prop · FZ03135 · 1975-12-31 00:00:00 — Jaghar tidigare (3,1,4) redogjort för vissa upphovsrätlsliga regler och dessareglers belydelse för författare, konslnärer och andra upphovsmän saml utövandekonslnärer och fotografer. Grundtanken i den upphovsrätlsliga lagstiftningenär all det konstnäritga och litterära skapandet i alla dess uttrycksformer börges ett rimligt skydd. Rättsreglerna är sä utformade all upphovsmannentillerkänns del:; en principiell ensamrätt all förfoga över sill verk genom allframställa exemplar av det och genom alt göra det tillgängligt för allmänheten,dels: ett skydd för sina ideella intressen. mäste han dock tålavissa inskränkningar i sin ensamrätt bl, a. till förmän för kulturella ellerandra samhälleliga intressen. Delhar i olika sammanhang framhållits alt gällande beslämmelser i vissa 1975/76:135 203 fallkan verka hämmande pä en önskad användning av skyddade verk. Sä är fallet, hardet angetts, när del gäller möjligheterna all utnyttja många av de tekniskahjälpmedel, såsom foiokopiering, mikrofilmning, band- och videograminspelning,som har fäll stor belydelse för reproduktion och distribution avupphovsräusligl skyddade verk. Önskemål har därför förts fram om en meraändamålsenlig anpassning av lagstiftningen till de möjligheter som finns attanvända de tekniska hjälpmedlen. Det har därvid framställts som myckel viktigtatt man försöker nä en ordning som inle är för komplicerad eller svär att skötaoch som inle heller medför orimligt stora administrativa kostnader. Samtidigthar det betonats alt konstnärerna och samhället har ell gemensamt intresse avatt tillkomsten av konstnäriiga verk stimuleras liksom all skyddade verk när ensä stor publik som möjligt eller på annat sätt kommer till största möjligaanvändning. Detär enligt min mening ett självklart önskemål att upphovsmannen skall kunnaförsörja sig på sina konstnäriiga prestationer. Del skydd som lagstiftningenger dessa prestationer ar därvid givetvis av stor belydelse. måsteman dock ha i minnet att vissa inskränkningar i upphovsrätten är nödvändiga,dels av praktiska skäl, dels utifrån allmänna samhällsintressen. Ivilken form upphovsmannen skall få ersättning för sina prestationer måsteavgöras under beaktande av många olika faktorer. Jag vill peka på alt det ipraktiken kan visa sig svårt att finna former för att ge upphovsmannenersättning i förhållande till hans individuella arbete. I vissa situationerkan ersättningen därför ges en kollektiv form, Upphovsräilslagstiftningen,som diskuterats livligt i olika sammanhang, har sedanslutet av setts över i vissa delar. Motbakgrund av förslagen i de båda nordiska belänkandena(NU 1973:21) Upphovsrätt IFotokopiering och bandinspelning särskilt inom undervisningsverksamhet och (NU1974:19) TV över gränserna Slutrapport har nordiska ministerrådet tagit uppfrågan om upphovsrättens funktion i ett vidare kulturpolitiskl sammanhang.Ministerrådet fattade beslut om en översyn av den nordiskaupphovsräilslagstiftningen och antog vissa riktlinjer som skall ligga tillgrund för revisionsarbetet. Delta bör enligl ministerrådets beslut bedrivas iform av nationella kommittéer. Direktiv för en svensk sådan kommitté tordekomma all utfärdas . Enliglde nämnda riktlinjerna skall den allmänna översynen av upphovsrätten innefattaen systematisk genomgång av lagstiftningen på området. En allmän strävan vidreformarbetet bör vara att främja ell större och mera rikhaltigt kulturutbud. mån det är förenligt med gällande internationella konventioner bör ökademöjligheter skapas all utnyttja skyddade verk utan individuellt samtycke frånrättsinnehavaren och mot vedertag i kollektiv form. Den individuellaupphovsrätten måste dock alltjämt vara lagstiftningens utgångspunkt.Utredningsarbetet kommer sannolikt att inledas med en närmare kartläggning avde problem och svårigheter som 1975/76:135 204 dennuvarande lagstiftningen skapar. Denna kartläggning kan antas komma all ske isamarbete med organisationer pä upphovsmännens område liksom med dem som istörre omfattning ulnyttjar upphovsrältsligl skyddade verk och prestationer. ,som visseriigendiiskuterar vilka allmänna krav som bör ställas påupphovsräilslagstiftningen, har - med hänsyn lill att den dåvarande nordiskaupphovsrältskommiltén hade i uppdrag alt göra en översyn av den nordiskalagstiftningen pä området - begränsat sig till alt framföra vissa synpunkter pädenna lagstiftning. Jag har tidigare (3,2,2) redogjort för dem. Defrågor som har aktualiserat är av det slaget alt de bör behandlas inomramen för den översyn av upphovsrättslagstiftningen som skall påbörjas.Kulturrådets förslag i denna del jämte remissyttrandena bör därför överiämnaslill den svenska kommittén. Kuliurrådettar upp principiella frågor om konstnärsutbildningens inriktning ochdimensionering. Rådel behandlar även det växande behovet av fortbildning ochvidareutbildning för olika konstnärsgrupper. Vid sin behandling av vad mankallar kulturförmedling föreslår rådet också nya utbildningsinsatser av olikaslag. Utbildningenpå kulturområdet har Ijehandlals av fiera olika utredninganOlika förslag har lagts fram och fler väntas . Enligt minuppfattning är del lämpligt alt här kort redovisa det aktuella utredningslägetoch summera de ställningstaganden lill olika förslag som gjorts. Utbildningenpå kulturområdet som helhet genomgår nu en betydande utveckling och omdaning.Parallellt med de särskilda utredningar som arbetar pä området pågårförberedelsearbetet med reformeringen av högskoleutbildningen enligtriksdagens beslut . Detär under delta skede särskilt angelägel att betona att konsinärsut-bildningensprimära målsättning inte får förioras ur sikte. framhåller allkonstnärsutbildningen domineras av målet alt stimulera den konstnärligamognadsprocessen och ge de studerande möjligheter au förverkliga sinakonstnäriiga intentioner. I propositionen om reformering av högskoleutbildningen(prop. 1975:9) framhöll jag att yrkesförberedelsen i utbildningarna påkulturområdet i förhållande till annan högre utbildning har som särskilt målalt ge de studerande möjligheter till egna praktiska konstnäriiga erfarenheteroch alt bidra till utvecklingen och förnyelsen av de konstnäriiga uttrycksmedlen.Jag betonade att den konstnärliga utbildningen således i sig själv är enskapande process som inte i alla avseenden kan och bör bedrivas på ett i förvägplanerat sätt. Delta mäsle få påverka sättet all organisera studierna liksomocksä utformningen av de planer som styr utbildningens innehåll ocharbetsformer. Prop.1975/76:135 205 ochhänvisade särskilt till att frägan hur långt del är möjligt och lämpligt allanpassa studieorganisationerna på kulturområdet lill en enhetlig studieordninginom högskolan skall studeras före beslut i ärendet (UbU 1975:17, rskr1975:179), Kulturrådetframhåller all den konstnärliga utbildningen självfallet bör utformas pä ettsätt som motsvarar de krav den framtida yrkessituationen ställer. Underutbildningen bör de studerande möta situationer som de kommer alt ställasinför i sin framtida yrkesutövning. Utbildningen bör också ge kännedom omsamhällets sociala och ekonomiska struktur. Jagdelar kulturrådels uppfattning. Dessa uppgifter för konstnärsulbildningeningår som tydliga element i den utveckling av olika områden inom utbildningensom nu pågår. Fleraärs utredningsverksamhet vad gäller den konstnärliga utbildningen pä bild- ochformområdet håller pä att avslutas. Jag har i budgetpropositionen /77bl, a, tagit ställning till förslag rörande konstnärsulbildningen vidkonsthögskolan och den konstindustriella utbildningen vid konstfackskolan.Ställningstagandena rör också utbildningen vid och Konslindustriskolani , Jag förordar därvid alt frågan om förstatligande av Valandskonstskola och Konslindustriskolan tas upp i sådan lid att ett ändrathuvudmannaskap i förekommande fal) kan genomföras , dvs.den tidpunkt dä högskolereformen skall börja genomföras (prop. 1975/76:100 bil.10 s. 118-134). Utbildningenvid bör enligl mina ställningstaganden fortsätta med sammainriktning och i samma former som . Den skall alltså förbereda för enyrkesverksamhet som fritt verkande bildkonstnär. Förhandlingar medKonstakademien pågår vad gäller följderna av högskolereformen för akademinsoch del. Utbildningenvid kan leda till mänga slags yrkesuppgifter inom konstnärligformgivning och gestaltning. Utbildningsområdet, som således är långt ifrånenhetligt, kan delas in i studievägar för designutbildning,konslhantverksutbildning och fri konstnärlig utbildning. De riktlinjer som jagförordar i budgetpropositionen innebär all delta utbildningsområde även ifortsättningen bör hållas samman. får således i stort settbehålla sitt nuvarande breda utbildningsprogram men de olikaulbildningsformerna skall utvecklas och differentieras för all bättre motsvaradel moderna yrkeslivets krav. Utbildningenför fri konstnärlig yrkesverksamhet bör bedrivas med speciell inriktning moluppgifter inom miljögestaltning, t. ex. konstnäriig gestaltning av denoffentliga miljön. Jag kommer senare (10.4.2) att ulveckla min syn pä bildkonstnärernasmedverkan i arbetsuppgifter av detta slag. Vid1975 års fattades beslut att leckningslärarutbildning skall starta iUmeå /77. Statsrådet har behandlat den nyautbildningen i prop. 1975/76:89 om lärarutbildningens dimensionering ochlokalisering m. m. 1975/76:135 206 1973års expertgrupp för konstulbildning (U 1973:05) kommer attavge ett förslag om högre utbildning av fotografer. Jaghar i budgetpropositionen /77 också tagit ställning till vissa frågorsom rör utbildningen inom scenområdel. Beiräffande grundutbildningen vidstatens scenskolor föreslår jag att utbildningens omfattning, innehåll ochuppläggning ses över. Genom beslut tidigare denna dag har regeringen gettslatens kulturråd och UKÄ i uppdrag alt i samråd göra denna översyn. I arbetetingår bl. a. alt undersöka i vilken utsträckning scenskolorna kan medverka inya slag av artislutbildning, t. ex, utbildning av variléartisler (prop,1975/76:100 bil, 10 s, 152-154), Utbildningenpå scenomrädet omfattar ocksä den utbildning som f, n, övervägs avdansarutrednlngen (U 1973:09), Utredningen, som skall avge förslag rörande delsförberedande utbildning, dels yrkesutbildning för dansare, kommer enligt vadjag har erfarit all avsluta sitt arbete under innevarande år. Utbildningenpä musikomrädet utreds av organisationskommittén (U 1970:60) för högremusikutbildning (OMUS), Både musiklärarulbildning och annan pedagogisktinriktad musikutbildning liksom musikemlbildning av olika slag ingår ikommitténs uppdrag, OMUS, som arbetar utifrån en brett upplagd undersökning avmusikens roll i samhället, kommer all lägga fram ellpnncipförslag med riktlinjer för hela del återstående reformarbetet, OMUSskall också svara för den fortsatta detaljplaneringen. Uppdraget skall förkommitténs del vara slutfört före utgången av juni månad 1977. Efterfråganpå fortbildning och vidareutbildning på kulturområdet har ökatkraftigt. Flera utredningar kommer att lägga fram sinaförslag i dessa frågor. kommer expertgrupp förkonstutbildning med ett förslag som rör fortbildning och vidareutbildning förkonslnärer inom bild- och formområdel. Ungefär kommer OMUS, som jagredan nämnt, att i sitt principförslag redovisa behovet av fortbildning ochvidareutbildning på musikområdet. Vid prövningen av dessa förslag bör hänsynlas till synpunkter på behovet av utbildningsinsatser av deltaslag. Denökade efterfrågan på fortbildning och vidareutbildning har bl. a. lett till altdramatiska institutet begärt och fäll möjlighet att tillämpa ell flexibeltsystem för fördelning av resurser mellan grundutbildning och olika former avfortbildning och vidareutbildning. 1 den framlagda budgetpropositionenhar jag förordat all den försöksverksamhel med fortbildning ochvidareulbildning vid statens scenskolor som pågått fär fortsätta ochatt skolorna i samband därmed får tillämpa samma slags resursför-delningssystemsom dramatiska institutet (prop. 1975/76:100 bil. 10 s. 152-154). Kulturrådetdiskuterar ocksä konstnärsulbildningens dimensionering. Rådel framhåller alldimensioneringen i hög grad måste bestämmas 1975/76:135 207 utifrånen allmän bedömning av del aktuella försörjningslägel för olika konsinärsgrupperoch av de effekter som ökade samhälleliga insatser på kulturområdet kan länkasfå. Enligt rådets mening bör man under dessa förhållanden inte med kortaintervaller vidta några större förändringar vad gäller den konstnäriigautbildningens omfattning. Ävenvad gäller dimensioneringsfrägan kommer synpunkter alt kunnabeaklas vid prövningen av förslag som väntas . OMUS och 1973ärs expertgrupp för konstulbildning kommer med förslag inom sina resp. områden.Dimensioneringen av utbildningen på scenområdet ingår, som jag tidigare nämnt,i del översynsarbeie som startat. Delutrednings- och reformarbete som jag kort har redovisat är av slor belydelseför utvecklingsmöjligheterna i kulturlivet. Den ökade yrkesförberedelse,breddning och utblick som anser vara nödvändig ikonstnärsulbildningen är ett grundläggande tema i del pågående arbetet. Den nyahögskoleorganisationen bör ocksä medföra ökade möjligheter lill samverkanmellan konsinärsutbildningarna och lill lokala initiativ i linje med denutveckling som och remissinstanserna förespråkar. Jagskall också något beröra förslag om utbildning inomkulturförmedlingens område. avser en rad olika aktiviteter som syftartill att föra människor i kontakt med kulturell verksamhel av olika slag.Begreppet används sålunda för all beteckna såväl olika administrativa ochorganisatoriska åtgärder för att göra kulturutbudet tillgängligt som insatserav pedagogisk och aktiverande karaktär. konstaterar altkullurförmedlande uppgifter ingår i många olika slags verksamhet. Jaginstämmer med de remissinsianser som menar all analys avkuliurförmedlingens syften och uppgifter är ofullständig och alt de praktiskaslutsatserna, bl.a. i vad avser insatser på utbildningsområdet, därför blirganska vaga, Mina synpunkter pä förslagen är därför av principiellt slag. Jagdelar uppfattning att någon egentlig längre grundutbildning förkullurförmedlande uppgifter inle bör införas. Verksamhetsfältet är så stort ochmångsidigt alt man i stället bör inrikta sig på mer differentierade insatser.Liksom utgår jag då ifrån alt kullurförmedlande uppgifter normaltingår som en bland flera arbetsuppgifter och all utbildningen således riktarsig lill yrkesutövare pä olika områden som redan har en gedigen utbildningeller erfarenhet inom huvudområdet för sin yrkesutövning. Utbildningen kommerdärför ofta alt fä karaktären av vidareutbildning eller fortbildning. Jagavslår i delta sammanhang från alt ta ställning till konkretaförslag till utformning och uppläggning av en utbildning på detta område,Enligl min uppfattning måste utbildningen både till innehåll och form varastarkt verklighetsanknuten. Delta betyder att jag anser det nödvändigt all låtapersoner med egna praktiska erfarenheter av kullurförmedlande verk- 1975/76:135 208 samhetmedverka både när man definierar utbildningsbehoven och praktiskt utformarutbildningen. Jagdelar uppfattning all folkhögskolorna är lämpliga huvudmän för enbetydande del av den utbildning det här kan bli fråga om. Inom folkhögskolanfinns redan vissa erfarenheter av utbildning av delta slag. De fria former förutbildningen som folkhögskolan kan erbjuda är en fördel. Möjligheterna är godaför ett samarbete mellan folkhögskola och organisationer som har intresse förutbildningen. ,Åvenom utbildningen på kuliurförmedlingens område i första hand bör kunna föriäggaslill folkhögskola vill jag inte utesluta att del ocksä kan bli fråga om attanordna utbildning av delta slag inom den kommande högskolan. Det är ocksåangeläget att det finns kontaktvägar mellan folkhögskolornas utbildning påområdet och högskoleutbildningen. a, behovet av kontaktoch gemensamt utnyttjande av lärare mellan utbildning med denna inriktning vidfolkhögskola och den konstnärliga högskoleutbildningen. Möjligheterna tillkontaktvägar mellan folkhögskolorna och den nya högskoleorganisationen kommerall redovisas av folkhögskoleutredningen (U 1972:08), Kulturrådetnämner slutligen behovet av kurser som pä ell direkt och praktiskt planförbereder för speciella arbetsuppgifter inom olika områden avkulturförmedlingen och tar som exempel kurser anordnade av kulturinstitutioner,konstnärsorganisationer, studieförbund, cenlmmbildningar, lokalhållandeorganisationer, kursverksamhet för förtroendevalda i kommuner etc. För sådanakurser som anordnas av studieförbund, folkrörelser och andra organisationerföreslår kuliurrådet statligt stöd. Föregendel anserjag alt sådana kurser fyllereli behov. Jag äremellertid inte bereddatt förorda förslaget om ett särskilt statligt stöd till kursverksamheten utananser all redan existerande slalliga bidragsreformer bör anlitas även för deltaslags kurser. Stödet till studieförbundens centrala verksamhel övervägs f n. avden tillsatta folkbildningsutredningen (U 1975:19), Jaghar tidigare (10.2.!) redovisat min principiella inställning lill hur samhälletsinsatser för all förbättra konstnärernas arbets- och försörjningssituation börutformas. Jag framhöll då i likhet med kulturtädet att samhällets åtgärder iförsta hand bör inriktas pä att öka arbetstillfällena för konslnärer och attförbättra möjligheterna alt använda konstnärliga verk och prestationer. Jagkonstaterade ocksä all del behövs direkla insatser för all stödja och stimulerakonstnäriig verk;5amhet. Kulturrådetframhåller all det är viktigt alt konstnärernas arbets- och 1975/76:135 209 inkomstförhällandenbringas i överensstämmelse med vad som gäller för andra yrkesutövare.Konstnärernas inkomster bör därför i möjligaste mån utgöras av ersättning förarbeie. Rådet framhåller vidare all ersättningen för konstnärligt arbeie,oavsett om detta arbeie ulförs inom ramen för en anställning eller på annalsätt, bör fastställas genom förhandlingar och avtal mellan konstnärsorganisationernaoch deras motparter. Vid sin behandling av upphovsrättsliga frågor uttalar sigkuliurrådet i allmänna termer för alt staten genom avtal med konstnärernasorganisationer efter centrala förhandlingar skall friköpa upphovsrältsliglskyddade verk för fritt nyttjande av samhälleliga institutioner ochsamhälleligt stödda organisationer. synpunkter har mottagitspositivt av remissinstanserna. Jagkan i betydande delar ansluta mig till resonemang. Som jag redanhar framhållit måste konstnärernas ekonomiska villkor i första hand förbättrasgenom att de ges tillfälle lill arbete. är det angeläget attkonstnärerna kan fä bättre ersättningar för sina prestationer. Huvuddelen avkonstnärernas inkomster kommer från de delar av kulturområdet där verksamhetenbedrivs i privat regi. All förbättra de olika former av ersättningar som härförekommer, löner, arvoden, royalties etc. är en central uppgift förkonstnärernas fackliga organisationen flesta utövande konstnärer, t. ex.skådespelare och musiker, har sådana arbetsförhållanden att ersättningen förderas arbete bestäms i kollektivavtal. De regler som gäller är de som i övrigtreglerar förhållandet mellan parterna på arbetsmarknaden. Om konstnärerna iframliden i ökad omfattning kommer att verka i någon form avanställningsförhållande kommer även möjligheterna all sluta kollektivavtal allöka vilket jag finner värdefullt. Jag kommer senare (10.3.4) alt föreslå attersättning för utställning i statlig regi skall bestämmas efler förhandlingarmed konstnärernas organisationer. Tankenalt i kollektiva former förhandla med konstnärernas organisationer för all fätill stånd ett fritt utnyttjande av deras verk saknar inle intresse. Som harframgått tidigare (10,2,2) kommer emellertid de upphovsrätlsliga beslämmelsernaalt ses över av en särskild utredning. Eventuella genomgripande förändringarpå delta område bör av naluriiga skäl anstå till dess utredningen har lagt framsina förslag. Iberedningen av förslag har kontakter och överiäggningar medkonstnärernas organisationer varit ett väsenligt inslag. De förslag som jagsenare kommer att redogöra för har ingående diskuterats med företrädare förkonstnärerna. Strävan har varit att uppnå samförståndslösningar vilket ocksåhar varit möjligt. Konstnärernas organisationer har således haft godamöjligheter att inom ramen för dessa överiäggningar påverka utformningen av debidrags- och ersättningsformer som bör finnas i fortsättningen. Frågan om merreglerade former för dessa överiäggningar har dock aktualiserats. Tanken harvarit att storieken på t. ex. biblioteksersättningen och olika stipendierskulle fastställas vid förhandlingar. En sådan utveckling av de nuvarandeförhandlingsliknande överiäggningarna kan givelvis diskuteras. 14 1975/76. 1975/76:135 210 förändringförutsätter emellertid att den rättsliga grunden för ersättningar och bidragförändras samt all del klariäggs vilka ersättningar och bidrag som skulle kunnaanses vara förhandlingsbara. De upphovsrällsliga bestämmelserna spelar därviden stor roll och här har som nämnts ett utredningsarbete påbörjats. Medhänsyn till vad jag här har anfört finner jag det inte akulellt alt nu överväganågra förändringar av de former i vilka statliga ersättningar och bidrag tillkonslnärer f. n. diskuteras med konstnärernas organisationer. Mångakonslnärer får en mycket god utkomst av sin konstnärliga verksamhet genom attderas verk eller prestationer röner en slor efterfrågan. För andra målmedvetetarbetande konstnärer är emellertid delta inte fallet trots ett intensivt ochkvalitativt högtstående konstnärligt skapande. Imånga fall är direkta samhällsinsatser en förutsättning för alt konstnäriigverksamhel skall kunna bedrivas. Slalen möjliggör genom ekonomiska lill-skollen omfattande och kvalificerad teater- och musikverksamhel. På samma sätt kandirekt stöd lill del enskilda konstnäriiga skapandet motiveras. Utrymmeför konstnärligt nydanande och experimenterande existerar på enkommersiell marknad. Del är emellertid angelägel att även konslnärer som inleomedelbart får gensvar i form av en efterfrågan kan få tillfälle au arbetaunder ekonomiskt trygga förhållanden. Det är rimligt alt arbetsmöjligheteribland garanteras för en avsevärd tidsrymd. Även konstnärer som vänder sig bred publik har behov av all frän lid till annan få ägna sig ål arbete somendast syftar till alt utveckla de konstnäriiga uttrycksmedlen. Förall säkra rimliga ekonomiska villkor för bildkonstnärsgruppen har förslag förtsfram om all införa ell syslem med s. k. visningsersäitning. a. i ett särskilt yttrande lill kullurrådets belänkande och av ett anlalremissinsianser. Systemet skulle, som det har presenterats av bl. a. KRO, kommaalt ha vissa likheter med biblioleksersättningen. Enligt förslaget skullestaten lill en fond avsätta medel som skulle betraktas som en ersättning förnyttjande av de verk som konstnärerna har sålt till offentliga organ ochinstitutioner. Bildkonstnärerna skulle själva ha del avgörande inflytandetöver användningen av medlen. Närman skall la slällning till hur ett syslem av del slag som bildkonstnärernahar aktualiserat skall utformas i praktiken ställs man inför flera svårigheter.Det gäller bl, a. att avgöra enligl vilka principer och beräkningsgrunder sommedel skall avsällas lill fonden. Några metoder som har bedömts somgenomförbara har inte redovisats vare sig i utredningsmaterialet, avremissinstanserna eller i de överiäggningar som under beredningsarbetet harförekommit med fackliga företrädare för bildkonstnärerna. Däremot har det varitmöjligt alt tillsamman,? med bildkonstnärernas fackliga representanter nåenighet om efter vilka regler som tillgängliga medel bör fördelas. Jagär inle helt främmande för uppfattningen att formema för ersättningar tillbildkonstnärerna för deras arbete inte alllid ger inkomster som slår i Prop.1975/76:135 211 proportionlill deras insatser inom kulturiivet. Det kan t, ex, hävdas att det faktiskanyttjandet av ett verk vid enstaka tillfällen inle har kunnat förutses vidförsäljningen. Detär väsentligt att målmedvetet arbetande bildkonstnärer kan bedriva sinverksamhet på rimliga ekonomiska villkor.