prop · FY0320 · 1975-12-31 00:00:00 — De närmareformerna kan utarbetas inom , om detta får denorganisation som föreslagits. Både beställnings- och stipendieförfarande ärtänkbara som medel för att få igång en försöksproduktion. Utredningen föreslåratt får i uppgift att utarbeta en detaljerad planför försöksverksamheten inom en kostnadsram av I . Vid behov bör få iuppdrag att förbereda ett lagerstöd för denna litteratur motsvarande det somföreslagils för klassiker. Utredningen har föreslagit att tre specialnämnder (förresp, ny skönlitteratur i översättning, klassiker och barn- ochungdomslitteratur) samt en grupp av särskilt sakkunniga (för facklitteraturen)inrättas för fördelningen av det selektiva utgivningsstödet. Nämnderna börorganisatoriskt och administrativt hållas samman inom ramen för statens kulturråd.Besluten bör fattas av personer med dokumenterad sakkunskap på området, vilkasuccessivt byts ut. För att fullgöra sekretariatsfunktionen åt dessa nämnderoch sakkunniga krävs ett kansli med tre handläggande tjänstemän och enkontorist. Kansliet bör också ha uppgiften att utvärdera övrig statliglitteraturfrämjande verksamhet och följa utvecklingen i stort inomlitteraturområdet. Utredningen konstaterar att de tre största svenskauppslagsverken realiserats och slutsålts , Efter dennalagerrensning återstår endast ett fåtal mindre verk på marknaden. Något nyttstörre verk är inte att vänta då utgivningen är alltför kapitalkrävande och riskabelför att ett enskilt svenskt förlag skall våga en sådan satsning. Tanken att påinternationell basis skapa uppslagsverk för den svenska marknaden till lägrekostnad och med mindre risker för utgivarna är ur flera synpunkterotillfredsställande. Möjligheterna till samarbete på det nordiska planet böremellertid kunna prövas i större utsträckning än . Utredningen finner det väsentligt att en ny svensknationalencyklopedi kan utges och anser att staten måste ta ansvar för attdetta sker. Det är också väsentligt att en dylik ges möjlighet tillbred spridning, vilket förutsätter ett lågt pris. Om ett verk på 20 band å 750sidor skall kunna säljas för , förutsätter detta en total subvention påca 20 milj. kr. Med en produktionstid skulle då ett ärligt bidrag på 2milj. Tre huvudalternativ föreligger enligt utredningens meningför att ombesörja utgivningen av ett dylikt uppslagsverk. Staten kan samverkaantingen med ett förlag eller med flera förlag, eller den kan ta på sig helaansvaret och utnyttja ett statligt förlag eller en myndighet för ändamålet.Utredningen föreslår att statsmakterna låter utreda de problem, somsammanhänger med en statssubventionerad encyklopediutgiv-ning. Denna utredningbör föreslå lämplig företagsform och väga några olika kostnadsalternativ motvarandra. Den företagsform som väljs bör också kunna ta hand om annan utgivningav stora verk som facklexikon, vetenskapliga samhngsverk O. dyl. 4.2.2.9 Företagsstrukturen inom förlagsområdet Förlagskoncentrationen är betydande inom flera viktigautgivningskategorier. De föreslagna stödformerna bör därför utformas så attde hämmar förlagskoncentrationen och samhället bör därutöverfrämja nyetablering av förlag samt mindre förlags fortbestånd och utveckling. 1förslagen till produktionsstöd har hänsyn tagits till detta. Arkersättningsmodelleninnebär att mindre förlag får en relativt sett gynnsammare ställning, eftersomkapitalbehovet blir mindre då den ekonomiska risken att ge ut en bok minskar.Regeln om att inget förlag skall kunna erhålla av det sammanlagdastödet till svensk skönlitteratur bör motverka förlagskoncentrationen.Utredningen rekommenderar också att nämnderna som skall fördela det selektivastödet eftersträvar mångsidighet i förlagshänseende. De former för produktionsstöd som utredningen föreslår ärneutrala i förhållande till olika företagstyper på förlagsområdet. Utredningenfinner det önskvärt med en tävlan mellan olika företagstyper även i framtiden.Om de nu dominerande privatägda företagen försummar viktiga utgivningsuppgifter,kan det vara angeläget att andra förlagstyper vidgar sina insatser. Utredningenframlägger inget särskilt förslag om gynnande av folkrörelseförlagen, men menaratt deras särskilda problem kan behöva uppmärksammas vid utformningen av detstatliga stödet till folkrörelserna. De väsentligaste förutsättningarna för mångfald iförlagshänseende ligger emellertid inom branschen själv. De gemensamma avtalenmed bokhandeln och dennas självständiga ställning garanterar relativt godaförsäljningsmöjligheter för de mindre förlagen. Utformningen av Seeligsverksamhet är av stor betydelse för småförlagens arbetsvillkor. Branschensagerande i dessa frågor bör därför följas även i fortsättningen. Utredningen anser dock att även direkta statliga insatsermåste göras för att garantera en spridning av utgivningsbesluten. Därförföreslås inrättande av en särskild fond med uppgift att dels stödja nyetableringav förlag, dels förbättra förutsättningarna för mindre och medelstora förlag.Fonden bör i sitt arbete beakta behovet av olika förlagstyper och därvid ocksåfrämja etablering av regionala förlag. Vidare bör den underlätta möjligheternaatt ge ut böcker på eget föriag och ta hänsyn till de språkliga minoriteternassärskilda problem, i fondstyrelsen bör inte bara ekonomisk utan ävenkulturpolitisk erfarenhet vara samlad. börvara representerad i styrelsen. Verksamheten bör i första hand inriktas på utlåning avpengar. Ett stort risktagande bör kunna tillåtas, och amorterings- ochräntevillkoren bör kunna göras mycket fördelaktiga. Utredningen räknar med entotal årlig utlåning av 3 milj. kr., och anser att underskottet i ett sådantfall inte bör överskrida . Trots att det utländska inflytandet på den svenskaförlagsmarknaden är begränsat och huvudsakligen förekommer på postorder-,bokklubbs-och massmarknadsområdena, anser utredningen risker föreligga att utländskakapitalintressen kan söka sig till den svenska förlagsmarknaden.Ätskilliga svenska förlag är dock aktiebolag med s. k. utlänningsklausul, enligt vilken regeringen måste ge sitt tillstånd om av aktiekapitalet överförs i utländsk ägo. Enförsäljning kan förbjudas, om den skulle strida mot väsentliga allmännaintressen. Enligt utredningens mening skulle en försäljning av ett viktigtsvenskt förlag till utländska intressenter strida mot sådana allmännaintressen. Utredningen anser att den statliga utredningen omutländska övertaganden av svenska företag bör ta upp frågor som berörutländskt inflytande inom olika mediesektorer och särskilt prövaförutsättningarna att genom lagstiftning begränsa utländska intressensmöjligheter att påverka den svenska bokutgivningens inriktning. Enligt direktiven skall utredningen även behandla fråganom förmed-Ung av noter genom försäljning och biblioteksverksamhet. Utredningenhar sökt använda modeller och idéer som legat till grund för utformningen avhtteraturstödet vid behandlingen av denna fråga. Den har emellertid funnit attproblemen med handeln med noter är av sådan natur att de väsentligen måste sesoch sättas i samband med övriga förhållanden inom musiksektorn. Utredningenföreslår att statsmakterna genom teater- och musikrådet. Institutet förrikskonserter eller särskild sakkunnig låter utreda de särskilda problem som ärförknippade med utgivning och spridning av noter. 4.2.3 Försäljning av böcker Ägande av böcker har i jämförelse med lån vissaobestridliga fördelar. a. blir en av tiden oberoende och återkommandekontakt med boken möjlig, och läsandet kan göras mera aktivt. Barn och ungdomfår på ett naturligt sätt kontakt med litteraturen, om en boksamling finns ihemmet. En viktig iakttagelse i sammanhanget är att skillnaden i bokinnehav ärpåtaglig mellan olika socialgrupper. Utredningen anser det därför motiverat attstat och kommun försöker främja försäljningen av kvalitetsböcker. Den kvalificerade litteraturens andel av försäljningen harunder gått tillbaka jämfört med kiosklitteraturen. Detta kan delvisförklaras av prisförhållandena och försäljningsapparatens utformning. Relativtfåtaliga och ojämnt fördelade fackboklådor saluför kvalificerad men dyrlitteratur, medan ett stort antal jämnt spridda försäljningsställen tillhörandePressbyråns distributionsnät säljer billig kiosklitteratur. Utredningen finnerdessa markerade skillnader i hög grad olyckliga. Bokklubbarna har kraftigt expanderat ochblivit en allt viktigare kanal för den konstnäriiga skönlitteraturen. Frånvissa håll har framhållits att mera populära författare härigenom kan bliorimligt gynnade på andras bekostnad, men utredningen anser det nödvändigt attacceptera att böcker som kan väntas få stor efterfrågan på olika sätt görs mertillgängliga. Abonnemangsbokhandeln är den enda kanal som tillhandahållerbokköparen ett brett sortiment av kvalitetslitteratur och i allmänhetger god service. Det är därför enligt utredningen angeläget att förbättraförutsättningarna för abonnemangsbokhandelns fortbestånd och utveckling. Många boklådor har ekonomiska problem, men utredningenanser genomförda undersökningar visa att lönsamheten genomsnittligtsett var tillfredsställande och att likviditet och soliditet förbättrats under1960-talet. Ur samhällssynpunkt är det angeläget att bokhandeln inteblir helt beroende av ett strikt lönsamhetstänkande. Oavsett kundunderlaget börvarje bokhandel i princip kunna tillhandahålla alla efterfrågade böcker eller efter rekvisition och ge kvalificerad information ombokutbudet. Det är enligt utredningen önskvärt att varie kommuns centralort haren fullsorterad boklåda, och att det finns möjligheter att köpa kvalificeradlitteratur i större förortscentra. Utredningen vill inte förorda ett generellt ekonomisktstöd till bokhandeln, bl. a. på grund av de växlande förutsättningarna inombranschen. Prövning av stödbehovet bör i stället ske från fall till fall.Utredningen anser att kommunerna bör ta ansvar för den kommersiellabokförsäljningen på orten och i förekommande fall besluta om stöd. Tanken attkommunerna skulle kunna garantera invånarna bokinköpsmöjligheter har förtsfram från . Den omfattning i vilken kommunerna tar sigan detta problem torde bli avgörande för fackbokhandelns framtid. Olika alternativ är tänkbara för kommunalt ansvarstagandegentemot bokhandeln. Kommunen kan subventionera en existerande boklåda, den kanpå olika sätt stimulera till nyetablering eller själv sköta försäljningsverksamheten.Dessa stödformer förutsätter emellertid ett genomförande avkommunalrättskommitténs förslag i betänkandet (SOU 1971:84) kompetens.Förslaget avser rätt för kommunerna att stödja eller bedriva sådan viktigserviceverksamhet, som annars inte skulle förekomma inom kommunen. Utredningenär medveten om att kommunernas vilja och förmåga att stödja bokhandeln kan varaväxlande, och att det ofta kan vara boklådor i de ekonomiskt mest trängdakommunerna som behöver hjälp, men anser det vara svårt att finna medel atträtta till denna obalans. Utredningen vill också fästa kommunernas uppmärksamhetpå den betydelse som de kommunala bokinköpen har för bokhandelns lönsamhet,och understryker att den vinst som ibland kan göras genom att gå förbi denlokala bokhandeln ofta är av kortsiktig natur. Det kommunala ansvaret för bokförsäljningen börkompletteras med vissa former av statligt stöd. Den i annat sammanhangbeskrivna litteraturstödsmodellen innebär att varje abonnemangsboklåda iprincip gratis får ett exemplar av varie boktitel som ges statligt bidrag. Deca 250 000 exemplar som enligt förslaget kommer bokhandeln till godo, har ett inköpsvärde av omkring 4 milj. kr.Utredningen anser att denna åtgärd knappast kan få någon större betydelse förbokhandelns lönsamhet, utan främst har betydelse för sortimentsbredden. Den kandock komma att innebära en lättnad för ekonomiskt trängda boklådor. Det årliganettostödet kan teoretiskt komina att uppgå till ca . per boklåda menutredningen framhåller att det faktiska stödet torde bli betydligt mindre. För attförbättra bokhandelns lånemöjligheter har ett finansieringsinstitut inrättatsi Svenska bokförläggareföreningens regi. Detta beräknas få enutlåningskapacitet av 9 milj. kr. och kommer att tillämpa sedvanliga villkorvad beträffar ränta och amorteringstid. Genom alt förlagen ställer upp som borgensmänkommer lån till boklådor att kunna beviljas i en utsträckning som annars intevarit möjlig. Utredningen anser att man från samhälleliga utgångspunkteräven kan motivera en utlåning som inte bygger enbart på företagsekonomiskaöverväganden. Därför bör staten genom bidrag till finansieringsinstitutet kunnaförändra lånebetingelserna. En avsevärd ökning av utlåningens totala omfattningbör kunna ske och lånevillkoren bör i vissa fall kunna förbättras vad beträffarräntesats och amorteringstid. Den störstaandelen av lånen bör gå till nyetablering av boklådor, men även kostnader isamband med övertagande och ombyggnader kan motivera långivning. Ändra ändamålsom t. ex. vissa säljfrämjande åtgärder bör också kunna komma i fråga förkrediter, men det är väsentligt att sådana satsningar inriktas på projekt somgäller kvalitetslitteratur och vänder sig till en bredare allmänhet. Hinder börinte föreligga för större och vinstgivande boklådor att få lån, exempelvis vidsatsningar på ekonomiskt riskabla men kulturellt önskvärda verksamhetsgrenar.Långivningen bör inte begränsas till abonnemangsbokhandeln, utan även omfattaB-bokhandeln och andra som säljer eller avser att sälja kvalificeradlitteratur, t. ex. vissa antikvariatbokhandlare och eventuelltkommuner. Det årligastatliga bidraget till lånefonden bör förslagsvis uppgå till 500 000 kr.Förutom staten och branschen bör vara representerat istyrelsen. Utredningen anser att samma stödformer som används för statligt stödtill kommersiell service i glesbygd kreditgaranti, investeringslån ochavskrivningslån bör kunna användas på bokhandelns område. Omfattningen av ettsådant statligt slöd och inriktningen på olika former av investeringsstöd börbli föremål för förhandlingar mellan statsmakterna och branschen liksom formenför en eventuell samverkan mellan de bägge parterna. Fastän B-bokhandelns totala omsättning är relativt ringa,är B-boklådorna genom att de ofta finns på mindre orter av stor betydelse förtillgängligheten av böcker. har ett betydande antal B-boklådorlagts ned, och lönsamheten kan antas vara genomsnittligt sämre än förA-bokhandeln. Utredningen ser allvarligt på B-bokhandelns situation och fästerstor vikt vid att den får förbättrade möjligheter att saluföra ett kvalificerat bokutbud. Förlagen bör sökafinna avtalsformer som möjliggör en tillfredsställande sortimentsbredd hosB-bokhandeln. Alla böcker bör i praktiken kunna rekvireras även genom enB-bokhandel, och personalen bör få underlag för att lämna kundernakvalificerad information. Utredningen anser att ett arrangemang där Pressbyrånövertar grossist-och informationsfunktionen för B-boklådor principiellt skullevara en lämplig lösning. skulle det dock med Pressbyråns nuvarandeambitioner innebära risker för att B-bokhandelns möjligheter att svara för ettkvalificerat bokutbud minskar. Om det inte skulle gå att finna en godtagbarlösning på B-bokhandelns informationsbehov, bör möjligheterna till ettsamarbete med Bibliotekstjänst i detta avseende undersökas. B-bokhandeln bör i fråga om kommunalt stöd och stöd ur denstatssubventionerade lånefonden i stort sett kunna jämställas med abonnemangsbokhandeln.För gratisexemplaren av statsunderstödda boktitlar kan däremot vissasärbestämmelser vara motiverade. Många titlar är så exklusiva att de normaltskulle saluföras endast av ett fåtal B-boklådor. Boklådorna bör därför ha rättatt tacka nej till erbjudandet. Vissa krav på sortimentsbredd bör också kunnaställas på de boklådor som får del av gratisexemplaren. Utredningen betonar, att den utsträckning i vilkenkommunerna tar sig an problemet med försäljning av kvalitetslitteratur blirhelt avgörande för såväl abonnemangs- som B-bokhandelns framtid. Pressbyrån når med sitt utbud av böcker omkring vartfjärde av de ca 60 000 försäljningsställen i landet, som saluför varor av någotslag, och har därmed potentiellt stora möjligheter att föra ut god litteraturtill ett stort antal köpare. Sortimentet är emellertid koncentrerat tilltorftig massmarknadslitteratur och bokgrossistverksamheten har stora likhetermed tidnings- och tidskriftsdistributionen. Utredningen konstaterar att Pressbyrån genom sin statussom neutral distributör inte av kvalitetsskäl kan förvägra tidskrifts- ellerbokproducenter sina tjänster, och att om så skulle ske sannolikt andra kommersiellakrafter skulle överta spridningen av den undermåliga litteraturen. Samtidigthar emellertid Pressbyrån visat obetydligt intresse för att komplettera sintraditionella distribution med kvalitetsböcker och ta itu med de därmedsammanhängande problemen. Även förlagen måste dock ta sin del av ansvaret förkvalitetslitteraturens svaga ställning inom Pressbyråns distributionsnät. 1 särskilda yttrande nr. 2, sombehandlar kommunernas roll i litteraturpolitiken, skisseras ettbokförsäljningssystem där kioskerna kommunaliserats och förvandlats tillfilialer ål den kommun-ägda bokhandeln. Även om Pressbyråns attityd till kvalitetslitteraturenväsentligt skulle ändras kan dock under nuvarande marknadsförhållandenförsäljningen av god litteratur inte väntas motsvara utredningensambitioner. Då en generell sänkning av bokpriserna f. n. inle synes möjlig attuppnå, bör i stället enligt utredningens bedömning en mycket kraftig sänkningav priset på vissa delar av sortimentet vara en lämplig metod att nå många somidag inte köper kvalitetsböcker. Engenerell statlig subventionering till förlagen skulle knappast vara tillräckligför att få en ändring till stånd, utan utredningen föreslår att ett särskiltmassmarknadsförlag inrättas. Detta skulle varie år kunna framställa 26skönlitterära titlar för vuxen publik och lika många för barn och ungdom.Titlarna skall tidigare ha utgivits i annan form och försäljningspriset börinte överstiga . för vuxenlitteraturen och . Hälften av böckerna förutsätts vara svenska verk ochhälften översättningar, och såväl klassiker som moderna verk bör ingå iutgivningen. Denna utgivning beräknas medföra ett statligt subventionsbehov påca . Därvid utgår utredningen från att 30 000 exemplar skulleproduceras och 20 000 säljas av varje titel inom vuxenlitteraturen och attmotsvarande antal för barn- och ungdomslitteraturen skulle vara 45 000 resp. 35000 exemplar samt att kostnaderna för marknadsföring skulle uppgå till 300 000kr. Utredningenanser att en sådan massmarknadsutgivning bör kunna bli ett slagkraftigt alternativtill Pressbyråns sortiment, men att även andra försäljningskanaler bör kunnakomma ifråga. Till en del bör de gamla "folkböckerna" kunna tjäna somförebild. Satsningen på de två massmarknadsserierna bör endast ses som ettinledande försök, som om det blir framgångsrikt kan utvidgas också till attomfatta serier med mera svårtillgänglig litteratur. Överläggningarbör inledas mellan staten och övriga intressenter , folkbildningsorganisationerna och författarförbund.Om branschen kan uppfylla de givna ambitionerna anser utredningen att den börfå driva massmarknadsförlaget i egen regi. 1 annat fall bör ett särskilt förlagbildas med staten. ochfolkbildningsorganisationerna som delägare. Formerna för ett sådant förlag börbestämmas först efter förhandlingar mellan intressenterna. Utredningen konstaterar att även om villkoren väsentligtförbättras för fackbokhandeln kan den inte väntas få fullständig täckning överhela landet som Pressbyrån även efter förutsatta förbättringar i sinbokförmedling måste ha brister både i service och sortiment. Postorderförsäljningkan inte betraktas som ett fullvärdigt alternativ till försäljning via fackbokhandeln,men skulle kunna innebära möjligheter till bokköp på de orter som har enotillfredsställande kommersiell bokförsörjning, och skulle kunna bidra till attvinna nya bokköpare. Utredningen skisserar en modell för försöksverksamhet medpostorderförsäljning. Enligt denna skall beställning kunna ske på landetspostkontor och folkbibliotek. En fullständig och en selektiv, merasäljinriktad katalog framställs och distribueras till dessa lokaler.Leveranserna bör ske från ett centralt grossistföretag eller via den lokalabokhandeln, och priset för konsumenten anpassas till bokhandelspriset.Informationsåtgärder vidtas för att göra verksamheten känd för allmänheten. Ansvaret för att postorderförsäljningen kommer igång börligga på staten. Målsättningen bör vara att verksamheten blirsjälvbärande, men under ett inledningsskede torde subventioner bli behövliga.Utredningen uppskattar dessas storlek till ca . handhar nästan alldistribution av böcker till B-bokhandeln, medan det för abonnemangsbokhandelnsdel i regel endast svarar för speditionen. För de mindre förlagens räkningsköter företaget dock samtliga distributionstjänster. För de små enheterna påbokmarknaden, såväl bland förlag och boklådor, spelar alltså enmycket väsentlig roll. En inskränkning i servicen skulle ha allvarligaeffekter, vare sig den beror på åtgärder från de större förlagen eller påSeelig självt. Utredningen understryker därför att utvecklingen på denna sektorbör hållas under särskild uppsikt. 4.2.4 Spridning av svensk litteratur i utlandet De frågor som sammanhänger med spridningen av svensklitteratur i utlandet bör enligt utredningens uppfattning i allt väsentligt sesinom ramen för de normala relationerna mellan förlag och författare å ena sidanoch utländska förlag ä den andra. Utredningen framhåller att den förmedlingshjälp, som nulämnas av , kan förstärkas och då särskilt bör inriktas påkontakt-skapande verksamhet, stöd till internationella författar- ochöversätlar-symposier etc. Nya initiativ bör kunna tas inom området. Utredningenrekommenderar att utöver den konlaktskapande verksamhetenkoncentrerar sig på kontinuerlig information om den bör tilldelas bättre resurser. Enligt direktiven skall utredningen överväga formerna förde nuvarande statliga insatserna för direkt författarstöd. Utredningen framhållerdock att situationen på detta område förändrats på avgörande sätt sedandirektiven skrevs. a. har biblioteksersättningen stigit snabbt. Frånupphovsmannahåll har framförts krav på förhandlingsrätt om biblioteksersättningen. Sådana förhandlingar förutsätter emellertid ändringar i upphovsrättslagen. Eftersom en samnordiskkommitté där företrädare för upphovsrättsinnehavarnas organisationer ärrepresenterade arbetar med en översyn av denna lagstiftning, har utredningeninte ansett sig böra ta upp frågan. Vad beträffar övriga ersättnings- ochstödfrågor har ett utredningsuppdrag som gäller samtligakulturarbetargrupper. Detta arbete innefattar även de sociala trygghetsfrågornaoch bedrivs i nära samarbete med kulturarbetarnas fackliga organisationer. Medhänvisning till väntade betänkande har utredningen därför avståttfrån att gå närmare in på dessa problem. Utredningen har övervägt frågan om behovet av utbildningför författare och översättare. Den framhåller att samhällets politik påbokområdet ej bör ges en sådan inriktning att författarna känner sig befriadefrån kravet att vinna läsare. Möjligheterna för fortbildning av författare ibl. a. detta hänseende är av intresse inte bara för upphovsmännen utan även förbokkonsumenterna. Utredningen avstår emellertid från att lägga fram förslagom särskilda samhällsinsatser för sådan utbildning eller fortbildning, ochbetraktar dessa problem i första hand som frågor för respektive fackligaorganisationer. Utredningen presenterar dock ett exempel på, hur innehållet ien utbildningskurs för blivande författare skulle kunna tänkas utformat, ochframhåller att mycket av innehållet i en dylik kurs är tillämpligt även föröversättare. Kursen skulle kunna bli ekonomiskt genomförbar genom att infogas ivuxenutbildningen. 4.3 Remissyttrandena 4.3.1 Utgivning Ätskilliga remissinstanser avvisar liksomutredningsmajoriteten tanken pä allmän befrielse av böcker frän mervärdeskattdäribland statskontoret, RR V, SÖ, Bibliotek i samhälle.