prop · FZ03166 · 1975-12-31 00:00:00 — iGotlands län anser att ekonomiska föreningar över huvud inte bör omfattas avlagstiftningen. 1975/76:166 133 Föregen del vill jag framhålla att ekonomisk förening vid sidan av aktiebolag ärden vanligaste associationsformen bland företag med ett större antal anställda.I fråga om de beslutande organen i ekonomisk förening, föreningsstämman ochstyrelsen, gäller vidare i stort sett liknande regler som i fråga om bolagsstämmanoch styrelsen i aktiebolag. De skäl som kan anföras till stöd för införandet avoffentiig styrelserepresentation i aktiebolag gäller i princip också sådanrepresentation i ekonomiska föreningar. Det är givet att inom den angivna ramen60 företag inte kan rymmas mer än några få ekonomiska föreningar. Jag anslutermig emellertid till den i departementspromemorian framförda uppfattningen attäven de ekonomiska föreningarna principeUt bör omfattas av systemet medoffentlig styrelserepresentation. Medtanke på att den offentliga styrelserepresentationen föreslås utvidgad tillrena produktionsföretag bör verksamheten ges försökskaraktär. Försöksperiodenkan som föreslagits i promemorian lämpligen bestämmas till . Förslagetatt högst 60 aktiebolag eller ekonomiska föreningar och tio stiftelser skallomfattas av försöksverksamheten har om jag bortser från de principiellainvändningarna i huvudsak lämnats utan erinran. Jag anser för egen del attförslaget är väl avvägt för den försöksverksamhet som jag förordar. Jagansluter mig också till principerna för urval av företag. Ipromemorian föreslås att undantag skall gälla för tidningsföretag och andraföretag vUkas verksamhet väsentligen går ut på opinionsbUdning av politisk,religiös eller liknande art. Denna ståndpunkt kan jag i och för sig ansluta migtill. Frågan saknar emeUertid aktualitet med hänsyn tUl vad jag förordarbeträffaiide omfattningen och inriktningen av den offentliga representationen.En uttrycklig regel behövs därför inte. Deskäl som jag nu har anfört för att inte göra något uttryckligt undantag förföretag som huvudsakligen bedriver opinionsbUdande verksamhet gäller ocksåbank- och försäkringsaktiebolag. I bankaktiebolag har staten f. ö rätt tillstyrelserepresentation enligt lagen (1955:183) om bankrörelse. Jagövergår nu till att behandla vissa ytterligare frågor som har aktualiseratsunder remissbehandlingen. Vissafrågor som avser offentlig ledamots ställning har berörts av en del remissinstanser. Några hävdar att den sekretess som föreslås gälla medför att en betydelsefull del av den information som den offentliga styrelseledamoten erhåller inte kan föras vidare och komma till an vändning i samhällsarbetet. Flera remissinstanser förutsätter, utan att närmare beröra sekretessfrågorna, att den offentiige styrelseledamoten skall föra information vidare. Vissa anser även att detta bör ske i syste matiserade former. ' 1975/76:166 134 Enannan fråga som berör de offentliga styrelseledamöternas ställning är det kravsom har förts fram från LO och TCO om någon form av fast basorganisation fördessa ledamöter. Medanledning av de nu berörda frågorna vill jag till att börja med erinra om vadjag har anfört om den grundläggande principen att offentlig ledamot skallha samma ställning, uppgifter och ansvar som övriga styrelseledamöter. Som jaganförde avses det inte förekomma någon styrning av ledamotens handlande ienskilda ärenden. Däri ligger också att ledamoten inte heller kan åläggas attredovisa hur olika styrelseärenden har behandlats. Den föreslagna ordningeninnebär vidare att den offentlige ledamoten i likhet med övriga ledamöter intekan lämna ut information, om detta skulle skada företaget. Sekretessfråganmåste lösas genom en avvägning i varje särskilt fall. I tveksamma fall börfrågan tas upp till diskussion i styrelsen. På den vägen bör det vara möjligtatt efter hand utveckla en praxis som tiUgodoser såväl företagets somsamhällets intressen. Jag är således inte beredd att förorda någon form avsystematiserad informationsspridning. Vaddärefter angår behovet av en basorganisation för de offentUga ledamöternaföljer av vad jag förut har anfört att en sådan organisation närmast skulle fåtUl uppgift att lämna information och annan service till de offentligaledamöterna. Enligt min mening bör behovet av information och service liksomhittills kunna tillgodoses utan att ett särskilt organ inrättas. Enannan fråga som jag tidigare inte har berört är förslaget att offentligstyrelseledamot skall få rätt att delta även i sådant förberedande arbete somsker inom ett arbetsutskott. Frågan berörs så gott som uteslutande avSAF/industriförbundet/. De avstyrker förslaget därför att detenligt deras mening hämmar effektiviteten i arbetet inom utskottet. Föregen del vill jag erinra om att jag lagstiftningsärende (prop. 1972:116 s. 117) förutsatte att offentlig styrelseledamot skuUe ges tillfälle attmedverka också i det arbete som sker mom ett sådant beslutsförberedande organ.Jag vill f. ö. peka på att lagen om bankrörelse ger den som har förordnats attvara offentlig styrelseledamot i bank rätt att delta inte bara i arbetsutskottinom styrelsen utan också i andra typer av beredningsorgan. Vad som harframkommit under remissbehandlingen har inte föranlett mig att ändrauppfattning i sakfrågan. Jag tiUstyrker alltså att rätten att delta iarbetsutskott lagfästs. Att offentlig styrelseledamot har denna rätt innebärnaturligtvis inte att rätten alltid behöver utnyttjas. Lämpligheten av att såsker blir beroende bl. a. av hur stor del av styrelsearbetet som äger rum iarbetsutskott och den offentlige ledamotens praktiska möjligheter att delta isådant arbete. TiUsist vill jag ta upp frågan om undantag från lagens tUlämpning Prop.1975/76:166 135 ochprövning av tvister om lagens tolkning och tUlämpning. I promemorian harföreslagits att det skall få ankomma på dispensnämnden förarbetstagarrepresentation att bl. a. pröva tvist om lagens tUlämpning. Någonregel av denna innebörd finns inte i gäUande lag. Med den ståndpunkt som jaghar intagit beträffande omfattningen av den offentliga representationen anserjag inte heller nu att en sådan regel behövs. Vad gäller förslagetsövriga delar har dessa som jag har nämnt i allt väsentligt godtagits ellerlämnats utan erinran av remissinstansema. För egen del ansluter jag mig tUlförslaget i dessa delar. Detta innebär som sagt bl. a. att en ny försöksperiodom inleds. Formerna för utvärderingen får prövas i ett senaresammanhang. Tillvissa detaljfrågor återkommer jag i specialmotiveringen. 12.4Styrelserepresenfation för de anställda Lagenom styrelserepresentation för de anställda i aktiebolag och ekonomiskaföreningar ger de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar, somsysselsätter i genomsnitt minst 100 arbetstagare, rätt att utse två ledamöter istyrelsen och en suppleant för varje sådan ledamot. Lagen gäller inte bank-eller försäkringsaktiebolag och inte heller vissa former av ekonomiskaföreningar. Från lagens tillämpningsområde undantas vidare aktiebolag medmindre än tre styrelseledamöter om detta förhållande gällde . Beslutom inrättande och utseende av arbetstagarrepresentation fattas av lokal fackligorganisation, som är bunden av kollektivavtal i förhållande till företaget ochsom omfattar mer än hälften av företagets arbetstagare. Omarbetstagarrepresentation medför väsentliga olägenheter för ett företag kanundantag i vissa fall medges från lagen, om olägenheterna inte kan undanröjaspå annat sätt. Medges undantag, skall arbetstagamas intresse av insyn ochinflytande i fråga om företagets verksamhet tUlgodoses på annat sätt. Frågorom undantag från lagen prövas av . I industriverkets arbetehar ingått en studie, som har syftat till att kartlägga i vilken omfattning deanstäUda har utnyttjat sin rätt att tUlsätta styrelseledamöter. Studien haromfattat samtiiga aktiebolag och ekonomiska föreningar med minst 100anställda. Den visar att av samtliga aktiebolag och ekonomiskaföreningar med minst 100 anställda faktiskt omfattas av lagstiftningen. framgår vidare att styrelserna för av de företagsenhetersom faktiskt omfattas av lagstiftningen har representanter för de anställda.Därtill kommer att de anställda vid av företagen är indirekt företräddagenom repre- 1975/76:166 136 sentationi moderbolags styrelse. De företag där de anställda har avstått från rätten tUlstyrelserepresentation omfattar av de av lagen berörda företagen.En grappering av det insamlade datamaterialet efter företagens storlek visarett positivt samband mellan företagens storlek och graden av utnyttjande avrätten till styrdserepresentation. I fråga om erfarenheternaav reformen konstaterar industriverket sammanfattningsvis att den har bidragittill att förbättra de lokala fackliga organisationernas insyn i företagensverksamhet. Den har också i många fall positivt påverkat relationerna meUanledningen och de anställda samt bidragit tUl att underlätta det fackligaarbetet inom många företag. Reformen har enligt industriverket generellt settfått ett positivt mottagande på företagen och bör på kunna ge deanställda ett ökat inflytande på de beslut som fattas. Enligt industriverketsbedömning utgör det tillgängliga erfarenhetsmaterialet ett tUlräckligt underlagför att utarbeta en permanent lagstiftning. Verket föreslår således att lagstiftningenom styrdserepresentation för de anställda permanentas. framhållerdock att det trots de i många avseenden positiva erfarenheterna från denpågående försöksverksamheten finns vissa brister i gällande lagstiftning och iden praxis som lagstiftningen har gett upphov till. För att få till stånd enförbättrad lagstiftning föreslås att gällande lag om anställdasstyrdserepresentation arbetas om på vissa punkter. De föreslagna ändringarnaavser bl. a. lagstiftningens tUl-lämpningsområde, styrelsearbetets innehåll ochformer samt prövningen av tvister som kan uppkomma vid lagens tillämpning.Förslaget utgår från att det också fortsättningsvis skall vara fråga omminoritetsrepresentation för de anställda. Så gott som samtligaremissinstanser instämmer i att försöksperioden med styrelserepresentation förde anställda i stort sett har utfallit positivt. Förslaget om att lagen omanställdas styrdserepresentation permanentas tUlstyrks eller lämnas utanerinran. sätter dock i fråga om inte beslutet härom böranstå till dess att den nya lagstiftningen på arbetsrättens område har kommitfram. För egen del vill jaganföra följande. Den utredning som industriverket har genomfört visar att deanställda i stor utsträckning har utnyttjat den rätt att tUlsättastyrelseledamöter som lagen om anstäUdas styrelserepresentation ger. Genomlagen har de anställda beretts möjlighet att följa och delta i beslutsprocesseni för dem angelägna frågor.. De anställda har också enligt vad utredningenvisar i ökad omfattning och på ett tidigare stadium än förat fått informationom förändringar som kan påverka deras egen situation. UtöVer förbättrad insynoch ökat inflytande har lagen om styrelserepresentation bidragit till attskapa bättre kommunikationer mellan, företagsledning och de anställda och gettde anställda direkta kontakter med ägarnas representanter i företagens styrelser.De anställdas representanter synes i många fall ha gjort en god Prop.1975/76:166 137 Reformen har,otvivelaktigt medfört fördelar för såväl deanställda som företagens ledning. Några påtagliga negativa effekter har intekunnat påvisas. Redan i 1972 årslagstiftningsärende förelåg i allt väsentiigt enighet om det berättigade i attde anstäUda genom styrdserepresentation får insyn i och inflytande över frågorsom har betydelse för de anställda som kollektiv. Jag framhöll för egen del bl.a. att demokratin inte kan ges ett annat och mer begränsat innehåll iarbetslivet än på andra områden och att det i längden inte kan försvaras attde anställda är utestängda från de organ där beslut fattas som på ettgenomgripande sätt kan förändra de anställdas egen situation. Det är nu medtillfredsställelse jag noterar den allmänna uppslutningen kring slutsatsen attförsöksperioden har utfallit positivt. Försöksperioden har visserligen varitrelativt kort men det råder enligt min mening inte något tvivel om att det nufinns tillräckligt underlag för ett positivt ställningstagande tUl enpermanentning av lagstiftningen. En remissinstans har ifrågasatt om inte ettbeslut bör anstå till dess lagstiftningen på arbetsrättens område harreformerats. Jag vill med anledning härav påpeka att regeringen tidigare dennadag har beslutat att för lägga fram proposition med förslag till lagom medbestämmande i arbetslivet. Härmed torde även den nämnda synpunkten varatUlgodosedd. Jag förordar alltså att lagen om anställdas styrelserepresentationnär giltighetstiden löper ut ersätts av en ny permanent lag. Styrdserepresentationär otvivelaktigt ett viktigt inslag i utvecklingen mot en ökadföretagsdemokrati. Den får emeUertid betraktas bara som ett steg i en pågåendeutveckling. Den nämnda lagen om medbestämmande i arbetslivet är ett annatviktigt inslag på det företagsdemokratiska området. Mellan de olika lagarnafinns självfallet ett samband. Det är dock inte möjligt att nu avgöraexempelvis hur styrelsearbetet påverkas av en lagstiftning enligt vilken iprincip varje fråga som rör förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagarekan tas upp till förhandling och regleras i avtal. Jag vill härmed ha sagt atten permanentning av lagen' dm styrdserepresentation självfallet inte innebäratt lagen har fått den slutgiltiga utformningen. Det kan om någon tid bliaktuellt att på nytt se över lagen i ljuset av bl. a. de erfarenheter somsuccessivt vinns av andra åtgärder, som syftar till att förbättra och fördjupademokratin i företagen. Deav industriverket föreslagna ändringarna innebär i huvudsak följande. Lagenföreslås omfatta samtiiga aktiebolag och ekonohiiska föreningar med minst 50anstäUda. För företag med mindre antal anställda föreslås lagstiftningen varatillämplig under föratsättning att företagets styrelse har minst trebolagsstämmovalda ledamöter. I koncerner och vid koncernliknande förhållandenföreslås rätten att utse arbetstagarledamöter i moderbolagets styrelse,koncemstyrelsen, tillkonima samt- Prop.1975/76:166 138 ligaanställda inom koncernen; Beträffande styrelsearbetets former och innehållföreslås att arbetstagarledamöterna får rätt tUl representation ibeslutsförberedande utskott inom styrelsen och att suppleanterna får rätt attnärvara och yttra sig vid styrelsens sammanträden. Styrelsesammanträdenasinnehåll föreslås vidare bli reglerat genom en allmänt håUen föreskrift enligtvilken arbetstagarrepresentant skall ha rätt att fordra att styrelsearbetetbedrivs så att de anställda ges möjUghet till insyn och inflytande på beslut avväsentlig betydelse för företagets utveckling. Slutiigen föreslås att dennuvarande omvandlas till en nämndför styrelserepresentationsfrågor till vUken tvister angående tolkningen ochtillämpningen av lagstiftningen skall kunna hänskjutas. Ändringsförslagenhar inte konkretiserats i lagtext. Industriverketsförslag har vid remissbehandlingen fått ett i stort positivt mottagande.Flertalet remissinstanser tillstyrker eller lämnar förslagen utan erinran. Pånågra punkter bryter sig emellertid åsiktema. Särskilt vad gäller förslaget omatt lagstiftningen skall omfatta samtiiga aktiebolag och ekonomiska föreningarsom har antingen minst 50 anställda eller minst tre bolagsstämmovalda styrelseledamöterär meningarna delade bland remissinstanserna. a. SAF/industriförbundet motsättersig bestämt att nuvarande gräns om 100 anställda sänks medan LO förordar attstorleksgränsen helt slopas. Även vad gäller förslaget om reglering av styrelsearbetetsformer och innehåll hävdas motsatta ståndpunkter, främst av arbetsgivarnas ocharbetstagarnas organisationer. A ena sidan hävdas att lagstiftning bör ske föratt bereda de an-Ställdas representanter likartade faktiska arbetsförhållandeni styrelserna som de bolagsstämmovalda ledamöterna har, även om detta formeUtinnebär att de anställdas representanter får en särställning i styrelsen. Aandra sidan görs gällande att en styrelse måste vara fri att själv avgöraunder vUka praktiska former arbetet bäst kan bedrivas och att detaljregleringav styrelsens arbetsformer därför är olämplig. Meningarna är i viss mån deladeockså vad gäller förslaget om prövning av tvister. Föregen del anser jag att förslaget i sina huvuddrag kan läggas till grund för enpermanent lagstiftning om styrelserepresentation för de anställda.Lagstiftningen bör liksom hittiUs utgå från att de anställda skall haminoritetsrepresentation och att det i det särskilda fallet skall tillkomma deanställdas lokala fackliga organisationer att besluta om styrelserepresentationskall inrättas ellei" inte. Detta gör det möjligt för de anstäUdasfackliga organisationer att med företagen träffa överenskommelser om andraformer för insyn och inflytande när styrelserepresentation i det särskildafallet är en mindre lämpad form för samarbete mellan företaget och deanställda. Jagövergår härmed till att behandla vissa viktigare avsnitt i industriverketsförslag. Jag vill förutskicka att jag på ett par punkter förordar Prop.1915/16:166 139 andralösningar än verket har föreslagit bl. a. i fråga om lagstiftningenstillämpningsområde. Lagenom anställdas styrdserepresentation omfattar aktiebolag och ekonomiskaföreningar. Stiftelser, ideella föreningar, enkla bolag och handelsbolag harlämnats utanför. Undantag har vidare gjorts för vissa speciella former avaktiebolag och ekonomiska föreningar såsom bank-och försäkringsaktiebolag,ekonomiska föreningar som ingår i jordbrukskasserörelsen,bostadsrättsföreningar och sambruksföreningar. Ilikhet med industriverket och remissinstanserna anser jag att aktiebolag ochekonomiska föreningar i princip skall omfattas av lagen. I fråga om de nämndaassociationsformerna stiftelser, ideella föreningar, enkla bolag och handelsbolagsaknas lagbestämmelser om styrelse. Beträffande enkla bolag och handelsbolagföratsätts inte ens att styrelse finns. har satt ifråga om inte handelsbolag bör ges skyldighet att inrätta styrelse så attmöjlighet öppnas för de anställda att erhålla styrdserepresentation i sådanabolag. Eftersom denna fråga behandlas av bolagskommitté (Ju 1974:21),. anser industriverket att resultatet av kommitténs arbete bör avvaktasinnan frågan om handelsbolagens StäUning i styrdserepresentationshänseendeslutligt avgörs. konstaterar vidare att verksamhetens art vadavser stiftelser och ideella föreningar i flertalet fall gör frågan omanställdas representation i styrelsen mindre angelägen. Av de remissinstanser somhar yttrat sig i denna fråga har flertalet i likhet med industriverket hänvisattill pågående utredningsarbete. Också jag anser attresultaten av pågående utredningsarbete bör avvaktas innan stäUning tas tillfrågan om de anställdas styrelserepresentation i andra företagsformer änaktiebolag och ekonomiska föreningar. F. n. pågår som har nämntsutredningsarbete avseende handelsbolag men också rörande stiftelser (Ju 1975:01). I fråga om ideella föreningar finner jag liksom industriverket att fråganom representation för de anställda är mindre angelägen. I några fall har dockenligt vad jag har erfarit överenskommelser träffats om styrdserepresentation istiftelser och ideella föreningar. Vid sidan av aktiebolagoch ekonomiska föreningar finns flera associationsformer som regleras isärskild lagstiftning. Det är fråga om ekonomiska föreningar närstående formermed olikartat utformade bestämmelser om bl. a. styrelse och styrelsearbete.Som exempel på sådana sammanslutningar kan nämnas flottningsföreningar och vägsamfällig-heter.Frågan i vad mån juridiska personer av detta slag skaU omfattas avlagstiftningen kommer att övervägas i annat sammanhang. Deanställda i bank- och försäkringsaktiebolag har f. n. rätt till sty- 1975/76:166 140 rdserepresentationenligt lagen (1973: 1093) om styrelserepresentation för de anställda ibankinstitut och försäkringsbolag. Lagen gäller tUl utgången av juni 1976.Regeringen har tidigare denna dag beslutat att genom proposition lägga framförslag om en ny permanent lag. I Ukhet med den gällande lagen omfattarförslaget bankinstitut och försäkringsbolag. Frågan om att införastyrdserepresentation för de anstäUda även i andra kredit- ochförsäkringsinrättningår, vilkas verksamhet regleras i särskild lagstiftning, t.ex. hypoleksföreningar och understödsföreningar, har därvid prövats av chefenför efter samråd med mig. Nämnda inrättningar inom kredit-och försäkringsväsendet bör därför inte omfattas av den lagstiftning jag nuförordar. TUlekonomiska föreningar hör bl. a. bostadsrättsföreningar ochsam-braksföreningar. Dessa föreningar omfattas inte av den nu gällande lagen.Jag föreslår att de anställda i dessa båda former av föreningar får rätt tillstyrelserepresentation på samma sätt som föreslås gälla beträffande övrigaekonomiska föreningar. Underremissbehandlingen har virkesmätningsrådet pekat på vissa särskilda problem somgäller i fråga om virkesmätningsföreningar och föreslagit att undantag görs fördessa föreningar. Som skäl för undantag åberopas att förenmgarnas styrelser ärsammansatta av lika antal representanter för virkessäljare och virkesköpare ochatt styrelserepresentation för de anställda skulle påverka den balans somsålunda finns. Jag är inte beredd att förorda ett generellt undantag förvirkesmätningsföreningar. Det av virkesmätningsrådet gjorda påpekandet bördock föranleda en jämkning av dispensreglerna. Jag återkommer till denna frågai specialmotiveringen. Lagenom anställdas styrelserepresentation omfattar aktiebolag och ekonomiskaföreningar som har minst 100 anställda. En ytterligare förutsättning förlagens tillämplighet är att företagets styrelse består äv minst tre ledamöter. Industriverketföreslår att den nya lagen om anställdas styrelserepresentation skall omfattasamtiiga aktiebolag och ekonomiska föreningar med minst 50 anställda oberoendeav styrelsens storlek. På företag med färre än 50 anställda föreslås lagen blitillämplig om företagets styrelse har minst tre ledamöter. Det sist nämndainnebär bl. a. att så gott som alla ekonomiska föreningar kommer att omfattasav lagstiftningen, eftersom ekonomisk förening med vissa undantag av ringapraktisk betydelse skall ha minst tre ledamöter i styrelsen. Vidremissbehandlingen har bl. a, näringslivets organisationer motsatt sigförslaget om sänkt storleksgräns. TCO ansluter sig tUl industriverketsförslag. Kooperationens förhandlingsorganisation har uttalat som sin bestämdauppfattning att enbart en gräns bör sättas ut för rätten tillstyrelserepresentation och föreslagit att denna bestäms tUl 25 anställda. LOmenar att det inte finns skäl att bibehåUa någon storleks- 1975/76:166 141 gräns.Behovet av löntagarinflytande är lika stort i de små som i de större företagen.Det bör överlåtas till de anställda att avgöra om de viU utnyttja möjlighetentill styrelsemedverkan eller inte. Förslagetom att de anställdas.rätt tiU styrelserepresentation anknyts till antaletstämmovalda ledamöter har utsatts, för kritik av främst kooperationensorganisationer. Kooperationens förhandlingsorganisation påpekar att det inomkooperationen finns många ekonomiska föreningar med endast ett fåtal anstäUdaoch anser att det är ett jämlikhetskrav och som följd därav utomordentligtväsentiigt att lagstiftningen ger lika möjUgheter för arbetstagare som arbetarunder likartade förhållanden att utöva rätten till styrelserepresentation.Sveriges kooperativa och allmännyttiga bostadsföretags förhandlingsorganisationanför Uknande synpunkter och framhåller i övrigt, liksom , att styrelserna i de allmännyttiga bostadsföretag, som drivs ibolagsform, regelmässigt har tre ledamöter. Även de bostadsföretag som har baranågra få anställda skulle enligt förslaget komma att omfattas av lagen.SAF/industriförbundet framhåUer att det faktum att tre eller flera personerråkar sitta i ett småföretags styrelse inte innebär att de anställdas intresseför denna form av inflytande blir större.