prop · FZ03160 · 1975-12-31 00:00:00 — Enligt hovrälien skulle bestämda fördelar kunnavinnas om man i större utsträckning än frigör sig från nuvarandebestämmelser i 2 kap, TF, Hovrätten föreslår för sin del bl, a, au 3 tj enliglOSK:s förslag följs av den paragraf som reglerar nären handling skall ansesupprättad. Denna 4 ij bör enligl hovrätten evenluelii avslulas med enföreskrift om arbetspapper, minnesanieckningar elc, 5 ij föreslås gällainkommen handling, 1 6 tj, slutiigen, bör enligl hovrällens förslag anges deundanlag som hos har upptagils i 4 ij, dock all punkten 1 eventuellt försöver till den nya 4 ij- Föregen del föreslår jag en disposition av grundlagskapitlei som i någrahän,seenden avviker från OSK:s förslag. Jag har därvid delvis beaktat desynpunkter som har förts fram av . 1 departementsförslaget ges i Iij en grundläggande föreskrift om offentlighetsprincipen. Sekretessgrundernaoch de former i vilka sekretess får beslutas anges i 2 tj. I 3 tj definieras begreppetallmän handling. Härtill ansluter en beslämmelse i 4 tj om brev m, m. som ärställda personligen lill befattningshavare vid myndighet. 1 5 tj kompletterasdefinitionen av allmän handling med en föreskrift om organ som jämställs medmyndighei. Bestämmelserna om nären handling skall anses inkommen och upprättadges i 6 resp. 7 ;j. Dessa följs av en föreskrift i 8 ij om utväxling avhandlingar mellan myndighetsorgan som är nära knutna lill varandra. Denna frågaär i OSK:s förslag närmast reglerad genom föreskriften i 2 ij ommyndighetsbegreppet, I 911 ijij i de-parlementsförslagei föreslås härefterundanlag från de föregående beslämmelserna om vad som skall anses som allmänhandling. Särskilda föreskrifter om minnesanieckningar och utkast m. m, bildar9 ij. 1 12 tj behandlas ratten alt hos myndighei ta del av allmän handling, i13 i; rätten att erhålla avskrift eller kopia av sådan handling. Frågan om vemsom prövar begäran att utfå allmän handling har fått sin reglering i 14 ij,medan rätten att hos domstol besvära sig över ävslagsbeslut slås fast i 15 tj.Kapitlet avslutas genom 16 ij med föreskrifter om s, k, hemligstämpling. Innanjag behandlar de olika paragraferna i grundlagskapitlei vill jag la upp ett parterminologiska frågor av grundläggande betydelse, Regeringsräliendiskuterar i sill remissyttrande bl.a, den i OSK:s förslag ofta brukade termen"hemlig handling". Därmed kan enligt regeringsrätten olika lingförstås. Termen kan tolkas såsom avseende I) allahandlingar, vilkas utlämnande enligl reglerna i lagen om allmänna handlingarunder någon där angiven omständighet kan vägras, 2) handlingar omnämnda i lagenom allmänna handlingar som regelmässigt ej ulan vidare får utlämnas 1975/76:160 96 lillenvar eller 3) handlingar rörande vilka föreligger ett formell! Lagförslaget innehåller icke någon definition av begreppet, vilkelleder till osakerhei om den närmare innebörden av regler där begreppet"hemlig handling" brukas. Handlingar, om vilka formligt beslul om hemlighållandefallals, lorde. säger regeringsrätten, endasl vara de som anges i 53 ij lagenom allmänna handlingar, dvs. handlingar rörande vilka domstol förordnat omsekretess. Möjligen kan hit också raknäs de handlingar som avses i 9 ij iredjestycket i grundlagsförslaget, dvs. handlingar av synnerlig vikl för rikelssäkerhet beiriiffande vilka regeringen lämnat vissl förordnande. Alla dylikahandlingar är dock icke i sig hemliga, ulan ullämnan-defrågan avgöres för derasdel av den särskilt förordnade myndigheten i varie siirskill uilämnandearende.Del bör observeras all på varie handling som omfattas av denna regel skalljämlikt 11 ;j andra slyckel i grundlagsförslaget anteckning om förordnandeigöras. Genom anteckningen blir denna grupp av handlingar klart avgränsad frånandra. Enligl regeringsrälien är däremot regeln i 11 i; första slyckel igrundlagsförslagei om s. k. hemligstämpling närmast vilseledande. Den uigårfrån alt del finns i sig hemliga handlingav och all myndighei skall kunna påsådan handling göra anteckning om della förhållande (hemligstämpling).Utgångspunkten är felaktig. Om en handling som omnämnes i någon beslämmelse ilagen om allmänna handlingar får utlämnas eller ej beror i de flesta fall av enrad olika omsländigheler. såsom vem som begär utlämnandet, för vilkel andamålutlämnandet söks, om risk för skada påskyddai intresse föreligger,om begäraninkommer i sekreiessperiodens börian eller slui etc. Anteckningen kan sålundaicke innehålla ati handlingen är hemlig ulan blott att hinder för dessutlämnande kan föreligga. Några beslut om hemlighållande - regeringsrättenhänvisar har lill 59 ij förslå slyckel in fine lagen om allmänna handlingar -fattas sålunda icke en gång för alla,-Regeringsrätten påpekarail nuvarandesekretesslag genomgående använder uttrycket alt handling ej får ullämnas förall ange au ulomsiående enskild ej får la del av handlingen, 1 förslagel lilllag om allmänna handlingar alternerar lagstiftaren mellan uttrycket "fårej ullämnas" och "skall hållas hemlig". Del förra uttrycket ärenligl regeringsrätten all föredra då del bättre återger verkligheten. Vadlagstiftningen skall avgöra är om en bestämd handling skall lämnas ul lill densom begär all få del av den. Däremot avser lagstiftaren icke alt reglera hurmyndighelen skall behandla handlingen (hålla hemlig). 1 ordet"hemlighållande" ligger inlagt en föreskrift till myndigheten om hurden skall förfara med handlingen. Regeringsrätten förordar därför alllagstiftningen konsekveni talar om handling som ej får ullämnas. vilkel är dennuvarande terminologin. Skäl all frångå denna finns ej. Föregen del vill jag erinra om all ullryck som all "handling skall hållashemlig" f n, förekommer i 2 kap, TF (1 ;j andra slyckel. 8tj, 14 tj). Jagkan emellertid i del väsentliga ansluta mig till vad regeringsrätten har anfört Prop.1975/76:160 97 omau det är mindre lämpligt att i lagtext tala om "hemlig handling"eller om att "handling skall hållas hemlig". I departementsförslageltill 2 kap. TF har därför sådana uttryck undvikits. Flerabestämmelser i gällande 2 kap. TF anknyter till begreppet "mål ellerärende" (4, 5, II tjij). Uttrycket torde ha en mera allmän innebördoch syfta på myndighets verksamhet i vidsträckt mening (SOU 1947:60 s. 221,1966:60 s. 136). Dengrundläggande författningen i fråga om förvallningsförfarandel, förvaltningslagen(1971:290), är tillämplig på handläggning av "ärende" hosförvaltningsmyndighet och i vissl fall hos domstol. Det ärendebegrepp på vilketförvaltningslagen bygger är snävare än motsvarande begrepp i 2 kap. TF. Delomfattar sålunda inte myndigheternas faktiska handlande, t. ex. hållandel av enlektion i en skola, ulförandel av en operation på ett sjukhus ellerirafikdirigering (prop, 1971:30 s. 315). Någon skarp skiljelinje mellan handläggningav ärenden och faktiskt handlande lorde dock inle kunna dras upp. OSKanvänder i sill grundlagsförslag hiltillsvarande uttryck "mål ellerärende". Kommittén behandlar inte närmare ärendebegreppets innebörd menlorde inte åsyfta någon ändring i förhållande till vad som avses i TF. Enmotsvarighet till begreppet "mål eller ärende" kan inte undvaras i denya bestämmelserna i 2 kap. TF. Det skulle emellertid leda lill förvirring iden praktiska tillämpningen om begreppet ärende användes med olika innebörd itvå så centrala författningar som TF och förvaltningslagen. Idepartementsförslagel begagnas därför ordet ärende med samma innebörd som delhar i förvaltningslagen. Förskjutningen i terminologin har gjort det nödvändigtatt i ett par hänseenden vidta andra lagtekniska justeringar i syfte att uppnåen viss lösning i sak. Begreppetmäl begagnas inte i förslaget vid sidan av begreppet ärende. Ordet ärende får idella sammanhang inkludera också mål. Jag vill tillägga all del förhållandelatt verksamheten inom en myndighet i viss fråga pågår konlinueriigt under enlängre lid i och för sig inte utesluter att den är alt hänföra lill ett ärende.Del arbete som försiggår inom en utrednings-kommitté får sålunda även med denhär förordade terminologin regelmässigt anses gälla ett eller, beroende påuppdragets art eller arbetets uppläggning, flera ärenden. Ioch 2 ijij Gällande räti I 2kap, 1 tj TF står den grundläggande regeln om allmänna handlingarsoffentlighet. Där anges också ramen för möjligheter att besluta ominskränkningar i denna regel. Prop.1975/76:160 98 Tillfrämjande av ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning skall, sägs deti paragrafens inledning, vae svensk medborgare äga fri tillgång till allmännahandlingar, i den ordning som sägs i kapitlet, 1 denna rätt får göras endaslsådana inskränkningar som påkallas av hänsyn lill vissa i paragrafen uppräknadeinlressen. Dessa inlressen eller s, k, sekreiessgrunder är rikets säkerhet ochdess förhållande lill främmande makt, myndighets verksamhel för inspektion,kontroll och annan tillsyn, brotts förekommande och beivrande, skydd förstatens, menigheters och enskildas behöriga ekonomiska intresse, privatlivetshelgd, personlig säkerhet, anständighet och sedlighet, I 1ij andra stycket föreskrivs au i en särskild lag skall noga angivas de fall, dåenligl nyssnämnda grunder allmänna handlingar skall hållas hemliga. Dennasärskilda lag är f n. sekretesslag (SekrL). Beträffandeutlänningars lillgång lill allmänna handlingar finns i 14 kap. 5 tj andraslyckel TF den bestämmelsen all utlänning är likställd med svensk medborgare,såvitt annal ej följer av TF eller annan lag eller författning. OSKhar utgått ifrån att offenilighetsprincipen skall komma till uttryck redan iförsta kapitlet i den nya grundlagen. Enligl massmedieutredningens förslag lillmassmediegrundlag skall i I kap. 2 i; iredje stycket föreskrivas att variesvensk medborgare äger, när ej annal följer av massmediegrundlagen, fritillgång till allmänna handlingar med rätt att offentliggöra dem i trycktskrift, radio eller film, OSKhar därför i inledningen lill den första paragrafen i det särskildagrundlagskapitlei om allmänna handlingars offentlighet endast hänvisat lill denhär återgivna regeln i första kapitlet. Härefter har i en numreraduppräkning angivit sekretessgrunderna. Inskränkningari rätten till fri lillgång till allmänna handlingar får enligl OSK:s förslaggöras endasl av hänsyn lill 1. rikets säkerhet och förhållandetill annan stat eller mellanfolklig organisation; 2. rikets centrala finans- ochräntepolitik eller myndighets verksamhet för inspektion, kontroll och annantillsyn; 3. intresset att förebygga ochbeivra brott; 4. det allmännas ekonomiskaintresse; samt 5. enskilds ekonomiska intresse,privatlivets helgd och enskilds personliga säkerhet. Denuppräkning av sekretessgrunder som innefattas i nuvarande 2 kap, 1 S TF har idagens läge en mycket ringa styreffekt, säger , Sekretesslagensbeslämmelser, fortsätter kommittén, skall i princip inte gå utanför den ram somuppräkningen innebär och gör det i allmänhet ej heller, med Prop.1975/76:160 99 Men dispositionen av sekretesslagen följer ej uppräkningen.Den fasta disposition som ursprungligen fanns har med tiden luckrats upp.Sekretessgrunderna har av i förevarande paragraf grupperats om, ochförslaget lill lag om allmänna handlingar (LAH) är disponerat härefter. Deivå första punkterna har i sak oförändrade överförts från 2 kap, I ij TF. Denförsta punkten har dock formulerats om, varvid rikets förhållande tillmellanfolklig organisation uttryckligen har nämnts, 1 andra punkten har,förutom vad som har överförts från TF, insatts en ny sekrelessgrund, nämligen"rikets centrala finans- och räntepolitik". I nuvarande 31 §sekretesslagen finns regler om sekretess till skydd för riksbankensverksamhel, vilka enligl knappast är hell förenliga med i grundlagen givnabegränsningar. behov av sekretess är nämligen, säker , inieenbart grundat på hänsyn lill det allmännas ekonomiska intressen. Ävenintresset att banken skall kunna fullgöra sina åligganden på ränte- ochvalutapolitikens område spelar här in. Del är nödvändigt att vissautredningar, beslut och åtgärder hålls hemliga främsl i samband meddiskonlobesluten, köp och försäljning av obligationer, planering avkontrollåtgärder, tillstånd till obligationsemissioner, fastställande avlikviditets- och kassakvoter saml upplagande av lån, särskill på deninternationella marknaden. Därför behövs en ny sekrelessgrund. Genom det valdauttrycket "rikets centrala finans- och räntepolitik", torde de uppräknadeåtgärderna täckas in som det framgår, anför , au någon utvidgningav den sekretess som har praktiserats enligl riksbankslagen inte är avsedd, OSKpåpekar vidare alt den sekretess som här har berörts synes ha aktualitet ävenför regeringen, finansutskottet och . Den iredje punkten,"intresset all förebygga och beivra brott", innebär ingen nyhet isak, "Statens, menighetersoch enskildas behöriga ekonomiska intresse" nämns i TF i eu sammanhang,men har i förslagel delats upp. Punkten 4 tar därför upp bara "delallmännas ekonomiska intresse". Avsikten är all detta begrepp skall täckaäven kommunala samarbelsorgan, i den mån deärlagreglerade. Punkten 5, "enskildsekonomiska intresse, privatlivets helgd och enskilds personliga säkerhet"har enligl utformats med tanke på alt den skall indnga alla personligaaspekter. Enskildas ekonomiska intresse går inte alltid att särskilja frånenskildas personliga förhållanden, eller om man så vill, "personligaförhållanden i övrigt", framhåller kommittén. Ofta framstår de som tvåsidor av samma sak, vilka delvis sammanfaller. 1 SekrL behandlas trots dettaenskildas personliga och ekonomiska intressen separat. I LAH har däremot allaregler som syftar till skydd för enskilda sammanförts under en rubrik. Inomsistnämnda grupp upptas dock renodlat "ekonomiska" och 1975/76:160 100 renodlat"personliga" regler var för sig jämte en mellangrupp, som har inslagav båda dessa grunder. InomOSK har diskuterats, om det skulle vara lämpligt all utbyta orden"privatlivets helgd" mol det i datalagen använda uttrycket"personlig integritet". I debatten har sistnämndauttryck kommit till flitig användning. Det torde dock enligt allljämt varaobestämt till sin innebörd, och dess användning på dataområdet leder till alldel inle främsl för tanken till enstaka ömtåliga uppgifter ulan snarare tillulnylljandel av omfattande mängder av i och för sig banal information. hardärför inte funnit tillräckliga skäl föreligga för en ändring av terminologinpå denna punkt. Någonmotsvarighet till orden "anständighet och sedlighet" i nuvarandelydelse finns inte i förslagel. ifrågasatte redan i delbeiänkandet (SOU1972:47) och integritet om något behov av en sådan regel kan ansesföreligga utöver det som tillgodoses genom regler, som stöder sig på grunden"privatlivets helgd". Detta uttalande kritiserades avmassmedieuirednigen, som ansåg att sekretessgrunderna borde harmoniera medrättegångsbalkens reglerom handläggning inom stängda dörrar, I de fall därsådan handläggning äger rum, i. ex. i våldtäkismål, är grunden emellertidenligl OSK:s mening snarare au domstolen vill ta hänsyn lill de inblandade,främsl målsäganden, än au domstolen beaktar eventuella vådor för den allmännasedligheten i samhället. I SekrL finns inte någon bestämmelse, som bygger på dennasekrelessgrund. Däremot kan domstol vid tillämpning av 36 tj SekrL möjligenlåta sig vägledas av ifrågavarande uttryck i TF. Grunden förefaller dock klartsakna självständig belydelse. II tj andra slyckel finns OSK:s motsvarighet till 2 kap, I ij andra slycket TF.Här föreskrivs all i särskild lag skall noga angivas de fall då allmännahandlingar dr hållas hemliga. Av den föreslagna bestämmelsen framgår vidare attregeringen får bemyndigas alt för viss regel i lagen inskränka tillämplighetentill viss eller vissa slalliga myndigheter eller lill handlingar i vissaärenden. Delär enligl en självklarhet att de materiella sekretessbestämmelser som tasin i den särskilda lagen inte dr gå utanför den ram, som anges i grundlagen.Detta behöver inle särskill utsägas i lagtexten. I själva verket förhåller detsig emellertid så att alla undantagen förvisso inte är noga angivna iSekrL. Som redan har framhållits, har inle heller de i 2 kap. 1 TF givnasekreiessgrunderna strikt följts. Följande paragrafer i är enbartramparagrafer, nämligen 7,21, 26,27, 32 och 34 a tjj. Deras materiellainnehåll återfinns över huvud taget inte i lag ulan i civilförvaltningenssekrelesskungörelse. Delsamma gäller 4 j SekrL. Dess närmare innehåll återfinnsi försvarets sex (eller sju, om kartsekretessbrevet inräknas) sekrelesskungörelser.I dessa återfinns för övrigt ett par bestämmelser, som grundar sig på 7 och 21ti§ SekrL. 31 § SekrL hänvisar enbart till lagen Prop.1975/76:160 101 (1934:437)för riksbank. Även mol denna bestämmelse kan sålunda enligt OSKbefogade anmärkningar riktas såvitt gäller dess formella grundlagsenlighet. Vid behandlingen av denparagraf i LAH, vilken är avsedd att ersätta 21 S SekrL (om myndighelsutredning, kontroll eller stödverksamhet med avseende på näringslivet) har OSKkommit lill den uppfattningen att en förordning som motsvarar 2 sekretesskungörelse inte kan undvaras. I förevarandeparagraf har därför en dylik förordning givits stöd i grundlag. Detsammagäller, uttalar , den förordning som är avsedd all ersätta 19 a § SekrL.Regeringen bemyndigas därför att inskränka sekretessen lill att avse visseller vissa statliga myndigheter eller handlingar i vissa ärenden. Stöd fördenna åtgärd finns enligt i 2 kap. 4 ij RF. Rem issy 11 rande na Första stycket Någraremissinstanser tar upp frågan om alla de föreslagna sekretessreglerna i lagenom allmänna handlingar har täckning i paragrafens uppräkning av sekretessgrunder. Det är enligt tysinadspliktskoinmllténknappast träffande alt motivera sekretessen kring straffregister,polisregister m. m. (36 tj LAH) med hänsyn lill "privatlivets helgd".Att någon har dömts för brott eller misstankes för broll är ett förhållande somknappast kan hänföras till privatlivet. Motivet bör i stället sökas i allutlämnande kan befaras leda lill att den registrerade utsattes för andrasmissaktning e. d. - Något liknande kan sägas om sekretessen enligt 38 tj LAH.- Det är vidare, fortsätter lyslnadspliklskom-mittén, svårt au se alt regeln i39 § LAH om hemlighållande för del fall alt utlämnande kan befaras föranledaall ändamålet med (kriminal-)värden motverkas kan stödjas på regeln omprivatlivels helgd. Systematiskt sett har denna beslämmelse närmare samband med6-10 tjij LAH, och del kan möjligen hävdas att sekretessen är motiverad avhänsyn till intresset all förebygga och beivra broll. Bestämmelsen äremellertid i så fall icke rätt placerad,-Regeln i 41 tj LAH om hemlighållandefördel fall att utlämnande kan befaras föranleda att någon utsätts för våldfaller väl in under orden i grundlagsregeln om "enskilds personligasäkerhet". Delta kan däremot knappast sägas om fortsättningen "annatallvarligt men". Här åsyftas uppenbarligen även sådana repressalier sominte innebär angrepp på någons personliga säkerhet. Självfallet kan dennasekretess inte heller stödjas på hänsyn lill privatlivets helgd, - Delsekretesskäl som i 42 tj ullryckes så att det finns grundad anledning antagaatt utlämnande skulle motverka ändamålet med vården har, i vari fall såvittsekretessen skall kunna upprätthållas mol den sjuke själv (52 ;j), ingentingall göra med privatlivels helgd och kan knappast heller motiveras med hänsyntill dennes personliga säkerhet. 1975/76:160 102 mitteninstämmer i OSK:s uttalande all det är fel alt se uppräkningen i grundlag avsekretessgrunder som en tom principdeklaralion (s. 90), En sådan uppräkninginnebär enligt vanliga tolkningsprinciper au sekretessens yttersta gränserutstakas. För att varie tvekan om sekretessbestämmelsernas grundlagsenlighetskall förebyggas är det därför av vikt att uppräkningen utarbetas med sloromsorg. Tystnadspliktskommiltén vill för sin del hävda att i varje fall punkt 5i den nuvarande uppräkningen inte säger vad som måste sägas, om LAH skall fåden föreslagna utformningen. Kommittén föreslår att punkten får följandeformulering: "enskilds ekonomiska intresse, privatlivets helgd ellerbehovet alt skydda enskild mot övergrepp, andras missaktning eller annal allvarligtmen". Staiistiskacentralbyrån (SCB) förklarar att den i LAH föreslagna regeln omsiaiisliksekretessen huvudsakligen bygger på två grunder, nämligen hänsynentill enskilds ekonomiska intresse och hänsynen lill privatlivets helgd. Inomramen för dessa grunder kan även, enligt , vederböriig hänsyn lillslatisiikinlressei tas. SCB säger sig emellertid efter ingående övervägandenha kommit lill den slutsatsen att ett grundläggande villkor för att framgentkunna bedriva en tillfredsställande statistikproduktion, vilken i sin lurbygger på ell fullständigt sekretesskydd, är att hänsynen lill statistikproduktionen,dvs, lill dess ostörda gång och till statistikkvaliteten, blir en självständigsekrelessgrund i yltrandefriheisgrundlagen. Införandet av en dyliksekrelessgrund skulle genom legala, psykologiska och andra faktorer medverkatill en avsevärd förbättring av statistikproduktionens villkor. Enligl SCB:suppfattning finns del påtaglig anledning hävda att man, utan all hasiaiistikprodukiionen som en självständig sekrelessgrund, bygger vissa regler iLAH på en fiktion som kan vara vansklig att upprätthålla i praktiken.Skyddsbehovet av statistikproduktionen har en större bredd och ett större djupän det direkta skyddet åt berörda enskilda, utan alt för den skull på någotsätt konkurrera med eller förringa det senare skydds-intresset. Det härframförda kravet sägs väsentligen bygga på SCB:s erfarenheter av konkreta fallav prövning av ullämnandeärenden; ofta har det då framställ som uppenbart att riskernaför skada för den berörda personen i ett enskilt fall kunde bedömas som mycketsmå för att inle säga praktiskt obefintliga, som det framstått somlika uppenbart alt ett beslut om utlämnande kunde leda lill myckel allvarligaskador för den framtida statistikproduktionen, SCB kan inte heller finna någotskäl som talar emot att en särskild sekrelessgrund införs för hänsynen tillsiatistik-produktionen. Det skäl som skulle ligga närmast lill hands motinförande av en dylik grund vore den principiella begränsning avoffentlighetsgrundsatsen som denna leder lill. Den motivering som ger tilloffentlighetsprincipen, närmast ae Kontrollmöjligheter av myndigheternasverksamhet som allmänheten bör ha, har enligt SCB inte avseende på det materialsom ingår i en statistisk produktionsprocess. Detta återspeglas också i de nu- Prop.1975/76:160 '03 varandeoch föreslagna reglerna för siaiisliksekretessen. Ocksålänsstyrelsen i anser all siaiisliksekretessen endasl med tvekankan anses ha täckning bland de föreslagna sekreiessgrunderna. Fråganom en ny sekrelessgrund avseende naturskyddsintressen diskuteras av någrainslanser. Regeringsrättenerinrar om all frågan har överiämnals till men alt den inte närmare harberöns i betänkandet. framhåller alt uppgifterom förekomstenav särskilt skyddsvärda objekt aren förutsättning för ati myndigheter som haralt ta slällning lill frågor som berör olika typer av markutnyttjande skallkunna utföra ett meningsfullt arbeie. Verket nämner vidare all del undersenare år har förekommit ålskilliga fall av äggplundring, tagande avrovfågelungar och illegal jakt vid vissa rovdjurs lyor. Avslöjandet av dessaförhållanden har aktualiserat risken för missbruk av de uppgifter på förevarandeområde som finns samlade hos nalurvårdsmyn-digheterna, Enligl verket kanavsaknaden av sekretessbestämmelser medverka lill att del allmännas verksamhetlill skydd för djuriivel brister i effektivitet. Detsamma gäller i fråga omintresset av att skydda växtlivet. Verket finner det därför motiverat attfrågan om en ny sekrelessgrund -intresset att skydda växt- och djuriivel - blirföremål för en närmare ulredning. Liknande synpunkter framförs av och av . Fleraremissinstanser har yttrat sig över kommitténs förslag att utvidga de nugällande sekreiessgrunderna med bestämmelsen att inskränkningar ihandlingsoffentligheten dr göras av hänsyn till rikets centrala finans- ochräntepolitik.