prop · FZ03160 · 1975-12-31 00:00:00 — Mednuvarande rigorösa sekretesskydd framtvingas viss dubbel uppgiftsinsamling föratt myndigheterna för sin operativa verksamhet skall få tillgäng till erforderliginformaiion. De regler som föresläs medger alt uppgifter som av statistiskacentralbyrån inhämtats för statistiska ändamål kan utlämnas till vissamyndigheter för vissa ändamål om uppgiftslämnarna upplysts härom då uppgifternainsamlades. avser alt undersöka närmare i vilken utsträckningdenna möjlighet kan utnyUjas vad gäller miljöinformation. Kommerskollegiummenar alt man av vissa formuleringar i motiven till ifrågavarande paragrafmöjligen kan dra den slutsatsen att statistikinsam-lande myndighet skulle varaförhindrad att till annan myndighet utlämna sekretessbelagt material såvida ej nägotav i paragrafens andra stycke angivna villkor är uppfyllt eller samtycke tillutlämnande givits av den till vars förmån hemlighållandet gäller. Kollegiet utgärfrän att detta ej är ;s avsikt och att sälunda, även när det gällerstatistiska uppgifter, utlämnande till annan myndighet skall kunna ske med stödav lagförslagets 59 ij, dvs. liksom hiuills efter prövning i det enskildafallet. EnliglLO finns det i allmänhel myckel starka skäl för att driva hänsynen till denpersonliga integriteten sä långt som stadgandet i förslagets 35 S ger uttryckför. I speciella undantagsfall finns dock skäl att närmare väga hänsynen tillden personliga integriteten mot den nyttoeffekt, som ett genombrytande avhandlingssekretessen skulle innebära. Ett bättre utnyttjande av de registersom exempelvis förfogar över skulle 1975/76:160.Bilaga 3 104 kunnamedverka till att samband mellan sjukdomar och arbetsmiljöer uppdagades. Ellexempel pä vad som kan åstadkommas utgör de undersökningar som gjorts av ett cancerregisler.En förutsättning för att på ett framgångsrikt sätt bedriva sådan forskning äratt handlingssekreiessen i sådana undanlagsfall tillåts genombrytas. Det rörsig härom tillgång för forskare av register, där en personidentifiering i ettsenare stadium är helt nödvändig för att sambandet mellan sjukdomen ocharbetsmiljön skall kunna påvisas. Ett genombrytande av handlingssekretessenskall vägas mot de uppenbara nyttoeffekter som dylik forskning får för sloragrupper enskilda och framtida generationer, när det gäller att undanröjaorsakerna till yrkessjukdomarnas uppkomst. Lantbruksstyrelsenoch lantbruksnämnderna I , och diskuterarsekretessen för lantbrukets företagsregister. Alla de nämnda instanserna ärnöjda med den föreslagna regleringen utom lantbruksnämnden i Västernorriandslän, som ifrågasätter om inte registret i större omfattning än nu skulle kunnaanvändas för den fortsatta översiktliga kommunala planeringen. Att sekretesskyddet bryts genom bestämmelse i lag har inte mötts avnågon erinran. Däremot motsätter sig SCB att sådan bestämmelse meddelas iförordning. Enligt SCB kan en sädan möjlighet att bryta sekretessen inge orohos uppgiftslämnarna om tillföriitligheten av sekretesskyddet. Bestämmelsenatt utlämnande fär ske i enlighet med vad som meddelats uppgiftslämnarna ellerandra berörda i samband med insamling av uppgifterna har kommenterats av nägraremissinstanser. SCB anser att verkan av sädana meddelanden till uppgiftslämnarnaskall begränsas till uppgiftsinsamling som bygger på frivillighet. SCB finnerrimligare att om insamlade uppgifter krävs för skilda ändamål resp.myndigheter, detta kommer till uttryck i den författning som stadgar om denifrågavarande uppgiftsplikten. i anför att medorden "eller meddelats uppgiftslämnarna eller andra berörda i samband medinsamling av uppgifterna" lagstiftaren ger fullmakt åt en statistikinsamlandemyndighet alt själv bestämma över utlämnande av uppgifterna. OSK:s avsikt medden citerade frasen torde vara att öka sekretesskyddet. Den avsikten bör framgåockså av lagtexten, förslagsvis genom lydelsen "eller, om sådan föreskriftej givits, skriftligen meddelats" etc. erinrar om att bestämmelsen enligt motiven avser både frivilligauppgifter och sådana som den enskilde är skyldig att lämna. Lagtextensutformning kan därvid ge vid handen att det räcker med att den enskildeunderrättats om att en uppgift som han är tvungen att avge kommer att lämnasvidare för alt stalistiksekretessen skall brytas. Detta kan, enligt remissyttrandet,inle vara OSK:s avsikt. anmärker all utan stöd av lag eller förordning 1975/76:160. ettutlämnande av hemlig handling torde komma i fråga endast till annan myndighet.Bankföreningen anser att denna begränsning bör komma till uttryck i lagtexten.Industriförbundet m. fl. anför att andra stycket över huvud torde syfta endastpå utlämnande av handlingar mellan myndigheler. Detta bör, enliglremissyttrandet, klart anges. Bestämmelserna i tredjestycket om tidsgränser diskuteras utförligt av SCB. SCB konstaterar att enligtOSK:s intentioner hemlighållande av handlingar, innehållande uppgifter sominhämtats för statistiska ändamål, skall ske under hela de angivna sekretessiiderna.Det är därför, enligt SCB, något svårt att inse anledningen till atttidsgränserna inte gjorts absoluta. Även om de angivna "högsttiderna"i praktiken också blir "minimitider" kan den konstruktion som OSKföreslär inge oro från uppgiftslämnarnas sida och en känsla av att varautlämnade ät myndighetens godtycke. Med hänsyn till all inga nackdelar kan varaförbundna med att de angivna "högsttiderna" omvandlas till absolutatidsgränser, något som för övrigi förekommer i exempelvis 16 och 17 tjij iförslaget, anser SCB att de påtagliga positiva effekter som skulle uppslåhärigenom föranleder att de nämnda förändringarna genomförs. SCB noterar vidare attolika tidsgränser föreslagits beroende på om handlingen rör ekonomiska ellerandra personliga förhållanden, SCB är kritisk mot den föreslagnagränsdragningen. För det försia har gränsdragningen i sig inte den pregnans somkrävs för alt undvika framtida tillämpningsproblem. Vad som är en ekonomiskoch vad som är en personlig uppgift blir, särskill när det gäller uppgifterinhämtade från enskilda personer, en ofta svårbedömd gränsdragningsfräga. Fördel andra - och vad viktigare är - innehåller merparten av deindividstatistiska undersökningar som SCB och andra statistikproducenler utförfrågeställningar som berör enskildas både ekonomiska och andra intressen. Medandra ord innehäller handligar som inhämtats för sådana undersökningaruppgifter på vilka såväl tiugo-ärsgränsen som trettioärsgränsen enligt skulle bli tillämpliga. I den av åberopade levnadsniväundersökningensom SCB utför och för vilken, alltjämt enligt , den nuvarandesekretesstiden, , är alltför kort skulle vissa uppgifter bli offentligaefter en sädan tidsrymd. Frånsett att del renl praktiskt skulle skapa avsevärdaproblem all på begäran ta fram det material i den exemplifierade undersökningensom är offentligt och därvid hemlighälla det malerial, som har denlängre tidsgränsen för hemlighållande, ter det sig ur uppgiftslämnarnassynvinkel som stötande och inkonsekvent att vissa uppgifter som de lämnar vidett och samma tillfälle har kortare skyddstid än andra. Påpekas bör attföretagna känslighetsundersökningar klart visar alt enskilda individeruppfattar ekonomiska uppgifter om dem själva som mycket känsliga. Svårighetenför SCB att i samband med uppgiftsinsamlingen ge nöjaktiga upplysningar i delbehandlade avseendet och därmed få till slånd en förtroendefull samverkansynes uppenbar, SCB vill sammanfattningsvis som sin bestämda 1975/76:160.Bilaga 3 106 uppfaltninghävda att den sekretesstid om högst som föreslår för handling rörandeekonomiska förhållanden enbart skall avse uppgifter från förelag eller andraenheter som driver rörelse eller därmed jämförlig yrkesmässigt bedrivenförvärvsverksamhet. SCB delar den uppfattningen att uppgifter om ekonomiskarörelser och därmed likställda enheter inte kräver längre sekretesskydd än 20år. I åtskilliga fall kan det rent av utifrån allmänna övervägandenifrågasättas om inte en slörre öppenhet kring förelagsuppgifter än den som förnärvarande råder vore önskvärd. Från SCB:s utgångspunkter är det sälundasnarare vem uppgiften avser - individ eller annan - som bestämmer skyddstidenän vad uppgiften består av. SCBtar med utgångspunkt från att tjugo- och trettioårsgränserna blir absolutatidsgränser upp frägan när ett avgörande frän myndighelens sida kan fattas omförlängning av hemlighållande enligt 51 § LAH till maximalt . anger ibetänkandet att sä kan ske redan när uppgifterna inkommer, vilket måste vara hellföljdriktigt. Emellertid har SCB ett intresse alt i vissa fall redan på etttidigare stadium kunna lämna besked om vilken sekretesstid som kommer atttillämpas. I första hand är det en upplysning som uppgiftslämnare har intresseav redan vid dessas ställningstagande till huruvida de skall medverka i enaktuell undersökning. Del är också en informaiion som kan ha en påtagligbetydelse i samband med den provning enligt datalagen som datainspektionenskall göra av del personregister som en undersökning kommer att ge upphov lill.Bl. a. kan delta inverka på de föreskrifter som meddelas enligt datalagen innanuppgiftsinsamlingen påbörjas, SCB är medveten om all formella hinder föreliggermol att besluta om en viss sekretesstid för handlingar som ännu inte inkommit lillmyndigheten, men ser ä andra sidan inget hinder däri alt myndigheten medbindande verkan kan bestämma om sekretesstiden på basis av de frågor m. m. somen undersökning avser att fä svar pä. Känsligheten hos ett vissl material ärnågot som redan i förväg kan bedömas, vilkel de faclo är den situation somdatainspektionen regelmässigt befinner sig i. SCB förutsätter sålunda att fastställelseav tidsgränsen för hemlighållande med bindande verkan kan ske då inlervjuformuläro. d. fått sin slutliga uiformning. SCBkonstaterar med tillfredsställelse att SCB enligt den möjlighet till föriängningav sekretesstiden till 70 är som föreslagits kan anpassa sekretesstiden förmaterial som erhållits frän andra myndigheter till den sekretesstid som gällerför materialet hos den överiämnande myndigheten. Emellertid finns, enligt SCB,viss lucka i här ifrågavarande regelsystem som i del fortsattalagstiftningsarbetet bör täppas till. Till statistikproduktionen lämnasförfattningsenligt uppgifter i form av utdrag ur bl. a. allmännakriminalregistret, polisregistren och socialregistren. Någon tidsbegränsning avsekretessen förekommer inte enligt nu gällande författningar för uppgifter idessa register, och någon ändring därvidlag föreslås ej heller av . Följdenskulle då bli att här ifrågavarande uppgifter efler blir offentliga 1975/76:160. hosSCB men ej i registren. Ett sådant förhällande kan inle gärna accepteras, SCBvill framhålla att även i vissa andra paragrafer i sekreiessliden intebegränsats och detta kan leda lill moisvarande komplikationer i de fall dåhandlingarna lämnas till annan myndighet för statistisk bearbeining. Över huvudlaget bör stalistiksekretessen utformas så att hemligt material som överiämnasför statistikproduktion aldrig får ett sekretesskydd av lägre valör hosstatistikproducenten än det hade hos ursprungsmyndigheten, 36§ Kriminalregister m. m. Datainspektionenär kritisk mot den lagtekniska utformningen av paragrafen och anför. OSKanger (sid. 243) vilka regisler som avses med 36 § LAH samt tillägger att dealla finns inom Rl-systemel. En särskild förutsättning för tillämpligheten av36 § är vidare att, som det sägs i motiven (sid. 245), registret som sädantmåste vara författningsreglerat. Emellertid synes, enligt lagtextens lydelse,därunder kunna hänföras t, ex. lokala polisregister, som inte ingår i Rl-systemelmen som får anses vara reglerade genom polisregis-teriagen ochpolisregisterkungörelsen. 1 den män uppgifter om brott och brottspåföljderinförs i sådant socialregister som avses i socialregisterlagen synes 36 § efterordalydelsen bli tillämplig. Dessa båda exempel visar att lagtexten är oklarsåtillvida som den inle anger huruvida både registrets förekomst ochtillförandet av registeruppgifter måste vara författningsreglerade, och änmindre huruvida utlämnandet mäste vara författningsreglerat. Författningarnainom detia ämnesområde har mer eller mindre långtgående föreskrifter om vilkauppgifter som skall tillföras; ibland är del delegerat tillförvaltningsmyndigheterna att själva bestämma härom. Rikspolisstyrelsenanför att uppenbart behov föreligger av sekretesskydd förutom för centraltförda brottsregister även för de lokala polisregister som förs hos variepolismyndighet. Formuleringen i 36 § täcker inte helt dessa regisler eftersomde med stöd av I och 2 §§ lagen (1965:94) om polisregister m. m. innehålleruppgifter inte bara om brolt ulan även "om någons vandel i övrigt". -erinrar vidare om OSK:s angivna skäl för att uttrycket"som tillförts" har bibehållits i lagtexten. Styrelsen släller sigbakom dessa överväganden men konstaterar att den i 11 § andra stycketsekretesslagen använda formuleringen "lämnats till" måsle angesalternativt i den nya lagtexten. När det gäller dokument som lämnas tillrikspolisstyrelsen för databehandling förflyter nämligen i normalfallet 3-5dagar från det uppgiften inkom till dess den tillförts respektive register.Behovet av sekretess föreligger uppenbariigen redan då handlingen inkommertill den registerförande myndigheten. påpekarall dess straffregister inte helt finns inom RI-systemet. De i registretingående nykterheisvårdsuppgifterna ingår nämligen inte i Rl-sysiemet. Denämnda uppgifterna bör, enligt , alll fortfarande, i likhet medbrottmälsuppgifterna, omfaltas av sekretesskyddet. Prop.1975/76:160. I36 ij LAH torde därför få göras ett tiUägg av förslagsvis följande innebörd:"eller eljest uppgifter och anteckningar i straffregisterrörande fylleri och vissa andra brott". - Enligl kriminalvårdsstyrelsentäcks innehållet i dess centrala kriminalvårdsregister inte av den föreslagnaformuleringen. Medanledning av vad (s. 245) anför om registerbegreppet hänvisardatainspektionen till prop. 1965:18 s. 49 och JO 1974 s. 283. Där framgår attäven en i bokstavsordning efter namn förvarad aktsamling blir ett regisler. Deinte författningsreglerade register som finns hos domstolar och hos andra myndighelermed uppgifter om t. ex. disciplinära åtgärder diskuteras av någraremissinstanser. Datainspektionen sätter i fräga om inte rätten att över huvudtagel föra denna typ av belasiningsregister borde författningsregleras. Denförfattningsreglering som sålunda enligl datainspektionens uppfattning behövspå detta område bör i möjligaste mån minska utrymmet för sådana paragrafer som t.ex.133 § i körkortskungörelsen som lyder: "Närmare föreskrifter för lillämpningenav beslämmelserna om körkortsregislret meddelas av bilregisternämnden eflersamråd med slatens trafiksäkerhetsverk." Det kan numera med fog övervägasom det från integritetssynpunkt är lämpligt ati i alltför stor utsträckning överiåtatill enskilda myndigheter all besiämma om innehållet samt inhämtande ochutlämnande av uppgifter i "kriminalregisler". I vart fall borde intedetta frän integritetssynpunkt vara försvariigt vad angår de stora centralaregister som innehåller belastningsdala av det slag som anges i 36 § LAH. Postverketupplyser att inom verkets centralförvaltning och vid postdirektionerna försregister över posttjänstemän som i disciplinär väg meddelats bestraffning.Sekretesskydd för dessa register, vilket nu finns, är alltjämt motiverat. Kriminalvårdsstyrelsenfinner det betänkligt att på sätt som föresläs ge offentlighet åt innehållet idet stora fiertalet register som förs över myndigheternas disciplinäraåtgärder gentemot sina befattningshavare. Innehålleti centrala knmi-nalvårdsregisler bör, enligtkriminalvårdsstyrelsen, regleras i lag säsom fallel är beträffande övriga Rl-register,Samma siåndpunki intar datainspektionen. Rörandekörkortsregislret erinrar flera remissinstanser om den ändring (SFS 1975:201)som vidtagits i sekretesslagen av innebörd alt inle endast uppgifter ombrou är hemliga ulan även de belastningsuppgifter som utgörs av underrättelseroch anmälningar från nykterhels-nämnd, polismyndighet, länsläkare eller annanbeträffande bl.a. alkoholmissbruk och sjukdomstillstånd, Alla remissinstansersom uttalat sig i denna fråga, datainspektionen, trafiksäkerheisverket ochlänsstyrelserna I och , anser att densekretess som statsmakterna sålunda beslutat om även bör gällaframgent. Prop.1975/76:160. 1anslutning till den här behandlade frägan kan redovisas följande kritiskayttrande av i . Iakten i ett länsrättsmäl om körkortsomprövning förekommer om vartannat delsbelastningsuppgifter ur körkortsregislret (från och med sekretesskyddadei egenskap av registeruppgifter), dels offentliga domar och förelägganden medsamma uppgiftersom i körkortsregislret men i utföriigare form, delsföredragandens sammanställning av belastningsuppgifter ur register, domar,förelägganden och äldre (offentliga) akter ur /länsrättens arkivoch dels länsrättens offentliga beslut som återger åtminstone en del avbelastningsuppgifterna. - Rättsläget i fråga om belastningsuppgifter påkörkortsområdet är milt sagt oklart. Den föreslagna texten i 36 § är inteägnad att minska oklarheten. LänsslyrelsenI diskuterar frägan om utdrag ur centrala körkortsregistret och riksskatteverketsstraffregister, vilka har expedierats till länsrätt, hos denna förbli hemligaeller ej. Av nuvarande lagstiftning framgår ej, enligt , hur delförhåller sig härmed. Frågan bör nu lösas, yttrar , som intefinner behov av sekretess föreligga, när utdrag i behörig ordning hartillställts länsrätt i där anhängigt körkortsmål tillsammans medförundersökningsprotokoll och andra offentliga handlingar i vilka vederbörandestrafikförseelse ocksä behandlas. inställning till att införa möjlighet förden registrerade att ta delav uppgifter om sig själv delas av , datainspektionen ochJuridiska fakulteten vid . De två förstnämnda instansernaanser det riktigt att LAH ej upptar regler härom. vidLunds universitet vill emellertid ifrågasätta, om inte en annan lösning voreatt föredra. Bestämmelserna om partsoffentlighet i 61 § LAH skulle kunnakompletteras med på samma sätt utformade föreskrifter om rätt för den, om varspersonliga förhållanden uppgifter finns i allmän handling, att ta del av dessauppgifter. Missbruk skulle kunna förhindras genom förbehåll enligt 61 § LAH,varigenom den enskilde förbjuds alt lämna handlingen vidare eller yppa dessinnehåll. i anser det otillfredsställandeatt frägan om den registrerades rätt till insyn i hans egenskap av part intereglerats i samband med förvallningsreformen och all inte heller nu konkretalagförslag läggs fram. 37§ Handlingar som rör utlänningar och tillstyrker förslaget.Länsstyrelsen I erinrar om alt skadekravet - trots denutvidgning som det innebär att skadan kan avse även annan person än utlänningsjälv - har skärpts. rekvisils omfallning och utformning tillstyrkerlänsstyrelsen, dels därför att det är välmotiverat i sig att antalet fall därhandling skall hållas hemlig begränsas, dels därför att lokutionen är klarareoch följaktligen lättare att tillämpa än den nu i 14 § sekretesslagen angivna. 1975/76:160. Enligtkomimmfullinäktige i synes sekretesskyddet gä väl långt.Kommunfullmäktige säger sig ha förståelse för behovet av en särregel förutlänningar, eftersom många av dem är all anse som politiska fiyktingar. Medden uiformning som paragrafen fått är det emellertid ett mycket vidsträcktsekretesskydd som givits. Skyddet synes sträcka sig mycket längre än vad somerfordras av hänsyn till de olägenheter ett offentliggörande kan medföra för enpolitisk flykting. Ifrågavarande utländska medborgare får ett skydd för sinapersonliga förhållanden som inle ges ät svenska medborgare. Det kan därförifrågasättas om paragrafen inle bör omformuleras. Starktkritiskt mot förslaget till sekretesskydd, vilkel bedöms som otillräckligt,ställer sig invandrarverket. Verket erinrar inledningsvis om de ärendenrörande visering, uppehålls- och arbetstillstånd, avvisning, förpassning m, m.som ankommer på verket och fortsätter. Vidavgörandet av sådana ärenden måste den beslutande myndigheten ofla ha ett beslutsunderlagsom, med hänsyn till den vitala betydelse beslutet har för den delberör eller hans anhöriga, är helt klarläggande beträffande sökandens ochibland även hans anhörigas personliga förhållanden. Materialet beslår tillstörsta delen av uppgifter lämnade av den sökande i ansökningshandling ellervid polisförhör. Del kan kompletteras med uppgifter av andra som kännersökanden eller av polismyndighets ulredning angående visst förhållande somberör sökanden. Dennakartläggning av en utlännings personliga förhållanden som görs föratt han skallkunna beviljas tillstånd att vistas i landet saknar av naturiiga skäl moisvarigheibeträffande svenska medborgare. Med utgångspunkt från den av statsmakternafastslagna jämlikhetsprincipen beträffande invandrare och infödda bör detta ioch för sig vara skäl tillräckligt för att handlingarna som regel skall varahemliga för andra än dom som ärendet angår. Detär viktigt att utlänning som kommer till och som på grund av sinaerfarenheter i det land varifrån han kommit kanske känner misstro lillmyndigheter överhuvudtaget, kan upplysas om att hans utsagor om sina personligaförhållanden är skyddade frän allmänhetens insyn enligt sekretesslagen.Utlänningen mäste kunna räkna med att uppgifterna inte missbrukas. Annarsriskeras lätt att han lämnar ofullständiga eller rent av felaktiga uppgiftermed oriktiga beslut som följd. i vid hörandet av utlänning kan hänvisa till det skyddsekretesslagen ger har säkeriigen slor betydelse i förevarande sammanhang. intog i sitt förslag samma principiella ståndpunkt som OSKoch föreslog att offentlighetsintresset skulle vara det primära och skyddel förutlänningarna det sekundära. Dåvarande ansäg atten sådan konstruktion skulle försvaga skyddet och avstyrkte förslaget härutinnan.Invandrarverket har inte anledning inta någon annan ståndpunkt. Allmännahandlingar skall enligt tryckfrihetsförordningen vara offentliga. a. gjorts i 14 § sekretesslagen till skydd för den enskilde, som själv kansätta paragrafen ur spel genom att ge sitt samtycke till att handling angåendehonom lämnas ut. 1 enlighet härmed lämnar verket ut handlingar som är hemligaenligt 14 § sekretesslagen till utlänning eller hans befullmäktigade ombudeller till annan person om utlänningen ger Prop.1975/76:160. Enligt samma bestämmelser kan sädan handling lämnas ul ävenutan utlänningens samtycke om med hänsyn till ändamålet och omständigheterna iövrigt, Uygghei kan anses vara förhanden, alt det ej kommer ati missbrukas tillskada eller förklenande för den vilkens personliga förhållanden i handlingenavses eller hans nära anhöriga. Vidprövningen skall sålunda tas hänsyn till för vilket ändamål handlingen begärsoch till omständigheterna i övrigt och mot bakgrund härav skall bedömas omtrygghet föreligger för att uppgifterna inte missbrukas. Med missbruk avses häralt utlänningen eller hans nära anhöriga skadas eller förklenas. Med hänsyn lillden restriktiva uiformning bestämmelsen har utlämnas handlingarna utan vederbörandessamtycke endast i undantagsfall. Mestadels sker det till seriösa forskare somkan förete rekommendation av studieledare vid universitet eller annanläroanstalt. Utlämnandet sker därvid som regel med förbehåll att handlingarnainte får redovisas på sådant sätl att utlänningen kan identifieras. Ofta är detfråga om slora serier utlänningsdossierer som redovisas statistiskt. På såsätt låter sig dessa handlingar hanleras utan all det ger berättigad anledningtill misstanke att någon kommer till skada. förslag godtas blir situationen en annan. Förutom alloffentlighetsprincipen sätts i förgrunden har den inskränkande bestämmelsengjorts sä begränsad att en tillämpning i praktiken synes helt omöjlig. Visseriigenföresläs att skaderekvisitet skall vara uppfyllt om det kan "befaras"föreligga. Detta synes innebära all beslutsfattaren lämnas tämligen stor handlingsfrihet. Kravetpä skada har emellertid skärpts väsentligt mot vad som gäller.