prop · FZ03187 · 1975-12-31 00:00:00 — För partierna skulle det enligt min meningförmodligen inte vara möjligt att pä ett tillfredsställande sätl klara avnomineringarna lill kommunstyrelsen och förvaltningsutskottet och till deheltidsengagerade posterna med budgetarbetet. Nomineringsförfarandetoch framför allt partiöverenskommel-serna om fördelning av kommunalråds- ochlandslingsrådsposterna och presidieposierna kräver sin tid,Majoritelsmarkeringar på just dessa poster har blivit vanligare. Detta harmedfört att förhandlingama mellan partierna förlängs, 1 samband med att en nymajoritet tillträder aktualiseras ofla ändringar i organisationen. Dessa avserofta antalet heltidsengagerade eller rotelin-delningen, Enligl min uppfattningär del förenat med belydande svårigheter för partierna att nominera kandidater,innan överenskommelse mellan partierna har träffats om sådanaorganisationsfrågor. En mera praktisk aspekt som också bör beaktas i dettasammanhang är att de personer som har nominerats till de ledande posterna somkommunalråd och landstingsråd måste lå möjlighet att ordna sina privataförhållanden. Ävenom ett snabbare valgenomslag skulle omfatta också kommunstyrelsen resp,förvallningsutskottet, skulle den nya majoriteten enligt tnin mening inle hinnaalt på ett avgörande sätt påverka slyrelsens budgetförslag. Enligtmin uppfattning framstår därför utredningens förslag att endaslkommunfullmäktige och skall omfattas av det snabbare valgenomslagetsom det enda realistiska alternativet. En nackdel med detta alternativ är attden fränträdande majoriteten får behålla möjligheten att avgöra frågorsomligger inom nämndernas beslutanderätt, Underen kortare Prop.1975/76:187 282 tidsperiodbör en sådan ordning dock kunna godtas. En fördel med denna ordning är attpartiernas nomineringsarbete inte behöver påskyndas. Delär självfallet riktigt som vissa remissinstanser har påpekat att budgetensinnehåll till viss del besiäms av t. ex. den ekonomiska långtidsplaneringen.Om den tidigare minoriteten har följt budgetarbetet och utformat ettalternativt budgetförslag, bör den vid ett skifte av majoritetsläget enligt minmening emellertid ha goda möjligheter att påverka den slutliga budgetensutformning. Tidpunktennär det slutliga valresultatet kan föreligga är som jag har framhållitav avgörande betydelse för frågan om hur snabbt ett valgenomslag kan ske.Riksskatteverkets bedömning av frågan är självfallet av stor betydelse. kommer sammanräkningarna alt kunna vara klara dagar eftervaldagen. Denna beräkning bedömer verket som helt säker under förutsättning attett nytt system för sammanräkningen genomförs beträffande valet avsuppleanter. Verket har föreslagit ett sådani nytt system i en skrivelse tillregeringen. Jag återkommer i specialmoliveringen till förslaget, vilkel ihuvudsak har mottagits positivt av remissinstanserna. Föregen del anser jag att demokratiutredningens förslag att mandatperioden för denyvalda beslutande församlingarna skall börja kan innebära atttidsmarginalerna blir för snäva. Om mandattiden i stället börjar den 1november, bör det inte finnas någon risk för att valresultatet inte skallföreligga i tillräckligt god tid. Jag kan inte se någon avgörande nackdel meden sådan förskjutning i förhållande till utredningens förslag. Den tillträdandemajoritetens huvudsakliga budgetarbete måste ändå ske före det formellatillträdet i de beslutande organen. Fleraremissinstanser har väckt frågan om vad som händer om valet av någon anledningöverklagas och kanske upphävs. Enligt 15 kap. 8 S vallagen skall de nyvaldaledamötema i fullmäktige och tillträda, även om valet överklagas.Om besvären bifalls, kan omval inte ske före den . För egen del anserjag att dessa bestämmelser i vallagen inle bör ändras. Det förhållandet att ettomval kan leda till en omkastning i majoriteten kan naturiigtvis medföra vissolägenhet. Denna är dock enligt min mening inte av sådan art, att utredningensförslag inte bör genomföras. Vidövervägande av de frågor som jag nu har berört finner jag att förutsättningarmåste anses föreligga att genomföra utredningens förslag. Med hänsyn till defördelar från principiell synpunkt som förslaget innebär förordar jag därföratt det genomförs. I förhållande till utredningens förslag bör dock tidpunktenför mandattidens början förskjutas på sätt som jag har angett i det föregående.Mitt förslag innebär alltså att mandatperioden för de nyvalda beslutandeförsamlingarna skall börja valåret, medan kommunstyrelsen resp.förvaltningsutskottet och övriga nämnder tillträder som f n.,dvs. i normalfallet året efter valet. Detta innebär att dentillträdande majoriteten först får majoriteten Prop.1975/76:187 283 ide beslutande organen. Därmed ges en yttersta garanti för att majoriteten skallkunna utöva det avgörande inflytandet över politiken i stort. Den får såledesmöjlighet att bl. a. fatta beslut om den budget som kommer att regleraverksamheten . Jag vill understryka att förslaget byggerpå att minoriteten nära följt budgetberedningen och utarbetat ett egetalternativt budgetförslag som läggs fram i form av reservationer ikommunstyrelsen resp. förvaltningsutskottet och som sedan tas upp sommajoritetens förslag av de nyvalda fullmäktige resp. det nyvalda . Demokratiutredningenhar också föreslagit att de nyvalda fullmäktige och det nyvalda landstingetskall sammanträda försia gången senasl den . För egen del anserjagatt en sådan bestämmelse inie är nödvändig. Föreskriften att budgeten skallfastställas före november månads utgång får anses tillräcklig. En tvinganderegel om tiden för del försia sammanträdet kan i onödan tvinga fram tvåsammanträden med de beslutande organen. Jag anser att fullmäktige ochlandstinget bör ha möjlighet att fatta beslut om budgeten vid detkonstituerande sammanträdet. Vadjag nu har förordat föranleder inte några lagändringar beträffandebudgetprocessen i kommunerna. De föriängningar av budgetfristerna som beslötsav i avvaktan på resultatet av demokratiutredningens arbetefår anses tillräckliga. Ytteriigare föriängningar är f ö. med hänsyn tillskatteadministration m. m. knappast möjliga. Däremot mäste budgetfristerna förlandstingskommunerna föriängas. Enligt gällande regler skall, som förut harnämnts, budgeten fastställas . Jag föreslår att sammabudgetfrister som gäller för kommunema införs för landstingskommunerna. Dettainnebär att förvaltningsutskottets budgetförslag skall föreligga före utgångenav oktober månad och att skall fastställa budgeten före utgången avnovember månad. Även landstingskommunerna skall, om budgeten till följd avsärskilda förhållanden inte kan fastställas före november månads utgång, kunnafastställa skattesatsen och fastställa budgeten före årsskiftet.En förändring i majoritetsläget är enligt min uppfattning en tillräckliganledning för att undantagsregeln skall kunna tillämpas. Omfördelarna med ett snabbare valgenomslag skall kunna tas lill vara måste, somutredningen framhåller, den "gamla" majoriteten förhindras attbehandla budgeten, innan de nyvalda fullmäktige resp. det nyvalda landstingethar tillträtt. Jag förordar därför en bestämmelse härom. Enförutsättning för ett snabbare valgenomslag är enligl min mening att dentillträdande majoriteten har haft möjlighet att fortlöpande följa budgetarbetet.Jag förutsätter därför att kommunema och landstingskommunerna, om riksdagenbifaller mitt förslag om snabbare valgenomslag, skapar goda förutsättningar förminoriteten att följa det löpande budgetarbetet. Slutligenanser jag att del beslutande organels mandattid bör vara densamma för allakommuner och landstingskommuner. Prop.1975/76:187 284 innebäranackdelar för genom att fullmäktiges man-daltid påbörjasfjorton dagar senare än f n. Jag förordar därför inte att mandattiden förkommunfullmäktige i skall förändras. Däremot bör sammabudgetfrister gälla för som för andra kommuner. Denökade kommunala verksamheien ställer krav på en väl fungerande kommunalinformationsverksamhet. har såväl kommunerna somlandstingskommunerna ägnat dessa frågor ökad uppmärksamhet. Demokratiutredningenhar gjort en omfattande analys och översyn av förutsättningarna för denkommunala informationsverksamheten. Utredningen konstaterar att behovet avaktiva informationsåtgärder från de kommunala organens sida har ökat. Medborgarnasmöjlighet att skaffa sig kunskaper om och påverka utformningen at de kommunalafrågorna har, enligt utredningen, ett nära samband med deraslevnadsförhållanden. Enligl fiera undersökningar skiljer sig kunskaperna om ochintresset för kommunalpolitik mellan olika medborgargrupper. Utredningenuppmärksammar särskilt det stora informationsbehov som finns hos s. k.informations- eller resurssvaga grupper. Utredningenframhåller mot bakgrund av detta betydelsen av en utbyggnad av den kommunalainformationsverksamheten. Det ökade antalet ärenden, den ökadesvårighetsgraden i de kommunala frågorna samt förändringen i den kommunalanämnd- och förvaltningsorganisationen motiverar, enligt uiredningen, ökaderesurser på della område i framliden. Föregen del vill jag liksom fiertalet remissinsianser understryka betydelsen avatt de kommunala informationsfrågorna ägnas betydande uppmärksamhet. Därvid ärdet även väsentligt att klargöra informationsverksamhetens allmänna syfte.Enligt min mening bör informationsverksamheten underiätta de ömsesidigakontakterna mellan medborgarna och de kommunala organen och öka medborgarnasmöjligheter att påverka utformningen av den kommunala verksamheten. 1 dettasammanhang vill jag särskill understryka betydelsen av att informationsåtgärdernautformas så all de når även medborgargrupper som annars inte brukar la del avsamhällsinformationen och som inte brukar della aktivt i samhällsarbetet. påvisar är det flera problem, av såväl principiell som praktisk natur,som aktualiseras i samband med en utbyggnad av den kommunalainformationsverksamheten. Enligt min mening är del väsentligt alt uppmärksammagränsdragningen mellan samhällets informationsverksamhet och den idéförankradeinformation som bör handhas av partierna och andra folkrörelser. Även formernaför samarbetet med massmedierna bör finnas med i bilden. Prop.1975/76:187 285 1likhei med utredningen och flertalet remissinsianser anser jag att det finnsflera skäl som talar för att planeringsfrågorna ägnas särskild uppmärksamhet iinformationssammanhang. Eftersom planeringsverksamheten ofta har ett långttidsperspektiv och resultatet lill en början är ovisst släller planeringsfrågornaspeciella krav på öppenhet och debatt. Även de förtroendevaldas möjligheteratt leda verksamheten och ange riktlinjer förtjänar särskild uppmärksamhet. Demokratiutredningenbehandlar ingående frågan om den kommunala informationsverksamhetensinriktning. Med utgångspunkt från de erfarenheter som framkommit vidulredningens egna undersökningar förordar utredningen attinformationsåtgärderna inriktas på två huvudsakliga problemområden. Det enagäller medborgarnas kontakter med kommunerna och landstingskommunerna somserviceorgan. Det andra gäller medborgarnas kontakter med kommunerna ochlandstingskommunerna som självstyrelseorgan, dvs. informationens roll i dendemokratiska processen. Närdet gäller det förstnämnda området konstaterar utredningen att framför alltmedborgarnas kontakter med de kommunala förvaltningarna och de anställda ärväsentliga. Utredningen anser därför att kommunerna och landstingskommunernabör ägna stor uppmärksamhet åt åtgärder som gör att förvaltningarna präglas avöppenhet och tillgänglighet för medborgarna. Det är en viktig uppgift för denkommunala informationsverksamheten, menar utredningen, att systematiskt granskaden kommunala förvaltningen i dessa avseenden. Utredningen rekommenderar enlång rad konkreta åtgärder, som syftar till att göra den kommunalaförvaltningen mera lätt-tillgänglig för kommuninvånarna. Närdel gäller informationsverksamhetens roll i den demokratiska processen påpekarutredningen att verksamheten i försia hand bör vara fak-tainriktad. Den börsåledes inle spela någon självständig roll i förhållande till medborgarnanärdet gäller idéförankrad information. Verksamheten bör i slällel inriktas pååtgärder som underiättar för förtroendevalda, partier, övriga folkrörelser ochmassmedier alt verka. Föregen del delar jag i likhei med fiertalet remissinstanser ulredningens allmännasyn på inriktningen av den kommunala informationsverksamheten. Jag villunderstryka betydelsen av alt de kommunala förvaltningarna präglas av öppenhetoch tillgänglighet för kommuninvånarna. Den kommunala verksamheten har undersenare år ökat starkt i omfattning och utsträckts till alll fier områden, somhar stor betydelse för medborgarnas vardagliga förhållanden. Som uiredningenframhåller, kan medborgarna uppleva fiera olika svårigheter vid kontakter medförvaltningarna 1, ex, på grund av svårförståeliga blanketter eller rutiner sominte förklaras tillräckligt. Åtgärder som underiättar förståelsen är enligtmin mening särskilt väsentliga Prop.1975/76:187 286 inteminst ur rättvisesynpunkt, eftersom de främst påverkar förutsättningarna förde resurs- och informalionssvaga grupperna att tillvarata sina rältigheter. Enmycket stor del av allmänhetens kontakter med kommunen resp. landstingskommunensker genom de anställda. Enligt min mening är det därför en godinformationsåtgärd alt förbättra personalens förutsättningar för kontakter medkommuninvånarna t. ex, genom att dessa frågor ägnas uppmärksamhet ipersonalutbildningen. Jagvill även understryka betydelsen av att den kommunala informationsverksamheteninte ges en självständig roll, när det gäller den idéförankrade informationen.Enligt min mening är det naturligt att denna form av information liksomhittills främst handhas av de politiska partierna och av andra folkrörelser.Den kommunala informationsverksamheten bör utformas så att den underiättarpartiernas och de övriga folkrörelsernas verksamhet. Som utredningen visarfinns det möjligheter att vidta ett flertal konkreta åtgärder. Närdet gäller möjligheterna att nå grupper som ofta inte får del avinformationsinsatser framstår del även som önskvärt med ett utvecklat samarbetemed folkrörelserna. Erfarenhetema från ett samarbete där den kommunalainformationsverksamheten underiättar folkrörelsers uppsökande ochkontaktskapande verksamhet bland sina medlemmar är således positiva. Somexempel kan nämnas att sådant samarbete förekommer med bl. a.pensionärsföreningar, handikapporganisationer och invandrarföreningar. och flera remissinstanser vill jag även understryka betydelsen avalt massmediernas arbeie underiättas. Enligl min mening är det väsentligt att,förutom dagspressen, även uppmärksamma vilken roll lokalradion och nya mediersom kabd-tv och videogram kan spela när det gäller att fördjupa den komniunala demokratin. Slutligenvill jag i likhet med utredningen understryka den roll som folkbiblioteken kanspela när det gäller den kommunala informationen . Sammantagetförordar utredningen en lång rad åtgärder rörande den informationsverksamhetensinriktning. För egen del anser jag att utredningens idéer och uppslag bör kunnavara en god utgångspunkt för en utveckling på detta område, 1 likhet medutredningen och remissinstanserna anserjag emellertid alt kommunema ochlandstingskommunerna själva bör utforma sin informationsverksamhet utifrån delokala förutsättningarna. Vadsom jag anfört i det föregående föranleder således inte några lagstiftningsåtgärderfrån min sida. 1975/76:187 287 och remissinstansernas åsikt är det väsentligt attinformationsverksamheten är väl förankrad i kommunernas och landstingskommunernasförtroendevalda organ. Den övervägande delen av remissinstanserna förordar attett särskilt utskott till kommunstyrelsen resp. förvaltningsutskottet inrättasoch ges ansvaret för informationsverksamheten. Föregen del anser jag att det finns möjlighet att ge informationsverksamheten encentral roll när det gäller att utveckla kontakterna mellan den kommunalaförvaltningen och medborgarna samt när det gäller att underiätta partiernas,del övriga föreningslivets och massmediernas verksamhet. Jag anser därför attdet är av stor vikt att frågor som rör prioriteringar av informationsinsatseroch uppläggning av kontaktverksamheten kommer upp till diskussion iförtroendevalda organ. Jagvill instämma med de remissinstanser som påpekarail informationen inte kan sesfristående från de olika verksamheter som den gäller. Varje kommunalt organ harett ansvar utåt för informationen om den egna verksamheten. Enligt min meningbehövs ändå ett övergripande och samordnande informationsorgan i kommunernaoch landstingskommunerna. I likhet med fiertalet remissinstanser anser jag attdet kan vara lämpligt att ett särskilt utskott till kommunstyrelsen resp.förvaltningsutskottet anförtros denna uppgift. En annan lösning är att ensärskild nämnd tillsätts för ändamålet. Uppgiftersomkan åligga det förtroendevalda informationsorganet är framför allt att skapa kontakteroch ta initiativ på informationsområdet. Väsentliga uppgifter förinformationsorganet kan t. ex. vara: - att regelbundet se över den kommunalaorganisationen med den utgångspunkten att kontakterna mellan kommuninvånarnaoch de kommunala förvaltningarna skall underiättas, - att biträda nämnderna med rådgivning ifrågor som rör deras kontakter med allmänheten, - att hålla kontakt med föreningsliv, gmpper ochutbildningsinstitutioner, - att anordna konferenser med föreningaroch speciella gmpper, t. ex. invandrare, - att underiätta för organisationer ochlokala gmpper att få tillgång till kommunalt material som de behöver för sinegen verksamhet eller för att kunna ge synpunkter på kommunala frågor, - att främja studieverksamhet i kommunala frågor t.ex. planeringsfrågor, - att utveckla och underiätta samarbetetmed massmedierna som t. ex. lokalpress och lokalradio, - att fortlöpande ge de förtroendevaldaservice, t. ex. i form av underiag för informationsmöten, - att fortlöpande se över det informationsmaterialsom går ut till för- Prop.1975/76:187 288 troendevalda,organisationer och allmänhet med hänsyn till språklig utformning, behov avsammanfattningar etc, - att ansvara för informationstidning, - att lägga upp informationsutbytet mellan företagoch samhälle, - att svara för lokal konsumentverksamhet i den månuppgiften inte uppdragits åt annan, - alt svara för invandrarbyrå och andra insatser föratt underiätta invandrarnas kontakter med kommuner och landstingskommuner samt - att svara för information till handikappade om bl.a. service inom kommunen. Dennärmare utformningen måste avgöras lokall i varje kommun och landstingskommun.Jag delar därmed utredningens uppfaltning att förhållandena i olika kommuneroch landstingskommuner är så skilda att det inte är lämpligt att i lag regleraderas skyldighet alt svara för informationen om sin verksamhel. Jag anseremellertid att en allmän bestämmelse om kommunstyrelsens resp.förvaltningsutskottets övergripande ansvar för informationen bör införas ikommunallagen. Det skulle även understryka betydelsen av insatser på dettaområde. Jag föreslär därför en bestämmelse med innebörden att kommunstyrelsenresp, förvaltningsutskottet skall ha ansvaret för kommunens resp.landstingskommunens samordnande informationsverksamhet i den mån uppgifteninte har uppdragits åt annan nämnd. Detta innebär att den samordnadeinformationsverksamheten kan uppdras åt ett arbetsutskott inom kommunstyrelsenresp. förvallningsutskottet eller till en särskild informationsnämnd. Demokraiiutredningenanser att del är en demokratisk kärnfråga hur riktlinjer och planer kanförankras hos medborgarna. Planarbetet bör enligt utredningen ske underöppenhet och debatt. Flera skäl anförs för att delta är särskill väsentligt iplaneringsfrågor. Besluten påverkar användningen av resurser ochberör för medborgarna så väsentliga frågor som bostadsmiljö, arbetsmiljö,sjukvård, barntillsyn och annan service. Dessutom måsteplanbedömningarna ofta grundas på ett osäkert underiag vilket innebär attbeslutens verkningar inte alllid kan överblickas. Ingåendediskussioner behövs därför enligl utredningen. Det gäller framför allt deförtroendevalda organ som skall besluta i frågan eller på annat sätt berörs avplaneringen. Men del behövs även insatser för alt stimulera medlemmarna ilokala partiorganisationer, andra folkrörelser och sammanslutningar medspecialintressen att medverka i planeringen. Därigenom kan olika aspekter blibelysta. Det gäller såväl långsiktiga och övergripande planer som merdetaljerade frågor. För all underiätta diskussion behövs i många fall aktivaåigärder från kommuner och landstingskommuner. Utredningen noterar att sådanainsatser förekommit pä många håll. Prop.1975/76:187 289 harredovisats av utredningen i en särskild rapport (SOU 1974:50) Information ochmedverkan i planering. För att ytteriigare erfarenheter skall kunnaföras vidare anser utredningen att försök som görs bör dokumenteras. Denbetonar även starkt betydelsen av ett ökat forsknings-och utvecklingsarbete påområdet. Vissafrågor bör enligt utredningen uppmärksammas särskilt. Det gäller t. ex.sambandet mellan å ena sidan den kommunala planeringen och å andra sidanstatlig och annan planering, organisation och ansvarsfördelning,planeringsprocessen samt planmaterialets utformning. Särskilt anger utredningenäven att det är angeläget att diskussionen om planering vidgas tillatt omfatta inte bara fysisk planering utan även planering som gäller ekonomioch särskilda verksamheter. Praktiskttaget alla remissinstanser delar utredningens uppfattning omplaneringsfrågornas belydelse från demokratisk synpunkt. Många trycker starktpå alt ett mer tillgängligt och intresseväckande material i regel behövs, attäven den statliga planeringen på länsnivå bör uppmärksammas samt attplaneringsprocessen bör skedesindelas för att underiätta överblick och öppendebatt. Föregen del anser jag att det är av särskild vikt att insatser görs för att beredaenskilda medborgare, lokala partiföreningar och övriga folkrörelser ökademöjligheler att engagera sig i planeringsfrågorna. De förtroendevalda haransvaret för besluten men information behövs i flera avseenden. Dels behöverinsatser göras för att sprida kunskaper om nya planeringsformer ochplaneringsmetoder, dels är det nödvändigt från demokratisk synpunkt att få envidgad medverkan i dessa för medborgarna så viktiga frågor i konkreta projekt.En avvägning måste självfallet ske mellan effektivitetskravet och demokratikravetmen jag noterar med tillfredsställelse att remissinstansernas inställning tillutredningens förslag om ökade insatser på området är positiv. Fömtsättningarnaför kommunernas och landstingskommunernas planering har snabbt förändrats. Denya planformer som utvecklats släller andra krav fråndemokratisk synpunkt än den traditionella markanvändningsplaneringen. Jaginstämmer därför med de remissinsianser som förordar fortsatt försöksverksamheloch utvecklingsarbete på området. Det finns bl. a. ett stort behov av attutveckla redovisningmetoder som på ett bättre säll än f n, gör det möjligt förförtroendevalda och andra att tränga in i frågorna. Detta är krav som enligtmin mening även bör ställas på den statliga planeringen på länsnivå. Del finnsenligl min mening även skäl all uppmärksamma de demokratiska aspekterna när detgäller organisation och ansvarsfördelning i planarbelei och attplaneringsprocessen lår en indelning i skeden så att överblick och debattfrämjas. 19 1975/76. Prop.1975/76:187 290 Demokratiutredningenframhäver fullmäktiges och roll i planeringen, 1 synnerhet gällerdet beslut som blir vägledande för mer detaljerade beslut. Utredningen pekarsärskilt påatt fullmäktige regelmässigt bör behandla och antabostadsbyggnadsprogram och kommunalekonomisk långtidsplanering (KELP),Utredningen konstaterar att användning av projektorganisation i vissa fall kaninnebära fördelar. Genom att den ordinarie organisationen ställs åt sidankräver detta emellertid nya former för information till övriga förtroendevaldaoch lill allmänheten. Utredningen rekommenderar därför bl. a, alt enledningsgrupp utses som består av enbart förtroendevalda.