prop · FZ03173 · 1975-12-31 00:00:00 — Sigtunakommun förklarar sig dock sakna möjligheter att biträda med barntillsyn för destuderandes barn och förordar därför att barntUl-synen sker på barnets hemort, vUketenligt kommunen även är det mest lämpUga för barnet. anserockså att en lösning med barntillsyn i kommuns ordinariebarnomsorgsverksamhet är mindre lämplig för barnen. Prop.1975/76:173 30 Mot denna bakgrund finner jag att särskildbarntillsynsersättning tiU kursdeltagare med barn bör prövas fr. o. m. den 1juli 1976. Ersättning bör kunna utgå för vissa merkostnader för barntillsyn,som deltagare i StaUig internatutbildning visar sig ha haft för att kunna deltai utbUdningen. Det bör ankomma på regeringen att utfärda närmare föreskrifter. Den planerade försöksverksamheten med ersättning förbarntillsynskostnader bör omfatta . FUN bör för denna försöksverksamhetfå disponera högst 1 milj. kr under vartdera året. Kostnaderna för försöksverksamhetenbör bestridas av medel inom det under sjunde huvudtiteln uppfördareservationsanslaget till viss utbildningsverksamhet. Om till följd avförsöksverksamheten ytterUgare medel behövs under anslaget /77utöver vad som har beräknats budgetproposition räknar jag med attåterkomma härtill i annat sammanhang. Vissa föräldrar kan, trots möjligheten att få ersättningför merkostnader för barnUllsyn, ha svårigheter att på lämpligt sätt lösabarntillsynsfrågan på hemorten även för kortare Ud. Inom försöksverksamhetenbör därför också prövas möjligheten att ta med barn kursgårdar. Jag avseratt föreslå regeringen att ge PUN i uppdrag att i samråd med byggnadsstyrelsenlämna förslag till plan för en försöksverksamhet med statlig barntiUsynsverksamhetmed anknytning tUl kursgården Sjudarhöjden. Även denna försöksverksamhet börbedrivas av och starta så snart de praktiskaförutsättningarna föreligger. Det bör ankomma på FUN att på lämpUgt sätt följa uppförsöksverksamheten både vad gäller bidrag till kostnader för barntillsyn ochförsöksverksamhet på Sjudarhöjden och undersöka i vilken utsträckning man nårmålet att göra utbildningen Ullgänglig för den som annars skulle varaförhindrad att delta. Utredningen har även, i samråd medpersonalutbildningsutredningen, lagt fram förslag om försöksverksamhet medsärskilda utbildningsinsatser för anställda i de lägre lönegraderna inom defem myndigheter som har ämbetslokaler i kvarteret i , näinUgenskolöverstyrelsen (SÖ), , ,och . Syftet är att skapa bättre möjligheter tUlgenomströmning från bl. a. biträdes- och assistentnivåerna tiU högre tjänsterför att därigenom bl. a. bryta den sneda könsfördelningen inom högrelönegradsskikt. Remissinstanserna är positivt inställda till förslaget menunderstryker vikten av att den föreslagna vidareutbildningen inordnasi ett större personalpoliUskt sammanhang. Det är enUgt remissinstanserna fraiTiförallt viktigt att vidareutbildningen följs upp av försöksmyndigheterna och attkursdeltagarna efter genomgången utbildning får ta över åtminstone vissa merkvalificerade arbetsuppgifter. I fråga om den föreslagna vidareutbildningensuppläggning, innehåll, Udsomfång m. m. har olika uppfattningar förts fram. 1975/76:173 31 Jag delar utredningens uppfattning om vidareutbildningensroll när det gäller möjUgheter till utveckling och befordran. Vidareutbildningav anställda i de lägre löneskikten ökar möjUgheterna till genomströmning frånbiträdes-, assistent- och motsvarande karriärer till högre tjänsler.Utbildningshinder som finns mellan olika tjänstenivåer kan undanröjas vilketbidrar att bryta den sneda könsfördelningen inom de högre löneskikten.Utbildningen medverkar också till att anställda i de lägre löneskikten får möjUghetatt överta handläggaruppgifter i större utsträckning, något som i sin tur kangöra arbetet intressantare och leda UU ökad arbetsUllfredsställelse. Jag anservidare att det är ett rättvisekrav att kvinnorna i större utsträckning får delav den vidareutbildning som bedrivs inom statsförvaltningen. Jag delar vidare uppfattningen attpersonalutbildningsåtgärder måste följas upp av myndigheterna med andrapersonalutvecklande åtgärder bl. a. ökad delegering och omfördelning avarbetsuppgifter. Det är viktigt att den vidareutbildade personalen så långt möjUgtkan ges sådana nya arbetsuppgifter som svarar mot den genomgångna utbildningenför att denna skall kunna leda till önskat resultat och upplevas som meningsfull. Jag avser att föreslå regeringen att ge FUN i uppdrag att,i samråd med de berörda myndigheterna i kvarteret och med SFN,planera och genomföra försöksverksamhet med vidareutbildning av anställda i delägre lönegraderna enligt den modell utredningen har föreslagit. Särskilduppmärksamhet skall därvid ägnas åt möjligheterna att inom ramen för försöksverksamhetenkomplettera utbUdningsinsatserna med andra personalutvecklande åtgärder av detslag jag tidigare nämnt, omfördelning av arbetsuppgifter, arbetsutvidgning,arbetsrotation etc. Jag vill i decta sammanhang erinra om att det i allmännaverksstadgan (1965: 600) redan nu föreskrivs att ärende inte bör handläggas avmer kvaUficerad personal än ärendets beskaffenhet kräver. Jag förutsätterdärför att även andra myndigheter än de som deltar i försöksverksamheten isamverkan med de anställdas organisationer positivt prövar alla möjlighetertill omfördelning av arbetsuppgifter som komplement till den reguljärautbildningsverksamheten. När det gäller den försöksverksamhet med kvotering somutredningen föreslår bl. a. att av utbildningsplatserna i aspirantutbUdningoch liknande kompetensgrundande befattningsutbildning reserveras för anställdai de lägre löneskikten och att av utbUdningsplatserna erbjuds detkön som är underrepresenterat på befattningar dit av myndigheten anordnadbefordringsgrundande utbUdning leder har den helt övervägande delen avremissinstanserna stäUt sig tveksam eUer direkt avvisande. Någraremissinstanser har hävdat att sådana regler i sig skulle vara könsdiskriminerandeoch därigenom motverka sitt syfte. Prop.1975/76:173 32 Liksom utredningen anser jag att kvotering som ett medelför att åstadkomma en ökad jämstäUdhet mellan könen måste användas restriktivt.Man bör enligt min mening först pröva att öppna de utbildningsvägar somtidigare varit mer eller mindre stängda för vissa personalgrupper, bl. Genom aktiva åtgärder av det slag jag föreslår bör den eftersträvadejämnare könsfördelningen i utbildningen kunna uppnås utan att man behöverfastställa särskilda kvoter. Jag är för min del inte beredd att nu stödja utredningensförslag om försöksverksamhet med kvotering vid urval tUl utbildning. Behovet avsådan kvotering får bedömas mot bakgrand av erfarenheterna från den samladebedömning av myndigheternas jämstäUdhetsarbete som jag har nämnt. De myndigheter som anordnar sådan utbildning som avses härbör enligt min mening positivt pröva förutsättningarna att åstadkomma jämnarekönsfördelning i utbildningen bl. a. genom att reservera ett ökat antal platserför anstäUda i de lägre löneskikten. I anslutning tiU de handlingsplaner somjag har nämnt bör också kvinnors och mäns deltagande i olika typer avkurser m. m. redovisas. Utredningen föreslår vidare att minst en representant frånbåde myndighet och de fackUga personalorganisationerna i utbildrungsutskotteller andra partssammansatta organ skall vara kvinna. Personalens organisationeravgör naturligtvis själva hur de vill vara representerade. När det gällermyndigheternas representation ansluter jag mig principen i utredningensförslag att minst en representant bör vara kvinna. Utbildningsinsatser och andra personalutvecklandeinsatser, t. ex. arbetsrotation och arbetsutvidgningen kan i hög grad medverkatill att bryta den könsdelade arbetsmarknaden. För att förändra detraditionella könsbundna mönstren fordras emellertid också ändrade attityderhos överordnade, arbetssökande arbetskamrater och de tjänstemän som svarar för personairekryteringen.AkUva opinionsbildande åtgärder för att få kvinnor att söka till traditionelltmanliga befattningar och män att söka till traditionellt kvinnUga är enligt minuppfattning nödvändiga för att övriga åtgärder skall få UllräckUg genomslagskraft. Utredningen har lagt fram förslag om bl. a. särskilda rekryterings-ochinformaUonsinsatser och viss försöksverksamhet i syfte att bryta könsbundnabefattningar. Jag anser i likhet med utredningen att myndigheterna bör vidta akUvaåtgärder för att få kvinnliga sökande på arbetsuppgifter där i daghuvudsakligen män är sysselsatta. Myndigheterna bör inledningsvis göra enundersökning av könsfördelningen på arbetsplatserna med uppdelning påbefattningar m. m. och redovisa denna för företagsnämnden eller annatpartssammansatt organ. Denna undersökning bör påbörjas och bedrivasefter anvisningar utfärdade av SPN. Utredningen föreslår vidare att myndigheterna vid störrerekryterings- 1975/76:173 33 behovinom yrkesområden som domineras av ettdera könet i samarbete med SFN ocharbetsmarknadsverket (AMS) skall genomföra särskilda rekryterings- ochinformationskampanjer i syfte att stimulera kvinnor att söka traditionelltmanliga tjänster och män kvinnligt dominerade tjänster. Jagdelar ulredningens uppfattning i dessa delar. Jag avser att föreslå regeringenatt ge SPN i uppdrag att, i samråd med AMS och de anställdas organisationer,lämna förslag om uppläggning och omfattning av sådana särskildarekryterings- och informationskampanjer som utredningen föreslår. Kombineratmed dessa rekryteringskampanjer bör myndigheterna informera redan anstäUdakvinnor om behovet av personal inom manUgt dominerade områden. Om det blandkvinnorna råder tveksamhet om arbetets innehåU och krav bör myndigheterna prövamöjligheten att erbjuda dessa att pröva på arbetsuppgiften ochatt få en grundlig yrkesinformation. Självfallet bör möjligheterna för manligtanställda att söka sig tUl kvinnligt dominerade områden underlättas på motsvarandesätt. Utredningenpekar vidare på att erfarenheter inom industrin har visat att försök medkoncentrerade insatser för att öka andelen kvinnor inom manligt domineradeyrken har påskyndat utveckUngen mot en mindre könsbunden arbetsmarknad.Utredningen har därför med diskuterat olika sätt att bryta den könsdeladearbetsmarknaden och därvid kommit fram till att det vore lämpligt att inomteleverket pröva en del av utredningens förslag. ställer sigpositivt till sådana försök, men anser att den av utredningen föreslagnaförsöksperioden, , är för kort. Jaganser det värdefullt med praktiska försök för att öka det erfarenhetsunderlagsom den fortsatta utveckUngen skaU bygga på. Jag avser föreslå regeringen attge i uppdrag att starta en sådan försöksverksamhet. Jag delarutredningens uppfattning att det bl. a. kan vara lämpligt att prövainformation, praktik och viss utbildning för att intressera kvinnor för manligtdominerade yrken och män för kvinnligt dominerade yrken. Försöksverksamhetenbör vara liknande den som delegationen för jämställdhet mellan män och kvinnortagit initiativ tiU inom industrin. Jag förutsätter att såväl SFN som FUN därvidlämnar det biträde som kan komma att påkaUa. Liksom anserjag att den av utredningen föreslagna försöksperioden förefaller vara knappt tiUtagen.Det torde få ankomma på att bestämma om hur försöksverksamhetenskall genomföras och följas upp. Jag räknar med att ett första resultat avförsöksverksamheten kan redovisas för regeringen . Jag delar utredningensuppfattning att deltidsarbete i dagens läge är den enda praktisktmöjliga lösningen för många och Prop.1975/76:173 34 att det därför är angeläget att de deltidsarbetande fårgoda arbetsvillkor och en rättvis behandhng. gällande ordning lägger emellerUdinga hinder i vägen för detta. Utredningen anser att tjänstledighet för barntiUsyn börmedges i ökad utsträckning. Enligt nuvarande regler bör tjänstledighet förspädbarnsvård i allmänhet bevUjas förälder längst tUl dess barnet uppnår ettoch och partiell tjänstledighet för barntiUsyn medges tilldess barnet uppnår ålder .Jag anser i likhet med utredningen attpartiell tjänstledighet for barntillsyn och tjänstledighet vid vård av barn börkunna medges också efter det att bamet uppnått tolv resp. om särskilda skäl föreligger. Jag ämnar föreslå regeringen att vidtaändringar med denna innebörd i cirkuläret (1970: 388) om tjänstledighet med C-avdrag,m. Jag ämnar vidare ge SPN i uppdrag att i samråd meddelegationen för jämställdhet mellan man och kvinnor och övriga berörda myndigheterundersöka olika möjligheter att sprida information om möjligheterna för bådekvinnor cch män till ledighet för vård av barn. Jag anser det särskilt viktigtatt männen uppmärksammas på att denna möjlighet gäller även dem. Jag delar uppfattningen som bl, a. framförs av utredningenatt en flexibel arbetstid skulle förbättra många kvinnors situation. Med denrollfördelning som råder i flertalet familjer innebär en flexibel arbetstidstörre fördelar för kvinnorna än för männen. Jag har tidigare kommit överensmed de statsanställdas huvudorganisationer alt man vid statliga myndigheter,där man så önskar och möjligheter föreligger, skall få tillämpa flexiblaarbetstider. Överenskommelsen får ses som ett led i regeringens allmännasträvan att anpassa arbetet till mänruskans krav. Utredningen lägger vidare fram särskilda förslag rörandekvinnliga lärare och lokalvårdare. Förslagen som berör skolans område har behandlatsi proposiUonen om skolans inre arbete (prop. 1975/76: 39, s. 313 och 314).Regeringen har där anslutit sig till utredningens förslag om bl. a. informaUonom skoUedamas situation, arbetskrav och om de uppgifter som ingår i en skoUedartjänst.Till propositionen anmälde föredragande statsrådet att hon hadeför avsikt att föreslå regeringen att tiUkalla en arbetsgrupp med företrädareför utbildningsmyndigheter, huvudmännen för och gymnasieskolan ochberörda parter som skall ha tUl uppgift att ytterligare gå igenom de frågor somsammanhänger med rekryteringen till skolledartjänster. I fråga om gruppen lokalvårdare föreslår utredningensärskilda åtgärder, bl. a. kartläggning av utbUdningsbehoven. Jag avser attföreslå regeringen att ge FUN i uppdrag att företa en sådan kartläggning. Härvidbör de erfarenheter tillgodogöras som inhämtats av SFN i en särskildundersökning vid högskolorna i . I uppdraget bör även ingå att utredabehovet av en utbildning för lokalvårdare lokalvårdsledare. 1975/76:173 35 Jaghemställer att regeringen lämnar tUlfälle att avge yttrande över vadjag har anfört om kviimor i statUg tjänst. Regeringenansluter sig föredragandens överväganden och beslutar i enlighet med hans hemstäUan. TRYCKERI 1976 7601»?