prop · FZ035 · 1975-12-31 00:00:00 — Enligtregel 8 skall i fråga om transport av vissa skadliga ämnen fartygetsbefälhavare eller ägare eller ägarens representant göra anmälan till vederbörandehamnmyndighet om planerad lastning eller lossning minst i förväg. 1vilka fall sådan förhandsanmälan skall göras bestäms av fördragsslutande part. Ösiersjökonventionensbestämmelserom skadliga ämnen i förpackad form återfinns i regel 6 i bilaga IV tillkonventionen. Bilaga/Ftill havsföroreningskonventionen innehåller regler lill förhindrande avförorening genom toalettavfall från fartyg. Med "toalettavfall" avsesenligl en definition i regel I avlopp och annat avfall från toaletter,urinoarer och spygatt i toalettrum, avlopp från sjukvårdslokaler, avlopp frånutrymmen i vilka levande djur transporteras och spillvatten som är blandat medavlopp av nu nämnda kategorier. Föreskrifterna i bilaga IV ägertilllämpning på nya och existerande fartyg enligt särskilda bestämmelser iregel 2. Med "nya fartyg" avses enligt en deflnition i regel 1 delsfartyg som Prop.1975/76:5 51 kontrakteraiseller, om byggnadskontrakt inte finns, kölsträckts eller befinner sig på motsvarandebyggnadsstadium på eller efter dagen för bilagans ikraftträdande, dels fartygsom levereras efter bilagans ikraftträdande. Fartyg som inleär nya enligt denna definition kallas "existerande fartyg". I regel Ifinns också en definition på "närmaste land" som överensstämmer medmotsvarande definition i bilaga I (regel 1). Enliglregel 2 skall föreskrifterna i bilaga IV tillämpas på nya fartygmed en bruttodräktighet av och på andra nya fartyg, om de ärgodkända för transport av minst tio personer. I fråga om existerande fartygblir föreskrifterna tillämpliga efter bilagans ikraftträdande. Reglerna3-7 innehåller föreskrifter om besiktningar och certifikat. Föreskrifternaöverensstämmer i princip med motsvarande bestämmelser i bilaga I (reglema 4-8).Följande olikheter bör dock noteras. Föreskrifterna om besiktning i bilaga IV (regel3) är endast tillämpliga på fartyg som omfattas av reglerna i bilagan och somanvänds för resor till hamnar eller utsjöterminaler under andrafördragsslutande parters jurisdiktion. De besiktningar som skall göras enligtregel 3 är en första besiktning och periodiska besiktningar.Mellanbesiktningar föreskrivs alltså inte. Det certifikat som utfärdas efterbesiktning kallas enligt regel 4 Internationellt föroreningsskyddscertifikatför toalettavfall (1973). Formulär för sådant certifikat har tagits upp i ettbihang lill bilaga IV. Föreskrifterom utsläpp av toalettavfall ges i regel 8. De innebär att sådant utsläpp fårske a) på större avstånd än från närmaste land, omtoalettavfallet är obehandlat, b) på större avstånd än 4 nautiska mil frånnärmaste land, om toalettavfallet finfördelats och desinficerats med användningav ett system som godkänts av administrationen, och c) var som helst, omfartyget har i användning ett reningsverk för toalettavfall och utflödet integer upphov till synliga flytande fasta partiklar i omgivande vatten och intemissfärgar detta. Utsläpp får också ske med avvikelse från dessa regler, om detäger rum i farvatten under en stats jurisdiktion och ifrågavarande stats mindrestränga föreskrifter iakttas. Ifråga om utsläpp av toalettavfall som inle renats föreskrivs i regel 8 att, omutsläppet sker från uppsamlingstank, avfallet inte får släppas ut momentantutan med måttlig hastighet när fartyget är under gång med en fart av minst 4knop. Utsläppshastigheten i dessa fall skall vara godkänd av administrationenoch grundad på normer som utvecklats av IMCO. I fråga om ulsläpp av renattoalettavfall föreskrivs att reningsverket enligt intyg av administrationenuppfyller de föreskrifter för driften som är gmn-dade på normer ochprovningsmetoder utvecklade av IMCO och att provningsresultaten är angivna ifartygets certifikat. Ärtoalettavfall blandat med annat avfall och gäller andra utsläppsbestämmelserför detta, skall enligt regel 8 de strängaste föreskrifterna äga tillämpning. Regel9 innehåller allmänna undantag från utsläppsbestämmelserna. Prop.1975/76:5 52 Undantaggäller sålunda för ulsläpp som är nödvändigt för fartygets säkerhet eller föratt rädda människoliv till sjöss och för ulsläpp som är en följd av en skada påfartyget eller dess utrustning, om alla rimliga försiktighetsåtgärder harvidtagits för att förhindra eller så långt som möjligt begränsa utsläppet. Enligtregel 10 förbinder sig de fördragsslutande parterna att tillse alt lämpligaanordningar kommer lill stånd i hamnar och terminaler för mottagande avtoalettavfall från fartyg. Anordningarna skall vara sådana att olillböriigförsening inle orsakas de fartyg som använder dem. 1 regel 10 finns också enmotsvarighet till föreskriften i bl. a. bilaga 11 regel 7 om anmälan till IMCOi fall då mottagningsanordning inte avses vara tillräcklig. Regel11 innehåller föreskrifter om och tekniska specifikationer för standardiseradeutsläppsanslulningar. Somnämnts har i bihangel till bilaga IV tagitsupp formuläret för det internationella föroreningsskyddscertifikatet förtoalettavfall (1973). 1Östersjökonventionen (bilaga IVregel 7) finns bestämmelser om toalettavfallsom i allt väsentligt följer föreskrifterna i havsföroreningskonventionen. 1bilaga K till havsföroreningskonventionen ges regler till förhindrande avförorening genom fast avfall från fartyg. "Fast avfall" definieras iregel 1 som allt slags mat-, hushålls- och driftavfall från fartyg, medundanlag av färsk fisk (och delar av färsk fisk) och av ämnen som regleras iandra bilagor till konvenlionen. Definitionerna i regel I av "närmasteland" och "specialområde" överensstämmer i sak med moisvarandedefinitioner i bilaga 1 regel 1. Föreskrifternaom utsläpp av fast avfall finns i reglerna 2-5 och innebär följande. Specialområdenaär desamma som enligt bilaga I regel 10, dvs. ,, Svartahavsområdet, Rödahavsområdet och . "" definieras på samma sätt som i bilaga I regel 10.Bestämmelserna i bilaga V gäller enligt regel 2 alla fartyg. Inomspecialområden är utsläpp av allt fasl avfall utom matrester helt förbjudet. 1fråga om utsläpp av matrester inom specialområden gäller att utsläppet skallske så långt som möjligt från närmaste land och att avståndet till närmasteland inte lår understiga . Utanför specialområden är utsläpp avallt som är av plast, bl. a. tågvirke och fisknät av syntetmaterial ochavfallspåsar av plast, förbjudet. Övrigt fast avfall får utanför specialområdensläppas ut, om det sker så långt som möjligt från närmaste land och avståndetuppgår till när det är fråga om ströbrädor ellerbeklädnads- och förpackningsmaterial som flyter, och till minst 12 nautiska milnär det är fråga om matrester och allt annat fast avfall, exempelvispappersprodukter, trasor, glas, metall, flaskor och porslin. 1 sistnämnda fall,där avståndet till närmaste land enligt huvudregeln skall vara minst 12nautiska mil, får utsläpp på etl avstånd av minst 3 nautiska mil från närmasteland dock tillåtas, om avfallet har passerat en Prop.1975/76:5 53 sönderdelareeller avfallskvarn som finfördelar avfallet. gäller för ulsläpp från fasta eller flytande plattformar och förutsläpp från fartyg som befinner sig vid eller inom från sådanaplattformar. Utsläpp av allt fasl avfall är förbjudet i dessa fall. Utsläpp avmatrester får dock tillåtas, om plattformen befinner sig mer än 12 nautiska milfrån land och matresterna har passerat en sönderdelare eller avfallskvarn. Ärfast avfall blandat med annat avfall för vilket gäller andra utsläppsbestämmelser,skall de strängaste föreskrifterna äga tillämpning på utsläppet. Enligtregel 5 skall stater som gränsar till ett specialområde tillse att mottagningsanordningarinrättas med beaktande av de särskilda behoven hos fartygsom trafikerar området. IMCO skall av varje sådan stat underrättas om åtgärdersom vidtagits i detta avseende. Sedan IMCO mottagit tillräckligaunderrättelser, fastställer IMCO den tidpunkt då de särskildautsläppsbeslämmelserna för specialområdet skall börja tilllämpas påifrågavarande område. IMCO skall underrätta de fördragsslutande parterna omdenna tidpunkt i förväg. Efter denna tidpunkt skall fartygeninom området iaktta de särskilda utsläppsbeslämmelserna även ommottagningsanordningar inte finns i den hamn fartyget skall besöka. Iregel 6 ges allmänna undantagsbestämmelser som har samma innebörd sombestämmelserna i regel 9 i bilaga IV. Därutöver görs i regel 6undantag för fall av oavsiktlig förlust av syntetiska fisknät eller syntetisktrepara-tionsmalerial, under förutsättning att rimliga försiktighetsåtgärder harvidtagits för att hindra föriusten. Föreskrifterom moltagningsanordningar för fast avfall ges i regel 7. De fördragsslutandeparterna förbinder sig atl se till att sådana anordningar tillhandahålls ihamnar och terminaler som tillgodoser fartygens behov utan att olillböriigförsening orsakas fartygen. Befinnes mottagningsanordningar vara otillräckliga,skall anmälan göras till IMCO, som har att underrätta berörda fördragsslutande parter. IÖstersjökonventionen flnns föreskrifter om utsläpp av fasl avfall från fartyg ibilaga IV regel 8. Protokolletssyfte är att göra bestämmelserna ingreppskonvention om ingripandepå det fria havet vid sjöolyckor, som kan leda till oljeförorening,tillämpliga också på fall då sådana olyckor kan medföra förorening genom andraämnen än olja. Förutsättningarna för och omfattningen av rätten att ingripabeskrivs i protokollets artikel I (punkt 1) på samma sätt som i 1969 årskonvention (artikel 1 punkt 1). Stat får sålunda på det fria havet vidtanödvändiga åtgärder för alt förebygga, minska eller avväfla allvariig elleröverhängande fara som förorening av havsvattnet genom andra ämnen än oljamedför för statens kuster eller därtill knutna intressen. Även hot om sådanförorening berättigar staten att ingripa. Prop.1975/76:5 54 ärbegränsad till fall då förorening eller hot om förorening orsakas av sjöolyckaeller åtgärder i samband med sådan olycka och det är rimligt att anta attmycket allvarlig skada kan uppkomma. Vadsom avses med "andra ämnen än olja" preciseras i artikel 1 punkt 2 iprotokollet. Sådana ämnen är dels de ämnen som tagits upp i en särskildförteckning över skadliga ämnen som skall upprättas inom IMCO och som skallfogas som bilaga till protokollet, dels andra ämnen som kan innebära risker förmänniskors hälsa, vara skadliga för levande tillgångar och den faunanoch , skada skönhets- och rekreationsvärden eller störa annat behörigtutnytflande av havet. Enligt punkt 3 har fördragsslutande part, som gör ettingripande enligt protokollet i fråga om ämne som inte finns i den särskildaförteckningen, bevisskyldigheten för att ämnet under rådande förhållanden vidtidpunkten för ingreppet skäligen kunde ge upphov lill allvariig ochöverhängande fara likartad med den som framkallas av ämnen som är upptagna iförteckningen. Idetta sammanhang bör nämnas atl den särskilda förteckning som avses i artikel 1punkt 2 har utarbetats av för skydd av havels miljö (MEPC), somfastställde dess innehåll genom beslut , och attförteckningen numera finns som bilaga till ingreppsprotokollet. I förteckningenhar tagits upp bl. a. lätta oljor. Att så har skett beror på alt protokollet äravsett att komplettera ingreppskonventionen vars definition av "olja"omfattar endast råolja, brännolja, dieselolja och smöflolja. Genomartikel II i protokollet görs en rad bestämmelser iingreppskonventionen (artikel I punkt 2, artiklarna 11-VlII och bilagan)tillämpliga på det område som regleras i protokollet. Den förteckning överexperter som nämns i artiklarna III och IV ikonventionen skall för protokollets tillämpning utökas med experter på de ämnensom avses med protokollet. ArtikelIII i protokollet innehåller regler om ändring av den särskilda förteckningenöver skadliga ämnen som finns i bilagan till protokollet.Ändringsförfarandet ansluter i princip till vad som föreskrivs i havsföroreningskonventioneni fråga om ändring i bihang till bilaga. Haren ändring antagits inom MEPC medtvå tredjedels majoritet av närvarande och röstande fördragsslutande parteroch därefter delgivits de fördragsslutande parterna, skall den anses somgodtagen vid utgången av av , om inte minst entredjedel av de fördragsslutande parterna gör invändningar häremot. En ändringsom skall anses som godtagen träder efter ytteriigare i kraft församtliga fördragsslutande parter utom dem som förklarat sig inte kunna godtaändringen. Enligtartikel IV skall protokollet, som var öppet för undertecknandeunder tiden - , bli föremål för ratificering,godtagande eller godkännande av stater som undertecknat det och för anslutningav stater som inte undertecknat det. En förutsättning är emellertid att statenhar tillträtt ingreppskonventionen. ArtikelV innehåller närmare föreskrifter om ratificering, godtagande, god- Prop.1975/76:5 55 Avartikel VI framgår att protokollet träder i kraft på nittiondedagen efter den dag då femton stater har tillträtt protokollet. För stater somtillträder senare träder protokollet i kraft på nittionde dagen efter den dagdå staten deponerat vederböriigt instmment om tillträde. Enligtaitikel VII, som handlar om uppsägning, träder en uppsägning i kraft ett årefter det att ett instrument om uppsägning deponerats, om inte staten i frågasjälv bestämmer . Uppsägning av ingreppskonventionen skall ansesinnefatta uppsägning också av protokollet. Revisionoch ändring av protokollet sker enligt artikel Vill genom en för ändamåletanordnad konferens. Om minst en tredjedel av de fördragsslutande parternabegär det, skall en sådan konferens sammankallas av IMCO. ArtiklarnaIX-Xl innehåller slutbestämmelser om protokollets deponering och omunderrättelser, registrering och språk. Bilagantill protokollet - med en förteckning över skadliga ämnen - har berörts i detföregående. Konventionenstillämpningsområde - - deflnieras i artikel I på samma sättsom i havsföroreningskonventionen (bl. a. bilaga I regel) 10). Det omfattar denegentliga , , och inlopp, varsnorra gräns utgörs av latitudparallellen vid på jylländska halvöns norraspets (57°44,8' nord). 1 artikel I anges därutöver att de fördragsslutandeparternas inre vatten faller utanför Ösiersjökonventionens tillämpningsområde.De fördragsslutande parterna förbinder sig dock enligt artikel 4 att tillse attsyftemålen med konventionen uppnås även inom de inre vattnen. Konventionen ärinte heller direkt tillämplig på krigsfartyg, hjälpfartyg, militäraluftfartyg eller annat fartyg eller luftfartyg som ägs eller drivs av en statoch som vid tilirället i fråga används endast i statlig icke-kommersiellflänst. De fördragsslutande parterna skall dock tillse alt sådant fartyg ochluftfartyg används i överensstämmelse med konventionen i den mån detta ärskäligt och möjligt (artikel 4). Iartikel2 definieras bl. a. begreppen "förorening", "fartyg ochluftfartygolja", "skadligt ämne" och"incident". Med "förorening" förstås sådana av människandirekt eller indirekt orsakade utsläpp i den miljön av ämnen eller energisom medför skadliga följder, såsom risk för människors hälsa, skada på levandetillgångar och marin fauna och flora, hinder för behörigt utnytflande av havet,fiske inbegripet, försämring av havsvattnets användningsmöjligheter ochminskning av skönhets- och rekreationsvärden. "Skadligt ämne" är ämnesom utsläppt i havet är ägnat att orsaka förorening. nämnda definitioner av"förorening" och "skadligt ämne" överensstämmer i stortsett med definitionen av "skadligt ämne" i havsföroreningskonventionen(artikel 2). Med "olja" förstås, liksom i bilaga I till havs- Prop.1975/76:5 56 föroreningskonventionen,i vafle form, däri inbegripet råolja, brännolja, oljeslam, oljeavfalloch raffinerade produkter. Med "fariyg och luftfartyg" avses vallen-och luftburna fartyg av alla slag, däri inbegripet bärplansbåtar, svävare,undervattensfartyg, fiytande farkoster med eller utan egetframdrivningsmaskineri och fasta eller flytande plattformar. "Incident" definieras i överensstämmelse med havsföroreningskonventionen(artikel 2) som händelse som medför eller kan befaras medföra utsläpp i havetav skadligt ämne eller utflöden innehållande sådant ämne. Särskildabestämmelser om förorening från luftfartyg ges i endast ireglerna om dumpning, vilka avser dumpning från både fartyg och luftfartyg(artikel 9 och bilaga V). Dessa regler behandlas i prop. 1975/76:6 och förbigåsi förevarande sammanhang. Bestämmelserom förorening från fartyg finns, förutom i reglerna om dumpning, i artikel 7 ochi bilaga IV till konventionen. Enligt artikel 7 åtager sig defördragsslutande parterna att vidta de åtgärder som anges i bilaga IV föratt skydda mot förorening. De fördragsslutande parterna skalldärutöver utveckla och tillämpa enhetliga normer för mottagningsanordningarnaskapacitet och lokalisering, varvid skall beaktas bl. a. passagerarfartygens ochkombinationsfartygens särskilda behov. Bilaga/K till inleds med två regler som behandlar samarbetetmellan Östersjöstalerna i havsföroreningsfrågor. I regel 3 ges vissadefinitioner. Reglerna 4-8 handlar om föroreningar genom olja, skadligaflytande ämnen i bulk, skadliga ämnen i förpackad form, toalettavfall resp.fast avfall. Enligtregel 1 skall de fördragsslutande parterna samarbeta inom IMCO i syfte att fåorganisationen att utveckla dels internationella regler för navigering avdjupgående fartyg i trånga och grunda delar av internationellavatten och i tillfartslederna till , dels ett internationelltradiorapporteringssystem för stora fartyg inom och för fartygsom transporterar betydande mängder skadliga ämnen. De fördragsslutandeparterna skall enligt regel 2 bistå varandra också vid undersökning avöverträdelser av gällande lagstiftning om åtgärder mot förorening, omöverträdelsen har skett eller misstänks ha skett inom . Sådantsamarbete kan omfatta exempelvis granskning av fartygs oljedagböcker,lasldagböcker, skepps- och maskindagböcker och tagande av oljeprov i och föridentifiering eller märkning av oljan. 1regel 3 har tagits upp definitioner av betydelse för samtliga övriga regler.Definitionen av begreppen "fartygadministration" och"utsläpp" överensstämmer med motsvarande definitioner i artikel 2 ihavsföroreningskonventionen. Begreppet "närmaste land" definieras iregel 3 så att avstånd från närmaste land skall räknas, liksom ifrågavarandestats territorialhav, från baslinjen. Prop.1975/76:5 57 Bestämmelsernai reglerna 4, 5, 7 och 8 om olja, skadliga flytande ämnen, toalettavfall ochfast avfall ansluter sig till föreskrifterna i bilagorna 1, 11, IV ochV till havsföroreningskonventionen, varvid i förekommande fall reglerna förspecialområden följts. När det gäller bestämmelserna om skadliga ämnen iförpackad form - regel 6 i bilaga IV till Östersjökonventionenoch bilaga III till havsföroreningskonventionen -är skiljaktigheterna större. Ifråga om förorening från fartyg genom olja slås i regel 4 fast att bestämmelsernaskall börja tillämpas möjligt, dock inte senare än den 1 januari 1977eller för konventionens ikraftträdande, om denna tidpunktinfaller . I regel 4 har också tagits upp vissa definitioner, som hardirekt motsvarighet i havsföroreningskonventionen (bilaga I regel 1), såsomdefinitionerna av begreppen "olja", "oljehallig blandning","oljetankfartygren barlast" och "segregeradbarlast". Övriga bestämmelser i regel 4 - om utsläpp, allmänna undantag,om borrplattformar och andra plattformar och om mottagningsanordningar -överensstämmer i allt väsentligt med mötsvarande föreskrifter i bilaga I tillhavsföroreningskonventionen (reglerna 10, 11 och 21). Bestämmelsernaom skadliga flytande ämnen i bulk (regel 5) är desamma som de i havsföroreningskonventionensbilaga II utom såtillvida att i saknasmotsvarighet till havsföroreningskonventionens föreskrifter om havsområden sominte är specialområden, om besiktningar och certifikat och om åtgärder för attminimera förorening genom olyckshändelse. Bihangen II-V tillÖsiersjökonventionens bilaga IVmotsvarar bihangen I-IV tillhavsföroreningskonventionens bilaga II. 1 fråga om tidpunkten förikraftträdandet av bestämmelserna om skadliga flytande ämnen som transporteras ibulk sägs i bilaga IV till alt den skall fastställasav de fördragsslutande parterna och inte senare än den 1januari 1977 eller efter konventionens ikraftträdande, beroende påvilken av dessa tidpunkter som infaller . Vadsom föreskrivs i regel 6 om skadliga ämnen i förpackad form har vissmotsvarighet i bilaga 111 till havsföroreningskonventionen. 1 Östersjökonventionensägs atl de fördragsslutande parterna skall tillämpa lämpligaenhetliga regler rörande transport av skadliga ämnen i förpackad form eller ifraktcontainer, fiyttbara tankar eller landsvägs- och järnvägstankvagnar. Isamma regel ges vidare en föreskrift som i sak överensstämmer med regel 8 ibilaga III lill havsföroreningskonventionen. Föreskrifternai regel 7 om toalettavfall från fartyg överensstämmer i allt väsentligt medföreskrifterna i havsföroreningskonventionen om utsläpp, allmänna undantag,mottagningsanordningar och standardiserade utsläppsanslulningar (bilaga IV tillhavsföroreningskonventionen, reglerna8-ll). Begreppet "nytt fariyg"knyts i till tidpunkten för konventionens ikraftträdande.Ösiersjökonventionens utsläppsregler skall träda i krafl, i fråga om nya fartygsom är godkända för transport av mer än Prop.1975/76:5 58 100personer och i fråga om andra nya fartyg, om de haren brutlodräktighet av eller är godkända för transport av minst10 personer, som bestäms av de fördragsslutande parterna, docksenast . När det gäller existerande fartyg skallutsläppsbestämmelserna i träda i kraft, i fråga om fartygsom är godkända för transport av mer än 400 personer senast den 1 januari 1978och i fråga om andra fartyg, om de har en bruttodräktighet av minst 200 toneller är godkända för transport av minst 10 personer, sombestäms av de fördragsslutande parterna, dock senast efter den tidpunktsom fastställts för nya fartyg. Finner en fördragsslutande part att entillämpning från av utsläppsbestämmelserna på ett visstexisterande fariyg som är godkänt för transport av mer än 400 personer skullemedföra behov av konstmkiions-ändringar som skulle vara orimliga, lår undantagmedges för fartyget längst till dess förflutit från konventionensikraftträdande. Avregel 8 framgår att definitionen av begreppet "fasl avfall" och föreskrifternaom utsläpp, om fasta och fiytande plattformar, om allmänna undantag och ommottagningsanordningar i allt väsentligt överensstämmer med motsvarandeföreskrifter i bilaga V till havsföroreningskonventionen. skall dock enligt regel 8 böfla tillämpas ochsenast eller den dag då konventionen träder i kraft, omdenna lidpunkt infaller . Iövrigt får jag beträffande nu nämnda regler i hänvisatill min redogörelse för motsvarande bilagor till havsföroreningskonventionen.I detta sammanhang bör framhållas med avseende på attbestämmelserna om skadliga ämnen i förpackad form, toalettavfall och fastavfall (reglerna 6-8 i bilaga IV)- till skillnad från motsvarandeföreskrifter i havsföroreningskonvenlionen (bilagorna lll-V) - inte är valfriaoch alltså blir bindande för de stater som tillträderÖstersjökonventionen. Del bör också nämnas att bestämmelsema i reglerna 4-8 iÖstersjökonventionen inte innehåller några krav i fråga om fartygenskonstruktion och, på få undantag när, inte heller särskilda bestämmelser omfartygens utrustning. Bestämmelserom samarbete mellan de fördragsslutande parterna vid bekämpning avhavsföroreningar finns i artikel 11. 1 artikeln förbinder sig parterna att samarbetapå sätt som anges i bilaga VIför att avväfla eller så långt sommöjligt begränsa förorening av genom olja eller andra skadligaämnen. Förebilder för bilaga VIhar varit överenskommelsen mellan denordiska länderna om samarbete i fråga om åtgärder mot oljeförorening av havet(SÖ 1971:23) och det avtalsutkast i samma fråga som uppgjordes vidÖstersjöstaternas möte i . Bilagan gäller framför allt samarbetemellan myndigheterna men innefattar också bestämmelser om fartygs-ochfiygplansbefälhavares skyldighet att avge rapporter. 1975/76:5 59