prop · FZ03210 · 1975-12-31 00:00:00 — Redovisningsom skall avges av förvaltaren enligt 185 a, 185 d eller 185 f gäller som slutredovisning. Senaste lydelse 1975:244. Villgäldenären klandra redovisning, varom stadgas i 189 eller 190 §, eller vill ifall, som avses i 189 §, borgenär, vars rätt kan vara beroende avredovisningen, klandra densamma, skall talan instämmas lill den rält, därkonkursen är eller varit anhängig, , räknat i fall, som avsesi 189 §, från den dag, då redovisningen enligt vad kungjort blivit först varitför granskning tillgänglig, i fall, som avses i 190 § första stycket, från detredovisningen tillställdes gäldenären och i fall, som i 190 § andra stycketsägs, från det beslutet om avskrivning av konkursen vann laga kraft. Villgäldenären klandra redovisning, varom stadgas i 189 eller 190 §, eller vill ifall, som avses i 189 § eller 190 § tredje stycket, borgenär, vars rätt kanvara beroende av redovisningen, klandra densamma, skall talan instämmas tillden rätt, där konkursen är eller varit anhängig, , räknat ifall, som avses i 189 §, från den dag, då redovisningen enligt vad kungjortblivit först varit för granskning tillgänglig, i fall, som avses i 190 § förstastycket, från det redovisningen tillställdes gäldenären, i fall, som i 190 §andra stycket sägs, från det beslutet om avskrivning av konkursen vann lagakraft och i fall, som avses i 190 § tredje stycket, från det redovisningeninkom till konkursdomaren. 210 §'2 Över beslut, som konkursdomaren meddelat i fall, därsådant enligt denna lag på honom ankommer, må klagan föras i hovrätten; dock måej klagas däröver att rättens ombudsman entledigats eller att förvaltaretillhållits att fullgöra sina åligganden. Villnågon klaga däröver att konkurs blivit nedlagd jämlikt 149 §, varde tiden förbesvärs anförande räknad från det kungörelsen om konkursens nedläggandeinfördes i allmänna tidningarna. Beslut avkonkursdomaren i frågor, som omförmäles i 3, 4 eller 6 kap., eller omförordnande eller entledigande av tillsynsman enligt 171 b § länder omedelbarttill efterrättelse, om ej annat förordnas; dock att vad sålunda stadgats ickeskall äga tillämpning å beslut, varigenom förelagt vite utdömts. Beslut avkonkursdomaren i de hänseenden som avses i 3, 4 eller 6 kap., eller omförordnande eller entledigande av tillsynsman enligt 171 b § eller avförvaltare enligt 185a § första stycket länder till efterrättelse,om ej annat förordnas; dock att vad sålunda stadgats icke skall äga tillämpningå beslut, varigenom förelagt vite utdömts. Denna lagträder i kraft den . Äldrebestämmelser gäller fortfarande i fråga om konkurs, i vilken konkursbeslutetmeddelats före ikraftträdandet. 12 Senaste lydelse 1970:848. 1975/76:210 294 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Förekommer i annan lag eller författning bestämmelse omatt åtgärd skall ha vidtagits efter första borgenärssammanträdel ikonkurs eller att viss rättsverkan skall inträda efter detta sammanträdeskall, om konkursen handlägges enligt 185 ag §§, fristen i stället räknas fråntidpunkten för konkursbeslutet. Lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrives att 12 kap. 31 § jordabalken skallha nedan angivna lydelse'. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 12 kap. 31 § Försättes hyresgästen i konkurs. Försättes hyresgästen i konkurs, får konkursboet uppsäga avtalet, får konkursboet uppsäga avtalet. Beträffande bostadslägenhet förd- Beträffande bostadslägenhet ford ras dock att gäldenären samtycker ras dock att gäldenären samtycker till uppsägningen eller att rättens till uppsägningen. ombudsman godkänner denna. Har lägenheten ej tillträtts när konkursen inträffar ochhar ej hyresvärden säkerhet för avtalets fullgörande med vilken han skäligenkan nöjas, får hyresvärden uppsäga avtalet, om han ej erhåller sådan säkerhetinom efter anfordran. Inträffar i fråga om annan lägenhet än bostadslägenhetkonkursen efter tillträdet och har ej hyresvärden säkerhet för avtaletsfullgörande med vilken han skäligen kan nöjas, får hyresvärden uppsäga avtalet,om ej sådan säkerhet ställes inom efter anfordran eller inom sammatid konkursboet förklarar sig vilja svara för hyresgästens skyldigheter underhyrestiden eller, när hyresrätten får överlåtas, överlåtelse sker i enlighetmed avtalet. Uppsäges avtalet enligt försla-tredje stycket, harhyresvärden rätt till ersättning för skada. Denna lag träder i kraft den . 12 kap. jordabalken omtryckt 1974:1083. Prop.1975/76:210 295 Lag om ändring i lagen (1921:244) om utmätningsed Härigenom föreskrives att 13 § lagen (1921:244) omutmätningsed skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 13 § Har gäldenär avlagt utmätningsed, vare han ej pliktigatt innan förflutit ånyo avlägga sådan ed, där det ej göres sannolikt,att ny tillgång efter edgången tillfallit honom. Samma lag vare, då gäldenären Samma lag vare, då gäldenären avlagt bouppteckningsed i kon- avlagt bouppleckningsedi kon kurs, som avskrivits jämlikt 185 kurs, somavskrivits jämlikt 185 d eller 186 § konkurslagen eller av- eller187 § konkurslagen (1921: slutats genom slututdelning utan 225) elleravslutats på annat sätt att icke förmånsberättigade borge- utanatt icke förmånsberätti- närer erhåUit full betalning. I nu gadeborgenärer erhåUit full betal- sagda fall skall tiden räknas från ning.1 nu sagda fall skall tiden det konkursen upphörde. räknas från det konkursen upp hörde. Denna lag träder i kraft . Äldrebestämmelser gäller fortfarande i fråga om konkurs, i vilken konkursbeslutetmeddelats före nämnda dag. Lag om ändring i lagen (1970:741) om statlig lönegaranti vid konkurs Härigenom föreskrives att 2, 3, 6, 7 och 8 §§ lagen(1970:741) om statlig lönegaranti vid konkurs skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2§> Betalning enligl garantin utgår för sådan fordranpå lön eller annan ersättning som har förmånsrätt enligt 12 §förmänsrättslagen (1970:979) och för fordran på pension som har förmånsrättenligt 12 eller 13 § samma lag. Har någon på grund av fordran Har någon på grund av fordran somomfattas av garantin ansökt som omfattasav garantin ansökt om omgäldenärens försättande i kon- gäldenärensförsättande i konkurs, kurs,utgår betalning även för kost- utgårbetalning även för kostnaden Senasie lydelse 1975:1250. härför och, om konkursen avskrivits enligt 185 d § konkurslagen (1921:225), för kostnad som han ålagts att utge enligt 188 a § samma lag. nåden härför och, om konkursen avskrivits enligt 185 §konkurslagen (1921:225), för kosinad som han ålagts att ulge enligl 188 § sammalag. Beiräffande fordran med förmånsrätt enligt 12 §förmänsrättslagen gäller garantin för varje arbetstagare högst ett belopp sommotsvarar tolv gånger det vid tiden för konkursbeslutet gällande basbeloppetenligl 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Betalning utgår därvidför fordran som avser ersättning för särskilda kostnader framför annan fordran. Betalningenligt garantin utgår endast för fordran som bevakats i konkursen eller, i fallsom avses i 7§, blir känd för myndighet som där sägs från det attbeslut om avskrivning av konkursen vunnit laga kraft. Har arbetsgivarentidigare varit försatt i konkurs, utgår icke betalning för fordran som gjortseller kunnat göras gällande i den konkursen. Betalningenligt garantin utgår endast för fordran som bevakats i konkursen eller, i fallsom avses i 8 § första stycket blir känd för myndighet som där sägs inom ett årfrån det att beslut om avskrivning av konkursen vunnit laga kraft. Hararbetsgivaren tidigare varit försatt i konkurs, utgår icke betalning förfordran som gjorts eller kunnat göras gällande i den konkursen. Konkursförvaltaren skall efter konkursbeslutetunderrätta myndighet som avses i 5 § om fordran på lön för uppsägningstid iden mån fordringen enligt förvaltarens bedömande är klar. Underrättelse börlämnas även om annan fordran som omfattas av garantin under sammaförutsättning. 1 övrigt skall underrättelse lämnas utan dröjsmål när fordransom omfattas av garantin efter bevakning blivit utdelningsgill. Underrättelse som avses i första stycket behöver ickelämnas i den mån arbetstagaren får lyfta betalning för sin fordran enligt 143§ konkurslagen (1921:225), beträffande fordran på lön för uppsägnings- Konkursförvaltare som har utsetts enligt 43 eller 45 §konkurslagen (1921:225) skall efter konkursbeslutet underrätta myndighetsom avses i 5 § om fordran på lön för uppsägningstid i den mån fordringenenligt förvaltarens bedömande är klar. Underrättelse bör lämnas även om annanfordran som omfattas av garantin under samma förutsättning. I övrigt skallunderrättelse lämnas utan dröjsmål när fordran som omfattas av garantin efterbevakning blivit utdelningsgill. Underrättelse som avses i första stycket behöver ickelämnas i den mån arbetstagaren får lyfta betalning för sin fordran enligt 143§ konkurslagen, beträffande fordran Senasie lydelse 1975:1261. ' Senasle lydelse 1975:1261. tid på fordringens förfallodag och beträffande annanfordran utan dröjsmål sedan fordringen blivit utdelningsgill. på lön för uppsägningslid på fordringens förfallodag ochbeträffande annan fordran utan dröjsmål sedan fordringen bhvit utdelningsgiU. Närunderrättelse lämnas enhgt första stycket första eller andra meningen skallkonkursförvaltaren för arbetstagarens räkning bevaka fordran somavses med underrättelsen. Bevakning sker genom att förvaltaren tillställerkonkursdomaren två kopior av underrättelsen med angivande av att denna avserbevakning. Förvaltaren skall i sådant fall genast underrätta arbetstagaren ombevakningen. Handlägges konkurs enligt 185 S konkurslagen (1921:225)och finnes anledning antaga att fordran, som omfattas av garantin, kan görasgällande, skall konkursdomaren genast sända underrättelse därom tillkronofogdemyndigheten i gäldenärens hemortskommun. Sedan tid för gäldenärensedgång har bestämts, skall myndigheten underrättas därom. Myndigheten harbehörighet som borgenär, även om staten icke innehar fordran hos gäldenären. Första stycket gäller i tillämpliga delar, närkonkursdomaren mottagit anmälan .som avses i 186 § konkurslagen (1921:225) utanatt underrättelse som avses i 6 § lämnats . Handlägges konkurs enligt 185 a-g §§ konkurslagen(1921:225) utan att kronofogdemyndighet utsetts till förvaltare och finnes anledningantaga att fordran, som omfattas av garantin, kan göras gällande, skallkonkursdomaren genast sända underrättelse därom till kronofogdemyndigheten igäldenärens hemortskommun. Sedan tid för gäldenärens edgång har bestämts,skall myndigheten underrättas därom. Myndigheten har behörighet som borgenär,även om staten icke innehar fordran hos gäldenären. Förstastycket gäller i tillämpliga delar, när konkursdomaren från konkursförvaltarenmottagit anmälan som avses i 187 § konkurslagen eller fråga på annat sättuppkommU om avskrivning av konkursen enligt nämnda paragraf utan attunderrättelse som avses i 6 S lämnats . Detåligger kronofogdemyndighet som får underrättelse enligt 7 § att skyndsamtpröva i vad mån betalning enligt garantin skall utgå för fordran i konkursen.Detta gäl- Detåligger kronofogdemyndighet som är förvaltare i konkurs eller som fårunderrättelse enligt 7 § eller enligt 185 b § konkurslagen (1921:225) attskyndsamt pröva i * Senaste lydelse 1975:1261. ' Prop.1975/76:210 298 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse ler även när fordran i konkursen vad mån betalning enligtgarantin på annat sätt blir känd för myn- skall utgå för fordran i konkursen, digheten. Detta gäller även när fordran i konkursen på annat sätt blir känd för myndigheten. Arbetsgivare är skyldig att vid kronofogdemyndighetensprövning enligt första styckei på anfordran lämna uppgift om arbetstagaresanställnings- och avlöningsförhållanden eller pensionsförhållanden. Undandragersig arbetsgivaren att fullgöra detta, kan han efter omständigheterna hämtaseller häktas. Beslut om hämtning eller häktning meddelas avkonkursdomaren efter framställning från kronofogdemyndigheten. Kostnaden förhämtning eller häktning utgår av allmänna medel. I övrigt gäller beträffandesådan åtgärd 95 § konkurslagen (1921:225) i tillämpliga delar. skall utan dröjsmål underrätta den i5 § avsedda myndigheten angående fordran som vid prövning enligt förstastycket funnits vara betalningsgrundande. Förekommer anledning därtill fårkronofogdemyndigheten återkalla sitt beslut, om det sker innan utbetalning harägt rum. Denna lag träder i kraft . Äldrebestämmelser gäller fortfarande i fråga om konkurs, i vilken konkursbeslutetmeddelats före nämnda dag. Lag om ändring i lagen (1971:494) om exekutiv försäljningav fast Härigenom föreskrives att 13 § lagen (1971:494) omexekutiv försäljning av fast egendom skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lyddse Föreslagen lydelse Hör fastigheten till konkursbo. Hör fastigheten till konkursbo, kan borgenär som i konkursen be- kan borgenärsom har fordran vakat fordran med panträtt eller med panträtteller bättre förmåns bättre förmånsrätt i fastigheten rätt ifastigheten begära att fastig- begära att fastigheten säljes för hetensäljes för hans fordran, om hans fordran, om hans rätt till be- hansrätt till betalning ur fastighe- talning ur fastigheten är ostridig tenär ostridig eller styrkes. Borgenär som vill ansluta sig enligt första stycket skallanmäla detta hos överexekutor senast före bevakningssammanträdet. 1975/76:210 299 Bestämmelserna i 12 § äger motsvarande tillämpning ifråga om rätt att utlösa den som anslutit sig enligt första stycket. Denna lag träder i kraft den . Äldrebestämmelser gäller fortfarande i fråga om konkurs, i vilken konkursbeslutetmeddelats före nämnda dag. Lag om ändring i lagen (1971:500) om exekutiv försäljningav luftfartyg m.m. Härigenom föreskrives att 5 § lagen (1971:500) om exekutivförsäljning av luftfartyg m.m. skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 5§' Hör egendomen till konkursbo. Höregendomen lill konkursbo, kan borgenär, som i konkursen be- kanborgenär, som har fordran vakat fordran varmed är förenad varmed ärförenad luftpanträtt el- luftpanträtt eller för vilken egen- lerför vilken egendomen svarar domen svarar på grund av inteck- på grund avinteckning eller var ning eller varmed är förenad re- med ärförenad retentionsrätt eller tentionsrätt eller förmånsrätt en- förmånsrättenligt 10 § förmåns- ligt 10 § förmänsrättslagen (1970: rättslagen(1970:979), begära att 979), begära att egendomen säl- egendomensäljes för hans ford- jes för hans fordran, om hans ran, omhans rätt till betalning ur rätt till betalning ur egendomen är egendomenär ostridig eller ostridig eller styrkes. Bestämmelserna i 4 § äger motsvarande tillämpning i frågaom rätt att utlösa den som anslutit sig enligt första stycket. Denna lag träder i kraft . Äldrebestämmelser gäller fortfarande i fråga om konkurs, i vilken konkursbeslutetmeddelats före nämnda dag. Senasle lydelse enligl proposition 1975/76:12. 1975/76:210 300 Närvarande: justitierådet Gyllensvärd, regeringsrådet , justitierådet Ulveson, justitierådet . Enligt lagrådet tUlhandakommet utdragav protokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande överförslag till 1. lag om ändring i konkurslagen(1921:225), 2. lag om ändring i jordabalken, 3. lag Om ändring i lagen (1921:244)om utmätningsed, 4. lag Om ändring i lagen (1970:741)om statlig lönegaranti vid konkurs, 5. lag om ändring i lagen (1971:494)om exekutiv försäljning av fast egendom, 6. lag om ändring i lagen (1971:500)om exekutiv försäljning av luftfartyg m.m. Förslagen, som finns bilagda detta protokoll, har införlagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av lagrådet. De föreslagna lagändringarna ingår som en etapp i detpågående omfattande reformarbetet på konkurslagstiftningens område och utgördet första ledet i översynen av själva konkursförfarandet. Förslagen rör främstden viktiga frågan, hur man skall kunna åstadkomma en snabbare, billigare ochmera aktiv handläggning av mindre konkurser utan att ge avkall på erforderligagarantier för säkerhet och objektivitet. Behovet av en reform med sådaninriktning får anses starkt dokumenterat, och de lösningar i sak av debehandlade problemen som remissen innehåller finner lagrådet i det väsentligaväl avvägda. Verkningarna av vissa nykonstruktioner, särskilt den attkronofogdemyndighet regelmässigt skall handha förvaltarskapet i mindrekonkiuser, är emellertid svårbedömbara, bl.a. med hänsyn till ovissheten om deorganisatoriska förutsättningar som kommer att föreligga. Det är enligtlagrådets mening viktigt att man tillgodogör sig de erfarenheter av reformensom kommer att göras efter dess genomförande och att man,om så visar sig erforderligt, jämkar reglerna i samband med den slutligautformningen av en ny konkurslag. Att handläggningsmässigt dela upp konkurserna i tvågrupper, den ena med bevakningsförfarande och den andra utan, finner lagrådetvara en riktig utgångspunkt. Lagrådet kan också i stort sett ansluta sig tillde i 1975/76:210 301 remissen anförda synpunkterna om vUka grunder som bör varaavgörande för konkursdomaren vid valet av handläggningsform. Särskilt vill lagrådetunderstryka föredragande statsrådets uttalande att den enklare handläggningsformenbör i princip begränsas till fall där utdelning kan beräknas ske endast förprioriterade fordringar eller där någon utdelning över huvud taget inte äraktuell samt att undantag från denna princip bör göras endast om det är heltklart att borgenärskretsen är ytterst begränsad och några andra komplikationerinte finns. Enligt lagrådets mening är det angeläget frånrättssäkerhetssynpunkt att undantagen begränsas just till fall som befinns heltklara. Det ordinära konkursförfaradet kommer trots allt att vara förenat medstörre rättssäkerhetsgarantier än den enklare handläggningsformen. Lagrådet konstaterar i sammanhanget med tillfredsställelseatt konkursdomarens prövning av frågan om handläggningsformen kan i väsentligmån underlättas och göras säkrare genom den möjlighet han enligt förslagetskall ha att skaffa in närmare utredning genom kronofogdemyndighetens försorg. Den del av lagstiftningsärendet som har väckt störstallmänt intresse och mest delade meningar är frågan vem som skall handhaförvaltarskapet i mindre konkurser. Här har till en början två alternativställts mot varandra, advokatalternativet och kronofogdealternativet.Remissförslaget utgör i viss mån en kompromisslösning, innebärande attkronofogdemyndighet skall utses till förvaltare, om det inte av särskildanledning är olämpligt att förvaltningen ankommer på myndigheten. I och för sig kan det anföras skäl för attkronofogdemyndigheterna borde göras till rent judiciella organ och inte som nusamtidigt vara fiskala organ med uppgift att företräda staten som borgenär.Argument för en sådan mening torde särskilt kunna hämtas från utsökningsrättensområde och de problem som kronofogdemyndigheterna där ställs inför (jfr SOU1974:6 s. 85 f och 90). Den dubbelroll som kronofogdemyndigheterna nu har ochkan väntas behåUa under överskådlig framtid är emellertid enligt lagrådetsmening inte något som, generellt sett, gör dem olämpliga som förvaltare imindre konkurser. Förslaget att annan än kronofogdemyndighet skall kunna utsestill förvaltare, när det av särskild anledning är olämpligt att förvaltningenankommer på myndigheten, får anses innefatta en principiellt godtagbar lösning. De praktiska skäl som i remissen anförs för huvudregelnatt kronofogdemyndigheten skall utses till förvaltare finner lagrådetövertygande. Att förvaltning genom sådan myndighet dock måste medföra vissaspeciella problem kommer lagrådet att beröra i det följande. Som exempel på undantagsfall, då det kan uppkomma fråga omatt utse annan än kronofogdemyndigheten till förvaltare, anförs i remissen delskonfliktsituationer, särskilt sådana där förvaltaren i boets intresse bör föraen process mot staten, dels organisatoriska förhållanden som kan göra det svårtför myndigheten att ha hand om förvaltarskapet. 1975/76:210 302 mening kan det nog i praktiken inträffa andra situationerav jämförbart slag, som bör föranleda tillämpning av undantagsregeln. Detremitterade förslaget utgår från att det endast är i inledningsskedet av enkonkurs som behov aktualiseras att utse annan än kronofogdemyndighet tillförvaltare. Enligt lagrådets uppfattning kan det emellertid mycket väl tänkasatt en konfliktsituation, t.ex. behovet av att föra en process mot staten, gersig till känna först sedan kronofogdemyndigheten har varit verksam somförvaltare. Inte minst för myndigheten själv kan det då vara angeläget att blibefriad från uppdraget. Det bör framhållas att saken inte kan lösas genom attmyndigheten uppdrar åt annan att föra talan i målet. Det är påmyndigheten-förvaltaren själv som det ankommer att besluta om talan skallväckas, fullföljas etc. Ett rättegångsombud har att följa förvaltarensinstruktioner. Lagrådet anser därför, att det genom en särskild bestämmelse börinföras möjlighet för konkursdomaren att, efter det att kronofogdemyndighetenhar börjat handha förvaltningen, utse annan till förvaltare, om det avsärskild anledning befinns olämpligt att myndigheten fortsätter med uppdraget.Uppenbarligen kan en sådan bestämmelse bli tUlämplig endast i sällsyntaundantagsfall, och då närmast på initiativ från myndighetens sida. Det bör dockinte möta något hinder att frågan väcks av en intressent, t.ex. en borgenär, ellertas upp av konkursdomaren ex officio. Genom förslaget att kronofogdemyndighet skall utses tillförvaltare i mindre konkurser införs i konkursförfarandet ett element avadministrativ myndighetsutövning, som innebär en principiell nyhet. Man ställsdärmed inför problemet, i vad mån allmänna regler för administrativ verksamhetträder i tillämpning. Iremissprotokollet uttalas att förvaltningslagen inte blir tillämplig påförfarandet hos kronofogdemyndigheten, och man hänvisar därvid till 2 8 tredjepunkten nämnda lag. Enligt denna bestämmelse gäller förvaltningslagen inteärende hos överexekutor eller utmätningsman, om ärendet avser myndighetensexekutiva verksamhet. Emellertid torde kronofogdemyndighetens förvaltning avkonkursbo inte utan vidare kunna hänföras till utmätningsmans exekutivaverksamhet. Huruvida man i rättstillämpningen skulle finna myndighetenskonkursförvaltning på grund av nämnda bestämmelse undantagen frånförvaltningslagens tillämpningsområde är synnerligen tveksamt. Möjligenkan hävdas, att förvaltarens agerande i konkurs inte utgör handläggning avärende och att förvaltningslagen därför inte skulle vara tillämplig (jfr prop.1971:30 s. 315 f). Visserligen innefattar konkursförvaltarens verksamhet ettbetydande mått av faktiskt handlande men åtskilliga av de åtgärder somkronofogdemyndigheten i egenskap av förvaltare skulle ha att vidtaga enligt KLmåste betraktas som handläggning av ärende (bouppteckningsförrättning enligt 54§, meddelande av upplysningar enligt 59 § fjärde st., anstånd med försäljningenligt 67 § andra st., framställning om exekutiv försäljning enligt 70 §första st., uppskov med 1975/76:210 303 indrivning av fordringar enligt 77 S och antagande avförlikningsanbud enligt 78 S). Förvaltarens uppgifter i övrigt enligt 185 b,185 c, och 187 SS i remissförslaget är också i betydande utsträckning atthänföra till handläggning av ärende. Mot bakgrund av det anförda bör man enligt lagrådetsmening utgå från att förvaltningslagen i princip är tillämplig på kronofogdemyndighetensförvaltning av konkursbo, och detta avser inte endast de allmännabestämmelserna i 4-13 SS utan även de särskilda bestämmelserna i 14-20 SS.Lagen gäller emellertid enligt 1 S andra stycket endast i den mån intespecialregler meddelats i annan lag. Förfarandereglerna i konkurslagen träderalltså i stället för motsvarande regler i förvaltningslagen. Endast ett fåtalregler i sistnämnda lag, vilka saknar motsvarighet i konkurslagen, blirtillämpliga på konkursförvaltningen och torde inte vålla några svårigheter.