prop · FY0346 · 1975-12-31 00:00:00 — Länsstyrelseni län anser att norra skärgårdsområdet i länet och ett område i nedreDalälven bör tas med som primärt rekreationsområde. Även iGävleborgs län anser området kring nedre lämpligt som primärtrekreationsområde. i framhåller alt ett områdekring sjön i södra med angränsande sjöområden fyller kravenpå primärt rekreationsområde. I andra hand borde ett område kring TåkernOmbergockså kunna komma i fråga. Såväl domänverket som länsstyrelserna i , Västmanlaitdsoch anser alt området MalingsboKloten borde ha medtagits somett primärt rekreationsområde. i anser att det finnsutrymme för en ökad rekreationsverksamhet på delar av om detsker inom ramen för en välplanerad hushållning med resurserna. Ändraavgränsningar av de primära områdena än de som föreslagils av kommitténföreslås i några fall. i anser att kommunbör inkluderas i området AsnenListerlandet. i länanser att bör kunna införlivas med området KullabergHallandsåsenoch med del föreslagna området östra . i Malmöhuslän anser att det Sydskånska sjö- och åsområdet bör utökas med . Länsstyrelseni anser att och borde inbegripas i områdetNorra . i vill utsträcka det föreslagnaområdet och Dalslands sjöområden till att även omfatta ,och kommuner. Eninriktning mot en mera kultur- och stadsbetonad turism efterlyses av någraremissinstanser. Kommitténs markering av de tre storstadsområdena såsomprimära områden av en speciell typ med stort utbud av inkvartering och kulturaktivitetermen med begränsade möjligheter till en fortsatt utbyggnad av det rörligafriluftslivet har av några instanser inte uppfattats som tUlräcklig.Länsstyrelsen i framhåller att strömmen av utländska ochinhemska turister till är betydande och finner det därför olyckligtalt kommittén förbigått storstadsturismen. 1975: 46 22 däremotmed tillfredsställelse att storstadsregionerna av kommittén markerats som ensärskild typ av primära områden. anser att kommittén harbehandlat rekreationsaspekten alldeles för snävt och att människor söker ettbetydligt bredare register av aktiviteter inle minst på kultursidan.Kommitténs ensidiga inriktning på ulomhusrekreation har medfört att förslageninte har tagit tillbörlig hänsyn till vare sig tillgång eller efterfrågan inomkultursektorn. Deflesta remissinstanser som yttrar sig i frågan instämmer i kommitténs förslagatt särskilda medel för finansiering av utbyggnaden av de primära områdena börställas till förfogande. Många remissinstanser anser att detstatliga stödet bör göras mera omfattande och användas i större omfattning änden som förekommer inom de lokaliseringspolitiska ramarna. a. från mångalänsstyrelser anförs att kommittén inte behandlat finansieringsfrågornatillräckligt ingående. hävdar att det inte är rimligt attkommuner skall behöva svara för de "överkostnader" som kan bliföljden av investeringar i de primära rekreationsområdena. Kommunen bör enligtKommunförbundet svara för de kostnader som motsvarar värdet av insatserna medhänsyn till effekten på sysselsättning och service samt till den del insatsernatUlgodoser de egna invånarnas behov medan staten bör kompensera kommunerna föröverskjutande kostnader. hävdar också att statliga bidrag tillturism och rekreation i första hand bör vara betingade av rekreationspolitiskamotiv och inte av sysselsättningspolitiska. Även LO och RESO anser deföreslagna statliga stödåtgärderna otillräckliga. Frågorom behandlingen på riksnivå av utvecklingen av områdena samt prioritering ochutbyggnadstakt har behandlats av många remissinstanser varav de flesta anseratt kommittén borde ha vidareutvecklat dessa frågor betydligt. iKronobergs län anser att någon form av samordnad utbyggnadsplan för deföreslagna primära områdena borde upprättas. i länfinner att en prioritering borde ha gjorts av vilka områden som i första handskall byggas ut. anser också att det är en brist att kommitténinte redovisar en strategi för utbyggnaden av områdena. Verket efterlyser vUkatidpunkter, tidsperioder eller turordningar som är möjliga och troliga underolika förutsättningar. i län anser att börprioriteras efter Are, En snabb planering av önskas av iGotlands län. SAS/anser att en snabbutveckling av några områden bör ske. Kommitténsförslag till planering, utveckling och organisation av turism och rekreationinom de primära rekreationsområdena har kommenterats av större delen avremissinstanserna. Flertalet ställer sig positiva till förslagen att detupprättas en huvudplan för markanvändningen, en övergripande plan för vilkatyper av anläggningar och akti- 1975: 46 23 vitetersom bör förekomma, en ekonomisk planering samt en organisation för uppbyggandeoch drift av områdena. Vikten av att planeringen för rekreationsändamål får enbättre anknytning till samhällsplaneringen i övrigt framhålls av många inslanser.Länsstyrelsen i anser det viktigt att precisera kraven på deplaneringssystem inom vilka rekreationsplaneringen skall ske. Kommunerna ochlänsstyrelserna bör spela en viktig roll i en sådan planering. Länsstyrelsenföreslår att kommunerna skall utarbeta särskilda turist- ochrekreationsprogram för såväl primära som andra områden. Dessa program börinnefatta markanvändning, investeringsbehov och även ta hänsyn tillekonomiska, sociala och trafikpoUtiska aspekter inom turist- ochrekreationssektorn. Förslaget skulle enligt innebära att man påcentral nivå får en uppfattning om rekreationssektorns samlade resursanspråk vilkelunderlättar prioriteringar och resursanvändningar och medför en betydligtbättre samhällsstyrnmg av rekreationsutvecklingen. Även iKristianstads län anser de kommunala programmen för den fysiskariksplaneringen vara ett lämpligt planeringsinstmment i sammanhanget.Länsstyrelserna i och anser att länsstyrelsernabör vara samordnande myndigheter i de översiktliga planeringsfrågorna förturism och rekreation. Lantbruksstyrelseninstämmer i kommitténs förslag till planering av de primära rekreationsområdenaoch anser det naturligt att olika berörda intressenter får göra sig hörda ochbeaktas. finner den föreslagna samarbelsdelegationen vUctigför att fastställa mål och riktlinjer vid den övergripande planeringen av deprimära rekreationsområdena. stöder kommitténs förslagrörande planeringen av de prunära rekreationsområdena men framhåller att planeringenav markanvändningen är en uppgift. i länanser det väsentligt att den bofasta befolkningens ekonomiska och socialaintressen tUlvaratas i en översiktlig planering av ett primärtrekreationsområde. i anser att bördelta i planeringsfrågor även om utvecklingsplaneringen endast berör en endakommun. delar kommitténs uppfattning att plane ring för turism och rekreation bättre bör knytas till annan samhällspla nering men anser inte att statiigt engagemang i detaljfrågor genom och den statliga samarbetsdelegationen är nödvändig. Huvudansvaret för driften av anläggningar och aktiviteter i områdena kommer att åvila kommunerna. Det bör därför enligt Kommunförbun det ankomma på dem hur planering och utbyggnad av områdena skall organiseras. FleraremissinMnser påpekar att kostnaderna för den översiktliga planeringen inomrekreationssektorn inte kan bäras enbart av de berörda kommunerna särskilt somde primära områdena ofta ligger i om- 1975: 46 24 rådenmed svaga ekonomiska möjligheter. understryker att dekommunala medlen inle räcker till för att finansiera översiktiig rekrealionsplanering.För /75 finns ca 3 milj. kr. till förfogande för statsbidragtill kommunerna som stöd lUl översiktiig planering. En del av dessa medel bör enliglstatens planverk kunna användas till bidrag till den fysiska planeringen inomde av kommittén utpekade primära områdena. Fleraremissinstanser påtalar brister när det gäller kommunikationssektornssamordning med andra sektorer av betydelse för utvecklingen av turism ochrekreation. i anser att kommunikationsfrågan är envital fråga för utvecklingen av del fjärrinriktade rekreationslivet utan attdetta tUlräckligt beaktas vare sig i kommitténs förslag eller i den statligaplaneringen. i pekar på att Sälen-området blivitföremål för stora statliga satsningar på turistsektorn inom ramen förlokaliseringspolitiken men atl järnvägsförbindelserna dit avvecklatsoch ingen upprustning skett av de vägar som leder till området.Socialstyrelsen, statskontoret, länsstyrelserna i , ,och liksom TCO instämmer i kommitténs uttalande attsärskild vikt måste fästas vid möjligheterna att få till stånd billigatransporter. SJ anser att man med hänsyn tUl det ringa trafikunderlaget ilandet bör undvika en uppsplittring på flera olika trafikmedel. 4 Föredraganden 4.1 Inledning Detsvenska samhället har under genomgått en snabbutveckling. Genom olika reformer har de ekonomiska och sociala villkoren förmänniskorna förbättrats. a. har frUiden ökat påtagligt. Detta har skettdels genom förkortning av arbetstiden, dels genom förlängning av semestem.Genom reformerna på detta område har arbetstiden minskatfrån omkring till omkring . Genompensionsreformerna har nya grupper fått ökad fritid. Ytterligare reformer påarbetstidsområdet är att vänta. Ettviktigt inslag i strävandena att höja människornas levnadsstandard är alltsåatt ge dem en ökad fritid. Självfallet är fritiden något var och en själv skallbestämma och förfoga över. Men bestämmanderätt fömtsätter möjligheter attvälja. Därför är det ett nödvändigt och viktigt inslag i fritidspolitiken attsamhället på olika områden ser till att fritidssysselsättning erbjudsmänniskorna. Det gäller på utbildningens och 1975: 46 25 kulturensområden, men det gäller också i fråga om idrott, rekreation och turism. Om intesamhället medverkar till detta kommer de rent kommersiella intressena attdominera fritidsutbudet och risken alt stora grupper stäUs utanför möjlighetenalt yälja önskad fritidsaktivitet blir påtaglig. Därför bör samhället genomaktiva insatser göra valfriheten reell. Enbetydelsefull insats för att öka människornas möjligheter till en meningsfullfritid har utförts av folkrörelserna. Det ökade samhällsengagemanget på dettaområde kan aldrig ersätta folkrörelsernas insatser för att skapa en rikarefritid. Tvärtom är en avgörande förutsättning för att fritidsutbudet skallkunna anpassas till människornas önskemål att det är förankrat ifolkrörelserna. Insatsernaför idrott och rekreation har ökat kraftigt. Totalt sett satsasunder detta budgetår drygt 170 milj. kr. på idrott i olika former från statenssida. De kommunala insatserna torde ligga på omkring 1 000 milj. kr. Rekreationoch motion i skilda former blir allt väsentiigare som motvikt till de minskadefysiska påfrestningarna i den dagliga tillvaron men också för att motverka deökade psykiska påfrestningar som framkallas av bl. a. högt arbetstempo. Det ärdärför en angelägen uppgift för samhället och organisationerna på området atterbjuda människorna möjlighet tUl rekreation och avkoppling. Denaturliga förutsättningarna är goda i vårt land för ett utbrett friluftsliv.Våra långa kuster Uksom de många skärgårds- och insjöområdena samtfjällområdena erbjuder utomordentliga möjligheter för såväl aktiv rekreationoch motion som för vila och avkoppling. Allemansrätten ger sedan gammalt derättsliga möjligheterna alt utnyttja dessa och andra slag av attraktiva naturområden.Genom olika åtgärder har samhället sökt ytterligare förbättraförutsättningarna för friluftsliv och rekreation. I arbetet med den fysiskariksplaneringen är rekreationslivets markanspråk en av de viktigastefaktorerna. Genom de ändringar i naturvårdslagen som beslutade år1974 (prop. 1974: 166, JoU 1974: 52, rskr 1974: 405) har allmänhetensmöjligheter atl utnyttja framför allt strandområden ökat. Enligt dessaändringar skaU strandskydd råda vid alla stränder som har betydelse för allmänhetensfriluftsliv. Vidare har privata förbudsskyltar soni kan leda till inskränkningi allemansrätten förbjudits. Rekreationspolitikenmåste ges en sådan inriktning att den möjliggör för alla att få den avkopplingoch motion som var och en har rätt att kräva. Därför är det viktigt att intesociala och ekonomiska hinder bestämmer vilka som kah få del av utbudet avrekreations- och turist-aktiviteter. Utbudet måste överensstämma med deönskemål stora grupper medborgare har. I alltför hög grad avspeglar emellertiddagens utbud en gången tids efterfrågan. Många av de aktiviteter som bjiids 1975: 46 26 ärdel svårt eller omöjligt för t. ex, barnfamiljer, pensionärer och handikappadeatt utnyttja. Andelen kostnadskrävande rekreations- och turistaktiviteter äralltför dominerande, vilket missgynnar de grupper jag redan nämnt, liksomlåglönegrupperna. Dessa förhållanden måste uppmärksammas ochsamhällsinsatserna inriktas på att göra utbudet tillgängligt för alla. Deproblem jag i föregående avsnitt pekat på kan inte undanröjas enbart genomåtgärder inom ramen för rekreations- och turistpolitiken. I en rad avseendenkan genomgripande resultat bäst nås genom en fortsalt social och ekonomiskpolitik med inriktning på förbättringar för de sämst ställda grupperna isamhället. Vidare kan genom en aktivare samhällsplanering betydandeförbättringar nås. De förbättringar som eftersträvas nödvändiggör sålunda utnyttjar en rad olika medel som står till de beslutande och planerandesamhällsorganens förfogande. Bl.a. mot bakgrund av brister som här nämnts tillkallades särskUda sakkunniga år1969. De sakkunniga som arbetat under namnet kommittén för planering avturistanläggningar och friluftsområden har avlämnat betänkandet(SOU 1973:52) Turism och rekreation i . Kommitténhar i sitt arbete i huvudsak endast tagit upp vad som betecknas som fjärrekreation,d. v. s. sådana rekreationsformer som kräver resor och övernattning utanförhemorten. Områden och anläggningar för s. k. närrekreation behandlas avkommittén endast då de också kan användas för turismen. Jag återkommer tillfrågan om förhållandet mellan insatser avseende områden för fjärrekreation ochområden för närrekreation. Jag tar här upp kommitténsförslag när det gäller allmänna riktlinjer för planeringen av områden ochanläggningar för rekreation och turism samt frågor rörande samordningen avolika statiiga myndigheters behandling av dessa frågor. Vidare behandlar jagkommitténs förslag om utpekande av vad kommittén betecknat som primärarekreationsområden. Kommittén har också berörtfrågan om hälso- och sjukvårdens roll i rekreations- och turistpolitiken ochpekat på behovet av anläggningar i form av hälsocentra för såväl hälsoinriktadrekreation som för rehabilitering och konvalescentvård. Från kommitténsutgångspunkt har det inte varit möjligt att närmare behandla dessa frågor sominrymmer flera gränsdragningsproblem. Med anledning härav har kommitténföreslagit att frågan om hälsocentra bör utredas närmare. Remissinstansema harinte haft något att erinra häremot. Frågan om uppdrag att genomföra en sådanutredning kommer att anmälas av chefen för i annatsammanhang. Kommittén föreslår vidareatt ett nytt organ, turistråd, skall inrättas för att svara för frågorrörande åtgärder för att främja mark- 1975: 46 27 nadsföringav turism i . Dessa frågor anmäls senare denna dag av chefen förhandelsdepartementet. 4.2Samhällets rekreations- och turistpolitik Kommitiénframhåller att olika åtgärder måste vidtas för att göra det möjligt för allaatt utnyttja sin fritid till rekreation av olika slag. Kommitién understrykervidare att de allmänna medel, som satsas på rekreation måste användas på ettsådant sätt att den breda allmänhetens rekreationsbehov tillgodoses. Särskildvikt läggs vid att handikappade, låginkomsttagare och barnfamiljer fårväsentligt förbättrade rekreations-möjligheter. Kommitténs uppfattning delas avflertalet remissinstanser. Ävenjag anser att samhällets insatser för rekreation och turism bör ges en sådaninriktning att det blir möjligt för alla att utnyttja områden och anläggningar.För delta behövs en ändamålsenlig planering och styrning avsamhällsinsatserna. Det gäller såväl i fråga om anläggningarnas konstruktionoch utformning som deras lokalisering. Inte minst viktigt är attlåginkomsttagarnas, barnfamiljemas och de handikappades behov beaktas.Rekreationspolitiken måste för att bli framgångsrik bedrivas från såväl socialasom ekonomiska utgångspunkter. Jagdelar vidare kommitténs uppfattning att en bättre samordning bör ske av olikasamhälleliga msatser för rekreation och turism. En samordning av den planeringsom sker för rekreation och turism och den regionalpolitiska planeringen ärnödvändig. De områden som är av riksintresse för rekreation och turism är oftabelägna i regioner med dålig sysselsättnmg. Anläggningar för rekreation ochturism kan ge sysselsättnmg såväl på kort sikt under uppbyggnadsskedet som pålång sikt genom det personalbehov driften av anläggningarna framkallar. Ävenom en bygd, som turistkommittén framhåller, inte kan ha turism som endautkomstmöjlighet så kan bygden genom turismen få ett viktigt komplement tillövriga näringar. Jagvill också, i likhet med bl. a. LO, framhålla nödvändigheten av att man vidplaneringen av rekreationsområden och anläggningar tar hänsyn till behovet avbåde när- och fjärrekreation. AiUäggningar och områden bör så långt möjligtlokaliseras och utformas så att de kan användas såväl för det dagligarekreationsbehovet som för semestervistelsen. Detta bör beaktas i denfortsatta planeringen. uppfattning har befintliga anläggningar för rekreation och turismmera sällan planerats i avsUct att ge ett samlat utbud av aktiviteter,transportmöjligheter samt inkvarterings- och serveringsmöjligheter. Därförbör, menar kommittén, den framtida utbyggnaden för 1975: 46 28 rekreationsändamåli stället ske inom ramen för samordnade åtgärder i områden som är särskUtlämpade för rekreation och turism. Sådana områden kallas av kommittén förprimära rekreationsområden. Medutgångspunkt i en omfattande kartläggning av tillgången på lämpliga områden fören utveckling av rekreation och turism har kommittén redovisat 23 områden iolika delar av landet som enligt kommittén har goda förutsättningar att påsikt kunna fungera som primära rekreationsområden. anger som primära rekreationsområden är följande: Områdenatäcker av landets yta. Ca 5 milj., människor beräknas kunna nå minstett av områdena inom en timmes resa från hemorten. Utöver dessa områden kanenligt kommittén de tre storstadsområdena och deras omgivningar i vissutsträckning betraktas som primära rekreationsområden även om de fortsattamöjligheterna till utveckling ay ulomhusrekreation där är begränsade. Inomde primära områdena måste enligt kommittén betydande arealer avsättas för detrörliga frUuftslivet. Stora krav måste ställas 1975: 46 29 påplaneringen av markanvändningen inom områdena. För att områdena skall fungerasom semester- och rekreationsområden för slora delar av det svenska folketkrävs enligt kommUtén också en aktiv planering av utbyggnaden och utvecklingenav områdena. Flertaletremissinstanser ställer sig bakom kommitténs uppfattning all större satsningarpå rekreation och turism bör ske inom ett begränsat antal områden som har särskUdaförutsättningar härför. Vissa remissinstanser för dock fram synpunkterbeträffande bl. a. urvalet av områden. I flera yttranden berörs frågan ombehovet av insatser också för närrekreation. Ett antal remissinstanser pekarockså på risker för intressekonflikter mellan insatser för rekreation ochturism och andra intressen t. ex, naturvård, jordbruk, skogsbruk och rennäring. Föregen del anser jag att det kan vara av värde alt ange vissa primärarekreationsområden. Från samhällets sida görs som jag tidigare nämnt omfattandeinsatser när det gäller utbyggnad av anläggningar för rekreation och turism.Det totala statliga stödet för sådana ändamål kan beräknas till mellan 75 och100 milj. kr. De statiiga insatserna har emellertid delvis skett utaninbördes samordning vilket i vissa fall inneburit nackdelar frånrekreationssynpunkt. Jag anser det därför önskvärt att en mer samlad planeringoch samordning av samhällsinsatserna för rekreation och turism kommer tillstånd. Detta bör i första hand gälla regioner med speciella förutsättningar. Kommitténhar ansett att 23 områden i olika delar av landet har speciellt godaförutsättningar för rekreation. Därutöver menar kommittén att det finnsytterligare områden som i vissa avseenden kan sägas utgöra rekreationsområdenav riksintresse. Det gäller framför allt vissa områden i närheten avstorstäderna inom vilka redan nu finns ett stort utbud av boendemöjligheter ochaktiviteter men där markresurserna är jämförelsevis knappa.Utvecklingsmöjligheterna är därför enligt kommitién mera begränsade inom dessaområden än inom de föreslagna primära rekreationsområdena. Vissaremissinstanser har ansett att också andra områden bör betraktas som primärarekreationsområden. Därvid har i första hand nämnts området MalingsboKlolen iBergslagen, , elt område kring nedre , områdenkring sjön och kring och i östergötiand samt delar avHallandskusten. Föregen del kan jag i huvudsak godta de avvägningar kommUtén gjort när det gällerurvalet av primära rekreationsområden. Jag anser dock i likhet med någraremissinstanser att också området MalingsboKloten i princip har sådanaegenskaper som gör det motiverat att betrakta området som ett primärtrekreationsområde. Under förutsättning att området inte alltför hårt belastasmed enskild fritidsbebyggelse anser jag därför att också detta område börbetraktas som ett primärt rekreationsområde. Ifråga om vill jag understryka vikten av att åtgärder vidtasför dess utnyttjande som rekreationsområde. Skärgårdslandskapet måste säkrasför framtiden och göras tUlgängligt för allt fler. Detta är av betydelse förhela vårt land. Genom fortsatta insatser av den art som redan vidtas börskärgårdens rekreationsbetydelse kunna öka. Jag vill i sammanhanget särskiltunderstryka vikten av att varje möjlighet utnyttjas att i samband medrekreationsåtgärderna skapa sådana sysselsättningstillfällen som kan komma deni skärgården åretrunt-boende befolkningen till del. Jagdelar emellertid kommitténs bedömning att områdena kring de tre storatätorterna är arealmässigt begränsade i förhållande till den folkmängd somfinns i dessa områden. De kan därför inle bli föremål för en utbyggnad somrekreationsområden med sikte på att dra-till sig folk från hela landet. Detstora invånarantalet i storstadsregionerna gör det nödvändigt att de i förstahand utnyttjas för närrekreation. Dessa områden kan således endast i vissaavseenden jämställas med de primära rekreationsområdena. Vadgäller det område kommittén benämnt Gryt-S:t Anna skärgård vill jag framhållaatt området bör omfatta såväl som norra läns skärgårdar. Iövrigi anser jag mig kunna godta den lista på områden som kommUtén harpresenterat. De angivna primära rekreationsområdenas lägen framgår av tUlpropositionen fogad kartbUaga. Jag vill i delta sammanhang framhålla att listanöver områden självfallet kan behöva ändras eller kompletteras med ledning avsådant material som kommer fram under det fortsatta planeringsarbetet. Detankommer på regeringen att ta ställning i här berörda frågor sedan erforderligtunderlag presenterats. Allade nu angivna primära rekreationsområdena berörs av det planeringsarbete sompågår i länen och kommunerna inom ramen för den fysiska riksplanermgen.Regeringen fattar beslut län för län med anledning av deprogram för detta arbete som redovisats av kommuner och länsstyrelser. Jag fömtsätteratt kommuner, länsstyrelser och övriga berörda myndigheter i det fortsattaplaneringsarbetet beaktar de riktlinjer för urvalet av områden för rekreationoch turism som jag här har angivit. Jag förutsätter vidare att den fortsattaplaneringen inom dessa områden utgår från förutsättningen att en utveckling avrekreationslivet skall ske med hänsynstagande till de natur- och kulturvärdeninom områdena som finns dokumenterade i den fysiska riksplaneringen. Jag vill ianslutning härtill understryka att den avgränsning av områdena som redovisasbehöver ses över i det fortsatta planeringsarbetet, varvid möjligheterna attsamordna rekreationsintressena med bl.