prop · FZ03131 · 1975-12-31 00:00:00 — Isamband med remissbehandlingen av invandrarulredningens betänkande (SOU 1974:69) Invandrarna och minoritetema har pressutredningen haft att ta ställningtill frågan om stöd tUl sådana tidskrifter som utkommer i på främmandespråk. Pressutredningenansåg att dét skuUe vara mycket svårt att lösa de aktueUa tidningamas probleminom ramen för stödet tUl svensk press. Utredningen förklarade att deprinciper som fanns för det allmänna press- Prop.1975/76:131 85 stödetsvårligen skulle kunna överföras på tidningar på främmande språk. avsedda för invandrargmpper måste antagligen utformas efter andrakriterier och fördelas av annan myndighet än presstödsnämnden. Slutsatsenblev att invandrartidningarnas problem snabbt borde lösas i annan ordning.Detta borde enligt pressulredningens uppfattning ske i samband med ensamlad bedömning av invandrarnas situation och de krav som bör ställas påinformation till och kommunikation inom invandrargmpper. majoritet reserverade sig ledamötema och . Dessaförklarade att utredningen i dåvarande läge saknade möjlighet att ta ställning tillinvandrarulredningens förslag om stöd. De ansåg dock i princip att slöd bordekunna utgå till de aktueUa tidningama. Fråganom stöd tUl utgivningen av tidningar på främmande språk aktualiserades vid1975 års i flera motioner. anförde i sittbetänkande (KU 1975:14) med anledning av motionerna att syftet med presstödetvar att främja en fri debatt och opinionsbildning genom att i första handmotverka de ekonomiska marknadskrafter som tvingar ett stort antal dagstidningaralt upphöra med utgivningen. Utskottet förordade i stället alt de ekonomiskaproblemen för tidningar som ges ut av olika invandrar- och minoritetsgrupperskulle övervägas inom ramen för samhällets stöd på invandrarpolitikens område. Vidbehandlingen av prop. 1975: 26 om riktiinjer för invandrar- ochminoritetspoUtiken m. m. anslöt sig inrikesutskoltet till denna uppfattning.Enligt utskottets av godkända förslag (InU 1975: 6, rskr 1975: 160)har tidningar och tidskrifter som ges ut här i landet och som riktar sig tillinvandrar- och minoritetsgrupper i möjlighet till visst ekonomisktstöd. Det ankommer på invandrarverket att ta ställning till efter vUkaprinciper stödet skall utgå. Verket är därvid obundet av de föratsättningar somgäller för det allmänna presstödet. Såväli som inrikesutskoltet reserverade sig ledamöter frånfolkpartiet och moderata samlingspartiet och anförde att dessa tidningar ävenbör erhålla stöd inom ramen för det allmänna presstödet. Pressulredningenhar ytterligare preciserat sina olika förslag i ett förslag till förordning omstatligt stöd tUl dagstidningar. Detta förslag bör få fogas tillregeringsprotokollet i detta ärende som bilaga 3. 4.12Reservationer och särskilda yttranden Reservationerhar avgivits av ledamötema Hallvig, , och . SärskUdayttranden har avgivits av ledamöterna samt expertenJohansson. 1975/76:131 86 4.12.1 Reservationav ledanioten Hallvig Entryckfrihetsrättslig granskning av pressutredningens förslag hade, enligtreservanten varit angelägen. Med beklagande av att en sådan granskning ickeskett framhåller reservanten att förslaget enligt hans mening på en punkt kanmedföra effekter som ur tryckfrihetspolitiska aspekter ter sig synnerligenbesvärande: majoritetsförslaget innehåller icke någon heltäckande motsvarighettUl 17 § i gällande regler för produklionsbidrag. Reservantenanser att om förslaget även i denna del skulle godtas av statsmakterna är deticke uteslutet att olika s. k. högtäckningstidningar, särskilt sådana som redanuppbär produktionsbidrag, på grund av dels det totala stödet till resp.lågtäckningstidning, dels spridningsförhållandena inom utgivningsområdet samtdels övriga på konkurrensen inverkande omständigheter kan konima att drabbaspå ett orimligt sätt. Detär enligt reservantens mening nödvändigt att bibehålla den sär skilda möjlighet att efter noggrann, analys av den ekonomiska situa tionen i varje sådant fall besluta om bidrag, som inryms i nuvarande 17 §. Reservantenpåpekar att utredningens majoritet inte har funnit motiv för att nu föreslåregler som skulle möjliggöra för kvällstidningama att få produktionsbidrag, förden händelse de drabbas av ekonomiska svårigheter. Reservantenmenar att om man är ense om att även kvällstidningar kan drabbas av ekonomiskasvårigheter vore det rimUgt att nu skapa regler som ger alla tidningar UkamöjUgheter att i händelse av behov kunna ansöka om ekonomiskt stöd. Enligtreservantens mening bör de nya presstödsreglema utformas så att de även ger enkvällstidning möjlighet att, i händelse av ekonomiska svårigheter, kunna ansökaom bidrag. Reservantenanser att en ekonomisk stimulans behövs för att åstadkomma en utbyggdsamdislribulion mellan kvällstidningama. Situationen bland kväUstidningarnapåminner i hög grad om hur morgontidningarna behandlade samdistributionsfrågorinnan rabatten infördes. Närnu rabatten bland morgontidningarna har lett tiU en utbyggd samdistribution,finns det, enligt reservanten.anledning att tro att samma rabatt skulleåstadkomma sanima effekt bland kyällstidningarna. Ävennär det gäller samdistributionsrabatten skall alla tidningar, en- 1975/76:131 87 ligtreservantens uppfattning, behandlas lika. Samdistributionsrabatt i form av etttransportstöd bör utgå till kväUstidningar som distribuerar i samverkan. Pressens roll behandlas enligtreservanten alltför snävt i utredningens betänkande, i det alt den sesväsentligen ur politisk och partipolitisk synvinkel. Reservanten anför att omman inte beaktar tidningarnas funktioner på övriga områden, snöper man dem ochgör knappast rättvisa åt deras breda bevaknings- och informationsuppgifter iövrigt. En analys av i vad mån enskicklig tidningsledning genom ekonomisk planering, försäljningsålgärder ochtillämpning av redaktionella principer kan påverka upplagans slorlek och därmedtidningens framgång hade enligt reservanten varit av värde. Reservanten anser attindelningen av dagspressen aUtför ofta blir , schabloniserad i deundersökningar pressutredningen har initierat. Att enbart använda sig av ettblockpolitiskt mönster kan enligt reservanten knappast vara ägnat all görarättvisa åt den mångfald och rikedom som karakteriserar den svenskadagspressen. Utredningen har enligt sinadirektiv inte haft möjlighet att syssla med skattefrågor, men aUa tidningsmäntorde, enligt reservantens uppfattning, vara överens om att den bästa genereUastödåtgärden skulle vara att avskaffa annonsskatten, som bygger på en negativsyn på annonserna i dagspressen, är diskriminalorisk och sakligt omotiverad. Reservanten riktar kritik motden av utredningen föreslagna dagstidningsdefinitionen. Reservanten hävdar altdefinitionen bygger på en praktisk, politisk värdering där syftet är atl vissatidningar skall få slöd, andra falla utanför de aktuella stödformerna.Kvällstidningar är enligt reservanten uteslutna, vilket han på principiellagrunder inte kan acceptera. Skillnaden i behandling av olika veckotidningar medavseende på produktionsbidrag och annonsskatt framstår för reservanten somsakligt omotiverad. Reservanten anför alt han medtvekan har kunnat acceptera utredningens förslag till omkonstruktion avproduktionsbidragen. En svaghet är enligt reservanten atl produktionsbidrageninle tillräckligt stimulerar till återhållsamhet med pappersförbrukning. Reservanten delar inteutredningens uppfattning atl det för bedömningen av tidningssituationen påorter som EskUsluna, , , och skuUe vara tillfyllest medätt granska täckningstalen i utgivningskommunen. Till detta måste läggas ettfortlöpande hänsynstagande också tUl relationen mellan totalupplagorna. Utgivningskommunensom grundval för bedömning är i dessa fall inte till- 1975/76:131 88 räcklig.Majoriteten hävdar detta beträffande , men samma resonemang bör enligtreservanten tiUämpas också i de övriga faUen. En förutsättning för attreservanten skall kunna acceptera en ny ordning för produktionsbidragen är atten sådan möjlighet tiU kontinuerligt hänsynstagande också till totalupplagomabibehålles. Utredningen har enligtreservantens mening inte tillräckligt understrukit att selektivaproduktionsbidrag kan accepteras endast under föratsättning att deras volyminte blir orimligt stor. Skulle volymen tillåtas växa alltför kraftigt, kommeravståndet meUan de stödberättigade tidningarna och förstatidningarna lätt attbli så stort, att förstatidnmgarnas ställning undergrävs och skadas. Ungefärnuvarande proportioner synes reservanten vara vad konkurrerande förstatidningarmaximalt kan tåla utan att deras ställning hotas. Statligt stöd tillannonssamverkan kan av reservanten icke accepteras vare sig på principiellagrander eller av praktiska skäl. Principiellt är annonsema en del avtidningens innehåll och det strider därför, enligt reservantens mening, mottryckfrihetsförordningens anda, om staten genom stödåtgärder av selektivt slagsöker påverka tidningamas innehåll, vare sig detla gäUer textdel ellerannonsdel. Från praktiska utgångspunkter synes förslagen om annonssamverkangrumliga och föga grundade i verkligheten. Reservanten beklagar alt entryckfrihetsrättslig analys och värdering av det selektiva presstödet inteskett. Man hade vid en sådan, menar reservanten, även kunnat överväga omprinciperna för presstödet kan och bör grundlagsfästas. Reservantenframhåller att det råder enighet inom pressutredningen om att behov avekonomiskt stöd från staten till pressen föreligger. Tidningsutgivning börvisserligen enligt reservantens mening åtminstone till viss del ses som en delav ordinär företagsamhet inom ramen för ett fritt näringsliv. En vital ochrikhaltig press finner dock reservanten vara. av utomordentligt viktigbetydelse för ett moderat folkstyre. Pressen får därmed åtskilliga uppgiftersom kan sägas ha "offentligrättsliga" inslag Det är därför nödvändigtför staten att på lämpligt sätt lämna stöd till pressen i syfte att bevaratidningsföretagens mångfald. Pressensspeciella uppgifter som en del i folkstyret bl. a. genom dess bevakning ochkontroll av samhällets offentiigrättsliga organ gör, enligt reservanten, attsärskild, varsamhet måste iakttas vid utformningen av det statiiga stödet föratt garantera pressens självständighet. Reglernaför presstödet fyUer, menar reservanten, inte tre krav som måste ställas påutformandet av ett samhällsstöd tiU dagspressen. Dessa tre krav är att stödetmåste vara av generell natur, att det inte får, vara diskriminerande i detavseendet att det i främsta rummet är förmånligt. 1975/76:131 89 förtidningar företrädande vissa politiska åsiktsriktningar och att det inte fårvara konkurrenssnedvridande. Ju större belopp som anslås över budgeten och justörre belopp som vissa tidningar kontinuerligt får i förhållande till de sominte får, desto starkare framstår för reservanten risken alt konkurrensmomentetmellan olika tidningar förändras, sned-vrids eUer t. o. m. upphör. Alltmernärmar man sig då, hävdar reservanten, gränsen när tidningar som hittUlskunnat arbeta utan produktionsbidrag inte längre förmår göra det därför altproduktionsbidragen driver upp kostnaderna. Kraven på att bidragen skall varaav generell natur och så utformade att de så långt möjligt undviker enkonkurrenssnedvridande effekt får då, enligt reservanten, allt större tyngd. Presstödetkan enligt reservanten uppfattas som orättvist om det utformas så att det tUlövervägande del gynnar den press som kan sägas företräda visst eUer vissapartiers åsikter. Inte heller ur denna aspekt finner reservanten att nugällande regler går fria från kritik. Svaghetemai det nuvarande produktionsbidragssystemet ålerfinns enligt reservantens meningi allt väsentligt även i det föreslagna systemet. Reservantenbeklagar att någon tryckfrihetsrättslig analys och värdering inte företagits. Viden samlad bedömning av skälen för och emot det föreslagna produktionsbidragssystemethar reservanten kommit till att så många främst principiella invändningarfinns mot det att det bör avvisas. Han kan alltså inte biträdamajoritetsförslaget om produktionsbidrag grundat på lågtäckningsprincipen. När det gäller frågan omhur reglema för stödsystemet bör utformas visar pressutredningens mycketingående analyser enligt reservantens bedömning att det är utomordentUgt svårtför att inte säga nästan helt . omöjligt att skapa sådana regler som inte gernågra otillfredsställande effekter. Devägar efter vUka man skulle kunna söka en lösning kan vara två. Reservantenanser att det kan finnas skäl för staten att ge pressen ersättning för desskostnader för inköp av papper och för distributionen av den färdiga produkten. Ersättningför eller subvention av papper bör, enligt reservanten, i princip tiUkomma alladagstidningar. I syfte att underlätta för mindre tidningaK att konkurrera medstörre bör stödet kunna ges en regressiv utformning som innebär att,-tidningarmed mindre upplaga per års-exemplar får större stöd än tidningar med störreupplaga. Detfinns, enligt reservanten, vidare anledning att överväga huravida intenuvarande samdistributionsrabatt bör utbyggas så att den mer får formen av etttransportstöd. Skulle däremot den nu gäUande tekniska utformningen avsamdistributionsrabatten behåUas finner reservanten att ett ökat stöd lätt kannås genom att rabattbeloppet per exemplar 1975/76:131 90 (f.n. ) höjs till ett högre belopp (varje öre torde f. n. dra en totalkostnad av ca 8 milj. samtliga övriga ledamöter står bakom förslaget omproduktionsbidrag anser reservanten det vara mindre meningsfullt att mer idetalj utforma det av honom antydda alternativet. Reservanten understrykerdock att även med detla som grund bör- vad utredningen har anfört omstorstadslidningamas såväl betydelse som svårigheter beaktas.Storstadstidnmgama bör därför i reservantens altemativ placeras i en särskildgrapp till vUken bör fördelas ungefär samma belopp som totalt kommer att ulgåtill dem enligt den av utredningen föreslagna produktionsbidragsprincipen. Detfinns andra åtgärder som enligt reservantens uppfattning skulle vara avpositivt värde för tidningsbranschen som helhet och alltså vara generelltverkande. En är borttagande av den reklamskatt (annonsskatt) som drabbardagspressen, en annan är att staten i väsentligt större utsträckning än f. n.utnyttjar dagspressen för information om olika samhällsfrågor och lämnarersättning för detta. Vadgäller pressutredningens övriga förslag biträder reservanten med ett undantag dessa med den i första hand tekniska justering som kan bli erforderlig för var och en av dem på grand av att han avvisar förslaget om produktionsbidrag. Ett av förslagen samverkan inom annonsförsäljning kan reservanten dock inte biträda. Det saknas en ligt reservantens mening all anledning för statsmakterna alt söka på verka enskilda tidningars innehåll vUket blir fallet med det föreslagna bidraget för annonssamverkan. Med hänsyn till att bidragen i övrigt av ses komma att bli av förhållandevis ringa slorlek kan reservanten om än med viss tvekan acceptera dessa oaktat de innebär former av se lektiv bidragsgivning. 4.12.5Särskilt yttrande ay ledamoten om annonssamverkan Iyttrandet redovisas tre omständigheter som gjort att ledamoten anslutitsig tUl förslaget om etl speciellt stimulansbidrag vid s. k. annonssamverkan: Lågtäckningslidningar, som inlei högre grad än som genomsnittligt är fallet kan erbjuda allmänheten fylliginformation från i första hand lokala annonsörer, saknar enligt ledamotenHallvigs mening reella möjligheter att hävda sig på tidningsmarknaden. Enligt förslaget avgörvederbörande tidningsutgivare själva och således utan någon form av statiigttvång om de skall inleda en sådan samverkan ellei" avstå därifrån. Enligt förslaget skaU enannonsör inte tvingas att placera en annons i' en viss tidning. Varje annonsörskaU säledes ha rätt att begära placering i endast en av de i samprojektetdeltagande tidningama. 1975/76:131 91 Omförslaget hade innefattat någon form av myridighetstvång till samverkan hadeledamoten på tryckfrihelsrättsliga grunder ansett sig böra avvisadetsamma. Iyttrandet hävdas att en närmare analys av kvällspressens utvecklingsvillkorhade bort ske inom utredningens ram. Av principiella skäl hade ledamotenHallvig helst sett alt regelsystemet riär det nu framlägges i revideratskick hade innefattat "en möjlighet alt stödja även en i huvudsaklösnummerförsåld dagstidning, om denna skulle kunna sägas ha samma ekonomiskasvårigheter som lågläckningstidningar inom abonnerad press i allmänhet kanredovisa. 4.12.6Särskilt yttrande av ledamoten Ledamoten riktar kritik mot den analys uiredningen gjort i betänkandetskapitel 4 och 5. Iyttrandet anförs att som en röd tråd i hela pressulredningens arbete har gåtthur man skall undvika de ulslagningsmekanismer som hotar alt genom omfattandelidningsdöd i realiteten likvidera pressfriheten. Får dessa ekonomiska lagaroch tendenser fritt råda kan endast de som har , starka finansiella resursersom behärskar annonsmarknaden och som redan har monopolställning göra siggällande. Utslagningsmekanismens främsta kraft är och har hela liden varitpenningmakt och dominerande ställning på annonsmarknaden. Ikapillena om pressideologier finns delta med, men som en sido- och underordnadfråga. Ideologierna presenteras enligl yttrandet i ett lufttomt rum. Iyttrandet hävdas att uppläggningen av den ideologiska diskussionen i betänkandet är ganska ofruktbar och att dess beskrivning av den marx istiska uppfattningen är felaktig. Enligtyttrandet står frågan om pressfriheten ur iriarxistisk synvinkel alltidförbunden med frågan om vems pressfrihet det gäUer. Gällerdet pressfrihet endast för dem som har pengar att köpa trycke- ' rier,redaktioner och andra medel för att avleda folkets uppmärksamhet eller ge demen felaktig inställning lUl de stora och avgörande samhällsfrågorna? Ellerhandlar pressfriheten om hur de arbetande människorna skall få möjlighet att fåsina grandläggande och livsviktiga frågor diskuterade? Ensådan diskussion leder enligt yttrandet tUl ökad aktivitet för samhälleligtuppbyggande och till ökad medvetenhet om rätten och skyldigheten att medverka.I vårt land betyder detta bland annat ökade möjligheter för folkrörelserna attgöra sin stämma hörd. Pressenspelar, hävdas det i yttrandet, därvid inte någon självständig ToU. Den är ettinstrument och ett mycket viktigt instrument för Prop.1975/76:131 92 Dess roll och betydelse växer när den bidrager till attöka och fördjupa medborgarnas samhäUeliga aktivitet. Vid samverkan inomannonsförsäljning ger förslaget inte skydd åt svagare icke-deltagande part.Sådana bestämmelser och anvisningar måste enligt ledamoten , utarbetasatt presslödsnämnden vid sin behandling uppmärksammar, detta problem. 4.12.7Särskilt yttrande av experten Närdet gäller samverkan inom annonsförsäljningen talar, enligt yttrandet, mångaskäl för att utredningens förslag inte på ett tiUräckligt effektivt sätt ledertill önskat resultat. Iyttrandet noteras att avsikten med samförsäljning av annonser är att ge läsarnaen reell valfrihet mellan olika redaktionella produkter, att försöka hindrauppkomsten av nya tidningsmonopol, att 'stärka dagspressens ställning gentemotandra medier och alt stärka lågtäckningstidningarnas konkurrenskraft. Utredningensförslag irinebär i första hand att tidningar iried inte aUtför stora skUlnaderi täckning kan samverka. Den målsättningen finner experten intetillräcklig då presspolitiken bör utformas på ett sätt som gör det möjligt ävenför läsare av mindre tidningar atl erhålla samma annonsinformation. Tidningarmed liten spridning i konkurrensområdet eller med små upplagor torde inlekunna delta i samverkan av ekonomiska och rationella skäl. Iyttrandet föreslås i stället följande. Reglemaför samverkan bör utformas så att de syftar tiU samverkan mellan två tiU tretidningar inom samma område/region. Samverkan skall omfatta de lokala annonsemaför alt kunna berättiga till stöd. Omfattar samverkan riksannonser skall ävenstöd utgå för denna del..- Församtliga annonser, som säljs' i samverkan, skall priset fastställas gemensamt.Annonspriset för dem som av något skäl bara vUl använda en tidning skall uppgåtUl mmst av det fastställda priset för samverkansannonser. Bidragskall bara kunna- utgå tUl projekt där minst en av tidningama erhållerproduktions- eller utvecklingsbidrag. Bidragetför denna samverkan bör utgå på de annonser som är föremål församverkan. Detta bidrag bör fördelas Uka mellan' tidnmgama. Om någon tidningmed täckning på utgivningsorten ingår i samverkan bör bidraget utgåmed på intäktema. Bidragetskall ulgå .' Annonsintäkterna i övrigt skall fördelas på sammasätt under hela stödperioden. Delta förslag innebär,liksom utredningens,, att samverkan skall vara ' frivillig. Prop.1975/76:131 93 5.1 Synpunkterpå utredningens analys Flertaletav de remissinstanser som kommenterar utredningens analyser och beskrivningarav pressens hiltUlsvarande utveckling och nuvarande situation finner dem vältmderbyggda. i menar att utredningeris arbete idessa delar bör kunna utgöra ett utmärkt underlag för bedömning av hur en meralångsUctig presspolitik skall utformas. Samma bedömning görs av . anför dock alt utredningen inte harvarit tillräckligt detaljerad i sin beskrivning av olika tidningsgruppersutveckling under den gångna delen av 1970-talét. Framtidsperspektiven harenligt TU ägnats mindre intresse. TU finner detta beklagligt och menar attutredningen bygger på ett mycket bräckligt underlag vid dess bedömningar avdagspressens möjligheter att hävda sig på sina marknader . TU finner det anmärkningsvärt att utredningen i så litenutsträckning har försökt belysa och analysera.hur de marknadsmässigaföratsättningama för dagspressen kan antas komma att utvecklas under dennaperiod. Utredningens optimistiska slutsatser om tidningamas utvecklingsmöjligheterframstår enligt TU, mot bakgrand av pressulredningens bedömningar i fråga omupplage- och reklammarknademas utveckling, som överraskande och dåligtunderbyggda. Länsstyrelseni och efterlyser mera långsiktiga prognoser överpressens utveckling än den-av utredningen behandlade tioårsperioden. Pressutredningensanalys av morgondagens massmediemarknad och dagspressens relation till ocheventuella konkurrens från andra medier behandlas utförligt av främstradiouiredningen och . Dessa båda remissinstanser delarutredningens bedömning att massmedieutvecklingen inom den närmaste tioårsperiodenirite kommer att medföra sådana förändringar som radikalt kan påverka pressensställning. Även beredskapsnämnden för psykologiskt försvar menar att starkaskäl talar för denna slutsats men anser att problemet dock bör ägnasytterligare uppmärksamhet. Huvuddelenav remissinstanserna delar eller lämnar utan erinran utredningens uppfattningatt det övergripande målet för mediepolitiken bör formuleras utifrån mediernasbetydelse för den svenska demokratin. 1975/76:131 94 Delsammagäller preciseringen av mediernas uppgifier i de fyra huvudpunkternainformation, kommentar, granskning och gruppkommunikation. SverigesRadio invänder, vad gäller informations- och kommentar-funktionerna, mot utredningensuppfattning att kravet på opartiskhet skulle göra det svårt för etermediernaatt knyta an tih grupper och organisationer, ge information tillförtroendevalda om stämningar och opinioner eller att fristående eller somspråkrör för organiserade samhällsintressen kommentera skeenden i samhället.Sveriges Radio betonar att man visserligen inle kan gå organiserade elleroorganiserade gruppers ärenden men att frågan om opartiskhet skall bedömasutifrån programutbudet i dess helhet. Inom ramen för delta kan etermediemadock spegla stämningar och opinioner och ge utrymme för partskommentarer frånolika intresseriktningar. anför liknande synpunkter. Landstingsförbundetanför i sitt yttrande att en väl utvecklad självstyrelse föratsätteratl medborgarna har goda möjligheter tUl medverkan och insyn i den kommunalaverksamheien. Pressen spelar i det avseendet en viktig roll.