prop · FZ0389 · 1975-12-31 00:00:00 — Söställer sig i huvudsak positiv till gruppens förslag och konstaterar att denföreslagna dimensioneringen av läramtbUdning överensstämmer med vad SÖ tidigarehar redovisat i avlämnad petita /76. Även kommun anser att gmppendragit realistiska slutsatser och tillstyrker dimensioneringsförslaget.Liknande allmänt positiva synpunkter över den föreslagna dimensioneringenframförs av länsstyrelserna i samt ,förskoleseminariet i , ocb kommuner samt TCO, SEL och SL. Ettslörre antal organ har dock motsatt uppfattning om den föreslagnadimensioneringen. Man ställer sig tveksam till dimensionerings- 1975/76: 89 12 förslageti olika avseenden. i erinrar om att ut-bUdningsutskottet isitt betänkande (UbU 1975:10) vamat för en alltför drastisk nedskärning avantagningskapaciteten. Förslaget står, menar , i motsats tUldetta uttalande. Nedskärningen anses bl. a. förhindra en vidgad syn pålärarrollen. Länsskolnämnderna i.Hallands och , länsstyrelseni , i m.fl. menar att en vissöverexamination borde tillåtas i syfte att hålla beredskap om lärarbehovet skiUleöka. Det är även angeläget att basorganisationen för läramtbUdning görs såflexibel att man vid en högre ambitionsnivå snabbt kan fyUa lärarbehovet. Dessasynpunkter framförs av bl. a. i och kommun. Övrigainstanser som inte anser sig kunna tillstyrka dimensioneringsförslaget är AMS,i , lärarhögskolorna i och ,förskoleseminariet i , organisationskommittén för högskolereformen iGöteborgs högskoleregion, m. fl. Deflesta instanser tar inte upp arbetsgruppens förslag om dimensionering av ämneslärarutbildningentill diskussion. De som berör ämnesläramtbildningens dimensionering har ingetatt invända mot arbetsgmppens förslag. i ,i , /SR, SL, LR, m.fl.accepterar arbetsgruppens förslag om dimensionering av ämneslärarutbildning. Remissinstansemasintresse i dimensioneringsfrågoma koncentreras i allmänhet till klasslärarutbildningen.Majoriteten av organen anser att den föreslagna dimensioneringen i denna delär för låg och några instanser presenterar även alternativa intagningslal.Kritiken gäller i första hand den föreslagna dimensioneringen av lågstadieläramtbildningen. Somtidigare redovisats godtar SÖ arbetsgruppens förslag. Man menar dock alt detkan ifrågasättas om inte den föreslagna utbUdningskapacite-len för lågsladidärareär för hög. i och SL anser gmppens förslag välavvägda. Även i län, lärarhögskolorna i ochKalmar, /SR, LR och accepterar den föreslagnaintagningen till klasslärarutbUdning. Blandde kritiska instansema kan nämnas AMS, som anser att de föreslagnaintagningstalen till klassläramtbildning i första hand låg-' stadielärarutbildning,är för låga. Denna bedömning gör styrelsen mot bakgmnd av den aktueUaarbetsmarknadssituationen för lärare som kännetecknas av inslag som gersvårigheter att tillgodose behovet av behöriga lärare i större delar av landet.Faktorer som bristande geografisk rörlighet, yrkesverksamhelsgraden ochutvecklingstendenser på ar-betsmarknadsseklom som gränsar tiU lärarbanan m. m.gör att dimensioneringen borde varit högre. 1975/76: 89 13 övrigainstanser som anser att dimensioneringen av klasslärarutbildningen bör höjasär vissa länsskolnämnder, länsstyrelserna i och ,lärarhögskolorna i , , , , ochVäxjö, organisationskommittén för högskolereformen i högskoleregionsamt Falii , och kommuner. Vissa av dessa framläggeräven altemativa dimensioneringsförslag av klassläramlbUdningen samt framhålleratt en intagning av 360 kandidater på lågstadielärarlinjen och 720kandidater på mellahsladielärarlinjen skulle möjUggöra ett bibehållandeav samtliga 15 lärarhögskolor. i anser att ett inlagav 420 kandidater på lågstadielärarlinjen är befogat. Arbetsgmppenhade inte till uppgift att avge förslag om dimensionering av förskollärar- ochfritidspedagogutbildningen och det är endast vissa förskoleseminarier somtagit upp frågan. erinrar om överenskommelsen med regeringenom utbyggnad av den kommunala barnomsorgen, vilken medför behov av ökad ulbUdningskapacitetför ifrågavarande personal. i stöder arbetsgmppensuppfattning att det är angeläget att en kraftig ökning av antaletintagningsplatser till för-skoUäramtbUdning kommer till stånd. Förskoleseminariernäi , och manar emellertid tUl stor försiktighet videventuell utökning av förskollärar- och fritidspedagogutbUdning. Först måsleett tUlräckligt antal seminarielärare utbildas så att kvaliteten i UtbUdningeninte blir lidande. per enhet framhåller SÖ, Falu kommun, SFL och SL att, föratt undvika en kvalitativ försämring av utbUdningen, minimiantalet per enhetinte bör sättas lägre än vad som föreslås. Lärarhögskolani konstaterar dock att den föreslagna mi-nimikapacileten kommer attinnebära stora pedagogiska nackdelar. Genom att intagning tiU lågstadieläramtbildningäger rum endast var fjärde termin kommer det naturliga sambandet mellanlärarkandidater på låg- och mellanstadiet att spoUeras. Även lärarhögskolorna iKristianstad och påtalar detta förhållande och föreslår att 24 lågstadielärarkandidatertas in och enhet. kommun tycker det är viktigt att man vidbestämmande av minimistorlek per enhet gör en distinktion mellan nyetableringoch avveckling. Kommunen håUer med om att en bedömning utifrån snävt ekonomiskasynpunkter är riktig när det gäUer nyetablering men menar att man vidavveckling bör göra en vidare bedömning. Remissinstansermed lokal eUer regional anknytning framhåller främst 1975/76: 89 14 denegna ortens eller regionens utbildning. Sålunda anför olika länsskolnämnder,länsstyrelser, kommuner pch läroanstalter i regel ett antal skäl varför justlänets lärarhögskola bör bibehållas. I vissa fall, företrädevis bland ortersom föreslås få behålla läramtbUdnmg, har man dock anlagt ett vidare perspektivoch framlägger även synpunkter på hur andra regioner bör bli tillgodosedda.Vidare har även ett antal myndigheter och fackorganisationer mer allmännasynpunkter på hur lärarutbildningen skaU lokaliseras. Arbetsgmppensförslag att ämneslärarutbildningens praktisk-pedagogiska del fortsättningsvisendast skall bedrivas vid se sex nuvarande större lärarhögskolorna väckerblandade reaktioner. SÖ erinrar om atl överstyrelsen redan tidigare föreslagitnedläggning av filialema i , och . Även RRV har tidigareframfört dessa synpunkler. Övriga organ som tillstyrker den föreslagnakoncentrationen är SPN, i län, lärarhögskolorna i Kalmaroch , samt SL. Deorter där ämnesläramtbUdningen föreslås bli nedlagd, dvs. , ochVäxjö, är även universitetsfilialorter. Statskontoret menar att dennaspeciella situation bör beaktas. Ett genomförande av gmppenslokaliseringsförslag skulle kunna äventyra den utbyggnad som redan skett där.Detta förhåUande, att en nedläggning skuUe skapa rekryteringssvårigheter till universitetsfUialema,påtalas även.av berörda länsskolnämnder, länsstyrelser, läroanstalter ochkommuner. Iövrigt inriktar man argumentationen på att framhålla varför ämneslärarutbUdningenbör behållas på resp. ort. Länsstyrelseni m. fl. anser att en rad skäl talar för att ämnesläramtbildningenspraktisk-pedagogiska del behålls i . Förutom att det, som redan nämnts,finns en universitetsfilial, har rrian en god praktikorganisation och välutmstadelokaler. Det finns även regio-. nalpolitiska skäl för att bibehållautbildningen. Man nämner att man ej fått någon nämnvärd del av den statliga omlokaliseringen,varför en reducering av utbildningsmöjligheterna blir extra kännbar. Lärarhögskolani menar alt 8 av de 15 lärarhägskoleortema bör ha ett fullständigt utbudav läramtbildningslinjer. Dessa bör vara de sex uni-versitetsortema och fUialorlernaKarlstad och . Organisationskommitténför högskolereformen i Göieborgs högskoleregion, i länm.fl. pläderar för att skall få behålla sin praktisk-pedagogiska ämnesläramlbildning.Man understryker det nära samband som råder mellan universitetsfilialer och lärarhögskolor,både vad beträffar lokaler och. rekrytering av elever. Vidare erinrar man om att1968 års läramtbildningskommilté anfört starka skäl för alt omvandla ämnesläramtbUdningeni till en ämneslärarlinje vid där. Man menar även attdirektiven till läramtbildningsutredning borde föranleda ett bibehåUandeav ämnesläramtbUdningen. Där markeras en önskan om elt bredare Prop.1975/76: 89 15 synsättpå läramtbUdningen, vUket ger större möjligheter till samar bete mellan traditionell universitets- och lärarhögskoleutbildning. Elt nedläggande av ämneslärarutbildningens praktisk-pedagogiska del både i och skulle vidare innebära att denna utbUdning blir svårtillgänglig för dem som bor i de stora och tätbefolkade delarna av västra och centrala . ' Länsstyrelseni län m. fl. anser inte att de skäl som arbetsgmppen använder förnedläggning av ämnesläramlbildnmg i är hållbara. Påståendet attlärarutbildningen inte är attraktiv ur lokal rekryteringssynpunkt avfärdar manmed att den hårda merilkonkurrensen bryter sambandet mellan bostads- ellerstudieort och val av lärarulbild-ningsort. Man erinrar även om att det från1977 kommer att förläggas s. k. LUK-ulbildning till , varför det ärsärskilt angeläget med elt bibehållande av ämnesläramtbildningens praktisk-pedagogiskadel. Lokaliseringenav klasslärarutbildningen är den delfråga som röner störst intresse iremissvaren. Meningama är delade om behovet av den föreslagna koncentrationentill nio enheter. De allra flesta instanser är av olika skäl negativa tillvalet av orter. Till de organ som ärpositiva till valet av orter hör RRV och i . Dessainstanser ifrågasätter dock om inle en koncentration till sex orter vore att föredra.RRV menar att en sådan ytterligare koncentration behövs med hänsyn till läramtbUdningensmål och kravet på ett rationellt resursutnyttjande i denna utbildning samtkravet på en flexibel organisation som inte är alltför känslig för framtidaförändringar i fråga om utbildningen. i län, lärarhögskolornai och , förskoleseminariet i och kommun finnerförslaget väl avvägt och tillstyrker den föreslagna lokaliseringen. De flesta organ i regionerdär klasslärarulbildningen föreslås upphöra påtalar förslagets bristandeöverensstämmelse med de gmndläggande lankegångama i prop. 1975: 9 om reformeradhögskoleutbildning. Den decentraliseringstanke som där kommer till uttryck bliråsidosatt genom gruppens förslag. Man betonar även den decentraliseradeutbildningens fördelar från bl. a. rättvise- och rekryteringssynpunkt. En delremissinstanser framhåUer att arbetsgmppens argumentering beträffande prioriteradeutbyggnadsorter är inkonsekvent. Enannan vanligen återkommande synpunkt i remissvaren är att man genom nedläggningav klasslärarutbildningen förhindrar eventuella möjligheter till samverkanmellan förskollärar- och lågstadieläramtbUdning. Beträffande valet av orterär det framför allt arbetsgruppens förslag att lägga ned klasslärarulbildningeni som kritiseras. Denna kritik kommer inte bara från de lokalt ochregionalt berörda organen ulan även från andra instanser. SÖ, SPN,i och förskoleseminariet i menar ;att sålundaklasslärarulbildningen i inle bör avvecklas. SÖ framhåller alt, genom altklassläramlbild- 1975/76: 89 16 ningenkommer att saknas i , vissa rekryteringssvårigheter uppstår tUllänet. SÖ anser det nödvändigt med klassläramtbildning i länet för alt på långsikt tiUgodose lärarbehovet på låg- och mellanstadiet. Vidare omtalar SÖ den specieUaspråksituation som råder i länet. Förekomsten av etniska minoriteter i länetställer också särskilda krav på läramtbUdning. Det finns även regionalpolitiskaskäl mot en nedläggning. 80 och den allmänna expansion som blirföljden därav talar för ett bibehållande av klassläramlbUdningen i . Byggnadsstyrelsenmenar att ur lokalförsörjningssynpunkt är bättre utmstat än andra orter. 5Ömenar vidare att ett bibehållande av klassläramlbUdningen i endast ärmöjligt om moisvarande avveckling sker vid någon annan lärarhögskola. Mananser att den östra högskoleregionen är särskUt gynnad, varför lärarhögskolani framstår som det mest realistiska altemativel. Intagningsplaserdär.bör i stället tas i anspråk för utbUdning i . iJönköping m. fl bestrider att den egna regionen skulle vara mer gynnad ochpekar på det faktiska rekryteringsunderlaget. SLinvänder mot förslaget att klasslärarutbUdning i nedläggs. Klasslärarulbildningenbör bedrivas på de orter som också har ämneslärarutbildning. Dessa har eltrikt utbud av ämnes- och tillvalskombinationer och har nära anknytning tillforsknings- och utvecklingsarbete. Fömtom organ knutna till länet anför även Söbetänkligheter mot förslaget om ett uppbrytande av den fuUständigalärarhögskolan i , överstyrelsen är dock inte beredd att föreslå enavvikelse från gmppens förslag. Länsstyrelseni m. fl. finner arbetsgruppens påstående attrekryteringsunderlaget till klassläramtbildningen i skulle ingefarhågor helt obestyrkt. Vidare understryker man det ur regionalpolitisksynpunkt betydelsefulla i att ha läramtbUdning inom regionen. Länsstyrelseni m. fl. menar att den geografiska fördelningen måstebetraktas som orättvis. I landets södra delar blir antalet utbUdningsplatserför klasslärare i det närmaste dubbelt så stort per studerande som i de norra delama.De meUersta regionema blir härvidlag mest Udande. Man betonar att den högre utbUdningengenom innovationsspridning bidrar till en regions tiUväxtmöjUgheter. Det ärdärför högst angeläget att klassläramtbUdnmg även fortsätmingsvis får anordnasi . Länsstyrelseni län m. fl. konstaterar att ett av landets folkrikaste områdenföreslås få endast en läramtbUdningsanstalt, den i . har ävendet lägsta antalet platser i högskoleutbildning av de berörda högskoleorterna.Man menar även att regionalpolitiska hänsyn motiverar ett bibehåUande av klasslärarutbUdningeni . Prop.1975/76: 89 17 i m. fl. konstaterar attVäxjö drabbats hårdast av förslaget. Tre av de nu befintliga fyrautbildningarna föreslås nedlagda. 1 övrigt har man den principiellauppfattningen att de orter som redan har ämnes- och klassläramtbildning bör fåbehålla dessa. Ett mindre antal instanser yttrar sig även om den framlidalokaliseringen av en utökad förskollärar- och fritidspedagogutbildning. Gmppens uppfattning alt en utökad förskollärar- och frilidspedagogutbildningbör förläggas till orter där klassläramlbUdningen föreslås a'wecklad delas avRRV, länsstyrelserna i samt och Stockholmskommun. SFL påtalar det nödvändiga i att förskollärar- och frilidspedagogulbildningeninte enbart förläggs till orter där läramtbUdningen läggs ned, utan även tiUlärarhögskolor där endast en nedskärning av denna utbildning föreslås. Dennaståndpunkt intar man mot bakgrund av önskemål om den integration mellan förskollärar-och lågstadieläramtbUdning som tidigare omtalats. Vid lokaUseringen börtillgången på praklikplatser och fritidshem vara avgörande, anserförskoleseminarierna i , och . i Malmömenar även att intresset och behovet på orten måste vara styrande faktorer.Förskoleseminarierna i , och anser att ulbildntngarnabör förläggas till orter där de redan är etablerade. Alternativt utnyttjande av friställda resurser i , SFL och SL understryker att frågorom friställd personal m. m. måste bli föremål för förhandlingar. Detta gäUeräven för extra personal, för vilken man menar att arbetsgruppen försummat attbelysa konsekvensema. LR m. fl. anser att arbetsgivarens ansvar vid enförändring av här aktuellt slag även måsle omfatta sådan personal. Arbetsgmppens förslag att övertalig personal skall beredasplats inom det allmänna skolväsendet mottas positivt av , ,och kommuner. Av denna uppfattning är dock intelärarhögskolorna i , , 'och , kommunsamt LR, som i stäUet menar atti detta endast kan ses som en sista utväg. Gruppenslösning anses innebära att övertalighetsproblemet flyttas från en skolform annan. Flera instanser har även förslag på åtgärder som skuUereducera övertalighetsproblemet ytterligare. i , LR m.fl. föreslår att gruppstorlekarna vid klass- och förskollärarutbUdningenminskas. Härigenom skulle antalet lärartimmar öka, som utbildningenskvaUtet förbättras. Vidare föreslår man att koefficienten för lärarutbildares skoltjänstgöringavskaffas vid beräkning av tjänsteunderlaget. En ytterligare åtgärd som skullegöra det möjligt att behålla fler lärarutbUdare är alt arvoderade uppdrag, t.ex. som institutionsföre- 2 1975176.1 saml. 1975/76: 89 18 ståndare,inräknas i tjänsten 1 form av nedsättning av undervisnings-skyldigheten. Gruppens förslag att delarav övertalig lärarpersonal skall användas i utbildningen av förskollärare och fritidspedagogerstöds av de instanser som behandlar frågan. , ,i , LR m.fl. anser detta vara en ändamåls-' enlig lösning.Förskoleseminarierna i och kan dock inle instämma i gruppensförslag att gymnastiklärare som tjänstgör inom klassläramtbildningen skallundervisa i rytmik i förskollärarutbUdningen. Däremot torde, anser man, båderytmik- och gymnastiklärare kunna anlitas i frilidspedagogulbildningen. del av remissorganen understryker behovet av utbildningskomplettering förde lärare. som skaU tjänstgöra inorii förskollärar-och/ellerfritidspedagogutbildningen. Arbetsgruppensförslag att bereda övertalig lärarpersonal sysselsättning inom länsskolnämndernasfortbildningsverksamhet ger upphov till motstridiga uppfattningar. Länsskolnämndernaställer sig positiva tiU förslaget. Länsskolnämndeni menar dock att det är viktigt alt man tar hänsyn till läramtbildarensönskemål, lämplighet och möjlighet att ställa sig till förfogande. Vidare anserman att även den administrativa sidan av fortbildningen bör förslärkas genomöverförande av kvalificerad biträdespersonal. Flera lärarhögskolor menaremellertid att en medverkan i länsskolnämndemas fortbildning i vissa fall kanleda tUl en mycket splittrad tjänstgöring för lärarutbildaren. I första handborde läramtbUdarna medverka i utbUdning som planeras och genomförs av lärarhögskolornasfortbildningsavdelningar. SPN,, och kommuner understryker behovet av att anslagen SärskUdaåtgärder på skolområdet och Lärares fortbUdning m. m. höjs kraftigt för attkunna täcka de kostnader som uppstår. LR menar däremot att det krävs eltsärskilt anslag för att trygga läramtbUdarnas sysselsättning och avvisar därmedden föreslagna medelsläckningen. Remissinstansernatillstyrker förslaget att lärarutbildare med sviktande tjänsteunderlag skallfå tillfälle att delta i forsknings-och utvecklingsarbete. Vissaförskoleseminarier är angelägna att forskningsarbete också förläggs tillseminarierna. Beträffandelokalresurser konstaterar att arbetsgmppens förslagresulterar i att de mindre lärarhögskolorna, främst de i , ,, , , och , kommer att få en lokalmässigöverkapacitet. Den nya användning av lokalerna som arbetsgmppen diskuterarmedför krav på vissa ombyggnadsarbeten. tiUstyrker gruppensförslag om att styrelsen får i uppdrag att lämna förslag tUl altemativ användningav de lokaler som inte behöver användas för högre utbildning. 1975/76: 89 3 Utbildning av förskollärare och fritidspedagoger Underhösten 1975 har överläggningar ägt rum mellan regeringen och om en utbyggnad av barnomsorgen med sikte på full behovstäckninginom en tioårsperiod. Som en första åtgärd har överenskommelse träffats om attöka antalet platser i daghem och fritidshem med 100 000 resp. 50 000 underperioden 19761980. Motbakgnmd av denna överenskommelse uppdrog regeringen åt SÖatt redovisa de ökade resurser i fråga om UtbUdning av bamskötare,fritidspedagoger och förskollärare som behövs vid den angivna utbyggnaden avförskola och fritidshem. SÖhar i skrivelse redovisat uppdraget och därvid föreslagiten ökning /77 av utbildningskapaciteten inom förskollärarutbUdningenmed 1134 platser och inom fritidspe-dagogutbUdningen med 1 050 platser. Därvidhar SÖ fömtsatt alt fri-tidspedagogutbUdningen inom gymnasieskolan kvarståroförändrad. Förslaget är baserat på en kartläggning av tillgången på lärare,praktikplatser och lokaler. SÖhar föreslagit följande fördelning av intagningsklasserna på utbUd-ningsort ochutbUdningslinjer. klasser 1976/77 Ökning 1976/77 4-60lågstadielärare till förskoUärare (utbildningen inställd) 1975/76: 89 20 Intagningsplatsernainom fritidspedagogutbildningen skall enUgt Sö:s förslag fördelas med 750platser på reguljär 2-årig utbUdning och 300 platser på 50-veckorsutbildningför personer med erfarenhet av eUer utbildning för arbete bland barn ochungdom. Förtjänstgöring inom den utökade utbildningen räknar SÖ med att sammanlagt ungefär70 fritidspedagoger och förskollärare behöver utbU-das. En första utbUdningsomgångbör starta . Vidare bör en utbUdningskomplettering anordnas förnyrekrytering av sammanlagt ungefär 400 handledare. SÖ räknar med att ett antalordinarie och extra ordinarie lärare vid lärarhögskolor kan beredastjänstgöring vid de utökade fritidspedagog- och förskoUäramtbildningarna. Föratt underlätta övergången föreslås att de under ungefär en halv termin fårförbereda sig genom viss inskolning. UtbUdningen skall, enligt förslaget,anordnas . SÖhar vidare redovisat vissa överväganden rörande rekryteringsunderlaget tUlfritidspedagog- och förskollärarutbUdningama. Bland behöriga sökande till förskolläramlbUdning,som inte antagits tUl utbUdningen, finns personer i åldrarna från ochdäröver med varierad arbetslivserfarenhet. Det är därför möjligt att genomintagningsbestämmelser, som gynnar exempelvis arbetslivserfarenhet, åstadkommaen åldersfördelning som inkluderar ett slörre antal äldre personer i utbUdningen. SFLoch sociala centralnämnd har i skrivelser tiU regeringen anfört attkraftiga utökningar av antalet utbildningsplatser i fritidspedagog- och förskollärarutbildningbör komma till stånd. SFL hävdar, utifrån egna behovsberäkningar, att underperioden 19761980 behöver utbildas ca 3 000 förskollärare utöver nuvarandedimensionering. i hemställer att sådana åtgärdersätts in från statlig sida att behovet av personal kan tUlgodoses redan underår 1976. Studerande,lärare och övrig personal vid förskoleseminariet i har anhållit attregeringen inte följer SÖ:s förslag till dimensionering av förskollärarutbUdningeni /77 utan tUl-delar seminariet åtta intagningsklasser. Rektornvid förskoleseminariet i har i skrivelse hemsläUt alt utbildningen avförskolepersonal i inte förläggs tUl i ulan istället tUl Södervämskolan eller annan lämplig skola i kommun. /utbildningsnämndenvid förskoleseminariet i samt förskoleseminariers reklorsföreninghar i skrivelser föreslagit att den utökade fritidspedagogulbildningenpedagogiskt och administrativt knytes tUl befintlig förskollärarutbUdning iavvaktan på den slutgiltiga behandlingen av barnstugeutredningens betänkande (SOU Prop.1975/76: 89 21 1975:67) Utbildning i samspel med dess förslag om en framlida gemensam sammanhåUen högskoleutbUdningför de nuvarande förskollärar- och fritidspedagogutbUdningama. Rektorsnämndenhar också framhållit att förskolseminariet i står mycket väl mstat för enUtbyggnad. Samtiigaorganisationskommittéer för högskolereformen har beretts tiUfäUe att komma inmed ytterligare synpunkler på de av arbetsgmppen för vissa lärarhögskolefrågorbehandlade frågorna, nu mot bakgmnd av SÖ:s förslag beträffande förskollärar-och fritidspedagogutbUdningama. Den centralaorganisationskommittén för högskolereformen anser att det material som SÖ nuhar presenterat ger ett väsentligt nytt perspektiv på förslaget om minskning avkapaciteten för klasslärarutbildning. Kommittén konstaterar att det är fråga omen omfördelning av resurser från vissa utbUdningslinjer inom sektorn förutbildning för undervisningsyrken till andra linjer. De nu aktuellaförändringarna ansluter enUgt kommittén tUl de planeringsprinciper som harlagts fast genom högskolereformen även om planeringen av särskilda skäl måstebedrivas imder stor tidspress. Kommittén tiUstyrker mot denna bakgrund de föreslagnaförändringama men framhåller viklen av alt eventuellt friställd personal kanengageras i annan högskoleutbildning. förhögskolereformen i högskoleregion hänvisar lill SÖ:s yttrande överarbetsgruppens förslag i vad avser fortsatt klasslärarutbildning i LiUeå ochutgår från alt sådan ulbUdning även framgent skall bedrivas där. En begränsningav klasslärarutbildningen i medger enligt kommittén en ytterligare öknmgav förskoUäramtbUdningen i förhållande till SÖ:s förslag.