prop · FZ03187 · 1975-12-31 00:00:00 — Med hänsyn härtill föreslår utredningen attbestämmelserna i och KLS om ordförandens rätt att upplösa sammanträde intelår någon motsvarighet i den nya lagen. Om någon skulle uppträda störande vidsammanträdet, kan man också besluta att sammanträdet skall ajourneras.Bestämmelsen om talarordningen vid landstingsmöte bör enligt utredningen inteföras över till den nya lagen. Detillfällen när överiäggning behöver hållas inom stängda dörrar torde enligtMarkaryds kommun vara synneriigen få. Kommunen anser därför att bestämmelsen omsådan överiäggning bör kunna slopas. EnligtkammarkoUegiet bör beslämmelserna om ordförandens rätt att i extraordinärasituationer upplösa ett sammanträde behållas, Kollegiel framhåller att det ien extrem situation kan vara svårt att åstadkomma ett fullmäktigebeslut,Länsslyrelsen i samt , och Uppsalakommuner är av samma uppfattning, medan kommun anser att fullmäktigeoch inte ordföranden skall besluta om upplösning av sammanträde, S/ce/fe/iedtowOTunframhålleratt majoritetsförhållandena eller möjligheten att få ett ärendebordlagt kan påverkas, om en ledamot visas ul. Bestämmelsen om utvisning bördärför inte vara tillämplig på ledamot. Kommunen erinrar om att det itilläggsbestämmelserna till 2 kap. 4 § riksdagsordningen och i 2 kap. 12 Sfinns bestämmelse om att talmannen kan visa ut åhörare som uppträder störandeoch ta från en ledamot ordet, om denne uppträder på ett sätt som strider motgod ordning och inte rättar sig efter talmannens tillsägelse. Enligt kommunenbör motsvarande bestämmelser kunna tas in i kommunallagen. Prop.1975/76:187 422 Bestämmelsemai paragrafen om offentlighet och om suppleants närvarorätt har samma innehållsom motsvarande bestämmelser i och KLS, I paragrafen har också tagits in enbestämmelse om att ordföranden kan visa ut den som uppträder störande och interättar sig efter tillsägelse. Skäl att uttryckligen undanta ledamot frånbestämmelsens tillämpningsområde saknas enligt min mening. Att ordföranden kanta från en ledamot ordet, om denne uppträder på ett sätt som strider mot godordning, ligger i sakens natur och har därför inte uttryckligen angetts iparagrafen. Med hänsyn till att det i en extraordinär situation kan vara svårtatt få till stånd ett beslut av fullmäktige har en motsvarighet till denuvarande reglerna i KL och KLS om ordförandens rätt att upplösa sammanträdetagits in i paragrafen, Idenna paragraf som motsvarar 28 S KL, 29 S KLS och 39 S LL, ges bestämmelseromarvode och annan ersättning till ledamöter och suppleanter i kommunfullmäktige,landsting och beredning. Bestämmelsernai 28 S KL, 29 S KLS och 39 S LL ger kommunerna och landstingskommunerna rättmen inte skyldighet att utge ersättning till ledamöter och suppleanter ifullmäktige, landsting och beredning i de avseenden som anges i paragraferna.Bestämmelserna i medger dock inte alt ersättning utges till suppleant förlandstingsman annat än i samband med tjänstgöring. 1 övrigt har bestämmelsernasamma innehåll. Motsvarande beslämmelser finns för ledamöter och suppleanter inämnderna. Tillåtnaersättningsformer är till en början arvode, traktamente, resekostnadsersättningoch ersättning för andra utgifter som är förenade med uppdraget. Möjlighetenatt utge ersättning för särskilda utgifter har ansetts avse utgifter som hardirekt samband med uppdraget, t.ex. kostnader för representation, skrivhjälpoch telefon (Kaijser: Kommunallagarna II, 1975, s. 223). Arvode fårutgå för det arbete som är förenat med uppdraget men får inte överstiga vad somär skäligt med hänsyn till göromålens omfattning och art och den tid som kanberäknas gå åt för uppdraget. I regel skall arvode alltså utgå med lika beloppför samma uppdrag. En differentiering måste grunda sig på objektiva skäl, dvs.omfattningen av uppdragen och det arbete som är förenat med dem. Kommunenoch landstingskommunen kan träffa avtal, s, k, likställighetsöverenskommelse,om att arvode skall betraktas som inkomst av anställning såvitt gäller rätttill sjukpenning och tilläggspension. Kommunfullmäktige och landsting fårockså, när särskilda skäl föreligger, bevilja ledamot som under en lång följdav år på grund av uppdrag har utfört Prop.1975/76:187 423 arbeteav betydande omfattning ålderspension, förtidspension och familjepension.Härutöver lår ledamot som skall ägna hela sin arbetstid åt uppdrag för kommunenresp. landstingskommunen tillförsäkras pension och tilläggas andra ekonomiskaförmåner enligt vad som är skäligt. Enligt45 S 3 mom. KLS har borgarråd rätt till årsarvode och pension. Fråganom arvode och annan ersättning till företrädare för minoriteten, som skall varaheltidssysselsatta utan att vara ordförande eller vice ordförande i nämndeller beredning eller ha annat särskill uppdrag utöver ledamolskap i sådanaorgan eller i fullmäktige har inte prövats i rättspraxis. Kommunallagarnakänner inte begreppet minoriletsföreirädare. Med hänsyn härtill är s. k.oppositionsråd från dessa lagars synpunkt i försia hand att se om ledamöterutan speciell funktion i de organ där de ingår. Sådana förtroendemäns ansvaroch befogenheter enligt tillämplig kommunallag sträcker sig inte längre änandra ledamöters. Utredningenerinrar om att ersättningsbestämmelserna har ändrats sedantillkomsten av de nuvarande kommunallagarna. Ändringarna, som varje gång harinneburit att möjligheten att utge ersättning vidgats, har ofta föranletts avsådana förhållanden som införande av allmän till-läggspension (ATP).Bestämmelserna har därför blivit ganska omfattande och svåröverskådliga.Utredningen anser att man inte bör fortsätta med att lagstifta med tanke påvarje ny situation. 1 stället bör ersättningsbestämmelsen i den nya lagen fäen sådan utformning att rätten till ersättning lättare kan anpassas tillutvecklingen, Uiredningen anser därför alt de nuvarande bestämmelserna börkunna förenklas avsevärt. Mot en sådan förenkling kan man invända att missbruki ersättningsfrågor då lättare kan förekomma. Ett sådant missbruk bör man dockenligt utredningens mening kunna komma till rätta med genom att kommunalbesvärkan anföras mot beslut om ersättning. Utredningen anser att lagen bör angeendast vilka typer av ersäitning som kan komma i fråga. Hämtöver bör ett kravpå skälighet ställas upp beträffande alla former av ersättning som utgår tillkommunal förtroendeman. Någon utvidgning av skälighetsprövningen jämfört medde nuvarande bestämmelserna innebär detta i princip inte. En skälighetsregelbör därför, anser utredningen, kunna godtas även med tanke påkommunalbesvärsprövningen. Härtill kommer, framhåller utredningen, att man fårfömtsätta att ersättningsrätten närmare preciseras i reglementen ellermotsvarande, I fråga om arvodel följer av allmänna kommunalrättsliga principeratt differentiering får ske endast på objektiva grunder. Deproblem som kan uppkomma i fråga om ersättning till halvtidstjänstgörandeförtroendemän bör enligt utredningen kunna lösas inom ramen för en allmänthållen bestämmelse. Likaledes synes några särregler i fråga om borgarrådsarvode inte nödvändiga med en sådan lösning. Prop.1975/76:187 424 ilandsting bör kunna få ersättning i samma ulsträckning som suppleant ikommunfullmäktige. Den bestämmelse som utredningen föreslår medger attsuppleanter kan tillerkännas pension och andra sociala förmåner.Skä-lighetskravet utgör dock, framhåller utredningen, en spärr mot förmåner sominle motsvaras av gjorda insatser. Utredningenkonstaterar alt beslut om arvode till s. k. oppositionsråd eller annanföreträdare för minoriteten inte har prövats i rättspraxis. Lagenligheten avsådana beslut kan sättas i fråga. Om minoritetsföreträdarnas arbete sålundahittills inte har varit att anse som arbeie "för kommunen" i KL:smening, framgår det av demokratiutredningens överväganden att det finnsanledning att ändra på detta synsätt, anför kommunallagsutredningen. Minoritetsföreträdarnasarbete har främst politisk prägel. Eftersom förtroendemännen är politisktvalda och deras arbete sker med politiska värderingar som grund, måsle enliglutredningen den beredning och bedömning som görs av minoritetsföreträdarnaockså ses som ett normalt led i berednings-och beslutsprocessen. 1 ett beslutom arvode och annan ersättning lill en förtroendeman som representerarminoriteten ligger alt förtroendemannen får ett uppdrag som avser heltid ellerdeltid. Kommunallagsutredningenerinrar om demokratiulredningens förslag att även vissa särskilda kostnader somhittills inte har betraktats som ersättningsgilla, t. ex, kostnader förbarntillsyn, skall kunna ersättas. Detta blir enligt kommunallagsutredningenmöjligt genom att det i utredningens författningsförslag anges att ersättningi skälig omfattning kan utgå för resekostnader och andra utgifter som ärförenade med uppdraget. Ersättningen för kostnader av olika slag bör kunnanormeras, anför utredningen. Uppsalaläns landstingskommun tillstyrker kommunallagsutredningens förslag lillbestämmelser om ersättning för kostnader i samband med förtro-endemannauppdrag.Länsstyrelsen i sätter i fråga om det inte är önskvärt attkostnaderna för barntillsyn regleras i något avseende. Enligt kommun ärdel egendomligt att utredningen har löst frågan om ersättning för andrautgifter än de som f n. anses ersättningsgilla, t, ex, kostnader förbarntillsyn, genom att låta skälighelskravet omfatta alla former av ersättningtill förtroendemän. Skälighelskravet torde enligt kommunen ha enbegränsande verkan. redovisar samma uppfattning. allmänna motiveringen (avsnitt 12.2.3) harjag anfört att kommunerna ochlandstingskommunerna bör få ersätta de särskilda kostnader som föranleds av ettförtroendeuppdrag. Ersättning bör sålunda kunna utgå för Prop.1975/76:187 425 vissakostnader som f n. inle anses kunna ersättas, t. ex, kostnader för barntillsyn.En förtroendeman som har omvårdnad om en handikappad som behöver tillsyn börenligt vad jag har förordat kunna få ersättning för kostnader för ersättaresom måste anskaffas i samband med kommunala sammanträden. Jag har vidareframhållit att en handikappad förtroendeman bör kunna få ersättning för desärskilda kostnader som han åsamkas på grund av uppdraget, t. ex. kostnader förledsagare vid sammanträden och för hjälp med inläsning av handlingar. I denallmänna motiveringen (avsnitt 12.2.4) harjag också förordat attkostnadsersättning och arvode skall kunna utgå till en förtroendeman som deltari utbildning i kommunala frågor som anordnas av ett politiskt parti. Ett annatförslag som jag har lagl fram i den allmänna motiveringen (avsnitt 12.5.2) äratt det skall bli möjligt att ersätta sådana s. k. minoritetsföreträdare sominle har uppdrag som ordförande eller vice ordförande i nämnd eller beredningför deras arbete. Förevarandeparagraf har i huvudsak utformats i enlighet med kommunallagsutredningensförslag. 1 paragrafen föreskrivs att kommunfullmäktige och landsting fårbesluta att till ledamot och suppleant i den beslutande församlingen eller iberedning skall i skälig omfattning utgå ersättning för resekostnader och andrautgifter som föranleds av uppdraget samt arvode, pension och andra ekonomiskaförmåner. Motsvarande bestämmelser avses, som framgårav specialmotiveringentill 51 S, gälla för ledamot och suppleant i nämnd. Eftersom kommundelsorganofta kan betraktas som beredning, blir det enligl förslaget möjligt att utgeersättning till ledamot och suppleant i sådant organ. Denbestämmelse som jag föreslår innebär en avsevärd förenkling i förhållande tillde nuvarande reglerna. Bestämmelsen gör det möjligt att utge ersättning i dehänseenden somjag har förordat i den allmänna motiveringen. Kravet på skälighetomfattar alla former av ersättning och utgör därmed en spärr mot exempelvisarvoden som inte motsvaras av uppdragets omfattning. Genom föreskriften attersättning får utgå bara för utgifter som föranleds av uppdraget dras en gränsmellan t, ex, kostnader för barntillsyn i samband med kommunala sammanträdenoch kostnader som inte kan sägas ha ett direkt samband med förtroendeuppdraget. Pågrund av ändringar i 3 kap, 2 S och 11 kap, 2 S lagen (1962:381) om allmänförsäkring (omtryckt 1973:908) gäller fr. o, m. attuppdragsgivaren är skyldig att svara för sådana avgifter till den allmännaförsäkringen som avser uppdragstagare (prop, 1975/76:46, SfU 1975/76:17, rskr1975/76:67, SFS 1975:1160), Uppdragsinkomsl anses vid beräkning avsjukpenninggrundande och pensionsgrtjndande inkomsl alltid som inkomst avanställning. De nya reglerna innebär alt bestämmelser om räll för kommuner ochlandstingskommuner alt genom s, k. likslällighetsavtal åtaga sig att betala socialförsäkringsavgifterför de förtroendevalda inte längre behövs. Någon sådan bestämmelse har därförinte tagits med i paragrafen. Prop.1975/76:187 426 Idenna paragraf ges bestämmelser om arbetsordning för kommunfullmäktige ochlandsting. Paragrafen motsvarar 38 S LL men har inte någon motsvarighet i KLeller KLS. Enligt38 S LL skall i en arbetsordning meddela de föreskrifter som utövervad som föreskrivs i LL behövs för sammanträden och ärendenasbehandling. Trots att föreskrifter om arbetsordning inte finns i KL eller KLS,är också arbetsordningar för kommunfullmäktige vanliga. Inyare arbetsordningar för kommunfullmäktige brukar finnas regler om bl. a.sammanträdestider, val av ordförande och vice ordförande, föredragningslistor,upprop, kallelse till fortsatt sammanträde, anmälan om hinder för tjänstgöring,motions skrifllighet, tid för avlämnande av interpellation och enkel fråga,talarordning, omröstningsförfarandet, propositionsvägran, valsedlar, expedieringav skrivelser samt valberednings organisation och uppgifter. Isamband med att arbetsordning gjordes obligatorisk för landstingen uttaladeföredraganden bl. a. att det var önskvärt att den närmare utformningen avlandstingens arbetsformer lades fast i en arbetsordning (prop. 1965:61 s. 66).Denna borde innehålla föreskrifter om sammanträden och ärendenasberedning. Någon närmare reglering av vad arbetsordningen skulle innehålla fannhan inte nödvändig. har utarbetats förslag till normalarbetsordning förlandsting. Normalarbetsordningen innehåller bestämmelser om bl. a. plats försammanträde, upprop, val av ordförande och vice ordförande, val av sekreterare,närvarorätt för vissa tjänstemän, yttranderätt, talarordning,omröstningsförfarandet, justeringsförfarandet samt underskrift och utsändningav skrivelser, vidare innehåller normalarbetsordningen bestämmelserom valberednings organisation och verksamhetsformer samt motsvarande regler förde obligatoriska beredningsutskotten. Uiredningenhar i anslutning till de olika bestämmelserna om kommunfullmäktige ochlandstinget lämnat exempel på frågorsom bör kunna regleras i arbetsordning. Dithör bestämmelser om plats för sammanträde, sekreterare, upprop av ledamöter,nyval vid avgång från ordförandepost, tillfällig ordförande vid förfall förordföranden och vice ordföranden, rätt för ordföranden att bestämma tid försammanlräde som har begärts av en minoritet av ledamöterna, vice ordförandensuppgifter i fråga om utfärdande av kungörelser, tidsfrister för motioner,utsändning av handlingar till ledamöterna. Prop.1975/76:187 427 omröstning,valproceduren, interpellation,enkel fråga,justeringsförfarandet, s, k.särskilda yttranderi och intern utsändning av protokoll. Härutöver är del,framhåller utredningen, givet att bestämmelser om beredningsutskottensorganisation och verksamhetsformer i landstingskommunerna samt närmare reglerom valberedning liksom bör kunna placeras i arbetsordning, Utredningenframhåller att det blir lättare att göra lagstiftningen enhetlig, om olikadetaljbestämmelser som rör kommunfullmäktiges resp, arbetsformerplaceras i arbetsordning i stället för i lag. En utgångspunkt för utredningenhar varit att grundläggande demokratiska rättigheter liksom nu måste regleras ilag. Vissa bestämmelser som avser demokratiska rättigheter bör emellertidkunna kompletteras genom arbetsordning. En annan princip för fördelningen avbestämmelser mellan lag och arbetsordning är, framhåller utredningen, att lagenom möjligt bör innehålla endast sådana regler som kan ha betydelse för allakommuner och landstingskommuner. En tredje utgångspunkt för fördelningen ärenligt utredningen att lill arbetsordning bör hänföras bestämmelser som kanbehöva ändras relativt ofta. Utredningenanför vidare att arbetsordning inte får strida mot kommunlag, annan lag ellerallmänna kommunalrättsliga grundsatser. Föreskrifter i arbetsordning kan varaav växlande karaktär. I vissa fall är det fråga om rena ordningsföreskrifter,t. ex. regler om ledamöternas platser i sammanträdeslokalen och om upprop.Föreskrifter som kompletterar de lagbestämmelser som avses garanteragrundläggande demokratiska rättigheter, t. ex. detalj föreskrifter om vad somskall iakttas vid val, kan däremot inte betraktas enbart somordningsföreskrifter. Av intresse är under vilka förutsättningar avsteg bör lågöras från föreskrift i arbetsordning. I och för sig skulle man enligtutredningen kunna tänka sig en ordning som innebäratt en del regler iarbetsordning kan sättas ur kraft i en konkret situation genom beslul avkommunfullmäktige resp. , medan andra regler är tvingande. Detskulle emellertid förutsätta att en normalarbetsordning prövas av statligmyndighet och att det vid prövningen anges vilka bestämmelser som är tvingande.En sådan lösning måsle avvisas som ett alltför kraftigt ingrepp i den kommunalasjälvstyrelsen, anser utredningen. För avvikelse i en konkret situation skulleman kunna kräva att fullmäktige resp. enhälligt beslutar härom.Det faller emellertid utanför ulredningens uppdrag att överväga om ny ordningav så stor principiell betydelse bör införas. Enligt utredningen bör det därföröveriämnas åt rättspraxis att avgöra i vad mån en avvikelse i det enskildafallet kan tillåtas. Närdet gäller frågan om arbetsordning bör vara obligalorisk eller inte finns detenligt utredningen ingen anledning att göra skillnad mellan kommuner ochlandstingskommuner. Man bör därför antingen slopa kravei på arbetsordning förlandstingens del eller införa ett sådant krav även för kommunfullmäktige.Enligt utredningens uppfattning har man anledning räkna med att arbetsordningför kommunfullmäktige kommeratt behövas i prak- Prop.1975/76:187 428 tiskttaget alla kommuner, 1 detta sammanhang är det av betydelse all ulredningensförslag innebär att kommunallagens karaktär av ramlag ytterligare framhävs.Mot bakgrund av del anförda kan enligt utredningens uppfattning en regel omobligalorisk arbetsordning för kommunfullmäktige inte anses som något intrång ikommunernas frihet. Utredningenföreslår därför att en regel om skyldighel alt anta arbetsordning tas in i dennya lagen. Regeln bör utformas så att det klart framgår att de föreskrifter somkan las in i arbetsordning är av kompletterande karaktär. Utredningenförutsätter att normalarbelsordning kommer att utarbetas av och , Enligt utredningen är det intenödvändigt att de ämnen som kan regleras i arbetsordning uttömmande anges ilagen, 1 vissa hänseenden bör dock föreskrifter i arbetsordning varaobligatoriska. Enligt utredningens förslag skall artjets-ordning innehållabestämmelser om antalet ledamöter, om den lid inom vilken kungörelse omsammanträde skall anslås och sändas till ledamöter och suppleanter, om anmälanom hinder för tjänstgöring vid sammanträde, om inkallande av suppleant, omhandläggning av motioner och interpellalioner samt om förfarandet vidomröstning och justering av protokoll. Länsslyrelseni län samt Gollands, Limds, och Tierps kommuner ansluter sigtill uppfattningen att skyldighet alt anta arbetsordning bör föreskrivas ilagen medan kommun menar att det bör tillkomma fullmäktige attavgöra om arbetsordning behövs. framhålleratt förslaget attarbetsordning skall vara obligatorisk och innehålla föreskrifter i vissaangivna frågor är en mycket viktig del i den nya lagen. Flera av de detaljreglersom finns i de nuvarande kommunallagarna har inte någon motsvarighet iutredningens lagförslag. Förbundet förklarar sig berett att medverka till atten normalarbetsordning för landstingen utarbetas. och Blekingeläns landsUngskommuner förutsätter att normal-arbetsordningar kommer attutarbetas centralt i samråd med de enskilda kommunema och landstingskommunerna. Närdet gäller frågan vad arbetsordning skall innehålla har länslandstingskommun inle funnit anledning till invändningar mol utredningensförslag. Enligt kommun kan det sällas i fråga om innehållet i arbetsordningenskall behöva regleras på det sätl som utredningen föreslår. Det lorde enliglkommunen knappast vara möjligt för fullmäktige att avvika från lagens regler omtid för anslag och utsändande av kungörelse om sammanträde, om justering ellerom förfarandet vid omröstning. Att arbetsordningen skall innehålla uppgift omantalet ledamöter synes onödigt. Enligt kommunen bör det inte krävas attföreskrifter i vissa bestämda frågor skall finnas i arbetsordning. påpekar att kungörelse om sammanträde enligt lagförslaget skallanslås och sändas ut minst Prop.1975/76:187 429 Anledning saknas att skärpa lagens krav genom föreskrift iarbetsordning. Längre tidsfrister kan medföra svårigheter. Föreskrifter idessa frågor bör därför inte behöva tas in i arbetsordning. att det kan vara lämpligt att i arbetsordning la in bestämmelser omutsändande av handlingar inför sammanträde. FöreningenSveriges kommunala förvaltningsjurister, läns landstingskommun ochKarlstads kommun anser att föreskrifter om handläggningen av enkla frågor börvara obligatoriska. Det skulle medföra att kommunerna och landstingskommunernages frihel att reglera institutet enkel fråga alll efler behov sominstitutet blir lagfäst. Lundskommun anser att föreskrifter om underskrift avprotokoll och om enkel fråga bör vara obligatoriska. Arbetsordning bör enliglPanllle kommun innehålla bestämmelser om när handlingar till sammanlrädesenast skall sändas ut, medan kommun menar att bestämmelser omsammanlrädesplats, ärendeberedning och i vilka ortstidningar annons omsammanlräde skall införas bör tas in i arbetsordning. Ienlighet med utredningens förslag föreskrivs i första stycket att arbetsordningskall vara obligatorisk för både kommunfullmäktige och landsting.Föreskrifterna i arbetsordningen avses komplettera lagens besiämmelseromkommunfullmäktiges och arbetsformer. i arbetsordningfår självfallet inte strida mot bestämmelser i lag eller annan förlätlningeller mot allmänna kommunalrällsliga grundsatser. Utredningenoch remissinstanserna har lämnat en rad exempel på föreskrifter som kan tas ini arbetsordning. Jag anser mig inte ha anledning att gå närmare in på frägan omvad arbetsordningarna bör innehålla, [ likhet med utredningen förutsätter jagatt och kommer att utarbetanormalarbetsordningar för kommunfullmäktige och landsting. Sådananormalarbetsordningar kan vara lill god ledning för de beslutandeförsamlingarna när de skall bestämma om vad arbetsordningarna skall innehålla, Iparagrafens andra stycke anges vissa frågor som alltid måste regleras iarbetsordning. Det är här fråga om ämnen som inte behöver regleras i lagen mensom ändå är så betydelsefulla att de inte bör få lämnas oreglerade i någonkommun eller landstingskommun. Bestämmelserna i andra stycket bygger i huvudsakpå ulredningens förslag. På några punkter harjag emellertid, delvis på grundav vad remissinstanserna har anfört, kommit till en annan uppfattning änutredningen. Jag anser sålunda inte att en uppgift om antalet ledamöter i kommunfullmäktigeoch landsting alltid skall behöva tas in i arbetsordningen. Med hänsyn till altförfarandet vid justering av protokoll regleras tämligen ingående i 30 S harinte heller föreskrifter om jusieringsförfarandel gjorts obligatoriska, Iparagrafen föreskrivs däremoi Prop.1975/76:187 430 attarbetsordning alltid skall innehålla föreskrifter om enkla frågor och omutsändning av sammanträdeshandlingar lill ledamötema. Jag vill framhålla attden omständigheten att enligt lagen i viss fråga skall gälla vad kommunfullmäktigeföreskriver inte betyder alt fullmäktiges föreskrifter i ämnet måste tas in iarbetsordning.