prop · FY0330 · 1975-12-31 00:00:00 — Problemen på energiområdethar också föranlett att ett nytt internationellt energiprogram, InternationalEnergy Program (lEP), utarbetas inom ram. deltar i samarbetetinom lEP. Chefen för kommer senare denna dag att anmälafrågan om svensk anslutning tUl detta program. lEP behandlar bl. a. åtgärdervid krissituationer och långsiktigt energisamarbete som innefattar bl. a.samarbete för energibesparing, utveckling av nya energikällor ochFoU-samarbete. Sverigeär bland de länder i världen som på grund av sin höga levnadsstandard harhögst energikonsumtion per capita. Trots detta svarar vi endast för avden globala konsumtionen. Beträffande olja är vår andel högre eller ,vilket speglar vårt starka importberoende. har lägre andelinhemska energikällor än flertalet industriländer. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 330 Densvenska energiförbrukningen uppgick till brutto . Ökningstaktenper år har varit i genomsnitt 4,7 Tt. Av de olikacnergislagen har oljan ökat mest eller med per är. Utvecklingen inomsamfärdselsektorn har varit något långsammare än inom industri- ochuppvärmningssektorerna. EPUhar angett och analyserat tänkbara alternativ för den framtida utvecklingen påenergiområdet i . En utgångspunkt för EPU:s prognoser är att de nyligeninträffade energiprishöjningarna, främst på olja, kommer att vara bestående.Detta innebär bl. a. att elproduktion baserad på fossila bränslen kommer attmedföra högre elpriser än om elproduktionen sker i kärnkraftverk. Detta gälleräven om avsevärda kostnadshöjningar till följd av bl. a. särskildasäkerhetsåtgärder i kärnkraftverk medräknas. Vidare har EPU utgått från attsamhällsutvecklingen i stort bestämmer energiförbrukningen för olika ändamål.Prognoserna har därför baserats på bedömningar av utvecklingen av industriproduktion,transportförsörjning, bostads- och byggnadsbeståndets utveckling m. in. EPUhar utarbetat sina prognoser utifrån fyra altemativa förutsättningar, som harvalts för att ge en bild av tänkbara utvecklingstendenser. Alternativen utgårfrån dels två konsumtionsnivåer, dels två varianter beträffande produktions-och tillförselsidan vilka hänger samman med ställningstagandet till ytterligarekärnkraftutbyggnad och till importberoendet för olja. Dethögre konsumtionsalternativet innebär en årlig ökningstakt av underperioden 19701985 och mellan är 1985 och . Detta alternativrepresenterar en spontan utveckling, där inga konsumtionsdämpandestyrningsåtgärder vidtas från statsmakternas sida. I EPU:s lägrekonsumtionsalternativ räknas med en årlig ökning om under perioden19701985 och L6 % mellan är 1985 och . Förutsättningen för dettaaltemativ är en långsammare industriutveckling än i det högre alternativetsamt att konsumtionsstyrande åtgärder vidtas, främst inom bostads- och byggnadssektorn. Ialla alternativen beräknar EPU att förbrukningen av elenergi ökar snabbare änden totala energikonsumtionen. Den ökande elandelen i energiförsörjningenförklaras av en fortgående rationalisering och automatisering inom industrin.Användningen av el för processvärme väntas däremot öka endast obetydligt.Uppvärmning förutses i ökande grad ske med elvärme och fjärrvärme. Denspontana konsumtionsutvecklingen ligger enligt EPU:s beräkningar lägre än denökningstakt i energiförbrukningen om som varit rådande under desenaste decennierna. Detta trendbrott har flera orsaker. De höjdaenergipriserna verkar tiU en del bromsande på efterfrågan, även om uppgångenfaktiskt endast innebär att en återgång skett prisnivå. Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 331 bostadskostnadernahar återförts till ungefär nivå. Vidare förklaras trendbrottet av enallmänt ökad energimedvetenhet. Vissa mättnadstendenser kan också iakttas påområden som är starkt styrande för energiutvecklingen. Som exe.mpel kan nämnasinomhustemperatur och biltäthet. Det finns även skäl att räkna med en spontantpåskyndad teknisk utveckling till följd av den höjda prisnivån och detosäkrare försörjningsläget. Åtskilligaremissinstanser uttalar sig om prognosarbetets uppläggning och genomförande iolika avseenden och diskuterar riktigheten av resultaten. Flertalet accepterardet tiUämpade tUlvägagångssättet och betonar vikten av att arbetet med energiprognoserfortsätter. I fråga om resultatenvarierar bedömningarna. De flesta remissinstanserna avstår från att närmaresöka utvärdera EPU:s beräkningar. Några, bl. a. statens industriverk ochstatistiska centralbyrån (SCB), bedömer prognosresultaten som rimliga. Andraremissinstanser, t. ex. statens pris- och kartellnämnd och , hävdar att prognosresultaten generellt settsnarast är för höga och den spontana utvecklingen av energiförbrukningen ansesligga närmare det lägre än det högre av EPU:s båda konsumtionsalternativ. Någreremissinstanser, bl. (), AB Atomenergioch Centrala driftledningen (CDL) anför att behovet av energi fram till år 1985ligger omkring det högre alternativet men att den spontana utvecklingendärefter kommer att närmast motsvara EPU:s lägre konsumtionsalternativ. Vissaremissinstanser uttalar sig om prognoserna i fråga om särskUdaförbrukningsområden. a. och hantverks-och industriorganisation uttalar att de i allt väsentligt kan vitsorda EPU:sprognoser och redovisningar för industrisektorn. Andra, t. ex.konjunkturinstitutet. och ,menar att industrins produktionsutveckling har överskattats i det högrealternativet. LO anser det inte sannolikt att en industriutveckling i enlighetmed EPU:s högre alternativ kan realiseras. Somjag redan har anfört är det min bedömning att det även framgent kommer attställas krav på ökad energitiUgång i vårt land. Mot bakgrund av vad EPU ochremissinstanserna har anfört är det troligt att en spontan, ostyrd utvecklingkommer att innebära att energiförbrukningen ökar med igenomsnitt . För tiden därefter förefaller det rimligtatt räkna med en klart lägre spontan ökningstakt. Dessa bedömningar bör enligtmin uppfattning bilda utgångspunkt för de fortsatta energipolitiskaövervägandena. Är1974 var den totala energiförbrukningen lägre än . Oljeförbrukningenminskade med och elkonsumtionen var i stort sett . Dennautveckling förklaras av flera sammanfallande omständigheter, som aUa verkatdämpande på energiförbrukningen. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 332 Fördet första flerfaldigades oljepriset . Hushållen och näringslivetstimulerades härigenom att snabbt inventera och vidta besparingsåtgärder. Detosäkra försörjningsläget, som ägnades stor uppmärksamhet inte minst imassmedia, var en annan faktor. En energisparkampanj genomfördes och direktaransoneringar och regleringar vidtogs. Minskat uppvärmningsbehov till följd avden osedvanligt milda vintern reducerade det totala energibehovet . Utvecklingenpå energimarknaden 19731974 bestämdes av tillfälliga förhållanden ochpåverkar inte de långsiktiga bedömningar av den spontana energiförbrukningen,som jag har redovisat. Starkaskäl talar enligt min mening för att en spontan utveckling avenergikonsumtionen, som kan antas innebära en årlig ökning med till år1985 och därefter tUl en visserligen lägre men klar ökningstakt, intekan accepteras. För detta talar oljans stora betydelse i vår energiförsörjning.Eventuella framtida kriser på den internationella oljemarknaden utgör ett hotmot vår försörjningstrygghet och därmed vår ekonomiska stabilitet och vårsysselsättning. De ökade kostnaderna för oljeimporten är ett problem. Vår miljöhotas av en kraftigt ökande energiförbrukning. Utsläpp av koldioxid genom förbränningav fossila bränslen kan medföra en klimatpåverkan som leder till allvarliga konsekvenserför våra levnadsbetingelser. Vi bör också solidariskt med andrahögindustrialiserade länder medverka till att en rovdrift undviks pånaturresurser, som inte kan förnyas. Enhuvudmålsättning för energipolitiken i bör därför vara att främja ökadsparsamhet med energi och därmed åstadkomma en bättre hushållning medenergiresurserna. De centrala målen för samhällspolitiken beträffande bl. a.sysselsättning, snabb ekonomisk tillväxt, ekonomisk utjämning, bostäder ochoffentlig service får inte ifrågasättas tUl följd av denna inriktning avenergipolitiken. En begränsning av energiförbrulcningen får därför inteplaneras och genomföras på sådant sätt att dessa mål äventyras. Merän av vår energiförsörjning är baserad på olja. Oljekrisen demonstreradepå ett tydligt sätt vilka risker vår ekonomi är utsatt för genom det storaberoendet av import av olja för energiförsörjningen. Näringslivet är ytterst sårbartför störningar i tUlförseln. Om begränsningarna i oljetillförseln hadefortsatt föregående vinter hade allvarliga ochvittgående konsekvenser för sysselsättningen uppstått, i första hand tillföljd av brist på plaster och plastråvara. Sådana petrokemiska varor utgör en strategisk del av vår industris materialförsörjning. Sverigesbytesbalans belastas med stora belopp till följd av de stegrade oljepriserna.Med nuvarande konsumtionsnivå och priser beräknas utgifterna för oljeimportentill . De höjda oljepriserna drabbar också företag ochkonsumenter hårt och ställer krav på anpassning. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 333 Ettflertal av de remissinstanser som har yttrat sig över EPU;s betänkande, bl. a.kommerskollegium, överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF), statensindustriverk och CDL framhåller betydelsen av att vårt beroende av importeradebränslen minskar. Jag delar helt denna bedömning och anser att den måste utgöraen grundläggande utgångspunkt för vår framtida energipolitik. Av egna erfarenheter vetvi att all energiproduktion är förenad med miljöproblem av olika slag. Detfinns påtagliga konfliktrisker mellan önskemålet om en utveckling avenergisektorn och miljövårdens intressen. Ökade krav på energi för därför medsig krav på ett fortsatt aktivt mUjövårdsarbete. Förbränningen av fossilabränslen såsom olja och kol ger stora utsläpp av svaveldioxid, nitrösa gaser,koldioxid, tungmetaller, stoft m. m. Detta medför hälsorisker, korrosion,försurning av mark och vatten m. m. För att minska en del av dessaskadeverkningar har bestämmelser utfärdats om högsta svavelhalt på ieldningsolja i hela landet. I vissa delar av landet de trestorstadsregionerna och är gränsen , Värmekraft i form avkärnkraft eller oljekondens ger stora spillvärmemängder som leder tillrubbningar i den ekologiska balansen. Kärnkraften har dessutom specieUamiljö-, hälso- och säkerhetsproblem i samband med såväl driften somomhändertagande och hantering av det högaktiva avfallet. Utbyggnad av vattenkraftinnebär ofta svåra ingrepp i landskapet och rubbar den ekologiska balansen inomstörre eller mindre områden. Torveldning i stor skalaskulle medföra skador på en naturtyp som tillhör våra mest opåverkade. harmöjligheterna till energibesparingar börjat studeras och debatteras alltmer.EPU och EPK diskuterar och föreslår ett flertal åtgärder. 1 olika sammanhanghar en mängd uppslag och idéer lanserats. För att få ett konkret underlag föratt bedöma möjligheterna till energibesparingar har en särskildenergisparundersökning gjorts som komplettering till EPU:s och EPK:s arbete. Ianslutning till remissbehandlingen av EPU:s betänkande ombads 25 statligamyndigheter att för sitt ansvarsområde göra en genomgång av förutsättningarnaför och konsekvenserna av olika åtgärder för att spara energi på kortare ochlängre sikt. Myndigheternas bedömningar har skett utifrån två sparalternativ,varav det ena motsvarar EPU:s lägre konsumtionsprognos, dvs. en ökning avenergiförbrukningen . Det andra innebär enytterligare nedräkning till i genomsnitt underperioden 19701985. Ett genomgående intryck avEPU:s och EPK:s betänkanden och yttrandena över dessa samtenergisparundersökningen är att sparmöjlighetema är goda. De myndigheter somhar yttrat sig om den framtida Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 334 energikonsumtionsniväni samband med energisparundcrsökningen anser samtliga att det är möjligt attspara energi enligt något av de båda alternativen utan att målen församhällsutvecklingen behöver rubbas. Detframgår vidare att besparingarna främst kan ske i form aven effektiviserad energianvändning. Möjligheterna bedöms särskilt gynnsammahärför beträffande bostäder och övriga lokaler. Stora vinster kan göras genomrelativt enkla åtgärder i form av t. ex. bättre inreglering och skötsel samtinstallationer av viss utrustning för inreglering, styrning och kontroll avvärme- och ventilationssystem. Inom näringslivs- ochsamfärdselsektorerna anses sparinsatser kunna få större effekt först på längresikt. I ett längre perspektivkan man räkna med besparingseffekter genom strukturella förändringar såsom attnya bostäder, industrier och transportsystem utformas och dimensioneras medtanke på att håUa nere energikonsumtionen. På kan även resultat avökade FoU-insatser börja ge påtagliga bidrag. Som jag redan harframhållit är det nödvändigt att vi inriktar vår energiförsörjning på en merplanmässig hushållning med energiresurserna. En relativt optimistisk syn påmöjligheterna att spara energi utan att centrala samhällspolitiska mål behövereftersättas har kommit fram bl. a. i sparundersökningen. Mot denna bakgrund börvi allvarligt pröva möjligheten att sänka energikonsumtionens ökningstakt ochatt som ett av energipolitikens mål ställa upp att ökningen av energikonsumtioneni begränsas till i genomsnitt t. o. m. . Totalaförbrukningen skulle därmed bli ca . För tiden därefter bör enytterligare nedpressning av tillväxten eftersträvas sä att om möjligt landetstotala energikonsumtion kan stabUiseras på en nivå omkring år 1990utan att övriga centrala mål för vår samhäilspolitik eftersatts. En så pass lågenergiförbrukning är en mycket ambitiös målsättning. Som jämförelse kan nämnasatt i en av genomförd energistudie uppskattas den möjligaenergibesparingen år av den förbrukningsnivå, som följer av enspontan utveckling med nu gällande energipriser. Den målsättning som jag härhar angett innebär en besparing av energi för år 19S5 på jämfört mednivån enligt EPU:s högre alternativ. Jämfört med den nivå, som erhålls om denav mig tidigare bedömda spontana utvecklingen (ökning ) skulletillåtas fortgå, är besparingseffekten . I sammanhanget bör mankomma ihåg att vi utnyttjar vår energi förhållandevis effektivt. Per capitaräknat är den svenska energiförbrukningen endast drygt hälften så stor som iFörenta staterna trots ungefär samma levnadsstandard och sämre klimatologiskafömtsättningar i . Möjligheterna att begränsaenergikonsumtionen varierar avsevärt mellan olika användningsområden. Jag harmed ledning av spamnder- Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 335 sökningenoch remissvaren på EPU och EFK gjort bedömningen att begränsningar är lättastatt åstadkomma inom uppvärmningssektoni. Att genomföra omfattandeenergibesparingar inom industrin är mer tidskrävande om man villupprätthälla en hög industrisysselsättning. Den angivna målsättningenbeträffande den totala energikonsumtionen förutsätter därför att industrinsförbrukning tillåts öka mer än genomsnittligt. En realistisk målsättning förindustrins energiförbrukning torde vara en årlig ökning med t. o. m. år1985. Föratt det angivna målet för energikonsumtionen skall nås måste ett flertal såvälkortsiktigt som långsiktigt verkande åtgärder sättas in. Särskilt viktigt ärdet att vi redan nu planmässigt riktar in energipolitiken på att sökaåstadkomma oförändrad förbrukning omkring . Osäkerhet råder om effektenav många besparingsåtgärder. Därmed råder också osäkerhet om storleken av deinsatser som krävs för att vi skall kunna nå det uppsatta målet. För egen delanser jag det inte försvarligt att till varje pris hålla tiUbakaenergiförbrukningen. Energipolitiken får inte förhindra att vi uppnår våra grundläggandemål beträffande sysselsättning, snabb ekonomisk tUlväxt, bättre regionalbalans, trygghet, jämlikhet och god miljö. I det följande redovisas närmareförslag tUl åtgärder som syftar till minskad energianvändning. Hittillshar planeringen på energiområdet främst varit inriktad på att tillgodose kravenpå en jämn och effektiv energitillförsel. Inomelförsörjningens område bedrivs en långsiktig planering ochsamordning. Så länge elkraften producerades i små kraftverk och distribueradeslokalt var behovet av långsiktig planering begränsat. I takt med attkraftstationerna har vuxit i storlek och ett landsomfattande distributionsnätför elkraft har utvecklats blev detta behov clUmer uttalat. Ett omfattandesamarbete rörande beredskap och försörjning med el sker numera mellankraftproducenterna inom CDL. Samhället är engagerat på flera sätt inomelsektorn. Staten svarar genom för närmare hälften avlandets elproduktion. Kommunerna dominerar distributionen och svarar för tvåtredjedelar därav. Dessutom äger kommunerna helt eller delvis samtliga kraftvärmeverki Jandet. Oljansväxande betydelse för vår energiförsörjning har lett tUl att den statligaplaneringen byggts ut även på detta område, i första hand genom åtgärder somsyftar tiU förbättrad beredskap vid störningar i tillförseln.Energiberedskapsutredningen (H 1974: 03) skall lämna förslag till lösningar hurenergiförbrukning skall begränsas i krissituationer, särskilt s. k.fredskriser. Denmålsättning för energikonsumtionens utveckling, som jag har angett,ställer krav på en mer planmässig hushållning med Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 336 För att kunna genomföra denna måste denenergipolitiska planeringen förstärkas och byggas ut till att omfatta ävenanvändningssidan. Behovet av planering och styrning av energikonsumtionengäller inte bara dess nivå. En anpassning av konsumtionens sammansättning medhänsyn till produktionssystemets utvecklingsmöjligheter måste också ske. Jag kommer i det följande att redogöra för ett flertalförslag till åtgärder med syfte att dämpa energiförbrukningens ökning. För attdessa åtgärder skal! få bästa möjliga effekt bör de sätt.as in planmässigt ochsamordnat. Som J£g redan har anfört är utvecklingen på energiområdeti hög grad sammanvävd med utvecklingen inom olika samhällsområden. Planeringenav energiförbrukningens utveckling, sammansättning och storlek måste samordnasmed annan övergripande samhällsplanering. Starka beröringspunkter föreliggermed bl. a. den ekonomiska planeringen, sysselsätlningsplaneringen,industripolitisk planering, trafikplanering och planering av bostäder ochbyggande. Energisektorns planering måste ske i samveikan med bl. a.regionaipolitisk, fysisk och miljöpolitisk planering. För att planeringen skall kunna bedrivas effektivt krävsett fylligt kunskapsunderlag om energiförbrukningens sammansättning och utveckling.Behovet av utrednings- cch prognosverksamhet inom energiområdet har länge variterkänt och föranledde att EPU tillkallades . När statens industriverkbildades inrättades en energibyrå inom verket. Härigenom skapades påmyndighetsplanet ett organ inom vilket prognoser och andra studier kan görassamt metodutveckling äga ram. har byggts upp i raskt takt. När EPU hadeslutfört sitt uppdrag överfördes dess sekretariat till industriverketsenergibyrå. Erfarenheterna frän EPU:s arbete och vissa verksamheter, som EPUhade påbörjat men inte hade hunnit fullfölja, fördes över till verket. Jag villsärskilt nämna arbetet på att utveckla en energiprognosmodeU som är avsedd attutgöra ett instrument för bedömning av energins roll i den svenskasamhällsekonomin. Modellen, som väntas föreligga i en första samlad versiontill , skall beskriva efterfrågan och utbudet av energi i olikaformer och sambanden dem emellan på olika nivåer. Modellen skall kunna visa t.ex. hur oljeprisförändringar och utvecklingen av energiomvandlingsteknikpåverkar priser och verksamheter i olika samhällssektorer och hur efterfråganpå olika energislag påverkas av t. ex. energi- och miljöpolitiska åtgärder.Ambitionen är att utveckla en modell som gör det möjligt att räkna framalternativa prognoser avseende energikonsumtionens utveckling utifrån olikaantaganden om bränslepriser, energiomvandlingsteknik, miljörestriktioner m. m. Denna energiprognosmodeU har utvecklats i nära anslutningtUl det modellsystem för hela ekonomin som långtidsutredningarna arbetar med.Detta möjliggör att långtidsutredningarna kan utnyttja informa- 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 337 tionom åtgångstal, energiförbrukning och energiproduktion enligt energimodellensamtidigt som den senare kan utnyttja samma yttre fömtsättningar somlångtidsutredningarna. kommer de första resultaten avdessa samordnade beräkningar att kunna presenteras. Biandandra arbeten, som hade påbörjats inom ramen för EPU och som faller inomindustriverkets verksamhet på energiområdet, kan nämnas studier avenergiefterfrågans priskänslighet och energikostnadernas betydelse förtransportvolymsutvecklingen. (1 1974: 05) uppdrag är att planera och biträda vid genomförandet avsparkampanjen 1975. Jag kommer senare att förordaatt en liknande kampanj bedrivs även under nästa vinterhalvår och föreslå attkommitténs uppdrag förlängs. I samband därmed avses kommittén få i uppdragäven att följa upp insatta åtgärder för att spara energi och att göra samladeredovisningar av konsumtionsutvecklingen. Kommittén avses dessutom i samverkanmed berörda myndigheter och organisationer studera olika möjligheter atthushålla med energi. Arbetetmed den officiella statistiken i är samlat hos SCB. För att utveckladen officiella elstatistiken bildades en särskild samarbetsnämnd medrepresentanter för SCB, CDL, kraftverksföreningen och elverksföreningen.Numera ingår även en representant från industriverket i nämnden. Motsvarandearbete på bränslestatistikens område påbörjades inom en liknandesamarbetsnämnd. I denna nämnd ingår representanter för SCB, ÖEF,industriverket. IEPU:s och EPK:s betänkanden liksom i remissyttrandena över dem och isparundersökningen har på en rad punkter efterlysts förbättring, utvidgning ochsnabbare framtagning och rapportering av energistatistiken. Särskilt storabehov anses föreligga beträffande bränslestatistiken. EPU pekar bl. a. påsvårigheterna att göra en analys av bränslekonsumtionen inom olikaanvändningsområden, på olika byggnadstyper osv. Statensråd för byggnadsforskning anser att nuvarande statistiska information ärofullständig när det gäller byggnadsområdet och särskUt i fråga om industrinslokalbestånd. Rådet anser att SCB och industriverket bör få i uppdrag attefter samråd med bl. a. rådet se över möjligheterna att förbättra detstatistiska underlaget i denna del i syfte att möjliggöra en analys av bl. a.industrins energianvändning fördelad på processer m. m. resp.lokaluppvärmning. Grundläggandeför en ändamålsenlig energipolitisk planering är att ett statistiskt underlagfinns, som är tillräckligt detaljerat och i tiden aktuellt. Jag delar uppfattningenatt energistatistiken behöver väsentligt förbättras. Det är önskvärt attbränslestatistiken utvecklas, särskilt för Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 338 uppvärmningssektorn, med bl. a. redovisning avförbmkningen på olika användarkategorier. En snabbare redovisning än f. n. ärönskvärd bl. a. för uppföljning av sparkampanjer. Mot denna bakgrund avser jag att föreslå regeringen attuppdra ät SCB att efter samråd med bl. a. industriverket, ÖEF, statens råd förbyggnadsforskning och sparkommittén utarbeta förslag til! åtgärder för attvidareutveckla energistatistiken. Kunskapsunderlaget för bedömning av industrins framtidaenergibehov behöver också förbättras. Industrins energiförbrukning bestäms avutvecklingen av sektorns storlek totalt, dess fördelning pä olika branscheroch den specifika energiförbrukningen, dvs. hur mycket energi som går åt föratt producera en viss vara. Vissa undersökningar av industrins specifikaenergiförbrukning har redan genomförts i EPU:s regi. Järn- och stålindustrin samt skogsindustrin svarartillsammans för av industrins energiförbrukning, dvs. avlandets totala förbrukning. Det är därför angeläget med en noggrann genomgångav besparingsmöjligheterna i dessa branscher. Inom processindustrin, främst denyssnämnda branscherna, sker värmeproduktion som biproduktion. Denna utnyttjasi viss utsträckning för elproduktion i en s. k. mottrycks-process.