibrist och höga energipriser driver fram. Skulleen lagstiftning ändå genomföras bör den enligt vattenfallsverkets mening ivart fall inte träda i kraft förrän förutsättningarna och formerna för dentotala energiplaneringen klarnat.