prop · FZ03105 · 1975-12-31 00:00:00 — Eftersom ARK i sin terminologi använder begreppoch uttryck som inte förekommer på den offentliga sektom, kan det enligtförbundet i vissa fall vara svårt att helt överblicka omfattningen ochinnebörden av det medbestämmande som kan komma de kommunalt anställda tiU del.Helt allmänt utgår förbundet ifrån att frågor om bl. "arbetets ledningoch fördelning" också skall vara avtalsbara på den kommunala sektom. Iprincip utgår förbundet ifrån att alla frågor som inte uppenbart utgör hmderför kommunens rätt att ensam besluta om "myndighets verksamhet" blirmöjUga att träffa avtal om. Frågor som faller utanför avtalsbarheten blirenligt ARK:s förslag i stort sett de s. k. "Myndighets verksamhet" skulle analogt kunna anses motsvara denprivata marknadens produktionsbeslut i företagen. Därmed skulle enligtförbundets mening frågoma om produktionsbeslutens verkställighet kunna bliförhandlingsbara. Eftersom ARK inte närmare utvecklat hur denna modelldefmitionsmässigt skall förklaras visavi de kommunalanställda, utgår förbundetifrån att tillämpningen i allt väsentligt måste följa de regler som kan kommaatt bli gällande pä den privata arbetsmarknaden. uttalar en liknande mening. Förbundet sättervidare i fråga om inte en lagreglering av inflytandefrågoma borde innehållavissa minimibestämmelser om medbestämmande. Tanken att ämnesområdet för inflytandeavtal börvidgas framförs också av . Under förutsättning attbegreppet myndighets eller inrättnings verksamhet avgränsas på ett för kommunematUlfredsställande sätt och att kommunema får rätt att avgöra iimebörden avdetta begrepp tUl dess aktueUt gränsdragningsorgari slitit eventuell tvistfinner förbundet således inte skäl att begränsa arbets- 1975/76:105 Bilaga 2 90 tagarsidansinflytande på sätt ARK föreslagit i 26 § FKL. AUa frågor som faller utanförmyndighets eller inrättnings verksamhet bör enligt förbundets mening kunna bliföremål för regelrätta förhandlingar öch inflytandereglering. Förbundet betonardock vikten av att dén. kommunala sektorns särart respekteras när reglerna ommedbestämmandeavtal utformas och finner det uppenbart att t. ex. vissaorganisationsfrågor, tillsättningsärenden, arbetstidsfrågor och inköpsfrågorär av sådan karaktär att de ryms inom begreppet myndighets eller inrättningsverksamhet. Förbundet fäster vidare uppmärksamheten på att de politiskabesluten ofta går långt ned i verkställighetsledet. Detta hör samman med attdet inom t. ex. åldringsvård, barntillsyn, sjukvård etc., finns politiskafrågestäUningar även i själva utövandet av vården m. m. Detta är enligt förbundetbetingat av verksamhetens art. De statliga myndigheter som yttrat sig över ÄRK:sförslag har i allmänhet biträtt tanken på att partssammansatta organ skallkunna inrättas även på det offentliga området. ser förslaget idenna del som en väg för de anställda att nå ökat inflytande i driftsfrågor.Verkets anställda äger delaktighet i den beslutanderättsom ligger hos ledningsgrupper och personalnämnder på olika nivåer.Erfarenhetema av denna verksamhet är goda, framhåller verket.' RRV pekar på attdet hos flera myndigheter på den offentliga sektorn finns ett förhållandevisstort antal personalorganisationer företrädda. Arbelsledningsfrågor berör oftai lika mån samtliga anställda. Rimliga krav måste enligt RRV kunna ställas påordning och reda i kontakterna mellan myndigheternas ledning, å ena sidan, ochde anställda och deras organisationer, å den andra. Ordnade förhållanden idetta hänseende synes kunna uppnås på ett smidigt sätt genompartssammansatta.organ i enlighet med förslaget. RRV anser därför att sådanaorgan efter lagens ikraftträdande bör inrättas åtminstone på det.statiiga området. De begränsade funktioner som de partssammansatta organen skaUha enligt förslaget kan, menar RRV, inte gäma väcka några farhågor för attinrättandet av sådana organ skulle förändra de fackliga Organisationernasställning som fria och oberoende organisationer. pekar pk att inrättandet avpartssammansatta organ på den kommunala sektorn innebär speciella problem.EnUgt nuvarande kommunallagar får partssammansatta organ inte ges beslutanderätt.Detta hänger bl. a. samman med att delegering inte kan göras till grupp avarbetstagare eller till grapp av förtroendevalda och arbetstagare. mening kan inte nu ske någon lagreglering beträffandepartssammansatta organ med giltighet för den kommunala sektorn. Förbundetföratsätter att utredningen om den kommunala demokratin i sitt fortsattaarbete överväger de eventuella förändringar i den kommunalrättsliga regleringensom kan behövas för att ge de avtalsslutande parterna frihet att inom kommunalrättsliga rämreglér Prop.1975/76:105 Bilaga 2 91 avgöratypen och inriktningen av det samarbete som skall bedrivas mellan arbetsgivarenoch de anställda. Även om en lagreglering skulle vara möjlig, menar dockförbundet att arbetsgivar- och arbetstagarsidan bör ses som två jämbördigaparter och att.medinflytandet i stäUet skaU åstadkommas genom avtal efterregelrätta förhandlingar. Genom i denna ordning träffade avtal kan frågan ominrättande av eventuella partssammansatta organ regleras liksom även sådantorgans uppgifter och befogenheter. Någon särskUd lagreglering av initiativrättenbör då inte behövas, menar förbundet. Tanken att frågan om denna verksamhelsutformning bör läggas fast inte i lag utan i avtalsform delas av SF, och . däremot finner det vara principielltriktigast och enklast att inte låta fråga om utövande av bestämmanderätt påmyndighetens vägnar regleras i avtal vare sig det gäller myndighetensförhållande utåt eller dess ställning som arbetsgivare. Ett inlemmande avberörda kategorier arbetstagare i myndighetens ordinarie beslutsorgan genomlagstiftning torde enligt hovrätten vara ett bättre alternativ. betonaratt lagregler liksom på dessa grundade ramavtal endast skall ange grovarikflinjer medan den mer detaljerade avtalsregleringen får utformas isamarbete mellan parterna, vad gäller postverket mellan verkets centralaledning och de inom verket arbetande personalorganisa-tionema. När det gällermedbestämmande utanför dessa partsorgan eller då sådana inte har tillskapatsräknar verket med att basera detta på företagsnämnderna, vilka kommer att uppgåtill omkring 180 i postverkets nya organisation. Medbestämmanderätt i frågor omarbetets ledning och fördelning kan dock behöva utövas inom andra organ ändessa, framhåller verket. UKÄ förordar att i lagen intas dispositiva reglerför medbestämmande att tillämpas i de fall då avtalsreglering inte kommit tUlstånd. I de inflytandefrågor som omfattas avavtalsförbudet i 3 § StjL eller 2§ KtjL föreligger f.n. inte någonförhandlingsrätt för de offentiiga tjänstemännens organisationer.. De saknardärför också möjligheter att i dessa frågor vidtaga andra stridsåtgärder ännyanställningsblockad o. d. I fråga om inflytandefrågor som faller inom, dét avtalsbaraområdet torde gälla samma regler som på den privata sektom. Möjligheterna tillslridsåtgärder är dock inskränkta tiU vissa former. Har avtal inte träffats ifrågan, har arbetsgivaren rätt att ensam besluta i saken. Arbetsgivaren kanåberopa fredsplikt i frågan så snart han har träffat kollektivavtal medarbetstagarsidan om exempelvis löner och detta även om hans beslutsbefogenheterinte berörts under förhandlingarna eller i avtalet. 1975/76:105 Bilaga2 92 ARK föreslår i 34 § FKL att reglema om fredspliktinte skall utgöra hinder mot stridsåtgärd, om syftet med åtgärden är att vinnareglering av medbestämmandefråga. Som vUlkor för denna kvarievande stridsrättföreslås dock gälla att reglering av frågan skall ha påkallats vid förhandlingarsom föregått kollektivavtal mellan parterna om löner etc. Stridsåtgärd får inteheller tiUgripas för att vuina ändring i ett gällande avtal om medbestämmande.ARK föreslår i förevarande del inte något undantag för den offentliga sektom. Förslaget i 34 § FKL om s. k. kvarievandestridsrätt har under remissbehandlingen inte mött någon erinran såvitt gällerden offentUga sektom. 8 Bestämmanderätt rid tvist om tolkning av avtal 8.1 GäUande ordning Uppkommer tvist i fråga om arbetstagaresarbetsskyldighet på grand av avtal, har enligt en i AD;s rättstillämpningutbUdad regel arbetsgivaren i princip rätt att kräva att arbetstagaren skallutföra arbete i enlighet med hans anvisningar i avvaktan på tvistefråganslösning. På grand av detta arbetsgivarens tolkningsföreträde är alltsåarbetstagaren skyldig att utföra arbete i den omfattning som arbetsgivarenbestämmer, även om arbetstagaren menar att arbetsgivaren feltolkat avtaletsinnehåll angående arbetsskyldighetens omfattning. Denna arbetsgivarens rätt innebärett avsteg från vad som annars gäUer i fråga om tvister om partsprestationsskyldighet enligt avtal. Regeln om arbetsgivarens tolkningsföreträde tordeiakttagas också på den offentliga tjänstemannasektom, oavsett om tvistefråganär hänförlig tUl det enligt tjänstemannalagama avtalstUlåtna eller detavtalsförbjudna området. Detnuvarande tolkningsföreträdet har på både det privata och det offentligaområdet ansetts vara underkastat vissa begränsningar. Arbetstagarensskyldighet att lyda en arbetsorder torde sålunda inte gäUa, om arbetsgivareninsett eUer bort inse att hans avtalstolkning är oriktig. Arbetstagaren ärinte heller skyldig att utföra arbete som innebär en straffbar handling ellersom strider mot goda seder. Inte heller behöver han lyda en order som innebärfara för hans liv eller hälsa. Ytterligare inskränkningar i regeln omarbetsgivarens tolkningsföreträde fiims i 9 § lagen om facklig förtroendemansställning på arbetsplatsen och 11 § lagen om arbetstagares rätt tiU ledighetför utbUdning. Häratöver kan naturligtvis tolkningsföreträdet också hainskränkts genom bestämmelse i kollektivavtal om medbestämmande o. d. (se t.ex. AD:s dom 1943 nr 77). Prop.1975/76:105 Bilaga 2 93 I fråga om tolkningsföreträdet anför ARK(majoriteten) att betydelsen av arbetsgivarens tolkningsföreträde minskar, omförslaget till FKL genomförs. När arbetsledningsfrågoma blir föremål förförhandlingar och regleras närmare i koUektivavtal, torde nämligen enligt ARKkunna, antas att parterna i avtal även reglerar hur tvister under löpandeavtalsperiod skall lösas. Med hänvisning tUl den olägenhet i processuellt hänseendesom arbetsgivarens nuvarande tolkningsföreträde anses innebära för arbetstagamamenar dock att en reform bör komma till stånd. ARK föreslår visserligen attarbetsgivarens tolkning i en fråga om innebörden av kollektivavtal vad avserarbetets ledning och fördelning fortfarande skall gälla (27 § FKL).Arbetsgivaren måste dock efter tvisteförhandlingars avslutandefÖra tvisten till rättslig prövning. Annars blir enligt förslagetarbetstagarsidans tolkning i stället gällande. Ytterligare inskränkningar iarbetsgivarens tolkningsföreträde skall enligt förslaget kunna föreskrivas ikollektivavtal. Såväl denna som arbetstagarsidans tolkningsföreträde föreslåsdessutom bli underkastade vissa begränsningar, t. ex. vid ond tro i fråga omtolkningens riktighet. Beträffande tolkningsföreträdet i andra avtalsregleradefrågor än de som rör ledning och fördelning av arbetet föreslås inte någon särskildreglering. I den föreslagna 27 § FKL görs inte något undantagför den offentliga sektorn. Vissa ledamöter påyrkar i reservationer längregående reformåtgärder än majoriteten. Sålunda föreslås i LO/TCO-reservationenatt den lokala fackliga organisationen skall få tolkningsföreträde i arbetsskyldighets-frågor.Reservanterna berör inte särskilt frågan om tolkningsföreträdet på detoffentliga området. De flesta myndigheter som yttrar sig över ARK:sförslag i denna del såvitt avser den offentliga sektorn synes godta ARK-majoritetensförslag. Flera av dem framhåller nödvändigheten av att den offentiige arbetsgivarenbibehåUs vid sitt tolkningsföreträde i alla eller i vart fall i vissa frågor. JK vill behålla nuvarande ordning medtolkningsföreträde för arbetsgivaren i alla frågor, eftersom den offentiigearbetsgivaren enligt JK även i fortsättningen bör ha möjlighet att utöva denbeslutade verksamheten till dess annat slagits fast genom förhandlingar ellerbeslut av domstol. Detta är, menar JK, nödvändigt för att trygga såväl dem förvilka verksamheten bedrivs som samhällets intresse. Även generaltullstyrelsenframhåUer vikten av att tolkningsföreträdet i frågor om arbetets Prop.1975/76:105 Bilaga 2 94 ledningoch fördelning på den statliga sektorn kommer att tillhöra arbetsgivaren,eftersom vissa arbetslednings- och fördelningsfrågor påverkarmyndighetsutövningen. En lokal facklig företrädare kan enligt styrelsen inte ialla sammanhang förutsättas ha sådana insikter och kunskaper att hanomedelbart kan överblicka de följder ett visst stäUningstagande i enarbetslednings- eller fördelningsfråga kan få när det gäller denmyndighetsutövande delen av frågan. Den myndighetsutövning som åvUarstatsförvaltningens oUka organ och som leder sitt ursprung från iparlamentarisk ordning fattade beslut är ofta av vital betydelse för olikaintressen inom samhället. Behovet av en effektiv statsförvaltning vid utövandeav denna verksamhet bör inte motverkas genom en långsam handläggnings- eUerbeslutsprocess. Tolkningsföreträdet bör därför, i aUa händelser i sådanaarbetslednings- och arbetsfördelningsfrågor där förhandlingar inte kanavvaktas, ligga hos arbetsgivaren, menar styrelsen. ochlänsstyrelsen i anser att den offentiige arbetsgivaren måstebibehållas vid sitt tolkningsföreträde i avtalsförbjudna frågor och i sådanaarbetsskyldighetsfrågor som påverkar verksamheten. I övrigt bör emellertidfrågan kunna lösas i kollektivavtal, framhåller postverket. OmLO/TCO-reservationen läggs till grand för en reglering, måste enligt RRV:suppfattning en undantagsreglering ske beträffande den offentiiga sektom. Deuppgifter i fråga om försvar av landet, upprätthållande av allmän ordning ochsäkerhet, vård av sjuka och gamla, undervisning m. m., som har ålagts destatliga och kommunala myndighetema, måste kunna fullgöras oberoende avtvister huruvida sådana uppgifter omfattas av de stats- eller kommunanställdaarbetstagarnas arbetsskyldighet eller inte. Detta synes enligt RRV vara ensjälvklarhet med hänsyn tUl betydelsen av ätt de politiska besluten om denoffentliga verksamhetens omfattning och inriktning kan genomföras i allamedborgares intresse. Tolkningsföreträde för arbetstagarsidan i arbetsskyldighetsfrågori enlighet med reservationen skulle i själva verket innebära, att det vidtvist ankom på den lokala fackliga organisationen att besluta om huravidamytidighet skall bedriva viss verksamhet eller inte fram till dess tvistenavgjorts av domstol. En sådan ordning skulle enligt RRV innebära ett ingrepp idet system för demokratiskt beslutsfattande rörande medborgarnas gemensammaangelägenheter på vilket gällande grundlag är uppbyggd. är kritiskt till ARK:s förslag och anser att den föreslagnareformen knappast skuUe skapa den jämvikt mellan parterna som åsyftas. I denmån avtalstolkningen inte rör myndighets verksamhet bör enligt förbundetsmening arbetstagarsidan ha tolkningsföreträde beträffande arbetets ledning ochfördelning. menar att tolkningsföreträdet i andrafrågor än sådana som Prop.1975/76:105 Bilaga 2 95 rördet avtalsbara områdets avgränsning bör ligga hos arbetstagarparten på sätt somförordas i LO/TCO-reservationen. Domänverketgodtar i princip ÄRK:s förslag i denna del. menar att fråganom var tolkningsföreträdet skall läggas för en statlig myndighet av verkets typinte i och för sig bör medföra några större problem i det praktiska arbetet.Partema har gemensamt kommit överens om de regler som åsyftas och torde halikartade möjligheter att tolka dem. Vidare gäller att en i ond tro hävdadfelaktig tolkning inte blir gällande. Eftersom verket emellertid tUldelatsvissa speciella funktioner, av vUka verkets arbetsuppgifter i samband medallmänna val tillhör de mest utsatta i kritiska lägen, förordar verket ARK:sförslag framför reservantemas. vill inte riskera attvalarbetet eller liknande viktiga uppgifter inte kan fullgöras på avsett sättpå grund av tvist om arbetsskyldighet o. d. Deanställdas organisationer ansluter sig över lag till den mening som förs fram iLO/TCO-reservationen. LO hävdar sålunda att ÄRK:s förslag omtolkningsföreträdet inte uppfyller de fackliga kraven. Sedan ARK tillsattes harnya lagar trätt i kraft, där tolkningsföreträdet för arbetsgivaren har starktbegränsats. Arbetsgivarens tolkning gäller bara såvida inte den lokalafackliga organisationen ställer sig bakom en annan tolkning. SF menar attarbetstagarorganisationema bör ha tolkningsföreträde dels i allaarbetsskyldighetsfrågor, dels i andra frågor där annat inte överenskommitsmellan partema. TCO anser det helt uteslutet alt kunna acceptera den linje somföreslagits av ÄRK:s majoritet beträffande tolkningsföreträdet. Det är för TCOotänkbart att, som man diskuterar hur och i vUka former arbetstagamaskall tillförsäkras medbestämmande, godkänna att gällande domstolspraxisupphöjs till lag, särskilt som denna praxis varit ett av de stora hindren förarbetstagama att skaffa sig inflytande över sina arbetsförhållanden. I överensstämmelsehärmed anser TCO att arbetstagarorganisationema skall, där de så finnernödvändigt, lämpligt eller ändamålsenligt, ha tolkningsföreträde i alla derättstvister som kan uppkomma på arbetsplatserna, dvs. oavsett om tvisten rören avtals- eller lagbestämmelse. Något i lag stadgat undantag från en regelenligt vilken arbetstagarna ges tolkningsföreträde bör ej finnas enligt TCO.Att i lagtext ange när sådana undantag kan te sig motiverade torde nämligenvara i det närmaste ogörligt. Uppkommer en sådan situation får det föratsättasatt arbetstagama avstår från att göra brak av sitt tolkningsföreträde menarTCO. Svenska kommunalarbetareförbuidet hävdar att tolkningsföreträdet måsteligga på de fackliga organisationerna. Det finns sålunda enligt förbundet intenågon anledning anta att de fackliga organisationema inte skulle vara vuxnauppgiften att med omdöme och ansvar handskas med tolkningsinstramentet. För detkommunala området måste tolkningsföreträdet också enligt förbundet gällabeträffande de frågor som hänger Prop.1975/76:105 Bilaga 2 96 sammanmed ogiltighetsregeln, dvs. tvist om huruvida en viss fråga är att hänföra tillområdet för "verksamhetens inriktning". Även anser att tolkningsföreträdet skall ligga på defackliga organisationerna. Detta bör på det kommunala området gälla såväl allade rättstvister angående arbelsledningsfrågor som kan uppstå på arbetsplatsemasom frågor som hänger samman med ogiltighetsregeln, dvs. "verksamhetensinriktning". Förbundet anser dock inte att arbetstagarna skall hatolkningsföreträde vid förhandlingar enligt 12 och 13 §§ FKL där partema påförhand är överens om att de aktuella frågorna faller under arbetsgivarensbeslutsrätt beträffande "myndighets verksamhet". I övriga frågor sominte är kollektivavtalsreglerade och som sålunda faller under den primäraförhandlingsskyldigheten föreslår förbundet lokala och centrala förhandlingarkombinerade med någon form av vetorätt för de fackliga organisationerna.Förbundet förutsätter att då brådskande fall uppkommer arbetstagarna överlåtertolkningsföreträdet tiU arbetsgivarna i just det fallet. Som länkbart exempelnämner förbundet arbetsskyldigheten. Någraremissinstanser berör också vissa speciella problem som hänger samman medfrågan om tolkningsföreträdet. , kammarrätten i Stockholmoch TCO pekar sålunda på att det särskilt inom den kommunala sektom finns ettflertal olika personalorganisationer, vilket kan innebära vissa problem. I defall en rättstvist berör flera' lokala organisationers intresseområde ochorganisationerna undantagsvis skulle ha skilda uppfattningar omtolkningsföreträdet skall utnyttjas eller inte, bör enligt TCO den mening gällasom företräds av organisation eller organisationer med sammanlagt mer än fyrafemtedelar av antalet kollektivavtalsbundna arbetstagare på arbetsplatsen,såvida inte arbetstagarorganisationerna genom kollektivavtal med arbetsgivarenhar träffat annan överenskommelse. 9 Arbetskonflikter 9.1 Gällande ordning Regler om fredspUkt i kollektivavtalsförhållandenfinns i 4 § , som äger tillämpning även på det offenfligatjänstemannaområdet. Reglerna innebär förbud mot vidtagande av stridsåtgärdunder löpande avtalsperiod i följande fall. Råder tvist om tollcning ellertillämpning av kollektivavtal får part inte med stridsåtgärder söka genomdrivasin ståndpunkt. Stridsåtgärd i syfte att framtvinga ändring i kollektivavtaletär förbjuden. Arbetsgivare och arbetstagare får inte gå till strid i tvist ombestämmelse i blivande avtal förrän det gällande avtalet har löpt ut.Stridsåtgärd som vidtas i syfte att stödja utomstående part i arbetskon- 1975/76:105 Bilaga 2 97 flikt,dvs. facklig sympatiåtgärd, är förbjuden i fall då sådan part inte själv fårvidta stridsåtgärd. Mot 4 § svarande regler återfinns i 31 § FKL.De föreslås gälla för såväl den privata som den offentliga sektorn. I 15 § StjL resp. 3 § KtjL återfinns vissa för detoffentliga tjänstemannaområdet speciella fredspliklsregler som tar sikte ävenpå koUektivavtalslöst tillstånd. Reglerna har i huvudsak följande innebörd. Äv första stycket i de nämnda lagrummen följer början att stridsålgärd över huvud taget får vidtas bara vid konflikt ifråga varom avtal får träffas. Strejk får exempelvis inte vidtas i syfte attpåverka det allmännas bestämmanderätt inom det avtalsförbjudna området. Enligt första stycket kan vidare stridsåtgärd somberör ett bestående anstäUningsförhåUande bara ha formen av strejk ellerlockout. Förbjudna som stridsåtgärder är sålunda partiell arbetsvägran t.ex. övertidsvägran liksom maskning, kollektiv uppsägning av arbetsavtal etc.Nyanställningsblockad som alltså inte berör ett bestående anställningsförhållande är däremot tillåten. I första stycket stadgas vidare att strejk ochlockout får vidtas på det statliga tjänstemannaområdét bara vid konfUkt omanställnings- eller arbetsvillkor för statstjänsteman och på det kommunalatjänstemannaområdét bara vid konflikt om sådana villkor för i KtjL avseddtjänsteman. Det är alltså inte tillåtet att vidta sympatistrejk frånstatstjänstemännens sida till stöd för kommunala arbetstagare ellerprivatanställda, inte heller från kommunala tjänstemäns sida till förmån förstatstjänstemän, kommunalarbetare eller privatanställda. Det kan tiUäggas att kravet att konflikten skallgälla anställnings-eller arbetsvillkor och då endast sådant som får bestämmasgenom avtal också medför att arbetsinställelse inte kan vidtas i fråga sominte berör själva anställningsförhållandet. Politisk strejk är således intetillåten. Ytterligare begränsning följer av andra stycket av15 § StjL resp. 3 § KtjL, i det att tjänsteman över huvud laget inte får deltai strejk annat än efter beslut av arbetstagareförening som anordnat strejken. I tredje stycket av de två lagrummen finns intagenen särskild regel om skyldighet för fackliga organisationer att inte anordnaeller eljest föranleda eller medverka vid otillåten stridsåtgärd och att söka hindramedlemmarna att vidta sådan åtgärd liksom att söka häva redan vidtagen åtgärd.Tredje stycket är tUlämpligt även i avtalslösa förhållanden. I 17 § StjL och 5 § KtjL finns vissa föreskrifterom tjänstemans rätt till neutralitet vid arbetskonflikter och om skyddsarbete. Som motiv för de särskilda begränsningar som gälleri fråga om rätten att vidta slridsåtgärder på det offentligatjänstemannaområdet anförde departementschefen i prop. a. följande(s. 110 och 111). 7 1975/76. Prop.1975/76:105 Bilaga 2 Om de offentiiga tjänstemännen tillerkännesförhandlingsrätt enligt lag, bör man också i princip godtaga lockoutoch strejk som lovliga stridsmedel inom detta arbetsområde. För min del anserjag i likhet med flertalet remissinstanser, att ett sådant steg kan tagas utanatt fördenskull väsentiiga samhällsintressen behöver äventyras. I departe-mentspromemorianiföreslås att rätten att vidta lockout och strejk utöver vad som följer avkollektivavtalslagen begränsas i tre hänseenden.