prop · FZ03160 · 1975-12-31 00:00:00 — Om elevernas föräldrar tillfrågas om demedger att deras barn blir föremål för en sådan dataregistrering och därviddelges frågebatteriet, kan naturiigtvis mänga negativa svar äventyra helaprojektet. Men beträffande dem som deltar kan inte påstås att undersökningenhindras eller försväras. Om denna inte kommer till slånd, beror delta på enkombination av frivillighet, information om frågorna och därpå grundad negativinställning, inte på att den instrumentella sekretessen ej upprätthållits. Detsynes bli lättare enligt OSK:s förslag än enligt sekretesslagen alt skilja deolika fallen, eftersom i 7 § första stycket 2. LAH använder ordet"prov" medan sekretesslagen har ordet "undersökning". Iordet prov synes böra inläggas att verksamheten har någon belydelse, i form avförmän eller skyldighet, för den enskilde. Och huvudändamålet med deninstrumentella sekretessen i detta sammanhang torde vara all hindra mannamän.Förutsatt att ordel "prov" har den angivna begränsande innebörden kandatainspektionen tillstyrka den föreslagna bestämmelsen i 7 § första stycket. Ocksästatistiska centralbyrån (SCB) behandlar begreppet "prov". Inom SCB:sstatistikproduktion förekommer i vissa fall, i första hand inomut-bildningsstalistiken, att traditionella skolutbildningsmått kompletteras medolika kunskapsmåtl. I projektet () planeras att mäta olika aspekter pä ivardagslivet nödvändiga kunskaper och färdigheter. ingår ett antalordkunskapsfrågor i ULF-formuläret. Såsom framhåller beträffandepsykologiska prov talar även vid dessa mätningar likformighetshänsyn ochekonomiska synpunkter för att dessa test skall kunna användas vid flertillfällen än ett. framhåller vidare när det gäller kunskapsprov ochpsykologiska prov att de s. k. standardiserade proven, inte minst urvetenskaplig synvinkel, är av största intresse. SCB vitsordar detta samt villockså påpeka att den typ av standardiserade frågor som ingår och planeras ingåi SCB:s undersökningar ger ett värdefullt vetenskapligt material. 1975/76:160. förutsättninghärför är, såsom allmäni konstaterar, alt formulär innehållande dylikafrågor får hemlighållas så länge de används. Med den utformning av detsekretesskyddade området som föreslår torde man inle utan en tämligenextensiv tolkning, vilkel ej torde höra hemma vid tillämpningen av lagen ifråga, låta de mätningar SCB f n. utför och framgent kommer att utföra omfattasav det sekretesskyddade intresset, SCB föreslär därför att det antingen ilagtexten eller i förarbetena härtill explicit kommer till uttryck att SCB:sformulär med motsvarande innehåll omfattas av det ifrågavarande skyddet. Denenda remissinstans som yttrar sig över sekretessen vid utredning om skatt m.m.enligt första stycket 3 är tystnadspliktskommiltén som anmärker att det, medtanke på terminologin i RF, i bestämmelsen bör talas om "utredning omskatt eller avgift till staten eller kommun" e. d. anmärker att det i stället för "och" bör slå"eller", eftersom det framgår tydligt av 8 ij att detta ärinnebörden. 8ij Polismyndigheters m. fl. Enövervägande del av de remissinstanser som kommenterar paragrafen godtar denna,medan en mindre grupp för fram kritik eller gör påpekanden i något hänseende. RÅantecknar att de paragrafer som åklagare närmast har att tillämpa är 8 och 38§§ LAH, vilkas innehåll överensstämmer väsentligen med vad som gäller. Deändringar som föreslås föranleder ingen erinran från RÅ;s sida. Värdefulltanser RÅ vara alt visst sekretesskydd föreslås även för handlingar hos JO. RAnoterar också med tillfredsställelse att om ökad offentlighet förförundersökningshandlingar inte återfinns i OSK:s förslag. Sveahovrätt har ingen annan erinran mot stadgandet än att det genom sin avfattningger exempel på att annan sekrelessgrund kan bli aktuell än den som har angettsi rubriken till 8-10 ! ;§, eftersom i första stycket av 8 § särskilt nämns attutlämnande är "menligt för rikets säkerhet". Också hovrätten överSkåne och påpekar all paragrafens sekretessgrunder inte stämmer medrubriken. Detkonstaleras av att i gällande rätt sekretessen beträffandepolisregister regleras i 11 tj första slyckel SekrL samt i denpolis-registeriagstiftning vartill SekrL hänvisar. Till följd av dendisposition som valts för förslaget till lag om allmänna handlingar blirpolisregistersekreiessen grundad på två skilda bestämmelser i förslaget, dels 8§ som gäller sekretesskydd av hänsyn till polisens verksamhet, dels 36 tj somgäller till skydd för enskilds personliga inlressen. Enligt sistnämnda paragraffår uppgifter 1975/76:160. urförfattningsreglerade brottsregister inte utlämnas i annat fall eller annanordning än som föreskrivits i lag eller förordning. Den följdlagstiftning somsålunda förutsätts i 36 S har inte sanktionerats i 8 §, vilken torde fåtillämpas genom en bedömning av skaderekvisitet i varje enskilt fall utan stödav följdlagstiftning. Det förefaller vara ett något haltande tillstånd att enspeciallagstiftning med detaljerade bestämmelser om utlämnande av uppgifter urpolisregister är baserad pä endast en av de båda sekretessgrunderna. Rikspolisstyrelsenföreslär därför att det även i 8 tj - såvitt den gäller polisregister - ges enhänvisning till vad som föreskrivits i lag eller förordning. Enligtpolisstyrelsen i polisdistrikt är 8 tj klart och tydligt utformad och välavvägd. Ocksä statens invandrarverk och tillstyrkerförslaget. Socialstyrelsentar upp skyldigheten för rättsläkarstation att jämlikt Kungl. Maj:tsinstruktion bl.a, utföra rättsmedicinska obduktioner, biträdavid brottsplats- eller liknande undersökningar, tillhan-dagä domstol,länsstyrelse, allmän åklagare eller polisstyrelse med rättsmedicinskautlåtanden samt med råd och upplysningar i rättsmedicinska frägor ävensom annanmyndighet eller enskild med intyg eller utlåtande i rättsmedicinska frågor.Socialstyrelsen har inte kunnat finna att har behandlat frågan om sekretessförhandlingar i ifrågavarande slag av ärenden. Såvitt gäller rättsläkaresobduktionsprolokoll och obduktionsutlätande hävdar att deåtnjuter sekretesskydd enligt 10 § SekrL i den mån de kan hänföras tillverksamhet som avses med denna paragraf. 8 § LAH avser bl. a. handlingarrörande polismyndighets verksamhet för att beivra brott. Sekretesskyddet idenna paragraf torde därför enligt styrelsens uppfaUning bl. a. omfattarättsläkares obduktionsprotokoll och obduktions-utlåtanden i samma utsträckningsom . Blandde i något hänseende kritiska remissinstanserna återfinns JO, som kräver ensärskild regel om JO-ärendena vid sidan av 8 och 38 §§ LAH. JO konstaterar börian att JO:s tillsyn enligt gällande ordning till sin karaktär är enäklagartillsyn med utgångspunkt i ämbetsansvaret. Delta kommer emellertid attupphöra och JO:s funktion och tillsyn ändrar därmedkaraktär. JO kommer typiskt sett inte att vara en åklagare utan en myndighetmed annan typ av tillsyn än en åklagares. Mot denna bakgrund anser JO att delinle längre är på sin plats att som gjort i 8 och 38 §§ LAH inta debestämmelser som bedöms erforderliga i fråga om sekretess för allmännahandlingar hos JO. De handlingar som förvaras kan delas upp i till JO inkomnaanmälningar, hos JO upprättade handlingar (inspektionsprotokoll,förhörsprotokoll, remisspromemorier m. ), till JO inkomna remissyttranden ochandra skrivelser under ett ärendes gång, av JO inlånade handlingar(domsiolsakter, taxeringshandlingar, kronofogdehandlingar, socialakter m. )samt JO:s beslul. Enligt JO:s mening bör liksom JO arbeta under storöppenhet, vilkel dock inte hindrar att det stundom kan föreligga ett behov avsekretess som väger över intresset 1975/76:160. JO pekar pä att sekretess kan motiveras av alla de olika hänsyn somanges i sekretessgrunderna. Serman på de fem ovan angivna grupper av handlingar som förekommer hos JO kan börian konstateras att det är ovanligt att behov gör sig gällande av attsekretessbelägga en JO-anmälan, den mä nu hänöra från myndighet (nägot somsällan förekommer) eller frän enskild person. Det kan naturiigtvis förekommaatt en värnpliktig som klagar på sitt befäl därvid råkar av oförstånd blottanägon militär hemlighet eller att någon som klagar mer eller mindre för annansräkning i ett värdärende därvid lämnar uppgifter som är ytterst nedsättande ochmenliga för den därav berörde. I sådana fall kan det vara motiverat attsekretessbelägga anmälningen i berörd del. Närdet gäller hos JO upprättade protokoll och promemorior gör sig behov avsekretess sällan gällande men fall kan dock förekomma där sekretess ärpåkallad, t. o. m. starkt påkallad. Inkomnaremissyttranden kan naturiigtvis mången gång beröra känsliga frågor, isynnerhet då detaljerad redogörelse lämnas för innehållet i sekretesskyddadehandlingar, t. ex. socialutredningar eller sjukjournaler. Egentligt behov avsekretess är dock mindre vanligt. Andramyndigheters handlingar som inlånas lill JO bör naluriigen inte ändra status ioffentlighets- eller sekretesshänseende hos JO. Vadslutligen angår JO:s beslut har det JO veteriigen inle förekommit att etisådant hållits hemligt och något behov av sekretess kan rimligen inte sägasföreligga. Det lår förutsättas att JO utformar sina beslul sä att inte otillböriigenblottläggs vad som bör hållas dolt. Slutsatsenav det förda resonemanget blir sålunda, att sekretess inte behöver stadgas ifråga om JO:s beslut, att inlånade handlingar bör behålla sin status isekretesshänseende saml att i fräga om övriga JO-handlingar en möjlighet kanbehövas att sekretessbelägga dem när så nägon gäng är påkallat av hänsyn till nägotav de i 5 kap. 1 § MMG angivna intressena, JOställer därefter frågan, vilket utslag det föreslagna sekretessyslemel ger förhandlingar i JO-ärenden och pekar på alt olika formuleringar har använts isekretessparagraferna. Detta säges medföra au en del handlingar blir hemligahos JO, medan andra inle blir del. är del tveksamt hur en sekretessregelslår. Enligt JO torde detta med tillräcklig tydlighet visa alt så som sekretessyslemelutformats i LAH det inte för JO-ärenden tillgodoser vare sig intresset avoffentlighet eller det intresse av sekretess som kan göra sig gällande. Utan ensärskild regel om JO-ärendena synes nägon i alla avseenden tillfredsställandeordning inte kunna vinnas. När det gäller innehållet i en sädan regel menar JOatt det torde ställa sig ogöriigt att med hjälp av definitioner elleruppräkningar ringa in i vilka särskilda fall handlingar i JO-ärenden skall fåhällas hemliga. JO ser därför inte någon annan lösning möjlig än att det efterförebild av regeln i 53 ij om sekretess hos domstol föreskrivs att handling iärende hos ombudsmän får hållas hemlig när ombudsman så förordnaroch all sådant förordnande får meddelas endast om det finnes nödvändigl avhänsyn till nägot i 5 kap, 1 ij MMG angivei ändamål. En sådan regel som denföreslagna blir enligt JO givelvis tillämplig också i JO:s äklagarärenden ochtillgodoser 1975/76:160. debehov av sekretess som undantagsvis kan göra sig gällande där. JO anser därföratt nägra särskilda föreskrifter om sekretess i JO:s äklagarärenden inleerfordras i 8 och 38 §§ och vad föreslagit härom bör i sä fall utgå Riksbanksfidlmäkiigeanmäler i anslutning till 8 § en sekretessfråga som föranlett tveksamhet inomriksbanken. Inom arbetar en särskild arbetsenhet,kontrollgruppen, med att kontrollera valu-laregleringens efterföljande. Imisstänkta fall av överträdelse utarbetas promemorior som ligger lill grundför ställningstagande huruvida skäl finnes att med överiämnande avpromemoriorna begära polisutredning och åtal. Det material som sålunda sammanställesmäste enligt sakens natur vara sekretesskyddal. Efter en riksbanksulredning kant. ex. polisutredningen behöva inledas med husrannsakan för beslagtagande avhandlingar som bevismaterial. Efiersom syftet med denna utredningsverksamhetinom är att lägga grunden för polismyndighets och åklagaresåtgärder, har man inom velat grunda sekretess för sinabrottsutredningar och åtalsskrivelser pä nuvarande 10 § sekretesslagen.Tolkningen får dock anses tveksam. Vid tillkomsten av ny lagstiftning vore det enliglriksbanksfullmäktige därför värdefullt att få uttryckligt fastslaget att ävendä annan myndighet än polis, tull och åklagare upprättar handlingar i syfte attdessa skall ligga till grund för "polismyndighets eller åklagaresverksamhet för att förebygga eller beivra brott", sådana handlingar omfattasav lagrummet i fräga. Om detta anses kräva en omformulering av det nuvarandeförslaget till lagtext menar riksbanksfullmäktige alt en sädan bör komma tillstånd. , anser att hänsynen tilloffentlighetsintresset bör tillgodoses bättre än enligt förslaget. Nämndenkonstaterar alt polis- och brottssekreiessen i förslagel är utformad på samma sätlsom . Nämnden anser att man mot bestämmelsen kan rikta samma kritiksom mot nuvarande regler, nämligen att polis- och åklagarmyndighets beslut attavskriva en brottsutredning vanligen blir hemliga. Därigenom kan denoffentliga kontrollen över att allt går rätt till inom denna sektor inteupprätthällas enligt nämndens uppfattning. Hovrättenöver och gör det redaktionella påpekandet att ordet "saml"i andra slycket synes vara språkligt oriktigt och att det bör bytas ut mot"och ej heller". Tystnadspliktskommilténgör samma anmärkning i fråga om avfattningen av tredje stycket som vid 4 §. 9ij Säkerhets- och bevakningsåtgärder m. m. Sveahovrätt anmärker att det skulle vara till fördel om 9 § kunde systematiseras ipunkter efter mönster av 7 tj. Hovrätten finner att samma synpunkt ägergiltighet även beträffande andra stadganden men begränsar sig till att göra ettmera allmänt påpekande i anslutning till förevarande 1975/76:160. paragraf.Statistiska centralbyrån (SCB) anser alt det skydd som föreslär försäkerhets- och bevakningsåtgärder är frän centralbyråns utgångspunktertillfredsställande. Tvåremissinsianser berör närmare sekretessen för handlingar rörande säkerhets-och bevakningsälgärder med avseende pä byggnader och lokaler. Byggnadsstyrelsensätter i fräga om inte lagtexten bör förtydligas att ocksä gälla byggnadsobjektsom mera fackmässigl hänförs lill kategorin anläggning. Byggnader och lokalertorde nämligen enligt styrelsen ofta snävt tydas såsom husbyggnader och däriingående lokaler och sålunda utesluta vissa i del akluella sammanhanget angelägnaanordningar (anläggningar). Detta kan bl. a. gälla komplexa ochförsörjningsviktiga statliga kommunala kulvertsystem som i och för sig kanbehöva särskilt skydd. Till denna kategori får ocksä räknas vissa upplag ochuppställningsplatser. Som jämförelse nämner styrelsen bestämmelserna i 2 §andrastycket säkerhetsskyddskungörelsen angående skydd mot obehörigs tillträdetill anläggning, inrättning, fartyg, luftfartyg eller område, där hemlighandling eller annat av betydelse för landets säkerhet förvaras ellerverksamhet av sädan betydelse drives. Liknande synpunkter för fram. Fråganom sekretess för handling avseende säkerhetsåtgärd som syftar till attförhindra eller försvära åtkomst av hemliga handlingar samt handlinginnefattande program som avser hemlig upptagning för au tomat isk. da tabehand1 i ng las upp av datainspektionen. Inspektionen konstaterar att OSK:s förslaginnebär en begränsning till hemliga handlingar. Klart är att behörig åtkomstav offentliga handlingar inte skall försväras av nägra säkerhetsåtgärder av nuförevarande slag. I regel finns väl nägon hemlig handling hos den ifrågavarandemyndigheten och handlingarna angående säkerhetsåtgärderna skulle då i regelkunna hällas i sin helhet hemliga. Emellertid kan väl länkas en myndighet, somhar ett register med enbart offentliga uppgifter, t. ex. förutbetalningsändamål, där del är synneriigen betydelsefullt att organisatoriskaoch maskinella säkerhetsåtgärder finns lill skydd mol obehöriga åtgärder,exempelvis framställning av falska utbetalningskort, obehörig kopiering avmagnetband eller andra dataintrång. Datainspektionen anser det uppenbart atthandlingar rörande säkerhetsåtgärderna även i ett sådant fall måste kunnahemlighällas, Datainspektionen säger sig dela en bland experter pä datasäkerhetofta framförd åsikt att hemlighållande av program och av dokumentation avsekretessanordningar bör begränsas till att avse enbart behörighetskoder och-nycklar samt arrangemang och fördelning av dessa. Hemlighållande av övrigdokumentation liksom av program m. m, skulle enligt detta synsätt snarastmotverka sitt syfte dä den krets av behöriga personer som för sin tjänst måsteäga kännedom om de dokumenterade förhållandena ofta är alltför stor ochvakthållningen kring de nycklar eller koder med vars hjälp man kan bereda sigtillgång lill informationen kan försvagas om överdriven tilltro sätts till enmer omfattande sekretess. Prop.1975/76:160. lainspektionenanser - åtminstone i vad avser sädana handlingar eller uppgifter som ej ärhemliga - att möjlighet måste finnas att hemlighålla behörighetskoder och-nycklar liksom arrangemang och fördelning av dessa. Datainspektionensuppfattning innebär således inte att sekretess i dessa fall behövs beträffandealla övriga handlingar avseende säkerhetsåtgärder, system och program,dokumentation etc. Datainspektionen förordar på grund av del anförda att orden"åtkomst av hemliga handlingar" i 9 § LAH utbyts mot "obehörigåtkomst av handlingar". Däriämte synes det ligga i sakens natur att skaderekvisitetalltid är för handen; del bör därför utgå. Ocksåstatskontoret och datasamordningskommUién behandlar den föreslagnabegränsningen till hemliga registreringar. Statskontoret anför att intrång isyfte att förändra, förstöra eller avslöja registerinnehåll kan företas medolika avsikter i vilket ADB-system som helst. En anledning kan varamanipulation av ADB-system i syfte att skaffa sig ekonomisk . En typ avsäkerhetsspärrar i ADB-system är behörighetskoder som ger innehavarenbegränsad tillgänglighet till registrerad information. Behörighetskoder kanliknas vid nycklar till ett dörriås. I orätta händer kan alltså tillgångentill behörighetskoder medföra allvariiga skadeverkningar oavsett ominformationen i ett ADB-syslem är hemlig eller ej. Statskontoret har därför denuppfattningen att alla säkerhetsspärrar i ADB-system för det allmännas räkningskall kunna hållas hemliga. Samma åsikl hyser datasamordningskommittén. SCBnoterar att OSK:s förslag om sekretess för handling innefattande program,krypteringsnycklar m. m. som avser hemlig upptagning för automatiskdatabehandling tillgodoser ett från SCB aktualiserat önskemål och tillstyrkerförslaget. SCB ifrågasätter dock, om den föreslagna lagtextens lydelse, " ,.. innefattande utredning eller instruktion eller teknisk beskrivning ..."rent verbalt täcker krypteringsnycklarna. De sistnämnda täcks förslagsvisbättre av uttrycket "hjälpmedel". yttrar sig i fråga om bestämmelserna i andra styckei angåendesekretess för handling om tillverkning eller kontroll av sedlar eller mynt m. m.Verket understryker angelägenheten av att det föreslagna sekretesskyddet förhandlingar om förvaring eller transport av pengar eller värdeföremål kommertill stånd. har på senare är, i brist på sekretesskydd, tvingats attlämna ul bl. a. handlingar med uppgift om tider, bemanning och transportvägarvid transport av värdepost. förutsätter att stadgandena i andrastycket även innefattar sekretesskydd för handlingar som rörsäkerhetsåtgärderna vid utlämnande av pengar eller värdeförsändelser, t. ex.spärrlistor, uppgifter om konlrollmärkning av betalningshandlingar och andrakoder saml anvisningar för när kontrollringning skall ske. Om sekretesskydd fördessa handlingar inte anses innefattat i andra stycket måsle ett sådantsekretesskydd enligt postverkets mening tillskapas. 1975/76:160. 10§ Verkställighet av påföljd Detre remissinstanser som uttalar sig om lOij är mer eller mindre kritiska. Kriminalvårdsstyrelsenanser att det utöver vad som föreskrives i 8 och 9 §§ LAH inte föreligger behovav något ytteriigare stadgande om hemlighällande till skydd för intresset attförebygga och beivra brott. 1 övrigt torde sekretessintresset päkriminalvärdens område tillgodoses genom 39 § LAH. Avlagtexten och motiveringen till 10 § LAH börenligt TCO klart framgå att endastbehandlingsjournaler och liknande handlingar rörande enskild intagen fallerunder paragrafen. Dennya regeln i 10 tj synes diskutabel. Nämndenifrågasätter om den föreslagna möjligheten att sekretessbelägga handling somkan medföra risk för att "ordning eller säkerhet inom kriminalvårdenstores" är i samklang med den öppenhet och insyn i offentliga myndighetersarbete som förutsattes inom andra områden av förvaltningen. Myndighelerna kanalltid åberopa att "ordningen" inom en anstalt skulle kunna störas ommed störd ordning avses sittstrejker, demonstrationer eller liknande som kan hasin grund i faktiska missförhållanden som bör komma till allmän kännedom.Intresset av insyn bör enligt nämnden här ta över det intresse somkriminalvärden kan ha av att undvika det obehag som en offentlig insyn i vissafall mäste innebära för berörda tjänstemän. FasiigheisnämndenI kommun antecknar att 11 § i stort sett stämmer överens med nu gällandelag, som enligt nämndens erfarenhet erbjuder ett tillfredsställandesekretesskydd. Styrelsen för industriverk finner paragrafentillfredsställande i materiellt hänseende. Fleraremissinstanser uppehåller sig vid uttrycket r ä 11 s t v i s t. Naturvårdsverketpåtalar att förslaget inle ger tillräcklig sekretess när det gäller handlingarrörande ersättning för inträng enligt naturvärdslagen. Enligt verket är dettveksamt om det finns nägot stöd för sekretess för uppgifter i inträngsersättningsfalldär länsstyrelserna anger beräknade inlrångsersätt-ningskostnader för objektdär förhandlingar ännu inte inletts. Ett offentliggörande av uppgifter avdetta slag kan i vissa fall inverka menligt på kommande kontakter ochförhandlingar med berörda sakägare. Det är därför, enligt naturvärdsverketsmening, angeläget att sekretesskydd kan beredas uppgifter av ifrågavarandeslag. På samma sätl bör möjlighet till sekretess finnas för andra hos myndighet(främsl och länsstyrelserna) eller för myndighets räkningföretagna utredningar, uppskattningar och värderingar av ekonomisk karaktäravseende framtida säkerställandeåtgärder av naturvårdsobjekt. Ocksäenligt statens lantmäteriverk kan tveksamhet uppkomma beträffande 1975/76:160. innebördenav ordet "rättstvist". Av motiven framgår att innebörden av uttrycketär "att parter hävdar olika mening i en sak, som kan bli föremål förprövning av domstol eller annan behörig myndighei t. ex. skiljenämnd" (OSKs. 182), Lantmäteriet medverkar ibland med t.ex. värderingsutredningar vidlänsstyrelses förhandlingar med markägare enligt 22 § naturvärdskungörelsen(1974:1028) om ersättning i naturvårdsärende. I de fall överenskommelse omersättning ej kan träffas kan berörd markägare få frågan prövad vidfastighetsdomstol. Verket anser alltså alt villkoren för hemlighällande i dettafall är uppfyllda. Enligtvice stadsjuristen i bör del för tydlighetens skull kommatill uttryck i lagtexten dels att regeln skall gälla även fall där saken inteär anhängig, dels att regeln ej avser tvister om t, ex. tjänstefel. Sistnämndatolkning har stöd i rättspraxis men synes samma remissinstans vara dubiös. JOanser att del med den formulering paragrafen getts kan ifrågasättas, om den inleblir tillämplig också hos myndighet som för talan som företrädare för ettallmänt intresse i ett förvaltningsmål, t. ex, ett allmänt ombud eller en taxeringsintendenl.Denna fräga bör enligl JO närmare övervägas. Sverigesadvokatsamfund uttalar alt det i 11 S LAH t. ex. genom lokutionen"pågående" rättstvist bör förebyggas att hänvisning till rättstvistger alltför vidsträckta möjligheter att sekretessbelägga handlingar elleruppgifter. tar upp frågan om vilken myndighet som skall ge tillstånd tillutlämnande. Verket föreslår en ändrad skrivning av paragrafen med innebörd allhandlingen skall hållas hemlig om myndighet begär det. En sådan skrivning, sommotsvarar den som föreslagits i 25 § LAH skulle avsevärt förenkla rutinerna vidutlämnande av kopia av handlingar.