prop · FZ03106 · 1975-12-31 00:00:00 — Belalningsfrekvensenför övriga polisdistrikt visar - som framgår av uppgifterna för landel somhelhet - ungefär samma utveckling även om den legal något högre än iSlockholm (se bilaga). 1hela landet utfärdas åriigen mer än 200 000 strafförelägganden. Antalet föreläggandensom utfärdas inom åklagarväsendet har stigit från knappt 190 1971 till näslan230 1974. Tillgängliga uppgifler ger vid handen att omkring hälften avföreläggandena avser parkeringsförseelser, vilkel visar den betydelse somfrågan om utformningen av parkeringssank-tionssystemet har även i fråga omåklagarnas verksamhet. 1 och , där del har varit möjligl atlfå mera exakta uppgifter, är andelen parkeringsförseelser ännu slörre. Såvittgäller utfärdades för parkeringsförseelser10 400 strafförelägganden av totalt 22 600. , 1972 och 1973 är molsvarandesin'ror 35 200 av totalt 42 800, 46 700 av totalt 59 000 och 46 000 av totalt72 000. utfärdades närmare 85 000 strafförelägganden, av vilkanästan 58 000 eller avsåg parkeringsförseelser. Detla innebär en sexdubblingav antalet strafförelägganden för parkeringsförseelser . har upplysts att man utfärdar omkring 26 000strafförelägganden, varav ca 15 000 eller avser parkeringsförseelser. Inomdomstolsväsendet kan förhållandena statistiskt bäst kartläggas i fråga omStockholms tingsrätt, där målen handläggs på en särskild bölesenhet inom en avavdelningarna. inkom till enheten något över 7 000 målper år. ökadeemel lertid måltillslrömningen på etl uppseendeväckandesätt. inkom över 7 000 mål Prop.1975/76: 106 33 ochunder kom 16 305 mål in. stämdes över 13 000 mål in lill enhetenoch ca 11 500. Nedgången är emel lertid endasl skenbar och förklaras avalt ell nyll mål inle läggs upp i de fall nya stämningsansökningar avser redantidigare åtalade personer, för vilka åtalet inle har prövats, något som pågrundav den betydande balansen är tämligen ofta förekommande. Fråntingsrätten har upplysts all man med ledning av uppgifler från åklagarmyndighetenberäknar att tillströmningen av mål till bötesenheten fortsättningsvis kommerall vara av slorieksordningen 1 200-1 400 mäl . Undersökningar itingsrätten ger vid handen all målen lill omkring tvåtredjedelar har rört parkeringsförseelser. Den stegrade tillströmningen av målåren 1970-1974 har föranlett en tredubbling av den handläggande personalen på bötesenheten. Närdet gäller all bedöma behovet av en reform av systemet för sanktioner molparkeringsförseelser vill jag till en början understryka viklen av atl bestämmelsernaom stannande och parkering av fordon eflerievs. Överträdelser av dessa beslämmelserfår - särskilt om de blir av större omfattning - allvariiga följder från bådetrafiksäkerhets- och framkomlighetssynpunkt. Även enstaka oriktigt uppställdafordon kan orsaka betydande olägenheter. De nu beskrivna problemen accentuerasi takt med alt trafiken ökar och blir allt intensivare i främst våra tätorter.Behovet att effektivt kunna nedbringa antalet förseelser växer också genom deskärpta kraven pä förbättring av trafikmiljön och av den kollekliva trafikensbetingelser. Särskilt i befintlig bebyggelse måste irafiksaneringen i storutsträckning ske genom reglerande ålgärder och olika slag av restriktioner. Delarbele som i alll fler kommuner bedrivs i trafiksanerande syfte medför etttilllagande behov av alt styra ulvecklingen bl. a. genom bestämmelser omstannande och parkering av fordon. Del finns således anledning förvänta atlkraven på sanklionssys-lemels effektivitet ökar. Somframgår av den föregående redovisningen har del - trots de slora insatser somgjorts för atl komma till rätta med problemen - inle lyckats atl inom ramen förparkeringsbotssystemet nåden effektivitet som åsyftades med reformen . 1stället har betalningsfrekvensen stabiliserats på en obetydligt högre nivåjämfört med lägel då reformförslaget utarbetades. Systemethar kommit alt förutsätta en uppföljning genom resurskrävande förfaranden i enomfattning som måsle anses orimlig, bedömd med ulgångspunkl i en rikligprioritering av polis-, åklagar- och domstolsväsendets resurser. Jag kanexempelvis peka på alt del inom har krävts atl den vidpolismyndigheten och tingsrätten med parkeringsförseelser sysselsatta personalstyrkanmer än fördubblats på etl par år. När del gäller åklagarväsendet kankonstaleras all i landet som helhel näslan hälften och i Slockholm och Göteborgavsevärt mer än hälften av alla strafförelägganden avser parkeringsförseelser.Självfallet måste de nu beskrivna förhållandena få negativa effekter när delgäller myndigheternas möjligheler all lillgodose andra angelägna behov. Påsikt finner jag det inle godtagbart att resurser av den tidigare beskrivnaomfattningen av- Prop.1975/76: 106 34 delasför del i ett större sammanhang setl begränsade syftel all åtgärda förseelser molbestämmelser om fördons stannande och parkering. Jagvill i sammanhanget också erinra om det ökade behov av övervakning som - enligtvad jag redovisat - kan antagas bli en följd av trafik-saneringsarbetet.Mot denna bakgrund kan man alltså förutse en utveckling där etl bibehållande avnuvarande sanktionssyslem skulle ställa krav på att en allt större del avpolisens, åklagarväsendets och domstolarnas resurser avdelas för uppföljning avparkeringssanktionssystemet. Sammanfattningsvisföreligger enligl min mening elt angeläget behov av atl ändra sanktionssyslemet.Målet bör vara all genom en reform - med tillgodoseende av rätlssäkerhetsintressel- skapa etl enkelt syslem med rationella rutiner och en högbetalningsfrekvens. Härigenom vinner man dels en förbättrad efterievnad ochdärmed bättre trafiksäkerhet och framkomlighet på gator och vägar, delsenönskvärd omprioritering av de rältsvårdande myndigheternas resurser. Denfrämsta brislen i dagens system ärenligt min bedömning att fordonels ägaregenom en invändning eller ren passivitet åstadkommer alt förseelser måsteutredas och frågan om uttagande av sanktion föras ända lill domslol innanbetalningsskyldighet inträder och exekution kan ske. Härigenom uppnår ägaren -utan atl själv orsakas olägenheter - i första hand elt betydande uppskov medbetalningen. Därutöver har han också möjligheten alt slippa betalning genom attsanktionsfrågan avskrivs på grund av bristande utredningsresurser. Detla harockså under vissa perioder skett i betydande omfattning. 1departementspromemorian har dessa problem belysts närmare. Den lösning somanvisas där ligger i en avkriminalisering och införandet av etl strikt ägaransvaroch en betalningsskyldighet, som gäller i princip oberoende av invändningarmen med återbetalning i efterhand, om gjord invändning godtages efter rättsligprövning. Denna lösning anknyter nära till de system som tillämpas i våranordiska grannländer, varifrån redovisats positiva erfarenheter. Såledestillämpas i , och sanktionssystem med strikt ägaransvaroch ovillkoriig betalningsskyldighet. I och harparkeringsförseelserna avkriminaliserals. Vidare skall konstateras atl enlösning i enlighet med förslagen i departemenlspromemorian har fått ett klartpositivt bemötande av alla remissinstanser på något undanlag när. Pågrundval av erfarenheterna i våra nordiska grannländer och remissbehandlingenav departemenlspromemorian vill jag med hänvisning till mina tidigareredovisade överväganden förorda en reform i enlighet med huvudlinjerna idepartementspromemorian. Jag skall i del följande mera i detalj la upp de olikadelfrågorna för sig, men jag vill redan här redovisa mina bedömningar rörandede resursbesparingar som kan uppnås genom den av mig förordade reformen. Jagutgår därvid - för att underiätta jämförelsen - från etl oförändrat antalparkeringsanmärkningar. Som framgår av den föregående redovisningen har det inlevarit möjligt alt - annat än Prop.1975/76:106 35 förStockholm - få en mera ingående kännedom om slorieken av de ex-irainsatser somhar fått göras. Å andra sidan är parkeringsproblemen i även medhänsyn till förhållandena i landel i dess helhet så betydande attbesparingsmöjligheterna där får anses väga tungt. - såvittgäller Slockholm - atl del med elt nytt sanklionssyslem bör vara möjligl att nedbringa arbetsstyrkan på parkeringskoniorel lill den förutsedda, nämligen 40 personer, vilkel innebär en minskning med ca 60 årsarbets krafter. Vad gäller åklagarväsendet kan konstaleras alt all den personal som sysselsätts med strafförelägganden på grund av parkeringsförseelser kan fri göras för andra arbetsuppgifter. Med hänsyn till atl antalet parkeringsan märkningar som förs upp till prövning i tingsrätten kan förväntas gå ner kraftigt, blir del också i delta led en minskad belastning. Graden är inte möjlig atl ange men en reducering av arbetsmängden såvitt avser parke ringsförseelser med mer än hälften synes sannolik. Förlandet i övrigt gäller all del inle är möjligt alt ange slorieksordningen avbesparingarna men man bör märka atl det på många håll har inneburit störresvårigheter än i alt inpassa hanteringen av parkeringsanmärkningarnai övriga rutiner, vilket ofta medfört all mera kvalificerad personal fåll tas ianspråk. Jag bedömer därför all del även utanför skall bli möjligl atl- genom införandel av etl förenklat sanklionssyslem - göravissa från allmän synpunkt angelägna omdisponeringar av perso nalresurser inom rättsväsendet. 8.3Avkriminalisering och strikt ägaransvar Rikspolisstyrelsenunderstryker i sin framställning att en förutsätining för att del nuvarandesystemet skall fungera bra är att det övervägande antalet ärenden leder tillbetalning ulan atl utredning behöver tillgripas. Trots all utredningsresursernaförstärktes och rationaliseringar genomfördes i utredningsförfarandel,är del enligt uppfattning uppenbart atl det krävs ytteriigareåtgärder för all avhjälpa brister och nå en långsiktig lösning av problemen.Rikspolisstyrelsen föreslår därför att det införs etl strikt straffrättsligt ägaransvarför parkeringsförseelser. anger i sin skrivelse att efterievnaden av parkeringsbestämmelsernanärmast kan jämföras med förhållandena före ägar-ansvarets införande.Gatunämnden föreslår atl elt strikt - dock inte slraffrällsligi - ansvar förden registrerade ägaren skall införas genom all parkeringsbolen ersätts med ens. 1departemenlspromemorian erinras om atl etl av skälen till alt det i prop.1969:140 med förslag till ändringar i parkeringssanktionssystemet inte förordadesetl strikt ansvar för bilägaren var atl det tidigare bilregistret var i höggrad missvisande men alt frågan kunde komma i etl annal läge när etl nyttförbättrat bilregister hade tagils i bruk. Del uttalas vidare atl förseelser Prop.1975/76: 106 36 avdenna art inle uppfattas som brott i egentlig mening och i princip inte hellerhar någon betydelse för körkorlsinnehavet. Mot bakgrund av all del inle harbedömts vara möjligl all - inom ramen för nuvarande syslem och med rimligaresursinsatser - komrria till rätta med problemen föreslås i departemenlspromemorianall parkeringsförseelserna avkriminaliseras och alt sanktionen får formen av enavgift, felparkeringsavgift. Vidare föreslås atl den registrerade ägaren görsstrikt ansvarig för betalning av felparkeringsavgift. Del framhålls därvid allfordonet i allmänhet förs av ägaren eller en denne närslående person och alldel efler avkriminalisering inle heller lorde möta något hinder för ägaren atli sin lur återkräva eriagd felparkeringsavgift av den som vid tillfället fördebilen. Sågott som samtliga remissinstanser - däribland riksåklagaren, ,, Niiringslivels trafikdelegation och Svenska Iransportarbelareförbundel- har godtagit eller lämnat utan erinran promemorians förslag i dessa delar.Motorbranschens riksförbund och Motororganisalionernas samarbetsdelegation hardock rest invändningar mol införandel av etl strikt ägaransvar. Jagdelar uppfattningen i promemorian atl parkeringsförseelser knappast anses som brolli egentlig mening. 1 princip påverkar parkeringsförseelser inte heller fråganom körkorisinnehav. Mol denna bakgrund föreslår jag att de förseelser molbestämmelserna om stannande och parkering som kan beivras genom parkeringsbolsförfarandeavkriminaliseras och alt sanktionen för sådana överträdelser får formen av enavgift, kallad felparkeringsavgift. Jaganser också att frågan om strikt ansvar för den registrerade ägaren kommil iett annal läge sedan del nya bi I registersystemet nu har varil i bruk en lid.Man har numera anledning all räkna med atl den registrerade ägaren - utom irena undanlagsfall - också är faktisk ägare. Från denna synpunkt kan nu intelängre resas några rimliga invändningar mot ett strikt ägaransvar. Innebörden iansvarel lorde kunna formuleras så all den som enligt bilregistret är ägare lillelt visst fordon svarar för betalningen av felparkeringsavgift. Skulle någon iärende om felparkeringsavgift göra gällande alt ägaruppgiften i bilregistret äroriklig, bör han hänvisas lill alt begära rättelse enligl bestämmelserna ibilregisterkungörelsen (1972:599, omtryckt 1973:765, ändrad senast 1975:431 - BRK).Sker rättelse, skall hans betalningsskyldighet upphävas och förfarande inledasmol den som i slällel antecknats som ägare. Med den nu redovisade principenligger del vid överlåtelse i säljarens intresse alt lill bilregistretanmäla ägarbytet. 1fråga om fordon som innehas på grund av avbelalningsköp gäller enligt 7 S BRK atlinnehavaren i registreringshänseende skall anses som ägare. 1166 S VTK finns bestämmelser om vem som skall bära ägarens ansvar i fråga omfordon som tillhör staten, kommun, aktiebolag eller annan juridisk person. Inomramen för etl avgiftssystem möter inle något hinder atl i stället för dennaordning ha en regel som innebär atl den myndighet etc. Prop.1975/76: 106 37 somi registret har upptagils som ägare också svarar för betalningen. Vidöverväganden av hur etl sanktionssyslem bör utformas framhävs ibland viklen avatt föraren - dvs. den som har begått förseelsen - inte lämnas utanförförfarandet i de fall han inte är fordonsägaren. Med anledning härav vill jagbetona all del även enligt del av mig förordade sanktionssyslemet är förarensom en belalningsanmaning försl riktas till, genom alt parkeringsanmärkningen -liksom enligt dagens syslem - skall lämnas till föraren eller fästas påfordonet (jfr under 8.6). 1 allmänhet används också fordonen - i den mån de inleförs av ägaren - av en denne närstående person, vanligen en familjemedlem elleranställd. Ägaren har därför som regel inga svårigheter all utröna vem som harfört bilen. Om sanktionen för parkeringsöverträdelse är en avgift kan ingaprincipiella invändningar göras mol atl ägaren riktar regresskrav mol den somverkligen har fört bilen. När det gäller långtidsförhyrda fordon uppslår ingaproblem med all göra regresskraven gällande. Något svårare släller del sig vid kortiidsför-hyrning.Jag anser emellertid inte atl problemen belräffande denna förhållandevis lillagrupp av fordon bör få hindra genomförandet av en i övrigi angelägen reform.Del lorde - som erfarenheten från våra nordiska grannländer visar - inle varanågon slörre svårighet för uthyrningsförelagen att ekonomiskt säkerställa sigför kundernas eventuella parkeringsöverträdelser. Vissaproblem uppkommer när det gäller utlandsregislrerade fordon. Dessa problem är inleheller helt lätta alt bemästra. Med hänsyn till atl denna grupp av fordon ärrelativt liten anser jag emellertid att man bör undvika en speciell reglering.Jag återkommer senare (avsnitt 8.10) till denna fråga. Medhänvisning lill mina tidigare redovisade överväganden rörande behovet av enreform och om huvudpunkterna i en sådan förordar jag atl parkeringsbotssystemetersätts med etl avgiftssystem som innebär strikt ägaransvar i enlighet med vadjag nu har beskrivit. 8.4Omedelbar betalningsskyldighet och avgiftsförhöjning 1promemorian föreslås alt eventuella invändningar av fordonsägaren inte skallstoppa vidtagandet av sanktioner. 1 de fall då rättelse av en felaktigparkeringsanmärkning sker försl efler del all felparkeringsavgiflen har betalats,förutsätts återbetalning ske. Det har också anförts i promemorian all del kanövervägas all i något skede av förfarandet införa en förhöjning av avgiften föratl motverka ogrundade bestridanden, stimulera lill tidigare betalning ochtäcka myndigheternas extra kostnader för indrivning om betalning inle skerinom föreskriven tid. 1remissyttrandena har förslagel om omedelbar betalningsskyldighet godtagits avsamtliga remissinstanser. Riksåklagaren, , länsslyrelsen iGöteborgs och län samt har tillstyrkt atl regler om avgiflsförhöjninginförs. Prop.1975/76: 106 38 motiveringatt systemet kompliceras av en regel om avgiflsförhöjning -avstyrkt att sådanförhöjning införs, innan del föreslagna systemet har prövats. Jagdelar uppfattningen alt betalningsskyldighet oberoende av invändningar ärnödvändig för att komma till rätta med bristerna i det nuvarande systemet. Jag villhärvidlag hänvisa till vad jag har anfört om viklen av en rikligprioritering av samhällets resurser för brottsulredande och brottsförebyggandeändamål. Närdet gäller frågan om avgiftsförhöjning anser jag alt skäl i och för sig talarför införande av regler orn sådan förhöjning. Dels kan det anses rimligt attden som dröjer med att erlägga betalning utöver medgivna betalningsfrister fårbetala en - med nödvändighet schabloniserad - ersättning för de extrakostnadersom orsakas myndigheterna, dels kan sådana regler behövas för att ge tyngd åtbestämmelsen om omedelbar betalningsskyldighet. Jag anser emellertid - ilikhet med hovrält - att regler om avgiftsförhöjning inte bör införas,innan erfarenheter har vunnits av det nu föreslagna systemet och behovet av ensådan förhöjning kunnat klarläggas. 8.5Rättelse och bestridande m. mi. 1promemorian föreslås atl klagan över parkeringsanmärkning skall kunna prövas påolika sätt. Del ena innebär möjlighet alt efler hänvändelse till myndighet iomedelbart samband rned parkeringsanmärkningen på ett tämligen formlöst sättfå felaktiga parkeringsanmärkningar återkallade. Detta förfarande kallas ipromemorian rättelse och avses bli tillämpat endast då del är fråga ominvändningar vars bärkraft kan prövas så gott som och torde molsvaradet informella rättelseförfarande som liilämpas redan i dagens system. Beslut ifrågor om rättelse anses böra meddelas av personal vid lokal polisenhet, dvs.vaktkontor eller molsvarande. Vidare föreslås elt system för prövning avinvändningar som antingen inle har godtagits i rältelseförfarandel eller inleär av den enkla beskaffenhet atl de lämpligen kan prövas på del sättet. Deltaandra förfarande inleds med atl den som har fåll en parkeringsanmärkningskriftligen hos myndighet bestrider betalningsskyldighet, varefter myndighetengenom formligt beslut tar slällning lill framförda invändningar. Beslut isådana frågor bör enligl promemorian ankomma på polismyndighet, varvid behörighelatt fatta beslut bör tillkomma den som innehar eller uppehåller tjänst som polisöverintendenl,polisintendent, polissekreterare, poliskommissarie eller kriminalkommissarie.Talan avses sedan kunna fullföljas lill tingsrätt och därifrån till hovrätt. Delförutsätts dock för prövning all bevis om betalning bifogas besvärshandlingarna.1 promemorian förutsätts vidare all bestridande inges inom föreskrivenbetalningsfrist. Slutligen föreslås elt syslem för klagan över parkeringsanmärkningefter betalningsfristens utgång. Detla syslem förutsätter en ansökan om återupptagande.Sådan ansökan skall kunna bifallas om rättelse- eller bestridandeförfarandeinte har förekommit belräffande Prop.1975/76: 106 39 sammaparkeringsanmärkning och förseningen inle har orsakats av den klagande. Vidareanges alt ansökan skall kunna bifallas endasl om den görs så snart det varitmöjligt och senast från del kronofogdemyndighet riktal kravmot den betalningsskyldige. Om ansökan bifalls, handläggs sedan frågan på sammasätt som om del varil fråga om bestridande. Huvuddelenav remissinstanserna har lämnal promemorians förslag i denna del utan erinran.Stockholms kommun haremellertid förordat att klagan över parkeringsanmärkningprövas av kommunalt organ. har föreslagil atlparkeringsanmärkning läggs lill grund för ansökan om betalningsföreläggande ochalt invändningar mol parkeringsanmärkning prövas inom detla förfarande.Länsstyrelsen i Slockholms län har förordat alt frågor om felparkeringsavgift haiidläggsenligl vanliga civilprocessuella regler. Överåklagaren i Slockholms åklagardistriktoch länsåklagaren i län har föreslagit att talan mol beslul ianledning av bestridande skall föras i administrativ ordning. Enligtmin mening måste det givelvis finnas etl system för överprövning avparkeringsanmärkningar. Med tanke på ärendenas karaktär och frekvens finnsanledning alt i första hand söka utreda och pröva eventuella misstag i fråga omparkeringsanmärkningar hos annan instans än dorristol. Den i promemorianföreslagna ordningen med rättelse genom hänvändelse lill polisvaklkontor e. d.tillgodoser i hög grad önskan om elt enkelt och snabbt syslem för att klara ut.uppenbara misstag vid utfärdande av parkeringsanmärkning. 1 denna del har inteheller vid remissbehandlingen riktats någon kritik mol förslaget. Förslaget innebär också att del mera formella överprövningsförfarandel,som inleds genom bestridande av fordonsägaren, skall las upp av statligaorgan. Jag vill emellertid erinra om att en del remissinstanser har förordal enannan lösning. T. ex. har föreslagil all klagan överparkeringsanmärkning prövas av etl kommunalt organ. Någon naturiig och lämpligkommunal instans för en sådan uppgift synes emellertid f n. inle finnas. Molbakgrund härav och i avvaktan på hur andra liknande frågor om övergång tillavgiftssystem kommer atl få sin lösning bör man t. v. förlägga prövningen tillsamma organ som handlägger molsvarande frågor, dvs. polismyndighet och allmändomslol. Denavkriminalisering av felparkeringarna jag har förordal bör ha till följd alt domslolsprocesseninle ges brotlsmålskaraktär. Den vanliga tvistemåls-processen är emellertidenligt min mening - även om man beaktar de möjligheter till förenkladhandläggning som ges i lagen (1946:808)om lagsökning och betalningsföreläggande(ändrad senast 1974:183) och lagen (1974:8) om rättegången i tvistemål ommindre värden (ändrad senast 1974:387)- inte lämpad för mål av den typ som delnu är fråga om. Jag förordar därför atl handläggningen i stället får i huvudsakbygga på förfarandet enligl lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden(ändrad senast 1973:1155). Med hänsyn lill sanktionens ringa sloriek och artenav de frågor som kan Prop.1975/76:106 40 kommaupp lill bedömning synes del vara tillfyllest med en prövning i två inslanserutöver den som sker vid begäran om rättelse. promemorian föreslagna begränsningen av rätten att anföra bestridande till ihuvudsak tiden före betalningsfristens utgång anser jag inte behövlig. Ombetalningsskyldigheten - i enlighet med vad jag har förordal - gälleroberoende av invändningar, har den betalningsskyldige inte något intresse avatt dröja med bestridande. Den i departementspromemorian angivna sexmånadersfrislen,räknat från del all kronofogdemyndighet riktat krav mot den belalningsskyldige,skulle därmed inle gälla för ansökan om återupptagande ulan för bestridande.Härigenom kan del särskilda förfarandet i fråga om återupptagande slopas.Vidare bör det vara möjligt att i vissa avseenden förenkla det administrativaförfarandet, en fråga som jag strax återkommer till (avsnitt 8.6). Medavvikelse från promemorian vill jag också förorda atl betalning av avgifteninte görs till förutsättning för prövning av fullföljd talan. De regler somföreslagits om omedelbar betalningsskyldighet anser jag innebära tillräckligagarantier för alt betalning sker i rält tid. Detinledande skedet av förfarandet bör enligt promemorian kunna gestalta sigungefär som i det nuvarande parkeringsbotssystemet. Parkeringsanmärkningen böremellertid kompletteras med uppgifter om vilka myndigheter som upptar frågorom rättelse och bestridande.