prop · FZ0391 · 1975-12-31 00:00:00 — 1975/76:91 Regeringens proposition 1975/76: 91 omändrade regler för beräkning av existensminimum Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. 1propositionen föreslås gynnsammare och mera samordnade regler för beräkning avexistensminimum vid beskattning och indrivning. Förslagen innebär att denenhetlighet som redan finns på beskattningsområdet genom att skattemyndigheternatillämpar fastställda normalbelopp för existensminimum utsträcks till attomfatta även indrivningsområdet, främst då införsel. Förslagen innebär även ettstörre hänsynstagande till sociala synpunkter genom att normalbeloppen närmareanpassas till socialhjälpsnormerna. De nya reglerna föreslås träda i kraft den1 . Vidareforeslås smärre ändringar i taxeringslagen (1956:623) i fråga om dearbetsuppgifter som tillkommer sådan särskild taxeringsintendent som avses i 3 Snämnda lag (s. k. "riksintendent"). / /975/76. / sam/. Prop.1975/76: 91 Lagom ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenomföreskrives att 50 ij 2 mom., 52 i; 1 mom. och punkt I av anvisningarna till 50ij kommunalskattelagen (1928:370) skall ha nedan angivna lydelse. För fysisk person, som varit här i riket bosatt under hela eller någondel av beskattningsåret, utgöres såvitt angår hemortskommunen denbeskattningsbara inkomsten av den taxerade inkomsten minskad med kommunaltgrundavdrag. Den beskattningsbara inkomsten skall angivas i helt hundratalkronor, så att överskjutande belopp, som icke uppgår till helt hundratalkronor, bottfaller. Finnes skattskyldigsskatteförmåga under beskattningsåret hava varit väsentligen nedsatt till följdav långvarig sjukdom, olyckshändelse, ålderdom, underhåll av andra närståendeän bam, för vilka den skattskyldige ägt tillgodonjuta allmänt barnbidrag,eller annan därmed jämföriig omständighet, må efter taxeringsnämndens eller, ombesvär anförts eller ock särskild framställning därom gjorts senast den 30 juniåret näst efter taxeringsåret, skatterättens beprövande den skattskyldigestaxerade inkomst minskas, förutom med kommunalt grundavdrag, med ytteriigareett efter omständigheterna avpassat belopp, dock högst . Harskattskyldig på grund av jämkning vid beräkning av sjömansskatt åtnjutit avdragför nedsatt skatteförmåga, skall avdrag, som avses i detta stycke, minskas meddet belopp, varmed jämkning medgivits. Omskattskyldigs inkomst, efler Om skattskyldigs inkomst, efter avdrag av därå belöpandeskatt, på avdrag av därå belöpande skatt, på grund av nedsatt arbetsförmåga,grund av nedsatt arbetsförmåga, långvarig oförvållad arbetslöshet, långvarig oförvålladarbetslöshet, stor försörjningsbörda eller annan stor försörjningsbörda ellerannan därmed jämföriig omständighet un- därmed jämföriig omständighet understigitvad han kan anses hava be- derstigit vad han kan anses hava behövt tillunderhåll för sig själv och hövt till underhåll för sig själv och för make och oförsörjdabarn (e x i- för make och oförsörjda barn (e x i -s t e n s m i n i m u m) wflden skall- s t e n s m i n i m u m ) är den skattskyldige jämväl, efter ta.xerin.snämn-skyldige berättigad lill avdrag för ned-dens eller, om besvär anförts ellerock salt skatleförmåga. 'Senastelydelse 1975:312. Prop.1975/76: 91 särskild framslällning därom gforis se-nasl året näst efter taxeringsåret, skatlerättens beprövande, erhålla avdrag for väsentligen nedsatt skatteförmåga med belopp som ovan sägs: dock mä avdraget beträlfande skatlskyldig med oförsörjda barn för varje sådant barn ökas med högst . Vad i andra stycket sista punkten här ovan sägs skall däiyid äga moisvarande tillämpning. Skattskyldig, vars inkomst till icke obetydlig del utgjorts av folkpension, är - om särskilda omständigheter icke föranleda annat - berättigad till avdrag för nedsatt skatteförmåga. Vad i andra stycket sägs angående tid och ordning för särskild framställning om avdrag samt angående minskning a v avdraget med belopp, varmed jämkning erhållits vid beräkning av sjömansskatt, skall äga motsvarande tillämpning i fråga om avdrag enligt detta siycke. Ävenskattskyldig, vars inkomst till icke obetydlig del utgjorts av folkpension, är- om särskilda omständigheter icke föranleda annat -berättigad till avdrag förnedsatt skatteförmåga. andra stycket sägs angående tid och ordning för särskild framställning omavdrag samt angående minskning av avdraget med belopp, varmed jämkningerhållits vid beräkning av sjömansskatt, skall äga motsvarande tillämpning ifråga om avdrag enligt tredje ocli fjärde styckena. Vad härefter återståravrundas nedåt till helt hundratal kronor och utgör för skattskyldig, som nunämnts, beskattningsbar inkomst. Äkta makar, som under beskattningsåret levt tillsammans, taxeras en varför sin inkomst. Har vid dylik taxeringavdrag, som i 46 i; 1 och 2 mom. medgives, helt eller delvis ej kunnatutnyttjas å den ena makens skattepliktiga inkomst, må bristen avräknas å denandra makens inkomst i samma kommun. Kvarstående brist, dock högst beloppmotsvarande avdrag enligt 46 i; 2 mom., må, med tillämpning i förekommande fallav bestämmelserna i punkt 4 av anvisningarna till 46 i;, avräknas å förstnämndamakens inkomst och, där denna icke förslår, å andra makens inkomst i andrakommuner. Underskottå icke yrkesmässig avyttring av fast eller lös egendom, som 1975/76:77. Prop.1975/76: 91 Nuvarande lydelse Avdrag, som i 50 tj 2 mom. andra eller tredje stycket sägs, beräknas för vardera maken för sig. Härvid iakttages att vardera makens skatteförmåga bedömes med hänsyn till makarnas sammanlagda inkomst och förmögenhet samt att flvi/ra,? ert//?/50 § 2 mom. andra stycket för makarna tillsammans icke må överstiga del hög,-sia belopp som där angives. uppkommit för endera maken, må avräknas från den andramakens inkomst i samma kommun av förvärvskälla av samma slag. Avdrag, som i 50 ij 2 mom. andra eller tredje stycketsägs, beräknas för vardera maken för sig. Härvid iakttages att vardera makens skatleförmågabedömes med hänsyn lill makarnas sammanlagda inkomst och förmögenhet samt attavdraget for makarna tillsammans icke må överstiga det högsta belopp som beslämmelsernai 50 § 2 mom. andra och tredje styckena medgiva. Avdragenligt 50 tj 2 mom. fjärde stycket beräknas för vardera maken för sig utanhänsyn tagen till andra makens inkomst. Fråga om jämkning av avdraget enligtbestämmelserna i punkt 2 femte stycket av anvisningarna till 50 ij prövas dockmed hänsyn till värdet av makarnas sammanlagda skattepliktiga förmögenhet. till 50 ;j Den skattskyldiges skatteförmåga bedömes med hänsyn, äena sidan, till hans inkomst och förmögenhet samt, å andra sidan, till vad hankan anses hava behövt till nödigt underhåll för sig själv och för make och oförsörjdabarn (existensminimum). Såvida icke särskilda förhållanden till annatföranleda, skall existensminimum bedömas med hänsyn till förhållandena under he I a beskattningsåret. Särskilda förhållanden varom sagts få ansesföreligga t. ex. i det fall att en skattskyldig börjat iförvärvsarbete eller upphört med sådant arbete, i följd varav inkomstenutslagen understigit existensminimibeloppet; i sådana fall börexistensminimum bedömas med hänsyn till den tid inkomsten åtnjutits. regeringen bestämmer fastställer normalbelopp för e.xisiensminimum for olika delar av riket, avsedda all tjäna till ledning vid bestämmande av existensminimum i det särskilda fallet. Regeringen eller den myndighet eller denmyndighet regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter ombestämmande av existensminimum enligl de grunder som anges i det följande. Existensminimum i del särskilda fallet bestäms med ledningav norinal-belopp för existensminimum. Normal-bdoppen utgöra för ensamstående 'Senaste lydelse 1974:769. 1975/76: 91 ska11 skyld ig nittiofem (95) procent, för sammanlevande makar etthundra-sextlofein(165) procent och for varje barn fyrtio (40) procent av basbeloppet enligtlagen (1962:381) om allmän försäkring för december månad året före delkalenderår som föregår taxeringsåret. Normalbeloppen skola anses Innefattaalla vanliga levnadskostnader utom bostadskostnad, som beräknas särskilt och läggestill normalbeloppen. Normalbeloppen för existensminimum äro i första handavsedda för skattskyldiga, vilkas inkomst huvudsakligen härfiutit av förvärvskällantjänst. Vid bestämning av avdrag för nedsatt skatteförmåga vid existensminimumskall såsom inkomst av tjänst upptagas den skattskyldiges bruttointäkter -inklusive de biinkomster den skatlskyldige må hava åtnjutit - i förekommandefall minskade med sådana nödiga utgifter för inkomstens förvärvande, för vilkaden skattskyldige vid taxering äger åtnjuta avdrag, t. ex. avgifter, som denskattskyldige eriagt för sådan pensionsförsäkring eller sjuk- ellerolycksfallsförsäkring, som tagits i samband med tjänst, eller avgifter, som denskattskyldige i samband med tjänsten erlagt för egen eller efterievandespensionering annorledes än genom försäkring, eller kostnader för resor tilloch från arbetet. Utgöres inkomsten av livränta, varom i 32 tj 2 mom. förmäles,skall livräntan inräknas i inkomsten med oreducerat belopp. Barnbidragmedräknas icke i inkomsten. Frågaom avdrag i andra fall för nedsatt skatteförmåga vid existensmi nimum får bedömas med särskilt beaktande av att en riktig uppskattning verkställes av inkomstförhållandena, speciellt med hänsyn till den omfatt ning, vari naturaförmåner må hava åtnjutits, och dessa förmåners värde. Har den skattskyldige haft lägre Har den skattskyldige haft lägre den skattskyldiges existensminimum anses hava i motsvarande mån understigit normalbeloppet, t. ex. om en ogift skattskyldig haft gemensamt hushåll med anhöriga eller andra eller om en skattskyldig åtnjutit särskild förmån i form av billiga livsförnödenheter eller andra liknande förmåner. 1 regel torde anledning levnadskostnaderän normalt skall levnadskostnader än normalt skall denskattskyldiges existensminimum anses hava i motsvarande mån understigitnormalbeloppet, t. ex. om en ogift skatlskyldig haft gemensamt hushåll medanhöriga eller andra eller om en skattskyldig åtnjutit särskild förmån i formav billig bostad eller billiga livsförnödenheter eller andra liknande förmåner.I regel lor- /'1975/76. Prop.1975/76: 91 överhuvud icke föreligga att bevilja avdrag för nedsatt skatteförmåga vid existensminimum åts. k. hemmasöner eller hemmadöttrar. Icke heller må avdrag medgivas, om den skattskyldige ägt tillgångar; dock att härvid bortses från sedvanliga husgeråd, möbler och kläder, arbetsredskap, mindre bostadsfastighet av enklaste beskaffenhet osv. Å andra sidan må existensminimum beräknas hava överstigit normalbeloppet, om den skattskyldige haft utgifter för underhåll av make och barn, med vilka han icke levt tillsammans under beskattningsåret. Existensminimum förden skattskyldige må jämväl i annat fall bestämmas högre än normalbeloppet, om särskilda skäl därtill föranleda. deanledning överhuvud icke föreligga att bevilja avdrag för nedsatt skatteförmågavid existensminimum åt s. k. hemmasönereller hemmadöttrar. Icke heller måavdrag medgivas, om den skatlskyldige ägt tillgångar; dock att härvid bortsesfrån sedvanliga husgeråd, möbler och kläder, arbetsredskap, mindre bostadsfastighetav enklaste beskaffenhet osv. Å andra sidan må existensminimum beräknas havaöverstigit normalbeloppet, om den skattskyldige haft utgifter för underhåll avmake och barn, med vilka han icke levt tillsammans under beskatt-n i ngsåret.Vidare kan anledning finnas alt frångå normalbdoppet. om bostadskostnaden varllhögre än normalt. Existensminimum för den skattskyldige må jämväl i annat fallbestämmas högre än normalbeloppet, om särskilda skäl därtill föranleda. Har den skattskyldige icke haft högre inkomst än det för honom beräknade existensminimibeloppet och har detta befunnits bero av förhållande, varom i 50 !J 2 mom. tredje stycket förmäles, bör avdrag för nedsatt skatteförmåga medgivas med så stort belopp, att den skattskyldige icke påföres beskattningsbar in- Har den skattskyldigeunder beskattningsåret enligt beslut av den lokala skattemyndigheten åtnjutitbefrielse från eller nedsättning av den preliminära skatten på grund avnedsatt skatteförmåga vid existensminimum, bör vid prövning av frågan om avdragvid taxeringen för nedsatt skatteförmåga avvikelse icke ske frän det avförstnämnda myndighet fastställda existensminimibeloppet, såvida icke nyaomständigheter framkommit; såsom exempel å dylika omständigheter må nämnas attden skattskyldige äger tillgångar, varom den lokala skattemyndigheten saknatkännedom, eller att den skattskyldiges ekonomiska ställning påtagligtförbättrats efter den lokala skattemyndighetens beslut. skattskyldige icke haft högre inkomst än det för honom beräknadeexistensminimibeloppet och har detta befunnits bero av förhällande, varom i 50tj 2 mom. tredje Stycket förmäles, bör avdrag för ned-.satt skatteförmågamedgivas med så stort belopp, dock högst med belopp som i nyssnämnda lagrumsägs, att den Nedsatt arbetsförmåga skall anses föreligga jämväl i det fall att den skattskyldige på grund av arbetsskygghet eller missanpassning eller eljest av psykiska skäl har svårt att förvärva normal arbetsinkomst. Prop.1975/76: 91 skattskyldigeicke påföres beskattningsbar inkomst. Har den skattskyldige rätt att åtnjutaskattereduktion enligt 2 tj 4 eller 5 mom. uppbördslagen (1953:272), skallavdrag för nedsatt skatleförmåga beräknas med beaktande härav. Är inkomsten högre än nysssagts men icke så stor. att inkomsten minskad med skatten därå uppgår till existensminimum,böravdrag för nedsatt skatteförmåga beviljas med så stort belopp, maximerat påsätt i föregående stycke sägs, att större skatt icke kommer att uttagas än attinkomsten, minskad med skatten, uppgår till beloppet av existensmi- komst.Har den skattskyldige rätt att åtnjuta skattereduktion enligt 2 tj 4 eller 5mom. uppbördslagen (1953:272), skall avdrag för nedsatt skatteförmåga beräknasmed beaktande härav. Ärinkomsten högre än sagts men icke så stor, att inkomsten minskad medskatten därå uppgår till existensminimum, bör avdrag för nedsatt skalteförmågabeviljas med så stort belopp, att större skatt icke kommer att uttagas än attinkomsten, minskad med skatten, uppgår till beloppet av existensminimum. Dennalag träder i kraft och tillämpas första gängen vid 1977 årstaxering. Vid taxering skall normalbelopp enligt bestämmelserna ipunkt 1 tredje stycket av anvisningarna till 50 ij beräknas med ledning avbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring för mars månad 1976. Prop.1975/76: 91 8 Lagom ändring i uppbördslagen (1953:272) Härigenomföreskrives att 41 tj 2 mom. och anvisningarna till 41 ij uppbördslagen(1953:272)' skall ha nedan angivna lydelse. 2 m o m . Om det belopp,som skulle återstå sedan skatteavdrag gjorts, jämte den inkomst denskattskyldige i övrigt kan åtnjuta understiger vad den skattskyldige kan ansesbehöva till underhåll för sig själv och för make och oförsörjda barn (existensminimum),äger den lokala skattemyndigheten efter ansökan av den skattskyldige förordna,att skatteavdrag icke skall ske eller skall verkställas med mindre belopp änsom skulle ske enligt bestämmelserna härovan. Nedsättning av skatteavdrag förpreliminär skatt må dock icke beviljas skattskyldig annat än vid nedsattarbetsförmåga, långvarig oförvållad arbetslöshet, stor försörjningsbörda elleri annat därmed jämförligt läge. Detbelopp, som motsvarar den Det belopp, som motsvarar den skattskyldiges existensminimum, skattskyldiges existensminimum, skall beräknas medledning rfe/i av skall beräknas med ledning av be-bestämmelserna i 50 § 2mom. kom- stämmelserna i 50 tj 2 mom. kommunalskattelagen ochanvisningar- munalskattelagen och anvisningarna till nämnda paragraf omavdrag na till nämnda paragraf om existens-för väsentligen nedsatt skalteförmåga minimum, vid existensminimum, dels ock av de normatbdopp for existensminimum,som fastställas jämlikt nämnda lagrum. Arbetsgivareskall tillämpa beslut om skatteavdrag enligt första stycket senast från och meddet avlöningstillfälle som inträffar förflutit från det hanfått del av beslutet eller, om det ej kan ske, efter nämndaavlöningstillfälle tillställa den skattskyldige det belopp som skulle hatillkommit denne om beslutet tillämpats. (Se vidare anvisningarna.) 'Lagenomtryckt 1972:75. Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:771 Dåbefrielse från eller nedsättning av skatteavdrag för preliminär A - s k a 11 medgivespå grund av existensminimum, har den lokala skattemyndigheten att dels med ledningav bestämmelserna i 50 tj 2 mom. kommunalskattelagen och anvisningarna till nämndaparagraf ävensom de normaibdopp för existensminimum, som fastställts jämlikt nämndalagrum, angiva den skattskyldiges existensminimum, dels ock förordna eftervilka grunder skatteavdrag skall verkställas. Beräknas den skattskyldigesinkomster understiga existensminimum, kan förordnande meddelas antingen alt skatteavdragöver huvud taget icke skall verkställas eller att skatteavdrag icke skallverkställas, såvida icke inkomsten hos huvudarbetsgivaren överstiger visstangivet belopp. Kan det antagas, atl inkomsterna överstiga existensminimum,bör förordnas, att vid varje avlöningstillfälle visst angivet belopp alltidskall förbehållas den skattskyldige, så att för skatteavdrag lår tagas ianspråk allenast vad av lönen överskjuter det förbehållna beloppet. Det belopp,som sålunda skall förbehållas den skattskyldige, bör som regel motsvarafastställt existensminimum minskat med de inkomster, den skattskyldige kanåtnjuta från annan än huvudarbet.sgivaren. Det förbehållna beloppet kan dockökas med belopp motsvarande dels sådana utgifter, som äro nödvändiga för för- Då befrielse från ellernedsättning av skatteavdrag för preliminär A - s k a 11 medgives på grund av existensminimum,har den lokala skattemyndigheten att dels med ledning av bestämmelserna i 50 tj2 mom. kommunalskattelagen och anvisningarna till nämnda paragraf angiva denskattskyldiges existensminimum dels ock förordna efter vilka grunderskatteavdrag skall verkställas. Beräknas den skattskyldiges inkomster understigaexistensminimum, kan förordnande meddelas antingen att skatteavdrag överhuvudtaget icke skall verkställas eller alt skatteavdrag icke skall verkställas,såvida icke inkomsten hos huvudarbetsgivaren överstiger visst angivet belopp.Kan det antagas, att inkomsterna överstiga existensminimum, bör förordnas,att vid varje avlöningstillfälle visst angivet belopp alltid skall förbehållasden skattskyldige, så att för skatteavdrag lar lagas i anspråk allenast vad av lönenöverskjuter det förbehållna beloppet. Det belopp, som sålunda skallförbehållas den skattskyldige, bör som regel motsvara fastställt existensminimumminskat med de inkomster, den skatlskyldige kan åtnjuta från annan änhuvudarbetsgivaren. Det förbehållna beloppet kan dock ökas med belopp motsvarandedels sådana utgifter, som äro nödvändiga för förvärvande av den löneinkomst,varom fråga är, och som äro avdragsgilla vid tax- 1975/76: 91 värvandeav den löneinkomst, varom fråga är, och som äro avdragsgilla vid taxering, t.ex. avgifter, som den skattskyldige har att eriägga för sådanpensionsförsäkring eller sjuk-eller olycksfallsförsäkring, som tagits isamband med tjänst, eller avgifter, som den skatlskyldige i samband medtjänsten har att eriägga för egen eller efterlevandes pensionering annoriedesän genom försäkring, eller kostnader för resor till och från arbetet, dels ocktillfälliga utgifter av ofrånkomlig natur som den skattskyldige må hava attvidkännas och som icke kunna beaktas vid fastställande av existensminimibeloppei.1 förekommande fall äger den lokala skattemyndigheten vidare - för att förhindraatt den skattskyldige vid stigande inkomst skall nödgas avstå helainkomstökningen till skatt -förordna,att om den skattskyldiges inkomst hoshuvudarbetsgivaren stiger utöver det förbehållna beloppet skatteavdrag må, intillden gräns där skatten kan uttagas till fullo, verkställas högst med beloppmotsvarande viss angiven kvotdel av inkomstökningen. ering,t. ex. avgifter, som den skattskyldige har att erlägga för sådan pensionsförsäkringeller sjuk- eller olycksfallsförsäkring, som tagits i samband med tjänst, elleravgifter, som den skatlskyldige i samband med tjänsten har atl erlägga för egeneller efterievandes pensionering annoriedes än genom försäkring, eller kostnaderför resor till och från arbetet, dels ock tillfälliga utgifter av ofrånkomlignatur, som den skattskyldige må hava att vidkännas och som icke kunna beaktasvid fastställande av existensminimibeloppei. 1 förekommande fall äger den lokalaskattemyndigheten vidare -för att förhindra att den skattskyldige vid stigandeinkomst skall nödgas avstå hela inkomstökningen till skatt - förordna, att omden skattskyldiges inkomst hos huvudarbetsgivaren stiger utöver detförbehållna beloppet skatteavdrag må, intill den gräns där skatten kan uttagas tillfullo, verkställas högst med belopp motsvarande viss angiven kvotdel avinkomstökningen. Har kronofogdemyndigheten lämnat undei-räiidse enligl 51 §andra stycket ulsökningskungörelsen (1971:1098) bör den lokala skatteinyndighetenvid prövning av frågan om befrielse från eller ned-sälining av skatteavdrag fÖrpreliminär A -skatt på grund av existensminimum icke avvika från det avkronofogdemyndigheten fastställda förbehållsbeloppel, såvida Icke nyaomständigheter framkommit. En sådan omständighet föreligger exempelvis när den skatlskyldigeäger lillgångar, som kronofogdemyndigheten icke haft kännedom Prop.1975/76: 91 11 Skatteavdragför kvarstående skatt må såsom framgår av 42 ij icke verkställas förränskatteavdrag för preliminär skatt till fullo verkställts. Vid nedsättning avskatteavdraget för kvarstående skatt på grund av existensminimum bör denlokala skattemyndigheten därför taga hänsyn till dels den skattskyldigesexistensminimum och dels den preliminära skatt den skattskyldige har atlerlägga. Dä särskilda skäl göra del påkallat, äger den lokala skattemyndighetendels i erforderiig mån höja det belopp, som enligt vad sagts skall förbehållasden skattskyldige, dels ock förordna, att vid inkomstökning utöver detförbehållna beloppet skatteavdrag mä verkställas högst med belopp motsvarandeviss angiven kvotdel av inkomstökningen. I fråga om skattskyldig som är försatti konkurs skall efter ansökan av den skattskyldige eller konkursboet tagashänsyn även till vad den skattskyldige har att avstå till konkursboet av sinlön. Dennalag träder i kraft . Prop.1975/76:91 12 Lagom ändring i införsellagen (1968:621) Härigenomföreskrives att 10 ij införsellagen (1968:621) skall ha nedan angivna lydelse. 10 Utmätningsmannen bestämmer dels hur mycket som högst får innehållas vid varjeavlöningstillfälle (införselbeloppet), dels ett belopp som skall förbehållas gäldenärenför eget underhåll och familjens behov samt till fullgörande avbetalningsskyldighet till annan, vilken vid införsel njuter lika rätt somsökanden eller bättre rätt än denne (förbehållsbeloppet). Förbehållsbeloppelbestämmes med ledning av beslämmelserna i 50 § 2 mom. kommunalskattdagen(1928: 370) och anvisningarna nämnda paragraf om existensminimum. Regeringeneller den myndighet regeringen besiämmer meddelar närmare föreskrifterangående beräkningen av förbehållsbeloppel. Är i fall som avses i 1 ij 1 eller2 fråga om införsel för engångsbelopp skall utmätningsmannen, när det behövsfördela beloppet pä skilda poster efter vad som är skäligt med hänsyn till dentid för vilken beloppet är avsett och övriga omständigheter. De särskildaposterna anses vid tillämpning av införseln förfallna efter vad som sålundabestämts. Dennalag träder i kraft . Prop.1975/76: 91 13 Lagom ändring i utsökningslagen (1877:31 s. 1) Härigenomföreskrives att 67 b i; utsökningslagen (1877:31 s. l)ska)) ha nedan angivnalydelse. 67b S' För utmätning av innestående avlöning gälla följande villkor och begränsningar. Förordnande om utmätning fårmeddelas beträffande avlöning som förfaller under viss i förordnandet angiven tideller beträffande viss avlöningspost.