prop · FZ03180 · 1975-12-31 00:00:00 — Skatlskyldig, som förvärvatfasligheten genom arv, testamente eller genom bodelning i anledning av makesdöd, har vidare rätt att som ingångsvärde använda av fastighetenstaxeringsvärde året före det år dä dödsfallet inträffade. uppfattning bör liksom den faktiskt eriagda köpeskillingennormalt utgöra ingångsvärde vid realisationsvinslberäkningen. Denna huvudregelskall dock i princip tillämpas endast om fastigheten förvärvats genom köp, byteeller därmed jämförligt lång efter den , Har senast onerösaförvärv ägl rum före , bör enligt kommittén fastigheten ansesförvärvad nämnda dag för ett pris motsvarande 150 96 av fastighetenstaxeringsvärde enligt allmänna faslighets- Prop.1975/76:180 129 taxering.Kan den skatlskyldige styrka att - såvitt gäller fastigheter som förvärvatsföre - den verkliga köpeskillingen överstiger 150 96 av 1952 årstaxeringsvärde, föreslås han emellertid la rält all som ingångsvärde redovisadenna köpeskilling. Enligt kommittén skall fastigheten i delta fall ansesanskaffad för ett pris moisvarande köpeskillingens storiek.Genom alt fastigheten anses anskaffad tidigast den är det, anförkommittén, möjligt att bortse från förbättringskostnader ochvärdeminskningsavdrag som hänför sig till tiden före är 1952, Enligt kommitténbör vidare indexuppräkning och fasta lillägg lå tillgodoräknas först fr.o.m, år1952. Nuvarandemöjlighet alt bestämma ingångsvärdet till viss procent av taxeringsvärdet 20år före avyttringen börenligt kommittén behållas. Detsamma föreslås gälla ifråga om möjlighelen att ulgå från taxeringsvärdet året före dödsfallet. Vadgäller procentsatsernas storiek i dessa fall föreslår kommittén inte någon ändringbeiräffande taxeringsvärden som åsatts före är 1970, Dessa har enligt kommitténnormalt motsvarat 2/3 av marknadsvärdet, varför en uppräkning till 150 96framstår som motiverad. Vid allmänna fastighetstaxering inriktade mansig däremoi pä att taxeringsvärdet skulle utgöra 75 96 av marknadsvärdet (8096 för vissa fastighetstyper). En värdenivå pä 75 96 av marknadsvärdet gällerenligt uttryckliga regler allmänna fastighetstaxering (9 S andrastycket KL). Med hänsyn härtill föreslår kommittén att ingångsvärdet skallutgöra 133 96 av taxeringsvärdet om den skatlskyldige vill använda sig av etttaxeringsvärde som åsatts vid 1970 eller senare års fastighetstaxering. Kommitténsförslag att ingångsvärdet pä fastigheter, som förvärvats , i regelskall motsvara av fastighetens taxeringsvärde enligt allmännafastighetstaxering, har tillstyrkts eller lämnats utan erinran av flertaletremissinstanser. Några remissinstanser anser emellertid att nuvarande reglerbör behållas, I två remissyttranden föreslås att anknytningen till 1952 årstaxeringsvärde skall slopas och att i stället ingångsvärdet för äldre förvärvskall fastställas med ledning av taxeringsvärdet före avyttringen. Föregen del vill jag anföra följande. Ingångsvärdet, dvs, den faktiskt eriagdaköpeskillingen (inkl. stämpelskatt o, d,) eller fastighetens taxeringsvärdevisst år, och försäljningslikviden (med avdrag för försäljningsprovision o, d,)kan sägas utgöra de grundläggande posterna vid beräkning av realisationsvinstensstoriek. Vid vinstberäkningen mäste emellertid hänsyn tas lill fiera andrafaktorer, t, ex, förbättringskostnader, värdeminskningsavdrag och delavyttringar,som inträffat under innehavsliden eller - om ingångsvärdet bestämts medledning av ett taxeringsvärde visst år - fr. o. m. nämnda år. Nödvändighetenav att vid vinstberäkningen beakta t. ex, förbättringskostnader ochvärdeminskningsavdrag som gjorts för länge sedan ger självfallet upphov tillbetydande utredningsproblem. 9Riksdagen 1975/76. Prop.1975/76:180 130 handlingarfrån de aktuella åren är ofta ofullständiga eller finns inte alls kvar. Det ärenligt min mening uppenbart att slora praktiska fördelar kan vinnas om den tidunder vilken hänsyn får tas lill olika avdrag och kostnader begränsas. föreslagna lösningen har påtagliga förtjänster. Det är givetvismycket lättare att överblicka vad som inträffat på en fastighet sedan år 1952än - vilket kan vara nödvändigt enligt nuvarande regler -att behöva gå tillbakatill . Med tillämpning av kommitténs förslag behöver storleken avförbättringskostnader, värdeminskningsavdrag m. m. utredas endast såvitt avsertiden , Enligt min mening bör därför som huvudregel föreskrivasatt ingångsvärdet på en fastighet, som förvärvats tidigare än , skallmotsvara 150 96 av fastighetens taxeringsvärde enligt allmännafastighetstaxering. Kan den skattskyldige visa att den faktiskt eriagdaköpeskillingen för fasligheten har överstigit delta belopp, bör han emellertidha rätt att använda köpeskillingen som ingångsvärde. Oavsett vilken metod somtillämpas skall fastigheten anses förvärvad . Hänsyn skallsåledes inte i något fall tas till förbättringskostnader,värdeminskningsavdrag m. m. som avser tid före nämnda dag. Omingångsvärdet fastställs med ledning av visst års taxeringsvärde -t. ex.taxeringsvärdet före avyttringen - får f n. som ingångsvärde redovisas150 96 av taxeringsvärdet. Kommittén föreslår att procenttalet skall reducerasfrån 150 till 133 om ingångsvärdeberäkningen sker med ledning avtaxeringsvärden som hänförsigtill 1970 eller senare ärs fastighetstaxering.Kommittén motiverar della med att laxeringsvärdenivån fr, o. m. 1970 årstaxering höjts från 2/3 till 3/4 av marknadsvärdet. Jagdelar kommitténs uppfattning på denna punkt. har anfört omproportionering av taxeringsvärdet i de fall dä den avyttrade taxeringsenheteninte har samma omfattning som den taxeringsenhet till vilken taxeringsvärdethänför sig, är enligt min mening också välgrundat. Jaghar i ett tidigare sammanhang uttalat att realisationsvinstberäkningen vid fastighetsavyttringinte bör omfalta tillgångar som vid beräkning av värdeminskningsavdrag och vidavyttring behandlas som lösa inventarier. Vid beräkning av realisationsvinstensstorlek bör alltså bortses från den del av omkostnadsbeloppel och försäljningslikvidensom belöper pä s. k. fasta inventarier och därmed vid beräkning avvärdeminskningsavdrag jämställda tillgångar (jfr punkterna 3 och 4 avanvisningarna lill 22 S KL samt punkterna 7 och 16 till anvisningarna lill 29 SKL). En uttrycklig föreskrift härom bör införas i punkt 1 av anvisningarna till36 S KL, Beräknasingångsvärdet med ledning av den faktiskt erlagda köpeskillingen torde någonsvårighet i regel inte föreligga att fastställa hur slor del av köpeskillingensom avser fasta inventarier o, d. Eftersom de fasta inventarierna skrivs av päsamma sätl som lösa inventarier kan erforderliga uppgifter hämtas direkt ur denskattskyldiges räkenskaper. Några egentliga problem torde heller inte uppkommaom den skatlskyldige under inne- Prop.1975/76: 180 131 havstidenulfört om-, ny- eller tillbyggnadsarbeten som hell eller delvis hänför sig tillfasta inventarier o. d. 1 den mån kostnaderna för arbetena har inräknats i avskrivningsunderiagetför fasta inventarier o. d. bör kostnaderna inte få inräknas i omkostnadsbeloppelvid realisationsvinstberäkningen. Då realisationsvinslberäkningensker med ledning av fastighetens taxeringsvärde kan det vara svårt alt utredahur stor del av taxeringsvärdet som belöper på fasta inventarier och därmedjämställda tillgångar, 1 synnerhet gäller detta om den skatlskyldige väljer attutnyttja ett gammalt taxeringsvärde. Ytterligare svårigheter uppkommerbeträffande taxeringsvärden som åsatts fr. o. m, 1975 ärs fastighetstaxeringeftersom vissa fasta inventarier, nämligen de s, k. industrilillbehören (2 kap.3 S JB), ft. o. m. denna taxering inte längre ingår i taxeringsvärdet. Starkaskäl talar mot att vid avyttring av jordbruksfastighet och fastighet, somstadigvarande använts i den skatlskyldiges rörelse, kräva alt den skattskyldigevisar hur stor andelen fasta inventarier o. d. är av det taxeringsvärde somskall ligga till grund för ingängsvärdeberäkningen. Uppdelningen avtaxeringsvärdet måste av praktiska skäl göras schablonmässigt. Utgångspunktenbör därvid vara förhållandena vid avyttringstillfället. Understiger vid avyttringenvederiaget för fasta inventarier och därmed i avskrivningshänseende jämställdatillgångar 2596 av vederlaget för hela fastigheten, finns det enligt min meninginte tillräcklig anledning att söka fastställa hur stor del av det förberäkningen av ingångsvärde avgörande taxeringsvärdet som kan anses belöpa påfasta inventarier o. d, 1 dessa fall synes taxeringsvärdet ograverat få liggatill grund för ingångsvärdeberäkningen. Motsvarar däremot vederiaget för fastainventarier o. d. 25 96 eller mer av vederiaget för hela fastigheten bör man iförsta hand presumera att det taxeringsvärde, som används vidingångsvärdeberäkningen, reduceras i samma proportion. Hänför sig t, ex, 40 96av köpeskillingen för en såld fastighet till fasta inventarier o, d, bör alltså- om ingångsvärdet fastställs med ledning av taxeringsvärdet visst år -ingångsvärdet reduceras med 40 96, Kan den skatlskyldige visa att andelen fastainventarier o. d. är mindre i taxeringsvärdet än i försäljningslikviden, böremellertid reduceringen av taxeringsvärdet kunna begränsas i motsvarande mån.Gör den skattskyldige i del nämnda exemplet troligt att taxeringsvärdetendast till hänför sig lill fasta inventarier o, d,, bör taxeringsvärdetreduceras med 15 96, Somjag har framhållit i det föregående ingår fr. o. m. fastighetstaxeringvärdet av industritillbehör inte i taxeringsvärdet. En reducering avtaxeringsvärden som åsatts eller senare är därför motiverad endast tillden del taxeringsvärdet belöper på sådana fasta inventarier o. d. som interäknas som industritillbehör. Av denna anledning börenligt min mening presumtionsregelni dessa fall formuleras så att taxeringsvärdet skall reduceras endasl om vederiagetför fasta inventarier o, d., som inte är industritillbehör, överstiger 25 96av den del av vederiaget för hela fastigheten som inte hänför sig tillindustritillbehör. Denna speciella regel kommer fram 1975/76:180 132 tillår 1995 inle att kunna tillämpas på andra fastigheter än sådana som förvärvatsgenom arv, testamente eller bodelning i anledning av makes död. Vidberäkning av realisationsvinst på grund av avyttring av konventionellt taxerad fastighel,dvs. andra fastigheter än sådana som schablontaxeras enligt 24 S 2 och 3 mom,KL, far enligt nuvarande regler hänsyn tas endast lill sådanaförbättringskostnader som under beskattningsåret uppgått lill minst 3 000 kr.Med förbättringskostnader menas kosinad för ny-, lill- och ombyggnad av fastighelmen inte kosinad för löpande underhålls- och reparationsarbeten.Beloppsspärren på . gäller inte bara fastigheter med bostadsbyggnadulan också fasligheter för vilka det fasta tillägget om , intefår tillgodoräknas. Kommitténföreslår att beloppsspärren skall las bort, bör vidare ingaandra förbättringskostnader medräknas än sådana som uppförts påavskrivningsplan till ledning för beräkning av värdeminskningsavdrag ellersådana som kan verifieras genom faktura eller räkning. Kommitténsförslag om slopande av beloppsspärren kombinerat med ökat krav på utredning harfätl ett ganska blandat mottagande. Enligt min mening talar starka praktiskaskäl mot att slopa beloppsspärren vid beräkningen av realisalionsvinst. Alllångt i efterhand fastställa om vissa smärre arbeten varit att anse somförbättringskostnader eller löpande underhåll torde, även om särskildabevisregler införs, ofta vara så gott som omöjligt. Jagkan inte heller ansluta mig till kommitténs uppfattning alt förbättringskostnader,som inte förts upp på avskrivningsplan, alltid måste kunna styrkas genomfaktura eller räkning för att bli avdragsgilla vid vinstberäkningen. Ettsådant krav ter sig alltför strängt beträffande arbeten som ulförts under 1950-talel,dvs. långt innan den i tiden obegränsade realisationsvinstbeskattningeninfördes. Enligt min mening är det i dessa fall tillräckligt att denskattskyldige gör sannolikt att förbältring skett (jfr mitt uttalande i prop.1967:153 s. 143), Kravet pä bevisning bör dock ställas betydligt högre såvittgäller arbeten som utförts sedan 1967 års regler trätt i kraft. Någraförfattningsbestämmelser angående beviskravet behövs enligt min mening inte. Beiräffandevillor och andra schablontaxerade fasligheier får vid realisationsvinstberäkningenf n, hänsyn las inle bara till förbättringskostnader utan också till kostnaderför s, k. värdehöjande reparationer. Även för dessa fastigheter gäller dock attkostnader tillsammans måste uppgå till . för att lå beaktas vidvinstberäkningen. Med värdehöjande reparationer avses i princip sådanareparations- och underhållsarbeten som medfört att fastigheten vid avyttringenär i bättre skick än vid förvärvet. bör beloppsspärren slopas även beträffande schablon- Prop.1975/76:180 133 Värdehöjande reparationer föreslås vidare skola beaktas endastunder förutsättning att de lagts ned på fastigheten inför föreståendeförsäljning. Denna begränsning av avdragsrälten motiverar kommittén med att denuvarande reglerna medfört tillämpningssvårigheter. Kommitténsförslag har även på denna punkt fått ett blandat mottagande. Många remissinsianserifrågasätter om förslaget innebär någon förenkling av vinstberäkningsreglerna.Ett ofta uttalat önskemål är vidare alt - om avdragsrätten för värdehöjandereparationer begränsas till arbeten som utförts i anslutning lill avyttringen- den akluella tidsperioden preciseras. Föregen del anserjag att beloppsspärren på . bör vara kvar även, beiräffandeschablontaxerade fastigheter. Jag hänvisar till vad jag har anfört rörandekonventionellt taxerade fastigheter. Jag kan heller inte ansluta mig till denav kommittén föreslagna begränsningen av avdragsrälten för värdehöjandereparationer. Innebörden av uttrycket "inför förestående försäljning"torde kunna ge upphov till betydande tillämpningssvärigheter. En direkttidsangivelse, t. ex. att arbeten som utförts underdel sista innehavsåret får beaklas,skulle å andra sidan leda till olämpliga iröskeleffekter. Kommitténs förslagförutsätter vidare att taxeringsmyndigheterna, såvitt gäller, arbeten somutförts tidigare under innehavet, i efterhand kan skilja mellan egentligaförbättringskostnader och värdehöjande reparationer. Någon ledning av tidigareårs taxeringar har taxeringsmyndigheterna inte i dessa fall, eftersom varkenförbättringskostnader eller reparationskostnader är avdragsgilla vid beräkningav inkomsten av en schabloniaxerad fastighet. Nuvarande regler bör alltså inteändras. Ävenbeiräffande schabloniaxerad fastighet börenligt kommittén förbättringskostnaderkunna styrkas genom faktura eller räkning. Sådan bevisning kan emellertid varasvår att åstadkomma om arbetena ligger långt tillbaka i tiden. Vad jag nyssuttalat om beviskravet beträffande förbättringskostnader pä konventionellttaxerade fasligheter bör därför äga tillämpning även pä villor och andra faslighetersom taxeras enligt schablon. Några särskilda bevisregler bör således inleinföras. Somframgått av avsnittet rörande fastställande av ingångsvärde bör vid realisationsvinslberäkningenhänsyn i princip inte tas till omständigheter som inträffat , Dennagräns, som även bör omfatta förbättringskostnader och värdehöjandereparationer, är givetvis ägnad att minska ulredningssvårighelerna vidvinstberäkningen jämfört med dagens förhållanden. bör i lagtexten införas en regel av innehåll att kostnad förförbättring och värdehöjande reparationer skall anses nedlagda det år dåkostnader uppförts på avskrivningsplan eller - om avskrivningsplan inte skallanvändas - när faktura eller räkning erhållits varav framgår vilka arbeten somutförts. Kommitténs förslag, som i princip lämnats utan erinran vidremissbehandlingen, bör enligt min mening genomföras. Prop.1975/76: 180 134 Vidberäkning av realisationsvinst får f n, ingångsvärdet -antingen detta motsvararden faktiskt eriagda köpeskillingen eller utgör 150 96 av taxeringsvärdetvisst år - omräknas till det belopp vartill det skulle ha uppgått efter detallmänna prisläget under det år dä avyttringen skedde. Detsamma gäller i frågaom de kostnader för förbättringsarbeten och värdehöjande reparationer som fårbeaktas vid vinstberäkningen, RSV fastställer de omräkningstal somskall tillämpas. Kommitténanför att indexuppräkningen rätteligen borde omfatta endasl den del avanskaffningskostnaden som fastighetsägaren finansierat med egna medel. är det emellertid av praktiska skäl omöjligt att vidindexuppräkningen beakta skuldbelastningen. Denna varierarstarkt mellan olikafastigheter och förändras dessutom ofta , Kom-. mitten hardärför kommit till den slutsatsen all hela ingångsvärdet, liksom nu är fallel,skall få indexuppräknas. Indexuppräkningen skall enligt kommittén ocksåomfatta förbättringskostnader och kostnader för värdehöjande reparationer. anfört om indexuppräkningen har godtagits av fiertaletremissinstanser, LO och Svenska anser dock att uppräkningen bör avseendast den del av anskaffningskostnaden som eriagts kontant. Föregen del vill jag till en början framhålla att jag i princip är ense medkommittén att indexuppräkningen borde avse endast den del av anskaffningskostnadensom fastighetsägaren själv finansierat. Kommittén har dock, med hänvisning tillpraktiska problem, avvisat en uppdelning av anskaffningskostnaden påen uppräkningsberätligadoch en icke uppräknings-berättigad del. Även jag anser all del är olämpligt atti varje enskilt fall söka fastställa hur slor skuldbelastningen har varit underinnehavsliden. En av skuldbelastningen föranledd minskning av undertaget förindexuppräkningen måste med nödvändighet göras med stöd av schablon. Kommitténhar emellertid inte diskuterat om det är möjligt att utforma en lämpligschablon och inte heller om olikheter i lånebelastningen m. m. motiverar att t.ex, egnahem behandlas pä annorlunda sätl än hyres- och industrifastigheter.Liksom bör således hela ingångsvärdet få uppräknas med hänsyn tillförändringar i den allmänna prisnivån. Detsamma bör gälla sädana kostnader förförbättringsarbeten och värdehöjande reparationer som får beaktas vid realisationsvinslberäkningen. 1del föregående har jag föreslagit att man vid beräkning av anskaffningskostnadeninte skall ta hänsyn till händelser som ligger längre tillbaka i liden än år1952. Jag har vidare föreslagit att de nuvarande beloppsspärrarna förförbättringskostnader och kostnader för värdehöjande reparationer skall Prop.1975/76: 180 135 behållas.Detta inverkar även på indexuppräkningen, efiersom denna självfallel inte böravse andra kostnader än sådana som ingår i anskaffningskostnaden, Omen fastighetsavyttring omfattar byggnad, som i huvudsak är avsedd att användasför bostadsändamål, får vid vinstberäkningen avdrag göras med ett belopp av . för varje påbörjat kalenderår före taxeringsåret som bostadsbyggnadenunder innehavstiden funnits på fastigheten, dock inte än år1914. Med innehavstid förslås den tid som ligger till grund förvinstberäkningen. Detta innebär all den som beräknar ingångsvärdet med ledningav tidigare ägares förvärv kan, såviii gäller 3 000-kronorslillägg inräkna ävenden föregående ägarens innehavstid. Kommitténhar inte föreslagit någon bdoppsmässig ändring av del fasta tilläggels storlek.Som en konsekvens av förslaget beträffande ingångsvärdeberäkning bör enligtkommitténs mening fasta tillägg aldrig få tillgodoräknas för tid före år 1952.Kravet pä att avyttringen skall omfatta bostadsbyggnad föreslås i princip börabehållas. Med hänsyn till de särskilda förhållandena inom jordbruket föreslärkommittén dock att undantag medges från detta krav när en jordbrukare avyttrarhela jordbruksfastigheten utom mangårdsbyggnad med tillhörande tomtområde.Kommittén motiverar sitt förslag med alt en jordbrukare inie bör komma i sämreläge därför att han - i stället för alt sälja alltsammans på en gäng - förslsäljer marken och därefter mangårdsbyggnaden. Vid en framtida försäljning avenbart mangårdsbyggnaden kan han, anför kommittén, ofla inte till fullo utnyttja3 000-kronorstillägget. Väljer jordbrukaren att utnyttja 3 000-kronorstilläggetredan vid avyttringen av jordbruksdelen bör han dock enligt kommittén vid ensenare försäljning av mangärdsbyggnaden få tillgodoräkna sig sådant avdragendast fr. o. m. året då jordbruksdelen såldes. Flertaletremissinsianser delar kommitténs uppfattning att ett system med fasta lilläggbör behållas och all avdragels storiek även i fortsättningen bör vara ,. Förslagel att fast tillägg skall kunna få åtnjutas om jordbrukaresäljer hela sin fastighel utom mangårdsbyggnaden med tillhörande tomtområdehar också mottagits positivt. Några remissinstanser avstyrker emellertid dettaförslag. Föregen del vill jag anföra följande. För alt tillägg med . per innehavsårskall fä åtnjutas krävs f n. att den avyttrade fastigheten har varit förseddmed bostadsbyggnad. Det fasta tillägget saknar alltså hell betydelse vidförsäljning av exempelvis en industrifastighet eller obebyggd mark. Avdragetspelar vidare förhållandevis liten roll vid försäljning av hyresfastigheter ochdyrbarare villor och jordbruksfastigheter. Störst belydelse hårde fastatilläggen vid försäljning av egnahem, fritidshus och mindre Prop.1975/76: 180 136 jordbruksfastigheter,som innehafts under läng följd av år. Ett slopande eller en bdoppsmässigreducering av de fasta tilläggen skulle alltså i första hand drabba sistnämndafastighetskategorier. En sådan utveckling kan inle anses önskvärd. Enligt minmening bör systemet med fast tillägg pä . per innehavsår behällas. Avmina förslag angående ingängsvärdeberäkningen, förbättringskostnader ochindexuppräkning framgår att hänsyn inte skall las lill vad som inträffat föreår 1952. Denna princip bör gälla även 3 000-kronorsiillägget. Oavsettinnehavstidens längd bör således fasta tillägg få åtnjutas tidigast frän ochmed detta år. Med tanke bl. a. på att redan indexuppräkningen medför altflertalet fastighetsavytiringar blir helt eller så gott som helt skattefria,kan enligt min mening någon berättigad invändning inte göras mol dennabegränsning av avdragsrätten. Bakgrundentill systemet med fasta lillägg är främsl alt man. såvitt gäller försäljning avegnahem och mindre jordbruksfastigheter, önskat undanta smärre reella vinsterfrån beskattning. En utvidgning av avdragsrätten på sätt kommittén föreslagit,dvs, möjlighet till fast tillägg vid avyttring av ett markområde från enjordbruksfastighet, skulle medföra att verkliga vinster som uteslutande hänförsig till marken kunde bli fria från realisationsvinstskatt. Den omständighetenatt en samtidig försäljningav jordbruksdelen och mangårdsbyggnaden måhändahade varit skattefri, ulgör enligt min mening inte tillräcklig anledning för ensådan ur principiell synvinkel viktig ändring av vinslberäkningsreglerna. Ettgenomförande av kommitténs förslag medför också - vilket remissbehandlingenvisat - krav pä liknande förmånsbehandling vid försäljning av markområden fränandra fastigheter än jordbruksfastigheter. Som förutsättning föratt 3 000-kronorstilläggetskall få åtnjutas bör således även i framliden gälla all avyttringen omfattatbostadsbyggnad. förekommer del att försäljning av mark från en jordbruksfastighetläggs upp på del sättet alt avtal först träffas om försäljning av helaegendomen varefter säljaren återköper mangårdsbyggnad medtillhörande markområde. Avsikten med att försäljningen delas upp i två led ärfrämst att säljaren skall komma i åtnjutande av 3 000-kronorstillägg. Föregen del anser jag att det beskrivna tillvägagångssättet innebär ettkringgående av skattelag. Fast tillägg bör givetvis inte åtnjutas enbart av denanledningen alt en försäljning av visst markområde genomförs som tolalförsäljningkombinerat med delåterköp. Skulle åtgärder visa sig nödvändiga för att kommatill rätta med denna form av skatteflykt bör emellertid sådana åtgärderövervägas i samband med lagsliftning mot andra skatte-fiyktstransakiioner. Jagavser att anmäla ett förslag om allmän skattefiyktsklausul. Jaglägger därför inte nu fram något förslag om beslämmelser angående överiåtelseoch ålerköp av mangårdsbyggnad. Kommitténhar föreslagit att fast lillägg för annan fastighet än jordbruks- Prop.1975/76:180 137