prop · FY039 · 1975-12-31 00:00:00 — 1.1.4Högskoleutbildnuigcns lokalisering (Högskolan kap. 4) Utgångspunkter(avsnitt 4.1) EnligtU 68 bör principerna för lokalisering av utbildning i huvudsak diskuterasutifrån dels den inverkan soni utbildningsenheternas lokalise ring har påindividemas val mellan arbete och utbildning, dels dess betydelse för denregionala utvecklingen. Viktiga fakiorer som berör lokaliseringen är bl. Utbildningens närhet till destuderandes bostadsort. - Arbetstillfällenas närhet till utbildningen. Formema förhögskoleutbildningens forskningsanknytning. Utbildningsenheternas storlekoch miljö. Vidplaneringen av högskoleutbildningen måste, som nämnts, även hänsyn tas tillsamhällets allmänna regionalpolitiska mål. U 68 har därför i sitt förslag omorter för utbyggnaden av den gmndläggande högskoleutbildningen och omgeografisk indelning av verksamheten sökt finna en rimlig avvägning mellanutbildningspolitiska och regionalpolitiska mål. I en sådan avvägning är detnaturligt, framhåller U 68, att tillmäta befintliga resurser förhögskoleutbildning på orter utanför nuvarande universitets- och högskoleorterbetydelse. Erfarenheterav lokalisering och distribution av högre utbildning (avsnitt 4.2) Genombl, a. tillkomsten av i och högskolan i samtuniversitetsfilialerna har den högre utbildningen kommit attfå ökad geografisk spridning. Därigenom har de äldre universitetsortemasandelar av landets totala studerandeantal förändrats (avsnitt 4.2.1.1). Utbyggnadenhar också åstadkommit stora förändringar i dessasrekryteringsområden. Mest påtagliga har följderna varit för rekryteringsområde.Umeå har successivt fått ett dominerande inflytande i en region norr omSundsvall-Härnösand. Förändringama i resp. orts rekryteringsområde har ävenmedfört att samtliga universitet successivt har fått en relativt större dél avsina studerande från områden nära utbildningsorten (avsnitt 4.2.1.2). Utbyggnadenav den högre utbildningeii har lett till att studerandefrekvensen förhållandet mellan antalet nyinskrivna studerande och motsvarande åldersklass något mer än fördubblats mellan läsåren 1962/63 och 1969/70. U 68 redovisar(avsnitt 4.2.1.3) att stora olikheter föreligger ifråga om studerandefrekvensmellan de stora utbildningsortemas närområden (gyiimasieregioner) och landet iövrigt. För filialorternas när-områden konstateras en betydande ökning avefterfrågan på högre utbildning, ökningen är högre än i med filialorternajämförbara orter, och regioner. En av U 68 företagen specialundersökningrörande den regionala fördelningen av rekryteringen till universitet ochhögskolor (SOU 1972: 23) visar att de regionala olikheterna allmänt settjämnals ut men att det fortfarande finns vissa skillnader i fråga omrekryteringen mätt mol de studerandes sociala bakgmnd. Fråganom lokalisering av fasta enheter för högskoleulbildning bör enligt U 68(avsnitt 4.2.3) ses tillsammans med de olika möjligheler som finns att förmedlautbildningen, dvs. Återkommande utbildning kommerbl. a. att kräva ett effektivt system för distribution av utbildning. Sådanhögskoleutbildning har flera beröringspunkter med formerna för distribution avvuxenutbildning. Enligt U 68: s uppfattning har allmänt sett erfarenheternafrån vuxenutbild- ningenett betydande intresse för utformningen av såväl traditionell högskoleutbildningsom högskoleutbildning som vänder sig till nya studerandekategorier. Påinitiativ äv U 68 har UKÄ fått i uppdrag att bedriva försöksverksamhet medolika distributionsformer för högskoleutbildning. Utbildningsenheternasavstånd till utbildningssökande och till arbetsmarknaden (avsnitt 4.3) AvståndettiU utbildningsenheterna påverkar på olika sätt individemas val såväl mellanutbildning och yrkesverksamhet som mellan olika slag av utbildning. U68 diskuterar (avsnitt 4.3.1) bl. a. den inverkan på rekryteringens omfattningsom hemortens avstånd lill utbildningsorten har på rekryteringen. Iimdersökningen om regional rekrytering till universitet och högskolor påvisasskillnader mellan olika grupper. Avståndskänsligheten påverkas av faktorer somyrkesvisrksamhet, social bakgrund, utbildningsbakgrund, civilstånd ochbostadssituation. Gifta, framför allt gifta kvinnor, samt äldre är starkarebundna till bostadsorten än ogifta och yngre. Avståndskänsligheten kan ocksåvariera med t. ex. slag av utbildningsutbud på utbildningsorten och denutbildnirigssökandes målinriktning. Föratt åstadkomma en lokalisering för utbildningens utbyggnad som dels tillgodoserindividens krav på närhet till utbildning, dels ger möjligheter att väljamellan ett större antal utbildningsaltemativ bör sådana orter väljas som utgörcentra i jämförelsevis tätbefolkade områden. Det avgörande frånlokaliseringssynpunkt när det gäller utbildning synes vara det avstånd inomvilket daglig pendling kan äga rum. Med utgångspunkt i undersökiingenom regional rekrytering till: universitet och högskolor diskuterar utredningen(avsnitt 4.3.2) hur rekryteringseffekterna av en utbildnir,gslokaliseringskall bedömas. Sluderan- de vid en ny utbildningsenhet kan, beroende påolika individers avståndskänslighet, delas in i tre grupper: Personer som skulle ha avstått från studier, omutbildningsenheten inte upprättats (nyrekrytering). Personer som skulle ha skaffat sig samma utbildningpå annan ort, om utbildningsenheten inte upprättats (avlastning). Personer som skulle ha skaffat sig annan utbildningpå annan ort, om inte utbildningsenheten upprättats {avlänkning). Avlastningenav andra studieorter med högskoleutbildning kan knappast bli total. Studerandefrån den nya utbildningsorten kan söka sig till annan utbildningsort, t. ex.miljöskäl (miljöprioritering) eller på grund av ett specifikt utbildningsväl(linjeprioritering). Detär möjligt att med ledning äv denna terminologi beskriva följderna av enlokalisering. Med utgångspunkt i studeranderekryteringens sammansättningi filialorternas dominansområden /70 har den fördelning uppskattatssom framgår av följande sammanställning. Andel av totalantalet studerande % Avlastningenplus miljöpriorilering anger det antal individer som hade läst »filialämnen»även om filialer inte hade futmits. Slutligendiskuterar U 68 (avsnitt 4.3.3) utbildningens närhet till arbetstillfällenasett ur individens synvinkel. För individen kan det vara en fördel att efterfullbordad högskoleutbildning ha tillgäng till en lokal . arbetsmarknad, somerbjuder sysselsättningsmöjligheter inom det yrkesområde som utbildningenavser. Förutsättningarna för att lokalisera viss utbildning så att destuderande får sin framtida sysselsättning i närheten av studieorten beror bådepå antalet studerande inom utbildningen och på olika arbetsmarknadssektorersgeografiska spridning. Ett mindre antal orter kan komma ifråga förlokalisering om antingen antalet studerande är litet eller om vissarbetsmarknadssektor till vilken utbildningen vänder sig är starkt geografisktkoncentrerad. Utbildningslinjer med många studerande riktar sig i allmänhettill geografiskt breda arbels-marknadssektorer och kan därför ges en spriddlokalisering. Miljö(avsnitt 4.4) U68 diskuterar olika miljöfaktorers betydelse för utbildningens lokalisering.Planeringen av högskolans yttre och inre miljö bör ta sikte på att underlättakontaktema mellan högskolan och närsamhället. Detta underlättas om flerapersoner kan få möjlighet att studera på hemorten eller i dess närhet, vilketbl. a. är ell av syftena med utredningens loka-liseringsförslag. Utredningensförslag till utbyggnad på olika orter förutsätter i regel inte någrainvesteringar i nya lokaler under den första delen av utbyggnadsperioden.Lokalfrågorna kan lösas genom förhyrningar, oftast i centraltbelägna lokaler. får man förutsätta att nya undervisningslokaler måstebyggas upp på de flesta ortema. Särskildsocial service för högskolestuderande pä de nytillkommande ortema behöverenligt U 68 inte byggas upp. Majoriteten av de studerande på utbyggnadsortemaantas ha hemorten, som studieort eller åtminstone ha hemorten inompendlingsavstånd. De väntas därför kunna utnyttjasamhällets reguljära service. Av samma skäl väntas inte behov av särskildabostäder för högskolestuderande uppkomma. Påde nya utbyggnadsorterna torde heller inte behoven av särskildrestaurangservice uppkomma . De behov som inte kantäckas genom det kommersiella utbudet väntas tills vidare kunna täckas genomutnyttjande: av det lokala skolväsendets bespisningsresurser. U68 anser att bibliotekssenåcen på de nya utbyggnadsorterna kan täckas genom ensamverkan mellan det kommunala biblioteksväsendet och de resurser som finns påorten för befintlig högskoleutbildning. Därvid förutsätts att de kommunala bibliotekenslitteratursamlingar förstärks och breddas för att passa respektivehögskoleutbildnings behov. Högreutbildning och regional utveckling (avsnitt 4.5) Utbildningenslokalisering i förhållande till arbetstillfällen har betydelse inte enbart förden enskildes val av arbete efter avslutad utbildning utan också för olikaregioners ekonomiska utveckling. U 68 diskuterar (avsnitt 4.5.1) medutgångspunkt i några undersökningar de lång-lidsulbildades geografiskaspridning. Dessa undersökningar visar att yrkesverksamma med längre utbildninghar en något större geografisk rörlighet än andra yrkeskategorier. n. har en negativ befolkningsutveckling uppvisar nästan undantagslöst enefterfrågan på arbetskraft som i stor utsträckning är inriktad på personer medförhållandevis kort utbildning, fömlom vad som krävs för att upprätthålla denoundgängliga samhälleliga servicen. Den nuvarande geografiska fördelningen avyrkesverksamma individer med längre utbildning är ett resultat av ett samspelmellan de lokala arbetsmarknademas efterfrågan på arbetskraft och det regionalaulbudet av utbildade under en lång följd av år. Andelenpersoner med längre ulbildning är inom arbetskraften som helhet avsevärt störrei storstadsområdena än i landet i övrigt. SCB:s materied frånuppföljningsundersökningama visar att en mycket stor del av de nyexamineradeerhåller a)"bete inom samma län som studieorten ligger i. Avståndet tillstörre uttiildningsort utgör troligen en betydelsefull orsak till denredovisade regionalt ojämna rekryteringen av arbetskraft med längreutbildning. Än mera betydelsefull bör dock vara den hierarkiskt uppbyggdaorganisationen inom näringsliv och offentlig administration. U 68 antaremellertid att högskoleutbildade kommer att skilja sigavsevärt från 1960-talels vad avser både lokalisering och sysselsättning. U68 behandlar vidare (avsnitt 4.5.2) ulbildningslokaliseringen i pers pektivetav regionalpolitikens mäl. Den högre utbildningens inverkan på den regionalautvecklingen beror bl. a. på mängden och den geografiska Högskoleutbildningen bör byggas ut med hänsyn tagen tillden planerade utvecklingen inom andra samhällssektorer. Den bör lokaliserasendast till de orter där de speciella kraven på utbildningens organisation,kvalitet och miljö kan förenas med de för den regionala utvecklingen önskadeeffektema av utbildningen. U 68 diskuterar också(avsnitt 4.5.3) högskoleulbildningens roll i regionalekonomiskt sammanhang ochdess betydelse som utvecklingsfaktor. a. påpekas att lokalisering av högreutbildning tillmäts stor betydelse vid planeringen och utformningen av enregions stmktur. Lokaliseringen har bl. a. vad gäller inkomst- ochsysselsättningseffekter sekundära verkningar i lokaliseringsregionen.Erfarenhetema fråti b), a. antyder att de kan bli betydande. Enheter för högreutbildning sysselsätter direkt personal med i genomsnitt högautbildningskvalifikationer och bidrar indirekt till en vidgad sysselsättningsom t. ex. inom byggnads- och anläggningsverksamhet under utbildningensuppbyggnadsskede och inom skilda servicefunktioner. Vidare medför enlokalisering underlag för en utökning av basservicen. Lokaliseringen av högreutbildning till regioner som saknar sådan ger också positiva effekter påregionens möjligheler att rekrytera långtids-utbildad arbetskraft. Tillgångenpå lämplig arbetskraft är etl viktigt bidrag till en regionstillväxtmöjligheter. U 68 diskuterar slutligen(avsnitt 4.5.4) principer för valel av orter för lokalisering avhögskoleutbildning. Sysselsättningseffektema och rekryteringsmöjligheternapåverkas i hög grad av ortsstorlek och av arbetsmarknadens stmktur på denberörda orten. Lokalisering tiU mindre tätorter ger inte samma möjligheter attpåverka sysselsättningen och arbetskraftsrekryteringen i en region som vad enlokalisering lill en större ort inom regionen ger. En enhet förhögskoleutbildning kan inte heller vara hur liten som helst. Delta utgör etthinder mot en mycket kraftig spridning av utbildningen. Den framtidalokaliseringen av högskoleutbildningen bör sålunda begränsas till ett antalstörre tätortsregioner. Till ledning för valet av dessa bör bl. a. kunna tjänade bedömningar av skilda orters roll i den regionala utvecklingen som gjorts avstatsmakterna och i statliga utredningar. I enlighet härmed börenligt U 68: s uppfattning utbyggnaden av den högre utbildningen ske på ortersom av statsmaktema angivits som primära centra. Detta innebär att enutbyggnad bör kunna övervägas för 14 orter eller ortsgrupper de nuvarandesex universitetsorterna (motsv. ), filialorterna samt , Öslersund ochBorås oräknade. Valel av utbyggnadsorler för högskoleutbildningen under denföreslagna planeringsperioden bör göras bland dessa orter genom en sammanvägningav de regionalpolitiska och utbildningspolitiska synpunkterna. Den beräknadetotala dimensioneringen av högskoleutbildningen i förening med de praktiskamöjligheterna atl fördela utbildningsresurserna får härvid stor betydelse förantalet orter. U68:s förslag till utbyggnad av högskoleutbildningen (avsnitt 4.6) Val av orter(avsnitt 4.6.1) Defaktorer som från utbildningssynpuiikt bör beäktas vid valet av utbyggnadsorterär enligt U 68: s uppfattning i huvudsak följande. Högskoleutbildningenstotala dimensionering i förening med önskat sluderandeantal på högskoleorternablir utgångspunkten för en bedömning av det möjliga antalet utbyggnadsorter.Beräkningen av studerande-antalet bör därvid utgå från den nedre gränsen i U68:s planeringsförslag. Vidvalet av utbyggnadsorter bör beaktas behovet av närhet till utbildning förtillräckligt många individer. Vidare bör befintliga resurser i fråga om lärare,lokaler och utrustning för främst högskoleulbildning utnyttjas. Ivalet mellan att koncentrera högsköleutbyggnaden lill ett fåtal orter och attge den större geografisk spridning genom atl låta uppbyggnaden ske på fleraorter har U 68 valt det senare altemativet med hänsyn till att ett av deväsentligaste syftena med en vidgad geografisk'spridning avhögskoleutbildningen är alt i olika delar av landel tillgodose såväl ungdomarssom något äldres önskemål att på nära håll få tillgång till högre utbildning. Vidavvägningen mellan strävanden att undanröja geografiska hinder och att ge destuderande tillfrijdsställande valniiöjligheter i fråga om studievägar bör detenligt U 68:s mening vara möjligt alt inom ramen för ett sluderandeantal på 350Ci4 000 på en ort eller ett par av när-liggande orter ge god valfrihetmellan Olika slag av utbildning. Utredningen föreslår att planeringen på siktinriktas mot att detta studerandeantal uppnås. En sådan omfaltning avhögskoleutbildningen på varje ort bör kunna ge utrymme för utbildningslinjerinom flera yrkesutbildningssektorer och möjliggöra elt rationellt utnyttjandeav utbildningsresurserna. Avvägningenbeträffande antalet utbyggnadsorter blir, sedan en riktpunkt angetts föromfaltningen av utbildningen på varje ort, beroende på hur stor ökningen i dettotala antalet studerande bedöms bli. EnligtU 68:s mening är det från planeringssynpunkt önskvärt att det fastställs vilkaorter som bör komma ifråga för utbyggnad. Det är ertiel-lertid inte möjligt attbinda sig för vare sig en bestämd fördelning av utbildningskapaciteten påorter eller en bestämd tidsplan för utbyggnadens genomförande. Igångsättningenpå de nya ortema bör spridas över med hänsyn till den kvantitativautvecklingen. Utredningenhar funnit att dei; bör vara möjligt att påbörjaeller fortsätta vitbyggnaden av högskoleutbildningen på ett tiotal orter utövernuvarande; imiversitels- och filialorter samt Lin- köpingoch Luleå.i En förutsättning är då att som utbyggnadsorter i huvudsak väljssådana orter som redan vid planeringsperiodens början har jämförelsevisomfattande resurser för högskoleutbildning. BådeBorås och Öslersund har fått permanenta resurser för högre utbildning,för bibliotekarieutbildning, för socionomulbildning. För Boråstalar dessutom ett stort befolkningsunderlag inom pendlingsavstånd. I fråga omÖstersund, som har ett mindre befolkningsunderlag, talar främstregionalpolitiska skäl för en fortsatt utbyggnad. Beträffandelokalisering av högre ulbildning till anser U 68 att pågåendeutredningsarbete om förläggning av viss teknisk högre utbildning bör avvaktasinnan ställning tas. Sundsvallär centralort i störsia tätortsområde och har byggt upp resurser förhögskoleutbildning. I finns lärarhögskola. synes sålunda väl svara mot de uppställda kriteriema förlokalisering. Beträffandeförläggning av högskoleutbildning till bör enligt U 68 resultatetav utredningsarbete inom organisationskommittén för högre teknisk utbildningoch forskning i övre avvaktas, innan ställning tas. Eskilstuna-Västeråsutgör tillsammans femte tätortsområde och har därtill redan vissaresurser för högskoleutbildning. Ortsparet bör därför få ytterligarehögskoleutbildning. Avtvå från befolkningssynpunkt och i fråga om existerande högskoleulbildningjämbördiga ortspar bör enligt utredningens mening komma ifrågaföre . Skälet härtill är att rekryteringsområde skullepåverkas i högre grad om de senare orterna skulle väljas. Dessa orter har ocksåett i fråga om regional utveckling mindre utsatt läge. Jönköpingär centralort i ett stort tätortsområde och har jämförelsevis omfattanderesiu-ser för högskoleutbildning. U 68 ser det därför som rimligt att enfortsatt utbyggnad kommer till stånd i . ÄvenSkövde och ortsgmppen Uddevalla-Trollhättan-Vänersborg utgör centra i betydandetätortsområden. En utbyggnad av högskoleutbildningen på ytterligare orter inomGöteborgs rekryteringsområde skulle emellerlid leda till en kraftig minskningav sluderandeantalet i och innebära risk för att utbildningsresursernadär inte utnyttjas tillfredsställande. Mot den bakgmnden har U 68 inte ansettsig kunna förorda en utbyggnad i eller i ortsgmppenUddevalla-Trollhättan-Vänersborg. Kalmarär centralort i ett omfattande tätortsområde och har viss högskoleutbildning.Vidare talar de besvärliga förhållandena ifråga om regional utveckling isydöstra för en utbyggnad i . 1Särskilda yttranden av , Letmart och . 5 1975.1 saml. har en stor folkmängd inom pendlingsavstånd.På orten finns även resurser för högskoleutbildning. Även regionalpolitiskaskäl, som innebär krav på avlastning av den växande befolkningskoncentrationeni västra , bör beäktas. U 68 föreslår mot denna bakgmnd en utbyggnad iKristianstad. Enytterligare tänkbar utbyggnädsort i sydöstra är enligt U 68: sbedömning . Studerandeunderlaget i regionen medger dock enligtuiredningens mening inte någon utbyggnad utöver den föreslagna i ochKristianstad, orter vilka bällre fyller de uppställda kriterierna för enutbyggnad. Enligt U68:s bedömning talar regionpolitiska skäl för en utbyggnad avhögskoleutbildningen i . Detla skulle underlätta en positivregional utveckling for , vilket även medför en dämpning avtillväxten av såväl som storstadsområden. U 68fömtsätter att en fortsatt utbyggnad sker av högskoleutbildningen på denuvarande filialorlerna och i . Vad högskolan i beträffarbör enligt U 68:s uppfattning utbyggnaden ske så att viss utbildning förläggsockså till . Högskoleområden och utbildningsregioner (avsnitt 4.6.2) U 68 föreslår (avsnitt 4.6.2.1) med iitgångspunkt i deföreslagna högskoleorterna att landet indelas i 19 högskoleområden. Vidavgränsningen av högskoleområdena har utredningen utgått från varje högskoleortss. k. spontana omland men till slut, med hänsyn till vikien av samband mellanhögskoleplaneringen och övrig samhällsplanering, valt att i allmänhet låtahögskoleområdenas gränser saninianfalla med länsgränser. Representanter förlokala myndigheter har vid överläggningar med utredningen i en rad fallmed.kraft strukit under alt planeringsområdenas omfattning bör stämma överensmed länens. Följande sammanställning visar U 68:s förslagtill.indelning i högskoleområden. Göteborgs- och län, norra delen Södra delen av , För fem av högskoleområdena har U 68 angett tvålokaliseringsorter. Syftet med en uppdelning av verksamheten på två orter äratt dels effektivare utnyttja speciella resurser för högskoleutbildning, delsundvika en alltför kraftig salsning på åtgärder med agglomerationseffekler påendast en ort inom ett högskoleområde, dels bättre tillgodose närhetskriteriet,dels slutligen ge bättre stimulans åt näringslivsutvecklingen på mera än en ortinom området i fråga. EnligtU 68: s bedömning (avsnitt 4.6.2.2) kommer ett tillfredsställande utbud avhögskoleutbildning att kunna erbjudas inom alla högskoleområden, även om det iflertalet fall måste bli fråga om ett be- -------- Gräns för utbild ningsregion -------- -Gröns för hög-« j ''x/--r v '*-r*. r\/'''"/"*G ) }( ' 1 ...1 r 1 1 Ulbildningsregio-ner och högskoleområden. Norra utbildningsregionen: , ,, . Mellersta ulbildningsregio-nen: FalunBorlänge,EskilstunaVästerås, , . Östra utbildningsregionen: , . Västra ulbildningsregionen: , , . Södra ulbildningsregionen: , ,, , . gränsaturval av utbildningslinjer. För samordning av högskoleutbild ningens planering i flera områden föreslår U 68 att landet delas in i sex utbildningsregioner. Inom var och en av dessa bör enligt utredningens mening ett såvitt möjligt fullständigt utbud av högskoleutbildning efter hand byggas ut. Vidindelningen i utbildningsregioner har U 68 utgått från de femuniversitetsortema och . På dessa orter finns ett brettutbud av högskoleutbildning. De av utredningen föreslagna högskoleområdena harfördelats på utbildningsregioner som framgår av figur 9. Indelningen har gjortsså att varje region med vissa undantag täcker det rekryteringsområde som det iregionen ingående (motsv.) f. n. har. För att underlätta enplanering med inriktning på ett tillfredsställande samlat utbildningsutbud inorra regionen har dock SundsvallHärnösands och högskoleområdenförts till denna. högskoleområde har förts till östra regionen föratt ge denna en större omfattning än enbart LinköpingNorrköpings högskoleområde. Föratt belysa och konkreliseia sina förslag har U 68 fördelat ett antagetstuderandeantal av ca 170 000 på regionema i huvudsak i förhållande till derasbefolkningstal. Den naturliga utgångspunkten har därvid varit de avstatsmakterna (prop. 1972: 111, InU 1972: 28, rskr 1972: 347) angivnabefolkningsramarna för varje län. De avvikelser som utredningen gjort betingasdels av att förändringarna av studerandeantalen inom regionerna inte börgenomföras snabbare än att gjorda investeringar för högskoleutbildning ochorganisaiionen av denna kan utnyttjas effektivt, dels av attutbildningsdimensioneringen bör vara sådan att den bidrar till att motverkasådana negativa tendenser i den regionala utvecklingen som de beräknadebefolkningstalen innebär. Avtabell 11 framgår utbildningsregionemas folkmängd 1980 samt angivet antalstuderande vid utbyggnadsperiodens slut (1983/84). Utbildningsregionemas folkmängd 1980 saml angivetantal studerande vid utbyggnadsperiodens slut. Betolkningsramar enligt prop. Sluderandeantal beräknat proportionellt efter befolkningsunderlag 1980 Av U 68 angivna riktpunkter för studerande an talet (svarande mot nedre planeringsgränsen) Studerandeantal 1971/72 865 905 1 5851 645 1 6001 675 695 730 17101780 1 8571 940 17 700 32 300 32 800 14 300 34 900 38 000 18 000 33 000 37 000 14 000 32 000 36 500 26 100 39 200 27 600 26 500 8 312;? Högskoleområdenasutbildningskapacitet (avsnitt 4.6.3)