prop · FZ03139 · 1975-12-31 00:00:00 — Denskadades egen medverkan till uppkommen skada bör inte reducera den särskildaersättningen, utom i fall där han har skadat sig med uppsåt. Densärskilda ersättningen bör, i likhet med vad som gäller för de av trygghetsnämndenbeslutade ersättningarna lill statligt anställda som har skadats vid olycksfallföre utgången av , utgöra ersättning för sveda och värk samt lyte och annalstadigvarande men. Ersättningen bör lill sin storiek bestämmas med hänsyn lillden beslående medicinska invaliditetsgraden. Vid fullständig invaliditetbordet särskilda ersättningsbeloppet vara . Vid bestående invaliditetom 25 96 bör ersättning ulgå med , och i övrigt bör ersättning utgåenligt följande tabell. 33 1/3 66 2/3 Ersättningenbör inte samordnas med annan ersättning som den skadade har erhållit på grundav skadan än sådan ersättning som har beräknats enligl skadeståndsrättsligagrunder. Eftersom den särskilda ersättningen avser enbart ideell skada börsamordning endast ske med ersättning enligt skadeslåndsrällsliga grunder försveda och värk saml lyte och annat bestående men. De mindretillfredsställandeersättnings reglersomhargälllföreår 1969 har inle varit avgörande förskadeersättningens storiek i de fall där den skadade har erhållit skadeståndsom han har varit berättigad till eller fltt av billighet. De bärande skälenför att nu tillerkänna skadade personer särskild ersättning blir Prop.1975/76:139 11 alltsvagare ju större del av skadan som har ersatts enligl skadeslåndsrällsliga grunder.Vid samordning mellan den särskilda ersättningen och skadestånd bör därför densom har uppburit fullt skadestånd inte få särskild ersättning och den som haruppburit exempelvis en tredjedel av fullt skadestånd inle lå mer än tvåtredjedelar av det särskilda ersättningsbelopp som följer av invalidiletsgraden.I de fall då det är tveksamt i vilken mån den skadade har uppburit skadeståndeller ersättning av billighet beräknade efter skadeslåndsrällsliga regler, bören för den skadade gynnsam bedömning i frågan ske. 1delta sammanhang vill jag betona att den särskilda ersättningen enligt mittförslag inle skall utgå för olycksfallsskador som har drabbat anställd personalunder arbetsulövning. För vissa sådana skador har ersättning utbetalats efterbeslut av trygghetsnämnden. Det kan vara möjligt att trygghelsnämnden harbeslutat om särskild ersättning till skadad som skulle vara berättigad tillsärskild ersättning enligt mitt förslag, I ärende om särskild ersättning bördärför kontrolleras om den skadade som statsanställd har erhållit särskild ersättningefter beslut av trygghetsnämnden. Om så har skett, bör ytterligare ersättninginte utgå. skadade avlidit utgång bör ersättningen få utbetalas tillhans dödsbo. Detär av stor vikt alt ärenden angående särskild ersättning handläggs på ettenkelt sätt så att ersättningen kan betalas ut lill den skadade så snabbi sommöjligt. När det är möjligt bör fråga om särskild ersättning prövas ulan attden skadade behöver ansöka om ersättning. Den invalidilelsgrad som gällde vidutgången av bör läggas till grund för beräkning av ersättningsbeloppet.Om bestående invaliditetsgrad inte är fastställd vid nämnda lidpunkt, börersättningen beräknas efter den bestående invaliditetsgrad som därefter harfastställts eller, om det inte har kunnat ske, efter en invaliditetsgrad somuppskattas efter hörande av . , som handhar reglering av personskador inom försvarsmaktensverksamhetsområde enligt skadeståndsrättsliga grunder, bör fa i uppdrag atthandlägga ärenden angående särskild ersättning. Riksförsäkringsverketshandlingar bör i fiertalet aktuella fall utgöra tillräckligt underiag förutbetalning av ersättning. Det bör föreskrivas att civilförvaltningen skallhöra försvarets skaderegleringsnämnd i ärenden där den bestående invalidiletsgradeninle har fastställts eller där omständigheterna vid olycksfallet ellersamordningen med skadestånd medför särskilda svårigheter. Kostnadernaför den särskilda ersättningen kan, med stöd av den företagna utredningen,beräknas relativt väl. Det huvudsakliga osäkerhetsmomentet vid kostnadsberäkningenär i vad mån skadeslåndsrättsligt beräknad ideell ersättning har kommit deskadade till godo. En reducering till ca en fjärdedel av maximal kostnad för de120 fall som, redan på grundval av handlingar 1975/76:139 12 hosriksförsäkringsverket, möjligen kan ha falt sådan ersättning ter sig rimlig. Efteren sådan reducering blir den beräknade kostnaden ca 10 milj. kr. Några av de nukända 556 skadefallen kan vara sådana som har inträffat under ledighet ellerfrilid utan all ge rätt till särskild ersättning. kan sådanersättning i vissa fall komma all utgå med högre belopp än vad som har antagitspå grund av utredningen. Del gäller fall där fråga om beslående invalidilelsgradprövas i ärende som avser skadad som hade rält till livräntavid utgången av eller där den bestående invalidiletsgraden har lagils lillomprövning under liden efler del utredningen verkställdes men före utgången avår 1975 och därvid kommit att höjas. Jag räknar därför med alt kostnaderna förden särskilda ersättningen blir omkring 10 milj. kr. 1975/76:100 (bil.6 s. 3(K)) har regeringen föreslagit all till Vissa ersättningar m. m.för /77 anvisa ell förslagsanslag av . I dettabelopp ingår beräknade kostnader för särskild ersättning med 10 milj. kr. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen föreslårriksdagen attgodkänna de riktlinjer för särskild ersättning lill värnpliktiga m. n. som jaghar förordat. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att antaga det förslag som föredraganden harlagt fram. Gotab, 1976 50.188