prop · FY034 · 1975-12-31 00:00:00 — Detta beror bl.a. på att uppskattningar av de exploateringsbara fyndigheternas slorlekständigt förändras genom att nya fyndigheter upptäcks, all brytnings- ochanrikningsteknik utvecklas, att priser varierar samt att användningsområdenaför olika metaller och ständigt förändras. Möjligheterna att ersättaexploatering av inhemska fyndigheter 611 Kommittéer: Industridepartementet 1:25 medimport varierar också. Av dessa orsaker måste frågan om mineralutvinningensomfattning på lång sikt prövas fortlöpande. Beträffande såvälimporterade som vilka utvinns i vårt land gäller alt knapphetpå ett visst kan få en rad olika negativa effekter och motivera olikaåtgärder i syfte att motverka dessa. Intensifiering av utvecklingsarbetet inomprospeklerings-, brytnings- och anrikningsteknik och ökad forskning i syfte attåtervinna t. ex. en metall ur avfall m. m. och återföra den tillproduktionsprocessen är exempel på åtgärder som kan sättas in för att motverkabristsituationer. Vidare kan knapphet motivera besparingsåtgärder i syfte altbegränsa åtgången av ett visst . Besparingarna kan ta sig uttryck attmineralet i vissa användningsområden ersätts med ett annat eller attproduktionen av de varor för vilka mineralet behövs vid framställningenminskas. Ökad prospektering efter det aktuella mineralet är ytterligare enålgärd som kan komma i fråga. Av det anförda framgår attdet är en viktig uppgift att ta fram underlag för överväganden rörande denlångsiktiga hushållningen med mineralresurser. Enligt min mening bör särskildasakkunniga tillkallas härför. Somen försia uppgift bör de sakkunniga utarbeta en långsiktig prognos överSveriges försörjning med mineraliska råvaror, dels för den närmastetioårsperioden, dels för tiden fram . Den tioåriga, mer detaljeradeprognosen bör byggas upp av särskilda prognoser över utvinning, import, export,förädling, användning och priser. Prognoserna bör omfatta mineralråvaror avstörre betydelse för ekonomi, dock inte mineraliska energiråvaroreller sand och grus. En första prognosrapporl bör föreligga vid utgångenavår1975. Jag vill i della sammanhang erinra om vad jag anförde i prop. 1973:41 (s.144) om att statens industriverk bör ha till uppgift bl. a. att göraöversiktliga och långsikliga bedömningar av naturresursernas utnyttjande ilandet samt behovsprognoser. Verket skall vidare svara för viss marknadsbevakningpå mineralområdel. Sedan de sakkunniga gjort sina prognoser bör industriverketöverta prognosarbelet på detta område. De sakkunnigas andrauppgift bör vara all på grundval av de gjorda prognoserna överväga om en ändradinriktning eller utformning av mineralpolitiken är motiverad med hänsyn tillsamhällets långsiktiga behov. I mineralpolitiken innefattas då även tekniskforskning och utveckling på mineralområdet samt möjligheten att tillvaratamineral mer effektivt genom ökad återvinning. Vidöverväganden som berör försörjningsberedskapen bör de sakkunniga samråda medöverstyrelsen för ekonomiskt försvar. Jagkommer senare att uppdra åt slatens indusiriverk att utreda frågan om utvinningav sand och grus, särskilt från havsområden. Frågan om försörjningen avmineraliska energiråvaror avser jag att återkomma till i samband med detförslag till långsiktigt handlingsprogram på energiområdet som jag senarekommer att föreslå bli förelagt . Som redan framgått, privata ägande- och förfoganderätten till mineraltillgångar begränsatsgenom lagstiftning som staten har ökat sina ekonomiska intressen igruvbrytningen. Genom koncessionslagstiftningen beträffande vissa harstaten en omfattande kontroll över utvinningen av dessa. Bestämmelserna omkronoandel har en liknande funktion beträffande de inmutningsbara mineralen. Fråganom äganderätten till mineralresurser har aktualiserats bl. a.genom motion (1971:1050) till riksdag. 1:25 Skr 1975:4 612 motionenhemställdes att i skrivelse lill Kungl. Maj t skuVe begära altnaturvårdskommiltén får i uppdrag att utreda även probleme* orri äganderättentill naturresurser under markytan. oitöli motionärernas hemställan(JoU 1971:61, rskr 1971:311). Kungl Maj t beslöt altmotionen skulle överlämnas tdl natiirvårds-kommitlén för att beaktas vidfullgörandet av dess uppdrag. Somframgått tidigare, faller f. n. flera viktiga industrimineral helt utanför dengruvrättsliga lagstiftningen. Delta innebär att rätten att utnyttja mineralentillkommer ägaren av den mark där de påträffas. Vid remissbehandlingen avgruvrättsutredningens betänkande Gruvrättslig speciallagstiftning har frånnågra håll framförts önskemål om att den begränsade krets av industrimineralsom är inmutningsbara eller faller under koncessionslagstiftningen skallutvidgas, något som förutsatts kunna bidra lill bättre utvinningsförhållandenoch ökat intresse för prospektering. Det förslag till lag om vissamineralfyndigheter som remitterats till lagrådet bygger dock i dettaavseende på gruvrättsutredningens förslag. De sakkunniga bör vara oförhindradeatt överväga om exploateringen av industrimineral kan underlättas genom alt dehänförs lill gruvlagen eller koncessionslagsliftningen. Jaghar i det föregående nämnt alt förslag till ny gruvlag förelagtsriksdagen. Förslaget bygger på inmutningssystemet. Det kan inte ifrågakommaatl nu ompröva de principer på vilka förslaget vilar. Ändrade förhållanden kanemellertid medföra att man från tid till annan har anledning all på nytt prövavilka som bör vara inmutningsbara och vilka som bör varakoncessionspliktiga. En förändring kan aktualiseras, t. ex. för att underlättaexploatering av ett visst eller för att få kontroll över utvinningen ien bristsituation. De sakkunniga bör med utgångspunkt i vad jag anförtöverväga om det finns anledning att ändra gränsdragningen mellaninmutningsbara och koncessionspliktiga . Desakkunniga bör i sisinämnda hänseenden samråda med naturvårdskommittén. Utredningenhar hållit två sammanträden. Därutöver har femsammanträden hållits i olika arbetsgrupper. Studieresor har företagits till bl.a. . Uiredningensarbete beräknas pågå . 26.Varvskreditutrednlngen (11974:03) Maj:ts bemyndigande för att Utredavarvsfinansieringsfrågor m. m. (se Post- och Inrikes tidn. Ordförande:Sjönander, , direktör (fr.o.m. ) Sakkunniga:Eneroth, ., direklör (fr.o.m. ) Joge, , f.d. viceriksbankschef (fr.o.m. ) , ,utredningssekreterare (fr.o.m. ) 613 Kommittéer: Industridepartementet 1:26 A., fil. kand. (fr.o.m. ) Ödner, E. P. , direklör(fr.o.m. ) Experter:Andrén, , avdelningsdirektör (fr.o.m. ) , EinarA. E., bankdirektör (fr.o.m. ) , , direktör(fr.o.m. ) , N. , direktör (fr.o.m. den 1oktober 1974) , ., departementssekreterare (fr.o.m. den 1 juni1974) Sekreterare:Hellström, , direktör (fr.o.m. ) Lokal:Industridepartementet, 7, Fack, 10310 , tel. Direktiv(anförande av statsrådet till statsrådsprotokollet den 19 april1974): Sedanbörjan av har kreditvillkoren spelat en framträdande roll i deninternationella varvskonkurrensen. Varvens ökade kundkreditgivning har medförtett successivt växande upplåningsbehov och för sin refinansiering har varvenutnyttjat såväl inhemska som utländska kredit-och kapitalmarknader. De svenskavarvens uteslående utländska låneskuld uppgick till nära 2700 milj. kr. Underår 1973 genomfördes inom industridepartementet en utredning, som resulterade ien rapport angående utvecklingen av svensk varvsindustri med förslag till vissaändringar av den statliga varvspolitiken. Denna rapport låg till grund förKungl. Maj:ls förslag i dessa frågor, som redovisas i prop. 1974:1 (bil. I rapporten redovisades för de fyra storvarven mekaniska verkstads AB, AB (inkl. Öre-sundsvarvel), mekansika verkstads AB och Därvidkonstaterades att varvens anspråk på extern upplåning kunde väntas öka kraftigtunder femårsperioden. Del enligt förelagens bedömningar ansenliga upplåningsbehovetför refinansiering av kundkrediter kommer sannolikt atl i slor utsträckningföranleda ianspräklagande av utländska kapitalmarknader. Liksom tordenågon form av statlig medverkan behövas för att säkerställa detfinansieringsbehov som inte motsvaras av belåningsbara säkerheter. Delsvenska kreditväsendet har successivt byggts ut för att tillgodose bl. a.varvens ökade kreditbehov. År I%2 bildades AB Svensk exportkredit (SEK), varsaktiekapital till lika delar ägs av staten och affärsbankerna. Vid utgången avår 1973 hade SEK utestående lån till svensk varvsindustti uppgående lill drygt900 milj. kr. Lånen har i huvudsak lämnats mot säkerhet av botteninteckning ifartyg samt statliga fartygskreditgarantier. investeringsbank AB, sombildades , har i begränsad omfattning beviljat varvsindustrin lånavseende investeringsprojekt. Vidare kan nämnas att harbeviljat garantier för täckande av förlust i samband med export av fartyg. Avindirekt betydelse för varven är och Skeppsfartenssekundärlånekassa, vilka har lill ändamål atl underlätta den svenskarederinäringens finansiering. 1:26 Skr 1975:4 614 Varvensomfattande upplåning har naturligtvis slälll frågan om säkerheter i förgrunden.Det kan i delta sammanhang erinras om den utbyggnad och förbättring avrealsäkerhelsinstiluten som skett genom bl. a. lagen (1963:453) om vad som ärfast egendom och lagen (1966:454) om företagsinteckning. Genom dessa lagar harvarvens säkerhetsunderlag förbättrats. Trots detta har varvsföretagen etlomfattande behov av tilläggssäkerheter. Härvidlag har de särskilda statligafartygskreditgarantierna som infördes år 1%3 varit av avgörande betydelse. Genomdel gällande systemet för statliga fartygskreditgarantier har staten åtagit sigatt med en borgensutfästelse medverka lill alt varvens refinansiering avlämnade kundkrediter (refinansieringslån) underlättas. Garantierna kan utnytljasäven för att till en del finansiera fartyg under byggnad (fartygsbyggnadslån).Vidare finns möjlighet att utnyttja garantierna för redares borgenslån, dvs. avbeställare upptagna lån med av resp. varvsförelag tecknad borgen. Villkoren förde statliga fartygs-kreditgarantierna ligger inom ramen för denexportkreditöverenskommelse som träffats inom . Detnuvarande garantisystemet, för vilket riktlinjerna lades fast (prop.1971:117, NU 1971:27, rskr 1971:229), är en fundamental del av den nuvarandestatliga varvspolitiken. Vid utformningen av garantisystemet utgickstatsmakterna från förutsättningen om i stort sett oförändrad varvskapacitet.Därmed var det statliga engagemanget volymmässigt i princip fastlagt. Förslaghar nu lagts fram om en ändrad varvspolitik, som innebär bl. a. attstatsmakterna i rådande läge bör vara beredda att medverka lill ettupprätthållande av den svenska varsvsindustrins konkurrenskraft, även om dettainnebär en kapacitetsexpansion (prop. Varvsförelagensplaner för kommande femårsperiod skulle vid oförändrad utformning avgarantisystemet medföra en väsentlig ökning av statens åtagande gentemotbranschen. De statliga garantierna har inte i något fall behövtinfrias, men de utgör självfallet en betydande potentiell risk för staten. Ävenom det nuvarande garantisystemet kan sägas vara i huvudsak ändamålsenligtutformat med hänsyn till systemets syfte, anser jag det nödvändigt att se överstatens medverkan på det finansiella området. Jag förordar därför attsakkunniga tillkallas för att kartlägga, analysera och lämna förslag lill enlångsiktig utformning av statens medverkan i varvsindustrins finansiering. Utgångspunktenför de sakkunnigas analys och bedömning bör vara en kartläggning, i nära samrådmed styrande kommittén, av den svenska varvsindustrins finansieringsbehov ochfinansieringsmöjligheter sedda i ett totalperspektiv. Dennagenomgång, som bör innefalta även de svenska redarnas möjligheter attfinansiera fartygsbyggen vid svenska varv, bör omfatta den kommandefemårsperioden med vissa utblickar . Del är angeläget att ensådan genomgång grundas på varvsindustrins totala finansieringssituation ochalltså innefattar såväl rörelsekapital-, refinansierings- som investeringsfinansieringsbehoven. Varvensbehov av rörelsekapital kan till en del tillgodoses inom ramen förgarantisystemet genom att s. k. förskottsväxlar lämnas som säkerhet bakomgarantierna. Denna möjlighet att anskaffa rörelsekapital är betingad avutvecklad praxis inom ramen för tidigare garantisystem. Vid 1971 årsriksdagsbeslut liksom i prop. 1974:1 förutsätts att varven själva skalltäcka silt behov av rörelsekapital. Detta långsiktiga mål bör gälla även 615 Kommittéer: Industridepartementet 1:26 Desakkunniga bör redovisa den nuvarande omfattningen av slatens medverkan tillanskaffning av rörelsekapital främst den del som motsvararupparbetningskostnaderna för fartyg. Översynen bör även innehålla en bedömningav hur denna form av statlig medverkan påverkar utformningen av villkoren ivarvens fartygskontrakt. De sakkunniga bör vidare särskilt pröva möjlighelernatill en nedtrappning och avveckling av den statliga medverkan tillrörelsekapitalanskaffningen. Omfattningenav den statliga medverkan lill varvsindustrins kapitalanskaffning bör medhänvisning till vad jag sagt bestämmas av varvsföretagenskapitalbehov och belåningsmöjligheter vid sidan av anskaffningen avrörelsekapital. Statens åtaganden kommer därigenom huvudsakligen alt varaavhängig av refinansieringssitualionen. De sakkunniga bör i detla sammanhanginte utan vidare utgå ifrån atl den nuvarande formen med statligakreditgarantier är den mest lämpliga. Utredningen bör förutsättningslöst sökafinna en lösning, som innebär en rationell kapitalanskaffning förrefinansiering av varvsföretagens kundkrediter, med beaktande av de krav somkan ställas från samhälleliga utgångspunkter i ett läge med vidgade åtaganden.De sakkunniga bör i delta sammanhang bedöma huruvida ett ökat samarbete mellanvarven på del finansiella området kan sänka varvens finansieringskostnader ochreducera slatens risktagande. Dehittillsvarande statliga fartygskreditgarantierna har beviljats utan kostnadför varven. Med hänsyn till att staten genom garantier oavsett form påtar sigen betydande potentiell förlustrisk och även vissa administrativa kostnader börfrågan om avgiftsbeläggning prövas. Detstatliga risktagandet är också starkt bundet till varvens valutasituation.Utvecklingen på valutamarknaderna under senare lid innebär stora problem ochrisker för branscher med betydande ulländsk upplåning och kontraktéring ifrämmande valuta. Möjligheten för t. ex. varven atl skydda sig mot kursriskerär i vissa fall begränsad. Delta gäller främst från ordertill leverans. Det är därför angeläget att de sakkunniga uppmärksammar varvensmöjligheter att skydda sig mot kursförluster från kontraktstecknandet tillleveranstidpunkten. Kursrisker i samband med kreditgivning kan tekniskt settelimineras genom parallell upplåning i kontraktsvalulan. Av vikt därvidlag äratt upplåningen kan ske till villkor som överensstämmer med varvets motsvarandekreditgivning. Genom att större delen av varvens upplåning förrefinansieringsändamål sker mof statliga garantier innebär detta ett indirektrisktagande från samhällets sida. Detta motiverar alt de sakkunniga ingåendebehandlar varvens valutasituation och inom ramen för gällande valulapolitiskariktlinjer prövar alternativa vägar alt reducera risknivån för staten. Ifråga om rederinäringens finansieringsbehov fyller Svenska skeppshypotekskassanoch Skeppsfartens sekundärlånekassa en funktion genom att underlättaförsörjningen med långfristiga primär- och sekundärkrediter. Den svenska rederinäringenhar expanderat myckel kraftigt. Denna expansion har ställt ökadekrav på kassorna, som f. n. har en förhållandevis lång kö av låneansökningar. Ipraktiken svarar f. n. kassornas kapacitet endast mot en mindre del av desvenska redarnas upplåningsbehov. Motdenna bakgrund och eftersom varvsföretagens finansiella situalion delvissammanhänger med redarnas finansieringsmöjligheter bör även kassornasverksamhet tas upp till behandling. Därvid bör kartläggas det 1.26 Skr 1975:4 616 hittillsvarandeutnyttjandet av de inhemska och utländska kredit- och kapitalmarknaderna närdet gäller fartygsfinansiering. Till detta bör fogas en bedömning av redarnasframtida möjligheler och behov i fråga om fartygsfinansiering. Det ankommerdock inte på de sakkunniga att bedöma det framtida utrymmet för kassorna ochrederinäringen på den svenska kapitalmarknaden. De sakkunniga bör begränsa sigtill en teknisk översyn av nuvarande finansieringssystem och lämna förslag tillhur en samordning med varvsfinansieringen bäst kan ske inom ramen för gällandevalutapolitiska riktlinjer. Utredningenbör bedrivas skyndsamt och förslag redovisas . Utredningenhar under liden hållit tre sammanträden samt haft överläggningarmed myndigheter, organisationer och företag som berörs av utredningens arbeie. Utredningenberäknas slutföra silt arbete . 27.Referensgruppen (11974:04) för energiinformation Maj:ls bemyndigande för vissa uppgifter i sambandmed information i energifrågor (se Post- och Inrikes tidn. Sakkunnig:Ragnarson, Per, redaktör (fr.o.m. ) Experter:Högström, , docent (fr.o.m. ) , .,professor (fr.o.m. ) , . E., civilingenjör(fr.o.m. ) , , professor (fr.o.m. ), , med. dr (fr.o.m. ) , H. ,professor (fr.o.m. ) , , fil. dr (fr.o.m. den 15maj 1974) Löfstedl, , docent (fr.o.m. ) , . dr (fr.o.m. ) , Per, civilingenjör (fr.o.m. den 15maj 1974) Torisson, ., universitetslektor (fr.o.m. ) Direktiv(anförande av statsrådet till statsrådsprotokollet dfcn ): Regeringenavser att till riksdag lägga fram förslag till ett långsiktigthandlingsprogram för energiområdet. Elt omfattande arbete pågår för att ta framunderlag härför. I arbetet är en lång rad myndigheter och utredningarengagerade. Jag anser det vara av stort värde om man i samband härmed kanstimulera till en bred allmän debatt om energifrågorna. 617 Kommittéer: Industridepartementet 1:28 Energifrågornaär delvis av tekniskt mycket komplicerad karaktär. Särskilda insalser behövsdärför för att sprida kunskap och information om förhållanden av betydelse förenergipolitiken. Vissa åtgärder i informationssyfte har redan vidtagits.Sålunda har bl. a. förslag förelagts om särskilt ekonomiskt slöd starta en bred studie- och diskussionsverksamhet omenergi (prop. 1974:28 s. 475). För ätt underlätta förstudieförbunden i deras arbete på att ta fram erforderligtstudiematerial bör de ges möjlighet att hos en allsidigt sammansatt grupp avpersoner med särskild sakkunskap på området få synpunkter på tekniska ochvetenskapliga fakta i materialet. Jag förordar atl en särskild sakkunnig jämteexperter tillkallas för denna uppgift. Den sakkunnige ochexperterna bör fungera som en referensgrupp, vars tjänster kan tas i anspråk avalla studieförbund, som är engagerade i den av statsmakterna stöddainformationsverksamheten på energiområdet. Referensgruppens insalser härvidlagbör ha till enda syfte att förbättra det sakliga innehållet på framtagetinformationsmaterial. Det kan också visa sig vara lämpligt att Kungl. Maj:tanlitar denna referensgrupp i andra sammanhang i samma syfte. Referensgruppenhar hållit ett sammanträde. Den sakkunnige harhaft överläggningar med olika myndigheter, som berörs av de frågor som gruppenhar atl behandla. Referensgruppenhar anordnat en tvådagarskurs för studieledare i studieförbundens kampanjEnergi 75. Gruppen har vidare hållits informerad om och konsulterats i fråga omdet studiematerial som används i kampanjen. Gruppenhar lagt fram en skrift Argument i energidebatten och har den 2december 1974 avgett en rapport över verksam Uppdragelär därmed slutfört. 28.Energisparkommittén (11974:05) Maj:ts bemyndigande för en energisparkampanj(se Post- och Inrikes tidn. Hj., f.d. generaldirektör (fr.o.m. ) Viceordförande: , ., statssekreterare (fr.o.m. ) , direktör (fr.o.m. ) ,T. E. , förbundsordförande (fr.o.m. ) 1.28 Skr 1975:4 618 Engerstam,., utredningssekreterare (fr.o.m. ,Per E. S., redaktör (fr.o.m. ) ,, småbrukare, led. av rikdagen (fr.o.m. den 1 ,Bo 1., direktör (fr.o.m. ) ,., kanslichef (fr.o.m. ) ,., byråchef, led. ,., direktörsassistent (fr.o.m. ,., metallarbetare, led. av (fr.o.m. den 1 , byrådirektör, f.d. led. av (fr.o.m. den 1 Skantz,, ombudsman, led. av (fr.o.m. den 1 ,Bo, överlantmätare, led. Experter:Ag, , generaldirektör (fr.o.m. ) , .,informationschef (fr.o.m. ) , ., civilingenjör(fr.o.m. ) , J. , generaldirektör (fr.o.m. den 1november 1974) af Klintberg, . F., direktör (fr.o.m. ), . J., byråchef (fr.o.m. ) , KurtInge, departementssekreterare (fr.o.m. ) ,., generaldirektör (fr.o.m. ) , .,direktör (fr.o.m. ) Huvudsekreterare:Löfgren, ., pol. mag. (fr.o.m. ) Sekreterare:Gornitzka, , civilingenjör (fr.o.m. ) Bitr.sekreterare: , . G., redaktör (fr.o.m. ) Lokal: Industridepartementet, 7, Fack, 10310 , tel.växel 763 1000 Direktiv(anförande av t.f. chefen för industridepartementet statsrådet tillstatsrådsprotokollet ): 619 Kommittéer; Industridepartementet 1:29 Enav energipolitikens huvuduppgifter bör vara att främja ökad sparsamhet medenergi och på så sätt nå en bättre hushållning med energiresurserna. Detta kanåstadkommas bl. a. genom att medborgarna får råd, upplysningar och uppmaningarom olika sätt att spara energi. Den sparkampanj som genomfördes ,visade att en väsentlig besparing av konsumtionen av bränslen och elenergiuppnåddes genom att på detta sätt vända sig lill medborgarna. Kungl.Maj:t har tidigare denna dag föreslagit att anvisar mede påtilläggsslat I för en energisparkampanj även /75. Ensådan kampanj är motiverad av flera skäl. Landets kosinader för import avråolja och petroleumprodukter beräknas till följd av kraftigt höjda priserkomma att ligga ca . Delta innebär en storpåfrestning på vår bytesbalans. De höjda oljepriserna drabbar även direktenskilda konsumenter och företag. För en rationell anpassning till deförändrade prisförhållandena behövs råd och anvisningar om hurenergikonsumtionen kan begränsas. En sparkampanj med detta syfte ligger också ilinje med strävandena till varaktig energibesparing. Energisparkampanjenbör i princip omfatta alla slags energianvändning. Inom ramen för kampanjen börallmänna råd och uppmaningar ges om hur energin kan användas mer rationellt ochom hur energianvändningen kan minskas. Information bör lämnas via olika mediaunder hela kampanjperioden. Sammanställningarav praktiska råd och upplysningar bör distribueras lill husbåll, skolor,kontor, affärer, industrier elc. Det ankommer på bl. a. ochstatens industriverk att medverka vid denna uppgift. Föratt energisparkampanjen skall få avsedd effekt bör olika medborgarggrupperengageras. Detta bör ske bl. a. genom kontakter i dessa frågor medrepresentanter för fastighetsägare, hyresgäster, näringslivsorganisationer,kommuner, landsting, löntagarorganisationer, motororganisalioner etc. Enenergisparkampanj kräver, som framgår av vad jag nu anfört, ett omfattandeplanerings- och förberedelsearbete. Detta bör omgående inledas. Uppgiften börfullgöras av särskilda sakkunniga. De sakkunniga bör svara för uppläggningenoch biträda vid genomförandet av energisparkampanjen /75. Desakkunnigas första uppgift bör vara atl utarbeta förslag till en kampanjplanoch alt lämna förslag beträffande dispositionen av de medel som kan komma attställas till förfogande för energisparkampanjen. En andra uppgift bör vara attverka för att myndigheternas och de enskilda organisationernas insatser ikampanjen samordnas. I övrigt bör de sakkunniga ta de kontakter och initiativsom bedöms nödvändiga/ör uppgiftens fullgörande. Kommitténberäknas slutföra sitt arbete under första hälften av . 29.STU-utredningen (11974:06) Maj:ts bemyndigande den 15 november 1974för alt utreda styrelsensför teknisk utveckling organisation och verksamhetsformer (se Post- och Inrikestidn. 1:29 Skr 1975:4 620 Ordförande:Holm, J. , generaldirektör (fr.o.m. ) Sakkunniga:Almryd, Hans, informationschef (fr.o.m. ) , SvenG., frisörmästare, led. av (fr.o.m. ) , verkmästare, led. av (fr.o.m. ) ,., sekreterare (fr.o.m. ) , .,generaldirektör (fr.o.m. ) , N. , fil.kand., led. av (fr.o.m. ) Petzäll,., direktör (fr.o.m. ) , Bo L. G-,ambassadör, led. av (fr.o.m. ) ., direktör, led. av (fr.o.m. ) Ström,, avdelningschef, ersättare för led. av (fr.o.m. den 18 november1974) Experter:Båveryd, S.