prop · FY0345 · 1975-12-31 00:00:00 — Enyrkesutbildning på invandrarspråk måste enligl SÖ alllid kombineras medgrundläggande utbildning i svenska samt en kurs i facksvenska. Någraav elevorganisationerna framhåller behovet av fler tolkar saml fackböcker påinvandrarspråken i arbetsmarknadsutbildningen. Beträffandealfabeliseringsurtdervisningen delar LO och TCO KAMU:s principiella uppfattningalt denna är en viktig utbildnings-politisk uppgift som faller inom kommunernasansvarsområde. TCO anser emellertid all den ändå bör föras över lillarbetsmarknadsutbildningen, eftersom kommunerna har uppenbara svårigheter allklara av den. LO har inget all erinra mot detta men anser dock all frågan förstbör penetreras ytteriigare med beaktande av kommunernas roll. AMSframhåller all ansvarsfördelningen när del gäller alfabetiseringen är oklar.Arbetslösa som söker arbete genom arbetsförmedlingen och inle kanarbeisplaceras därför att de inte kan läsa och skriva bör dock kunna få sådanutbildning. SÖanmäler all en av överstyrelsen tillsatt arbetsgrupp senast den 30 juni 1975skall avge rapport rörande alfabeliseringsundervisningen. Därefter avser SÖ atlåterkomma med förslag lill hur den bör bedrivas. SIVmenar att en analfabet bör räknas lill den riskgrupp som kan fåarbetsmarknadsutbildning även om han inte är arbetslös. Om man skulle finna auanalfabeter inle bör få rätt till alfabetisering som arbetsmarknadsutbildning,så bör den enligl ändå ordnas i anslutning lill yrkesutbildning. Den börhelst varvas med sådan utbildning. Det väsentliga är allarbetsmarknadsutbildningens resurser kan utnyttjas. Kommunförbundetanser de{ praktiskt och lämpligt från både individernas och samhällets synpunktalt förlägga analfabeiundervisningen lill AMU-center i samband medyrkesutbildning. Expertgruppenför vissa zigenarfrågor anser all slalen bör la på sig del odelade ansvaretför alfabetiseringen. Den bör därför ske vid AMU-center. forpersonal vid invandrarbyråer påpekar all kommunernas uppsökande verksamhetbland analfabeter, där sådan bedrivits, har gett obetydliga resultat.Erfarenheterna av denna verksamhet visar enligl förbundet all del krävs enkraftig ekonomisk stimulans samt möjlighet att ordna barnpassning. De flestavill hellre ha arbete än utbildning. Det allra bästa vore om man kundekombinera ansvaret för grundutbildning hos skolan, som har bra geografiskspridning, med möjligheten lill målinriktad arbetsmarknadsutbildning. Bestämmelserom utbildningsbidrag finns i arbetsmarknadskungörelsen. Bidragen beslår avgrundbidrag, hyresbidrag, barntillägg, traktamente och särskilda bidrag. Avdessa utgör grundbidrag, hyresbidrag och bamlillägg skattepliktig inkomst.Bidragen är i kungörelsen bestämda till vissa belopp efler eventuellt avdragför preliminärskall. Detta innebär all de skattepliktiga bidragen skall räknasupp enligl särskilda regler med hänsyn till vederbörandes skatt.Bidragsbeloppen är enligt kungörelsen i huvudsak följande. förgifta m. fl. (1 prop. 13föreslogs atl grundbidragen skall höjas med . fr. o. m. ). Hyresbidrag;Belopp motsvarande den faktiska bostadskostnaden eller, i vissa fall,normalersällning med . för varje barn . Om särskilda skäl föreligger utgårbamlillägg dock med upp lill . för familjeförsörjare och . (Traktamente ulgår tillden som utbildas inom hemorten.) Särskildabidrag: Belopp motsvarande den faktiska kostnaden för dagliga resor iutbildningsorlen, resor mellan utbildningsorten och hemorten saml kursavgifter,materiel m. m. (Familjeförsörjare som utbildas utom hemorten får bidrag lill enresa från utbildningsorten till hemorten och äter.) Utbildningsbidragenminskas med hänsyn lill makes inkomst liksom till egna inkomster underutbildningstiden. Minskningen med hänsyn lill makes inkomst samt egensjukpenning, pension, livränta m. m. sker i regel med belopp som motsvararhalva inkomsten utöver . efter skalleavdrag, dock inle istörre utsträckning än att halvt grundbidrag och lägsta bamtillägg utgår.Inkomster som är förenade med utbildningen reducerar dock bidraget med helainkomslbeloppet utöver . Erkändaarbetslöshetskassor betalar i begränsad utsträckning dagpenning till arbetslösasom genomgår kortare arbetsmarknadsutbildning. Dä utgår inle utbildningsbidrag. 5.2 KAMUrsöverväganden och förslag Bidragssystemetsutformning är av avgörande betydelse för möjligheterna all intressera t. ex.låginkomsttagare och personer som löper risk för arbetslöshet för utbildning.Utbildningsbidragen kan inle ses isolerade. Förändringar av andra bidrags- ochlånésyslem, socialförsäkringarna och inle minst den allmänna lönenivån har slorbetydelse för utbildningsbidragens attraktivitet. KAMUkonstaterar att utbildningsbidragen inte har stigit i takl med levnadskostnadernasedan 1966. Ännu ofördelaktigare är utbildningsbidragens utveckling i jämförelse med ökningen av den allmänna lönenivån. Deltagarei arbelsmarknadsulbildning har lill skillnad från exempelvis de sysselsatta iberedskapsarbete, de försäkrade arbetslösa, de sjukskrivna och pensionärer intelått någon del i den allmänna slandardstegringen annat än möjligen i fråga omsina bosläder. Arbetsmarknadsutbildningeninnebär för de flesta en väsentlig ekonomisk uppoffring. Skillnaden mellanutbildningsbidrag och andra slag av inkomster är särskilt slor för alla som ärgifta med någon som har inkomst. Reglerna för reducering av bidrag med hänsynlill makens inkomst är sådana att redan ett relalivi lågavlönat halvtidsarbetepåverkar makens bidrag. De enda som kan få bidrag i närheten av nivån förvanliga löner är de som har många barn, ingen förvärvsarbetande make ochsärskilt stora bostadskostnader. Stora skillnader uppslår mellanutbildningsbidrag och de försäkringar som syftar till atl täcka inkomstbortfall(arbetslöshets- och sjukförsäkring) utan prövning mol makes inkomst. Delnuvarande bidragssystemet uppfyller i väsentliga avseenden inte de krav som börställas. Bidragen är allmänt sett för låga. De är visseriigen fortfarandebättre än övriga former av siudiestöd, men de har trots upprepade höjningarinte hållit jämna steg med prisutvecklingen under senare är De ger ingenstimulans lill utbildning för arbetslöshetsförsäkrade arbetslösa eller för demsom sysselsätts i beredskapsarbeten, tvärtom medför inkomstbortfallet oflastora ekonomiska påfrestningar för den enskilde. Inte heller uppfylls kravenpå att bidragssystemet skall ha fördelningspoliiiska effekter genom atl varaattraktivt för lågavlönade med fast anställning. Trots de olika nackdelarna kandet nuvarande bidragssystemet emellertid sägas vara tilltalande eftersom dettar hänsyn till att kursdeltagarna har olika stora utgifter. En del bristerskulle kunna avhjälpas - ulan alt grundprinciperna ändrades - genom attbidragsnivån väsentligt höjdes. Kostnaderna för en sådan ökning skulleemellertid bli mycket stora, som systemet skulle bibehålla väsentliganackdelar. Kommittén har därför diskuterat alternativa system förutbildningsbidrag. Deallernaliva system som skulle kunna komma ifråga är dels helt enhetliga bidragoch dels bidrag som i viss ulslräckning differentieras efter inkomstbortfallet.Det är ofrånkomligt att enhetliga bidrag eller bidrag som bygger på täckning avt. ex. inkomstbortfallet blir något dyrare för slalen än det nuvarandesystemet. KAMUfinner tanken på enhetliga utbildningsbidrag tilltalande i flera avseenden.Lägsta bidragsbelopp som skulle medföra en direki stimulans till utbildning förmer än hälften av de arbetslöshetsförsäkrade är emellertid 110kr. Om samtliga arbetslöshetsförsäkrade skall ges sådan stimulans måstebidraget uppgå till . , vilket medför stora kostnader. EnliglKAMU:s mening är en ekonomisk stimulans till utbildning för försäkradearbetslösa så angelägen, att den bör prioriteras före önskemålen om attutbildningsbidragen skall vara exakt lik för samtliga kursdeltagare. KAMU anserdärför att ett bidragssystem som differentieras efter elevernas tidigareinkomster är atl föredra framför ett enhetligt bidrag om inte del senare ärhögre än arbetslöshetsförsäkringen för flertalet försäkrade. Med hänsyn till destora och för framliden svåröverskådliga kostnaderna för etl sådant enhetligtbidragssystem föreslår kommitién att utbildningsbidragen i huvudsak följerinkomstbortfallsprincipen. Kommittén finner det naturiigt alt ell sådantbidragssystem i huvudsak anknyter lill arbetslöshetsförsäkringen. Detligger nära tillhands all knyta utbildningsbidragen direkt lill den utgåendearbetslöshetsförsäkringen. De olika kassornas val av dagpenningklasser medföremellertid all tvä personer som haft samma inkomst kan få olika dagpenning vidarbetslöshet om de tillhör olika kassor. Dessa skillnader kan som framgår avKAMU:s redogörelse vara relalivi slora. Eftersom utbildningsbidragen föreslåsbli finansierade utan sädana medlemsavgifter som tillämpas iarbetslöshetsförsäkringen, bör de enligt KAMU:s mening inle differentierasmellan olika kassors medlemmar på detta säll. Kommittén föreslär istället attbidragssystemet utformas som en enhetlig dagpenningklass för allaarbetslöshetsförsäkrade kursdeltagare. Den gemensamma dagpenningklassen börbestämmas till per dag. Överförsäkrings-bestämmelserna skalltillämpas pä samma sätt som inom arbetslöshetsförsäkringen, dvs. dagpenningflr ulgå med högst 91,7 96 av tidigare lön. KAMUhar också kommit till slutsatsen atl elt generellt stimulansbidrag bör införasför alla arbetslöshetsförsäkrade som genomgår arbetsmarknadsutbildning.Därutöver bör i speciella fall extra stimulansbidrag kunna utgå till särskiltangelägna utbildningar, t. ex. när kvinnor skall kunna ges särskildastimulansbidrag när de genomgår brisiyrkesulbildningar inomverksladsindustriomrädet. Myndigheterna bör bemyndigas all i begränsadomfattning besluta om extra stimulansbidrag även i andra fall. Medhänsyn lill kravel på täckning av levnadskostnaderna måsle del finnas en nedregräns för bidragets storlek. KAMU föreslår all detta lägsta belopp sätts till90 kr. 1 de fall dä arbetsmarknadsutbildningen bedrivs pä deltid kanbidragen reduceras i särskild ordning. Det lägsta beloppet om . per dagbör gälla både de grupper som är försäkrade för lägre dagpenningklass enliglarbetslöshetsförsäkringen och de gmpper som står utanför försäkringen. Fråganom en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring för alla sysselsatta utreds förnärvarande. Elt förslag i denna riktning kan på eliminera deolägenheter som kan sägas finnas med KAMU:s förslag och somberor på atl ell mindre anlal personer, trots att de är etablerade påarbetsmarknaden, har underiåtit atl arbelslös-helsförsäkra sig. Relalivimänga sjukskrivna personer har under senare är fall uppbära sjukpenning medande genomgått s. k. rehabilitering i form av arbetsmarknadsutbildning.Sjukförsäkringen ger normalt tillräckligt bidrag till de berörda persönernasförsörjning. För arbetslöshetsförsäkrade med relativt låga inkomster ger debåda försäkringarna ungefär likvärdiga förmåner, 90 resp. 91,79é av lönen, och för personer med större inkomster är sjukpenningen förmånligare.Arbetsmarknadsverkets bidrag lill kursdeltagare som uppbär sjukpenning bördärför i allmänhet kunna begränsas lill ell stimulansbidrag på . per dag.För den som har pension, livränta m. m. föreslås alt dagpenning ulgår minskadmed ersättningsbeloppet, vartill kommer stimulansbidrag. För både dem som harsjukpenning och pensionärer m. fl. föreslås atl stimulansbidraget utgår bara iden män det lillsammans med övriga ersättningar inle överstiger . KAMUföreslår således ett bidragssystem som i huvudsak bygger på inkomslborlfallsprincipen.Etl sådant syslem bör enligt kommitténs uppfattning såvitt möjligt utformas såatl bidragen från den enskildes synpunkt är direki jämförbara med inkomst avarbete. Delta innebär exempelvis atl bidragen inle som börreduceras mot makes inkomst. Några barntillägg föreslås inte heller.Arbetsmarknadsutbildningens anknytning lill arbetslivet bör också markerasgenom att utbildningsbidragen inom den allmänna försäkringen fullt ut jämställsmed inkomst av förvärvsarbete. Kommitténförslår att traktamentena inom arbetsmarknadsutbildningen görs likvärdiga meddem som gäller vid beredskapsarbeten. Principen att bidragen utifrån denenskildes synpunkt skall vara jämförbara med arbetsinkomst skulle vidare kunnainnebära alt särskilda bidrag för resor, material, arbetskläder m. m. utgårbara i den ulslräckning som motsvarande utgifter brukar ersättas förändrainkomsttagare. Föratl de arbetslösa inle skall riskera all fl sinlevnadsslandrad sänkt under utbildningen är det dock nödvändigt alt merabetungande utgifter ersätts. KAMU föreslår att den enskilde själv iforlsätlningen får stå för utgifter för material, arbetskläder och dagligaresor i den mån de inle överstiger . Utgifter som överstigerdetta belopp bör däremot läckas genom särskilda bidrag. Kommitténförordar alt utbildningsbidrag lill ungdomar ulgår med samma beloppsom del kontanta arbetsmarknadsstödet (KAS), dvs. per dag, plus eltstimulansbidrag på per dag, lillsammans . Undanlag fråndenna regel bör endast gälla ungdomar som har vårdnad om barn. Dessa bör kunnafä de högre utbildningsbidrag som skall utgå lill vuxna. Huvudlinjeni KAMU:s förslag innebär övergäng till inkomstbortfall s p r i n c i p för dearbetslöshetsförsäkrade och etl enhetligt bidragsbelopp för övriga (90kr./dag). Detta tillstyrks av AMS, CSN, sex elevråd, försäkringskasseförbundet,FÖVUX, , landstingsförbundet, LO, LRF, länsstyrelserna iStockholms, och , RRV, , , ,, , Socialpolitiska bidragsutredningen, statskontoret, SVUX, SÖ, TCOoch . AMS,CSN, LO, i och socialpolitiska bidragsutredningenframhåller vikten av att bidragen successivt anpassas till pris-och lönenivån och till arbetslöshetsförsäkringen. Enligl CSN bör anpassningentill arbetslöshetsförsäkringen helst ske automatiskt. Flera elevråd anser atlbidragen bör vara indexreglerade och förhandlingsbara. anför all beloppet . per dag väl lorde tillgodoseförsörjningsbehovet hos flertalet kursdeltagare. kommer emellertidfamiljer med två eller flera bam där andra maken inte arbetar all med bidraget90 kr. la mindre efter skall än vad som motsvarar t. ex. Stockholmssocialhjälpsnorm. Kommunförbundetanför all bidragen bör höjas så myckel alt lillskoll av socialhjälp intebehöver förekomma i nämnvärd utsträckning. Socialstyrelsenbeklagar att det inte synes möjligt att konstruera elt bidragssystem som bådekan samordnas med sjuk- och arbetslöshetsförsäkringar och gör del onödigt attbetala socialhjälp som komplettering för vissa bidragslagare. Det behövs enliglsocialstyrelsen bättre allmänna sociala förmåner för barnfamiljer, främsthöjda barnbidrag. Någraav de elevråd som lillstyrker förslaget anser atl de grupper som flrförsämringar bör kompenseras särskilt. FÖVUX anser del rikligt att utbildningsbidragengörs avsevärt förmånligare än de av SVUX och FÖVUX föreslagna förmånerna.Landstingsförbundet anser däremot all de olika slagen av förmånerna bör vägassamman så alt inle den ena utbildningen ter sig attraktivare än den andra. Statskontoretanför atl avgränsningen mol övrig vuxenutbildning kräver särskild uppmärksamhetnär system för återkommande utbildning byggs upp. Försäkringskasseförbundel,som tillstyrker kopplingen lill arbetslöhelsför-säkringen, anser del dockolyckligt att skilda ersättningar utgår vid olika orsaker till inkomstbortfall- utbildning, sjukdom, barnledighet osv. Likformiga ersättningar utesluter ioch för sig varken all försäkringarna har skilda huvudmän eller all särskildastimulansbidrag eller lägsta bidrag införs. SHIOframhåller att det inte flr bli fördelaktigare alt delta i utbildning än atlarbeta i näringslivel. CSA finner del onödigt all terminologiskt särskilja ellstimulansbidrag som utgår till alla arbetslöshetsförsäkrade. Landstingsförbundetifrågasätter om detla stimulansbidrag stämmer med in-komslbortfallsprincipen. SÖlillstyrker förslaget atl AMS och SÖ i begränsad omfattning skall fl införaextra stimulansbidrag vid särskilt angelägna utbildningar. CSN avstyrkerdäremot detta. AMS anför atl även ulförsäkrade bör fl bidrag somarbetslöshetsförsäkrade trots all de inle längre har räll lill ersättning frånarbetslöshetskassa. AMS anför vidare att förslagel gör del nödvändigt allinföra övergångsbestämmelser av innebörden atl ingen skall få sänkt bidragunder pågående utbildning. AMS förbehåller sig möjligheten alt återkomma medsärskild anslagsframställning för nya datarutiner, personalutbildning m. m.Statskontoret framhåller vikten av all administrationen fungerar redan närbidragsreformen träder i kraft. Deav KAMU gjorda kostnadsberäkningarna för bidragssystemet utgör enligt RRV enotillräckligt underiag för beslut i frågan. RRV gör i yttrandet självvissa beräkningar av kostnaderna lör det föreslagna bidragssystemet och kommerdå till en merkostnad av 400-500 milj. kr. jämfört med av KAMU beräknade 300milj. Skillnaden beror på att kostnaden för de nuvarande bidragen underinnevarande budgetär enligt vissa prognoser, som bygger på uppgifler som RRVllti från AMS, skulle bli betydligt lägre än KAMU beräknat. a. harelevantalet minskat. RRV har ingen erinran mol KAMU:s beräkning av helabidragskostnaden enligt del föreslagna nya systemet. DHR finner det principiellt fel all differentierabidragen efler om man etablerat sig på arbetsmarknaden eller inle. Treelevråd anser atl del nuvarande bidragssystemet.bör behållas, men beloppenhöjas. Ellenhetligt bidragsbelopp för alla deltagare har diskuterats men avvisats avKAMU, eftersom det skulle medföra alltför stora och för framtiden svårbedömdakostnader om beloppet skall stimulera de arbetslöshetsförsäkrade alt påbörjautbildning. sådant enhetligt bidragsbelopp förordas emellertid av sjuelevråd saml SOSVUX, i län och statens handikappråd.Dessa inslanser förordar något varierande bidragsbelopp i storleksordningen120-130 kr. Även LRF finner ett enhetligtbidrag mest tilltalande, men med hänsyn till att del lägsta bidraget enliglKAMU:s förslag är . har LRF ändå accepterat delta. Provisoriskastyrelsen för föreslär en utbildningslön pä 2 500kr. för den som inte har barn (vårdnad eller underhållsplikt), 2 640kr. för den som har ett eller två bam och . för den som har tre ellerfiera barn. Beloppen föreslås vara indexreglerade och förhandlingsbara. KAMU:sförslag till utbildningsbidrag förungdom under 2 O å r tillstyrks eller lämnasulan erinran av de flesta inslanser. Provisoriska styrelsen för saml några elevråd anser dock att ungdom som beviljasarbetsmarknadsutbildning bör fl samma bidrag som vuxna. AMS, LO, länsstyrelseni och samoiganisationen anser att unga arbetslöshetsförsäkradebör jämställas med vuxna i motsvarande situation. AMSsaml socialpolitiska bidragsutredningen framhåller atl villkoren för de ungahandikappade inle flr försämras. Detla är enligt AMS hell otillfredsställandemot bakgrund av deras särskilda svårigheter. KAMU:sförslag alt reducering av bidragen mol makes inkomst inte längre skall skevälkomnas av CSA, många elevråd och provisoriska styrelsen,för . Moderata samlingspartiets kvinnoförbund,SFS och Yrkeskvinnors klubbars riksförbund. Ingen instans avstyrker detta. tilltalas av förslaget beträffande de kontinuerligtsjukskrivna, men kan f n. inle redovisa elt de- Utredningen skall enligt sill uppdrag kartlägga samordningenmellan olika förmåner som kan ulgå till sjuka och handikappade vid utbildningoch rehabilitering. anser all en sammanhållenrehabilileringsförsäkring bör utredas. AMSär tveksam till förslagel all stimulansbidraget skall reduceras, för dem somflr större sjukpenning än vad som motsvarar . Även i dessa fall finns enligl AMS skäl atl stimulera lill utbildning.Riksförsäkringsverket och försäkringskasseförbundel anser alt man bör prövamöjligheten att helt slopa sådan sjukpenning lill personer som genomgårarbetsmarknadsutbildning. TCOtillstyrker att ersättningar frän fackliga organisationer, trygghetsfonder m.m. skall kunna utgå utan att utbildningsbidragen reduceras. Samorganisationenanser till skillnad från KAMU att utbildningsbidragen bör reduceras ommottagaren skaffar sig etl arbete vid sidan av utbildningen. AMS förutsätteratt avgångsvederlag och liknande inte skall påverka bidraget. KAMU:sförslag beträffande särskilda bidrag och traktamenten godtas av de flestainstanser. Socialpolitiska bidragsutredningen anför t. ex. atl förslageninnebär ökad enhetlighet inom det arbetsmarknadspoliliska ätgärdssyslemet ochatt administrationen förenklas. LOoch samoiganisationen anser atl iraklameienas belopp inle bör skrivas in iförfattningen utan kunna ändras när motsvarande belopp ändras vidberedskapsarbetena. SÖanför att myndigheterna bör föreskriva all betalda hemresor skall föriäggaslill uppehåll i utbildningen. Provisoriskastyrelsen för och några elevråd anser att den somutbildas utom hemorten bör få fyra betalda hemresor i stället för somf n. en. KAMU har förordat all två hemresor betalas. Riksförbundetoch vissa elevråd kräver därutöver fri materiel m. m. oph utbildningsbidrag enmånad efter utbildningens slut. Några andra elevråd kräver slarlhjälp somersättning för det nuvarande systemet med förskott på första månadens bidrag. Statenshandikappråd anser atl den föreslagna "självrisken" på . imånaden för material, dagliga resor m. m. innebär en avsevärd försämring fördem vars handikapp kräver speciellt tillrättalagt studiematerial, t.ex.synskadade. 6.1KAMU:s överväganden och förslag Arbetsmarknadsutbildningenbedrivs i nära samverkan mellan arbetsmarknadsverket och påsåväl central som regional nivå. Ett centralt samarbetsorgan ärsamarbelsdelegationen för omskolningskurser m. m. (SAMS) som består avrepresentanter för AMS, och arbetsmarknadens parter Regionalaorgan är länsarbetsnämnden, kurssty- Kursstyrelsen handhar administrativa frågor. Kursstyrelsentillsätter kursnämnder för olika yrkesområden. De beslår av tre ledamöterrepresenterande arbetstagarna, arbetsgivarna och kursslyrelsen. a. följa utbildningens uppläggning. KAMUföreslår inga större förändringar av den centrala organisationen. SAMS föresläsdock fl vidgad medverkan i ramplanearbetet. Man skall där diskutera allmännariktlinjer för utbildningens innehåll och fördelning på olika utbildningsformersom en inledning lill ramplanearbetet. De ställningstaganden som görs i SAMSblir som hillills av rådgivande karaktär. SAMS skall enligt kommitténsuppfattning vidare spela en stor roll när det gäller planering och inriktningav forskningen och utvärderingen inom arbetsmarknadsutbildningen. Pålänsnivå föreslår kommittén vissa förändringar. Beredningsgrupper medrepresentanter för arbetsmarknadens parter bör inrättas. Till dessa bör bl. a.företrädare för kommunala och landslingskommunala arbetsgivare kunnaadjungeras. Beredningsgruppernas uppgift skall vara all beredaram-planemalerialel. Kursnämnderna bör ulökas lill sju ledamöter, varav enskall representera kursdeltagarna. Kommittén föreslär därutöver olika åtgärderför all aktivera kursnämnderna. Vidare föreslår KAMU atl förbegränsade perioder får anställa särskilda branschkunniga konsulenter som ocksåskall stödja kursnämnderna i deras arbete. KAMUunderstryker behovet av utbyggt inflytande för eleverna pä olika nivåer.Kommitién föreslår all det skall föreskrivas att elevråd skall finnas vidAMU-center, liksom all samarbelsnämnder inrättas. Kommittén föreslårockså att en åriig "AMU-riksdag" med representanter för samtligaAMU-center inkallas, där kursdeltagarna kan fl ell forum för all i representativaformer föra fram åsikter om arbetsmarknadsutbildningen. Kommitténunderstryker behovet av parternas medverkan vid planering och genomförande avarbelsmarknadsulbildningen på alla nivåer och betonar att utvidgningen avbrislyrkesulbildning och den nya försöksverksamheten för utbildning avlågavlönade och dessa gruppers fördelning på olika yrkesinriktningar kommeratt ställa nya och ökade krav pä planeringsarbetet, inle minst pä länsnivå.Kommittén betonar slutiigen ocksä personalbehovet inom arbetsmarknadsverket ochskolöverstyrelsen.