prop · FY0315 · 1975-12-31 00:00:00 — Motbakgrund av detla uttalande i grundlagsärendet anserjag att utöver ulmönsiringenav bemyndiganden vissa ytteriigare ändringar bör göras i 2 § bostadsförsörjningslagen.Att till lagen föra över vissa av kungörelsernas relativt delaljbelonadeföreskrifter anser jag vara mindre lämpligt. Enligt min mening bör det varatillräckligt atl komplettera lagtexten genom att i denna närmare preciseraåliggandet atl biträda vid handhavandet av den statliga låne- ochbidragsverksamheten. Syftetmed de lån och bidrag som bostadsförsörjningslagen avser har i 2S angetts vara atl främja bostadsförsörjningen. Det statliga slödet enligt kungörelsen(1974:252) om statligt slöd till energibesparande åtgärder i bostadshus haremellertid i första hand ett annal ändamål. Även i denna kungörelse läggs vissaskyldigheter på kommunerna. Det i 2 § angivna syftet bör därför ändras så atldet täcker även dessa föreskrifter. Ändamålet bör enligl min mening anges påett sådant sätt atl lagen i framliden kan utgöra underiag för verkställighetsföreskrifterbeträffande all stailig låne- och bidragsverksamhet som avser bostäder, ävenom syftet med det statliga slödet skulle vara ett annat än atl främjabostadsförsörjningen. Äveni 3 S bostadsförsörjningslagen finns två bemyndiganden. De tillåter regeringenalt dels beslämma vilka kommuner som skall omfattas av skyldigheten atl upprättabostadsbyggnadsprogram dels besluta närmare föreskrifter om vad dennaskyldighet skall omfaita. Som jag tidigare nämnt har med stöd av dessa bemyndigandeni kungörelsen (1962:655) angående kommunala bosiadsbyggnadsprogram delsföreskrivits att samtliga kommuner skall upprätta sådana program, dels gettsnärmare föreskrifter om skyldighetens omfattning i övrigt. Avsamma skäl som jag anförde belräffande 2 § bostadsförsörjningslagen anserjag det inle heller då det gäller skyldigheten enligl 3 § vara nödvändigt attersätta bemyndigandet för regeringen med några föreskrifier i lagen som medgerundantag från detta åliggande. Vad åliggandet skall omfatta anges i lagen med atlprogrammen skall upprättas fortlöpande i syfte atl främja att bostadsbyggandetinom kommunen förbereds och genomförs på ett ändamålsenligt sätt. I motsatstill vad jag anförde beträffande 2 § och därtill anknutna föreskrifter anserjag att lagen här ger tillräckligt underiag för de närmare föreskrifter som harmeddelats i kungörelsen (1962:655). Enligt min mening bör alltså dessaföreskrifter kunna ses som verkställighetsföreskrifter och jag föreslår därförinte någon ändring i 3 § utöver ulmönsiringen av där givna bemyndiganden. Skyldighetenenligt 4 § bostadsförsörjningslagen att anordna avgiflsfri bostadsförmedlingeller gemensam sådan är i motsats till vad som gäller enligt 2 och 3 SS intenågot som åligger alla kommuner. Frågan om bemyndigandet i 4 § bör ersättas medföreskrifter i lagen om vilka kommuner som skall omfattas av skyldigheten ärdärför inte lika enkel att besvara som beträffande de lidigare behandladeskyldigheterna. Möjlighetenatt ålägga kommun att anordna avgiftsfri bostadsförmedling infördesursprungligen i 10 § lagen (1942:429) om hyresreglering m. m. och avsåg då dekommuner där denna lag var tillämplig. 1 lagstiftningsärende anfördeföredragande departementschefen alt han inte dä ansåg det nödvändigt att införaobligatorisk bostadsförmedling i alla de samhällen, där lagen skullegälla. Han föreslog därför att paragrafen skulle inskränkas till ettbemyndigande för Kungl. Maj:t att förordna om anordnande av sådan förmedling ide samhällen, där behov därav förelåg (prop. 1942:301 s. 81). Nuvarandebestämmelser i 4 § bostadsförsörjningslagen kom till1967, då alltså möjligheten alt förordna om avgiftsfri bostadsförmedling fördesöver från hyresregleringslagen. Även då avvisades tanken på en obligatoriskbostadsförmedling (L3U 1967:43, s. 20). 1 detta sammanhang infördes som enförutsättning för att skyldigheterna skulle kunna inträda atl det behövdes förbostadsförsörjningens främjande. Genom1967 års lagändring infördes också bestämmelserna i 4 § om gemensambostadsförmedling. Föredragande departementschefen anförde att utvecklingenhade visat att möjligheter till statligt ingripande behövdes för atl få till slåndden samverkan som bäst gagnade effektivitet och rättvisa. Det statliga ingripandetskulle dock kunna avse bara kommuner inom ett område som kunde anses utgöra enenhet i bosladsförsörjningshänseende. Vid bedömningen av denna fråga kundeenligt departementschefen ledning hämtas i de föreskrifier ombostadsbyggnadsprogram som utfärdade med stöd av bostadsförsörjningslagenoch kungörelsen (1962:655) angående kommunala bostadsbyggnadsprogram (prop.1967:101 s. 27). Inteheller nu bör enligt min mening införas någon obligatorisk skyldighet förkommunerna alt anordna bostadsförmedling. Att i lagen närmare ange de förutsältningarsom skall föreligga för att skyldigheten skall inträda är knappast heller möjligl,i vart fall inte så detaljerat atl regeringen kan genom verkställighetsföreskrifterålägga viss eller vissa kommuner dessa skyldigheter. Härtill kommeralt ensådan lösning enligt min mening inte är lämplig i dessa fall. 1 1967 årslagstiftningsärende anförde departementschefen att det borde föreligga starkaskäl för ett ingripande från statsmakternas sida. 1 varjebostadsförsörjningsområde där samverkan behövdes måste prövas om ingripandepåkallades för att bostadsförsörjningen skulle främjas i den utsträckning somvar nödvändig (prop. 1967:101 s. 28). Motbakgrund av att bestämmelserna tillämpats endasi i fråga om ett fåtal kommuneroch då endast på framställning av kommun kan enligt min mening ifrågasättas omman inte nu skulle kunna till kommunerna själva överiämna att bedöma i vilkafall det behövs bostadsförmedling. Med hänsyn till den betydelse frånbostadsförsörjningssynpunkt som bostadsförmedlingarna har kommit atl få imånga kommuner har jag dock funnit au en möjlighet lill slatligl ingripande börfinnas kvar. Avde skäl som jag nämnde bör denna möjlighet avse ingripande i ett visslfall där slaten vill kunna ålägga viss eller vissa kommuner de i lagen angivnaskyldigheterna. En föreskrift i 4 S bostadsförsörjningslagen om skyldighet förkommun alt anordna förmedling om det behövs för att främja bostadsförsörjningenbör därför kompletteras med möjlighet för regeringen att i det enskilda falletålägga kommun denna skyldighet. Vadjag här anfört om anpassning till de nya reglerna om normgivningsmakten börföranleda följande ändringar i bostadsförsörjningslagen. Bemyndigandenai 2 S försia och andra styckena att närmare bestämma omfaltningen av kommunensskyldigheter och befria mindre kommun från dessa bör las bort. I slället bördet angivna ändamålet med den statliga låne-och bidragsverksamheten ändras så att den inte begränsas till bostadsförsörjningsändamålutan får gälla allt statligt slöd till bostäder och lokaler inom bostadsområde.Denna ändring för med sig atl till lagrubriken bör läggas "m. "Vidare bör paragrafen innehålla en närmare precisering av de kommunalaskyldigheterna. Bemyndigandeti 3 § försia stycket bör utmönstras. Härigenom kommer redan av lagen all framgåall skyldigheten för kommunerna atl upprätta bostadsbyggnadsprogram är obligalorisk.Även bemyndigandet i paragrafens tredje stycke bör tas bort. Bemyndigandeti 4 § första stycket bör tas bort. Första stycket kommer därigenom attinnehålla endast en allmän regel om att kommun under vissa förutsättningar ärskyldig att anordna bostadsförmedling. 1 ett nytt andra stycke bör i ställetför del nuvarande bemyndigandet i första stycket tas in en föreskrift som gerregeringen möjlighet all ålägga kommunen att fullgöra skyldighet enligt förstastycket. Ändringarna för med sig vissa följdändringar i paragrafens tredjestycke. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen attantaga inom bosladsdeparlemenlel upprättat förslag lill lag om ändring i lagen(1947:523) om kommunala åtgärder till bostadsförsörjningens främjande. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå atl antaga del förslag som föredraganden harlagt fram.