prop · FY0326 · 1975-12-31 00:00:00 — Förinvandrare från utomnordiska länder innebär detta att arbete, bostad ocharbetstillstånd måste vara ordnade före inresan. De fackliga organisationernabör liksora ha ett väsentligt inflytande överarbetsraarknadsprövningen av invandringen. Invandringen från de nordiskaländerna bör vidare enligt utredningen i högre grad än f.n. kanaliseras viaarbetsförmedlingen. Vid utformningen av invandringspolitiken bör tahänsyn tUl effekterna av migrationen på utvandringsländernas ekonomi m.m.Slutligen betonar utredningen vikten av att företagsintroduktionen, företagensoch de fackliga organisationernas tolkservice samt arbetarskyddet förinvandrare förbättras. Som ett ytterligare motivför reglerad invandring framhåller utredningen att det därigenom finnsförutsättningar att undvika att invandrarna koncentteras till sämre betaldayrkesområden eller tUl arbetsplatser med dålig arbetsmiljö. Uttedningen anservidare att en fortsatt satsning på förbättrad arbetsmUjö är en föratsättningför att även invandrarnas arbetssituation skall kunna förbättras. Utredningenhar slutligen funnit att det behövs särskUda åtgärder för att invandrarna skallkunna öka sin medverkan i det fackliga arbetet. Remissinstanserna anslutersig i aUt väsentligt tUl IU:s överväganden beträffande formerna förinvandringen av arbetskraft och invandrarnas 1975: 26 62 AMS framhåller att invandringen av arbetskraft bör ske inära samarbete med arbetsmarknadens parter. Arbetskraften bör vidare enligtAMS i största möjliga omfattning förmedlas genom den offentligaarbetsförmedlingen och arbetsförmedlingssamarbetet mellan de nordiska ländernavidgas. Även LO anser att målet bör vara att invandringen av arbetskraft skergenom arbetsförmedlingen och att fortsatta ansträngningar bör göras för att nådetta mål. Somjag har närant inledningsvis innebar de av statsmakterna antagnariktiinjema för utlänningspolitiken att invandringen tills vidare måstekontrolleras för att det skulle vara möjligt att anpassa den till landetsresurser och politik på andra områden samt upprätthålla principen attinvandrarna skall ha möjlighet att leva på samma standardnivå som den inhemskabefolkningen. Vid tUlståndsprövningen borde bedömningen ske främst mot bakgrundav tillgången pä arbetskraft inom landet samt möjlighetema att erbjuda lämpligbostad och annan samhällsservice. I likhet med utredningen ochremissinstanserna anser jag att invandringen skall vara reglerad även ifortsättningen. En oreglerad invandring skulle kunna motverka dearbetsmarknadspolitiska mål som statsmaktema har fastställt och som innebär bl.a. att meningsfull sysselsättning skall beredas även sådana arbetssökande inomlandet som tidigare i stor utsträckning har stått utanför arbetsmarknaden, t.ex. äldre och handikappade. Deomfattande arbetsmarknadspolitiska insatserna för att beredasysselsättning åt arbetssökande som redan finns i landet har gett godaresultat. Dessa insatser, som självfallet också omfattar tidigare invandrade,har lett tiU att lediga platser har kunnat besättas och sysselsättningenväsentligt ökas utan arbetskraftsinvandring. Detta belyses av följandesiffror. Under högkonjunkturåren 19691970 uppgick det sammanlagdainvandringsöverskottet tUl nära 99 000 personer. Invandringen svarade då för enväsentlig del av sysselsättningsökningen. Under varförhållandena annorlunda. till slutet av ökadeantalet sysselsatta i med nära 100 000 personer. Invandringsöverskottetår uppgick emellertid till endast ca 9 000 personer. Jagdelar vidare uttedningens och remissinstansernas uppfattning attarbetsmarknadsparternas inflytande över invandringen av utomnordiskaarbetstagare bör bestå. Ianslutning till AMS och LO:s önskemål att arbetsförmedlingssara-arbetet mellande nordiska länderna utvidgas, vUl jag erinra om det avtal som i april 1973undertecknades av svenska och finska myndigheter och organisationer och somsyftar till att migrationen meUan de båda länderna i avsevärt större utsträckningskall kanaliseras genom den offentiiga arbetsförmedlingen. Avtalet har under år1974 lett till Enligt en undersökning utförd av AMS anställdes endast ettobetydligt antal finländare vid större företag i utan att dessförinnanha varit i kontakt med arbetsförmedlingen i något av de båda ländema. Jag villockså erinra om att arbetsförmedlLngssamarbetet mellan och harutvidgats även i övrigt. Ilikhet med IU och remissinstanserna anser jag att vid utformningen avinvandringspolitiken bör ta hänsyn till effekterna av migrationen påutvandringsländernas ekonomi m.m. Jag viU här erinra om den arbetsgrapp förfrämjande av ekonomiskt samarbete mellan och som tillsattes ioktober . Arbetsgruppen leds av industriministrarna i de bådaländerna. En av arbetsgruppens uppgifter är att studeraarbetskraftsutvecklingen i länderna för att bl.a. finna former för ett bättretillvaratagande av arbetskraften i det egna landet. Remissinstansernaär positiva till ökade insatser för företagsintroduktion, tolkservice ocharbetarskydd. LO och TCO föreslår bl.a. att frå-. gan ora företagsintroduktionför invandrare bör regleras i arbetarskyddslagstiftningen. Även jag anser attföretagsintroduktionen för invandrare är av största vikt. Redan nu finnsbestämmelser i den nämnda lagstiftningen, som ålägger arbetsgivaren attinformera alla anställda om de särskilda risker för ohälsa och olycksfall somär förbundna med arbetet. Enligt vad jag har erfarit kommerarbetsmiljöutredningen (S 1970: 35) att behandla frågor om introduktion ochannan inforraation för bl.a. invandrare med utgångspunkt från arbetsmiljönskrav i stort. arbete beräknas vara avslutat /76. Jag vill i detta sararaanhang ansluta raig till IU:suttalande att en fortsatt satsning på förbättrad arbetsmiljö är av väsentligbetydelse för att invandrarnas situation på arbetsplatsen skall kunnaförbättras. LOoch TCO har i sina remissyttranden föreslagit att utredning om enallmän arbetslöshetsförsäkring (A 1974:08) får tilläggsdirektiv med uppdragatt undersöka invandrarnas särskilda problem vad gällerarbetslöshetsförsäkringarna. Jag delar LO:s och TCO:s uppfattning att vissa frågorangående invandrarnas ställning i arbetslöshetsförsäkringarna behöverundersökas närmare. Mot denna bakgrund har chefen förarbetsmarknadsdeparteraentet denna dag överläranat ifrågavaranderemissyttranden till utredning om en allmän arbetslöshetsförsäkring. Ifråga om invandrarnas bostadssituation vill jag i sararåd med chefen förbostadsdepartementet redovisa följande. IUhar Uksom alla remissinstanser som har ytttat sig i frågan ansett attmöjligheten att uppnå en tiUfredsställande boendesltuation för invandrarnasärskilt efter invandringen är starkt 1975: 26 64 beroendeav om bostadsfrågan är löst före inresan. Riktlinjerna för invandringspolitikeninnebär som har nämnts att en godtagbar bostad skall vara ordnad föreinresan för att arbetstillstånd skall kunna beviljas. Jag anser att detta ävenfortsättningsvis bör vara ett krav. har i sitt remissyttrande angett attverket avser att med AMS och ta upp frågan om anvisningar omhur prövning av bostadsfrågan skall gå till. Jag fömtsätter att hänsyn därvidtas till de kommunala organens kännedom om den lokala bostadsmarknaden. IUframhåller, att anpassningen tiU den nya omgivningen särskilt i viss mån kan underlättas ora invandrarna får möjlighet att bo inärheten av sina landsmän. Utredningen anser emellertid att möjligheten förolika invandrargrupper i att på bygga upp och bevara ensocial och kultureU gemenskap mera beror på andra faktorer än att medlemmar ien viss invandrargrupp får möjlighet att bo i samma bostadsområde. IU betonar idetta sammanhang vikten av att invandrarnas boendesltuation förbättras genomgenerella bostadspolitiska åtgärder och att skiktningen på bostadsmarknadendärvid ägnas uppraärksarahet. Boendeutrednlngen(In 1970:36) frarahåller i sitt remissyttrande att invandrarnas problem påbostadsmarknaden, bl.a. att de har ett sämre utgångsläge när det gäller att fåtillgång till rymliga och välutrastade bostäder i god miljö, delas av andragrupper i samhället. Invandrarnas ojämna fördelning mellan bostadsområdena harsararaa orsaker som den skiktning på bostadsmarknaden efter ålder, familjetypoch inkomst som gäller svenskar. Jagvill här erinra om direkliven till boendeuiredningen, där det slås fast, attdet är en angelägen bostadspolitisk uppgift att främja en allsidighushållssammansättning i bostadsområdena. I direkliven sägs vidare atl engrundläggande förutsättning för att en mer allsidig befolknings-sammansättningskall kunna åstadkommas i bostadsområden är att standardskillnader raellanolika områden jämnas ut. 1974:150 ångande riktlinjer för bostadspolitiken hai frarahållitsangelägenheten av en allsidig hushåUssaramansätming. I propositionen anförsbl,a, att brister och kvaliteter i bostadsmiljöema är dokumenterade i en mängdolika studier och forskningsrapporter. Det arbete som boendeutrednlngenbedriver torde ge avsevärt bättre underlag för bedöraningar av dessa frågor.Bostadsutredningarnas slutbetänkande kommer att avlämnas . Ävenom sålunda invandrarnas bostadsförhållanden bör behandlas inom ramen för degenereUa åtgärder, som kan korama att aktualiseras av boendeutrednlngen, finnsdet skäl att understryka det speciella ansvar som vilar på de skilda kommunalaorganen och fastighetsägarna när det gäller att förbättra invandrarnasboendeförhåUanden. En särskUd samverkan med detta syfte, där representanterför invandrarbyråer, social- 1975: 26 65 värd,skola, fritidsverksamhet, bostadsförmedUng ra,fl, samt fastighetsägarnadeltar, förekommer redan nu i vissa kommuner. Erfarenheterna frän sådanverksamhet ar goda. På sina håll har den kombinerats med uppsökande ochrådgivande verksamhet. Jag anser alt en sådan verksamhet är av stortvärde för att underlätta invandrarnas anpassning och för att motverka en inteönskvärd skiktning i boendet. Jag vill emellertid understryka att de problemsom kan bli följden av en koncentration av invandrare till ett visst område isig inte kan anses vara ett bärande skäl att vägra en invandrare bostad i ettsådant område om hans bostadsfråga inte kan lösas på annat godtagbart sätt Jagvill i sammanhanget nämna att regermgen avser att tiUsätta en särskUd delegationmed uppgift att närraare studera förhållandena i några bostadsområden medlägenheter som är svåra att hyra ut. Där så är motiverat skall delegationenockså kunna ta initiativ till viss försöksverksamhet som genomförs avintresserade kommuner och fastighetsägare. Delegationens centrala uppgiftskall vara att sammanfatta och medverka till spridning av resultaten avstudiema på sådant sätt att de kan nyttiggöras vid lösandet av likartadeproblem i andra bostadsområden. Uthyrningsproblemen kan vara tecken på attområdena har torftiga miljöer, mindre attraktiva lägen eller andra negativaegenskaper, som människor med möjlighet att välja undviker. Erfarenheter frånvissa kommuner visar att bl.a, i sådana nyare bostadsområden är andelen invandrarestor. Delegationen komraer alltså att få anledning att även diskuterainvandrarnas boendeförhållanden. Jagvill slutligen beröra två särskilda frågor som IU har behandlat. Utredningenhar pekat på problera i saraband med eftersläpning a\' utbetalning av det förstabostadstillägget till invandrare efter inresan. Boende-Jtredningen har i sittremissyttrande angett att den kommer att uppmärksamma frågan i sitt fortsattaarbete med det individuella bostadsstödet. Jag finner därför nu inte anledningatt gå in på denna fråga. Utredningenhar också pekat på vikten av att centrala myndigheter, kommuner,intresseorganisationer och bostadsföretag förbättrar informationen tillinvandrare om förhållandena på bostadsmarknaden och om bostadssociala frågor.Jag delar uppfattningen att god information är av stor vikt för attinvandrarna skall kunna få tillfredsställande boendeförhållanden. Det ankommeri första hand på att i samråd med uppmärksamma dessainformationsbehov. IUhar framhällit att all social service i står öppen för invandrare påsamma villkor som för svenskar. Utredningen har också konstaterat att densvenska socialförsäkringen gör ringa eller ingen skillnad mellan i landetbosatta utlänningar och svenska medborgare samt Prop.1975: 26 66 föreslagitalt vissa återstående skillnader, bl.a. vad gäller folkpension ochbidragsförskott, las bort, I samråd med chefen för villjag anföra följande. Rättenlill folkpension är förbehällen svenska medborgare och i princip beroende avbosättning i . Enligt den nordiska konventionen om social trygghet ärmedborgare i övriga nordiska länder efter en vistelsetid av i regel , ivissa fall , jämställda med svenska medborgare 1 dettaavseende. Även med vissa andra länder har konventioner ingåtts som ger rätttill folkpension efter en viss vistelsetid i , För raedborgare iländer, med vilka inte har ingått särskilda konventioner, föreUggertill följd av den av biträdda europeiska pensionsöverenskommelsen rätttUl folkpension bosättning i , varav minst fem åromedelbart före ansökan om pension. Vissa invandrare täcks emeUertid varken avsärskilda konventioner eller av den europeiska överenskommelsen och saknardärför folkpensionsskydd. IU har mot denna bakgrund föreslagit att allainvandrare skall tillförsäkras ett lagfäst minimiskydd i form av rätt tillfolkpension efter en viss tids vistelse här. Rätten till folkpension börföreligga i åtminstone sarama omfattning som enligt den av biträddaeuropeiska pensionsöverenskommelsen, dvs. Förslagethar vunnit stöd hos remissinstanserna, som dock anför olika synpunkter på dekrav som bör ställas i sammanhanget. Remissyttrandena visar enligt min meningatt frågan behöver ses över ytterligare. Chefen för avseratt återkomma härtill i annat sammanhang. Någraremissinstanser tar i detta sammanhang också upp frågan om invandrarnasmöjlighet att få behålla folkpensionen när de återvänder till hemlandet.Frågan om sådana möjligheter diskuteras i samband med pågåendekonventionsförhandlingar. Avsikten är att, sedan en sådan förhandling haravslutats, inhämta yttrande över de lösningar, som man har kommitfram till. Detta bör ske i samband med att frågan om ratifikation av denträffade konventionen underställs , IUhar vidare berört invandrarnas situation inom den kommunala socialvården ochinom hälso- och sjukvården, I likhet med utredningen och remissmstanserna viUjag understryka att det är önskvärt att ytterligare ansträngningar görs för attöka rekryteringen av tvåspråkig personal bland såväl socialarbetare sompersonal vid olika vårdinstitutioner. Det är angeläget att frågan omtvåspråkig personal ägnas särskild uppmärksamhet vad gäiler sådan rådgivningeller behandling som föratsätter en god känslomässig och intellektuell kontaktmellan personalen och invandraren. 1975: 26 67 Äveninom förskolan bör ökade insatser göras för att förbättra tillgången påtvåspråkig personal. Jag vill i detta samraanhang erinra om att en arbetsgruppnyligen har tillkallats av statsrådet för att närraare belysainvandrarelevernas utbildningssituation i och gymnasieskolan.Denna skall bl.a, undersöka i vad mån lärare i hemspråk skall kunna utnyttjassamtidigt i såväl förskolan som . Jag återkommer i det följandetill arbetsgrappens uppgifter i övrigt. Jagvill också erinra om att kommunerna enUgt den nya förskolelag (SFS 1973: 1205)som träder i kraft skaH svara för att barn som av bl.a.språkliga skäl behöver särskilt stöd i sin utveckling, sä längt möjligt skallanvisas plats i förskola tidigare än vad som eljest följer av förskolelagen, ominte bamets behov av sådant stöd tillgodoses på annat sätt, IUhar vidare ansett att kravet på svenskt medborgarskap för rätt tillbidragsförskott bör slopas. Chefen för har i åretsbudgetproposition föreslagit, att bidragsförskott skall kunna utgå till barnsom inte är svensk medborgare om barnet eller vårdnadshavaren sedan minst sexmånader vistas i riket. De nya bestämmelserna avses gälla fr.o.m, den 1 januari1976, Med anledning av att bl,a,LO och TCO i sma remissyttranden har tagit upp frågan om invandrarnasmöjligheter att få bosättningslån redan vid bosättningen i vill jagerinra om att hithörande frågor har behandlats av bosättningslåneutredningen i betänkandet (SOU 1975: 5) Bättre bosättning för flera. Förslagetremissbehandlas f, n, IUhar framhållit vikten av att invandrare raöjligt efter bosättningen iSverige bereds goda praktiska möjligheter att genomgå hälsokontroll, inkl,skärmbUdskontroll. Jag anser i likhet med utredningen och bl,a. att såväl hälsokontroll som hälsobefrämjande åtgärder soraavser invandrare bör bedrivas inom ramen för de allmänna insalsema för attförbättra företagshälsovård, mödravård och barnavård samt inom den förebyggandehälsovården i stort. Som utredningen har anfört, bör behovet av särskildinformation till invandrare uppraärksaramas av sjukvårdshuvudraännen, Isamband med behandlingen av sociala frågor m,m. har IU även berört frågan oraolika åtgärder för utländska lagöverträdare inom kriminalvården.Kriminalvårdsstyrelsen redovisar i sitt yttrande insatser av skilda slag somf,n, görs för utlänningar inora krirainalvården. Sedermera har en arbetsgruppinom brottsförebyggande rådet i en rapport föreslagit olika stödåtgärder förstraffade utlänningar. Jagvill i detta sammanhang även erinra om att statsrådet förra årettUlsatte en utredning rörande den andUga vården vid sjukhusen och vidkriminalvårdens anstalter (U 1974:10). I utredningens direktiv anges attutredningen skall ta upp frågan om andlig vård för Prop.1975: 26 68 medlemmarav trossamfund vilka särskilt betjänar invandrare och religiösa minoriteter. Fråganom kulturpolitiska insatser för invandrare och språkliga minoriteter behandlasi prop, 1975:20 om den statliga kulturpolitiken, som har anmälts tidigare dennadag. Chefen för anförde i det sammanhangetsammanfattningsvis följande. Insatserför grupper som har begränsade möjligheter att ta del av kulturutbudet elleratt själva delta i en skapande verksamhet måste ges förtur när det gäller attbygga ut de statiiga åtagandena på kulturområdet. Invandrarnas och despråkliga minoriteternas möjUgheter att föra de egna kulturtraditionerna vidareär f.n. i raånga fall begränsade. I en framålsyftande invandrar- ochminoritetspolitik raåste således åtgärder för att ge dessa grupper raöjligheteratt bevara och utveckla det egna kulturarvet utgöra en betydelsefull del.Samtidigt förbättras härigenom förutsättningarna för kulturutbyte överspråkgränserna och det svenska kulturlivet berikas genom impulser fråninvandrarnas ursprungsländer. IUhar med sitt förslag i\\\ delmål för kulturpolitiska insatser för invandrareoch språkUga minoriteter gjort en värdefull precisering av de mål förkulturpolitiken som statsmakterna har beslutat ora. Med hänsyn till attdelraålen i princip ryms inom de alhnänna mål sora redan gäller förkulturpoUtiken förklarar sig föredraganden emellertid inte vara beredd attförorda att särskUda delmål fastställs för språkliga minoriteter. I dettasammanhang betonas ocksä att insatser för invandrares och språkligaminoriteters kultureUa verksamhet på ett tillfredsställande sätt bör kunnafrämjas inom ramen för redan existerande bidragsformer och kulturinstitutioner.Samtidigt konstateras att särinsatser ibland är nödvändiga. Motbakgrund av IU:s förslag presenteras åtgärder inom olika delar avkulturområdet, som är av betydelse för invandrarnas och de språkligaminoriteternas kulturella situation. Vad gäUer insatser på biblioteksområdetföreslås särskilda bidrag utgå till upprustning av bibliotekens bestånd avlitteratur på minoritetsspråk. Enligt förslaget skall bidrag kunna utgä förinköp av sådan litteratur tiU dels lokala folkbibliotek, dels länsbibliotekoch lånecentraler. För nästa budgetår beräknas för detta ändamål sammanlagt1,7 milj. kr. Vikten av att berörda grupper ges tillfälle att aktivt medverkavid bibliotekens inköp understryks. Ipropositionen förordas vidare att ett särskilt systera raed statligakreditgarantier införs för att förbättra förutsättningarna för de raindre ochmedelstora förlagens verksamhet, bl.a. genom stöd till nyetablering. Detföreslagna systemet bör även kunna korama minoritetslitteraturen 1975: 26 69 Ett selektivt stöd föreslås bli infört tUl utgivning av ny skönlitteraturför vuxna i översättning. Det betonas att vid fördelningen av stödet börlitteratur från mindre språkområden prioriteras, vUket i många fall innebärlitteratur från invandrarnas ursprungsländer. har inom ramen fördet nordiska samarbetet ett särskilt stöd införts för översättning av nordisklitteratur till grannlandsspråken. Vadgäller åtgärder på teaterområdet framhålls i propositionen värdet av denamatörteaterverksamhet sora bedrivs inom raånga invandrargrupper. Stöd tillsådan verksarahet bör kunna utgå inom ramen för de olika former av generellabidrag som avser föreningslivet i övrigt. Det föreslås vidare att frågan om denyrkesmässiga teaterverksamheten på minoritetsspråk bör utredas närmare avstatens kulturråd. Verksamheten bör organiseras i form av uppsökandearrangemang och turnéer, I första hand torde det bli aktuellt att inrätta enfinskspråkig ensemble, Ipropositionen tas också upp frågan ora insamling och bevarande av dokument sombelyser invandringen tUl . Slutligenberörs i propositionen frågan om program i radio och television för invandrareoch språkliga minoriteter. Regeringen har i prop. 1975: 13 föreslagitatt lokalradio inrättas med länsvisa sändningar under 1015tiramar , I propositionen understryks att i lokalradioverksamheten böringå sändningar också på minorUetsspråk, Frågan ora prograra pårainoritetsspråk i ljudradions rikssändningar och i televisionen behandlas avden tillsatta radioutredningen (U 1974: 08), Mellan de nordiskaländerna pågår diskussioner om ökad överföring av televisionsprogram, bl, a,från till . Blandsamhällets åtgärder för att invandrarna skall finna sig till rätta här i landetoch få en tillfredsställande social och kulturell service intar utbildningen encentral plats. Undersenare år har betydande utbildningsinsatser gjorts för de vuxna invandrarna.Fr.o.m, /66 bedrivs försöksverksamhet med avgiftsfriundervisning för invandrare i svenska språket raed samhällsorientering.Undervisningen handhas av studieförbunden och vissa folkhögskolor.Statsmakterna har vidare på grundval av förslag av IU genora lagstiftninggett anställda invandrare rätt tUl ledighet och lön vid deltagande isvenskundervisning. Vidare pågår försök med uppsökande verksamhet samt medsärskild samhällsundervisning för hemarbetande invandrare. Chefen förutbildningsdepartementet förordar i prop, 1975:23 om vidgad vuxenutbildningsamt studiestöd till vuxna m,m. att studiecirklar i hemspråk för vuxnainvandrare skall räknas som prioriterade. 1975: 26 70 Detbör också erinras om att invandramas andel av deltagarna iarbetsmarknadsutbUdningen är betydligt större än deras andel av den totalaarbetskraften i . Jag vill i detta sammanhang anmäla att jag senare i åravser att föreslå att proposition föreläggs på grundval av betänkandeavgivet av koraraittén för översyn av arbetsmarknadsutbildningen (In 1972:04).I propositionen avser jag att ta upp vissa frågor rörande svenskundervisningenför invandrare inom arbetsmarknadsutbildningen. Chefen förutbUdningsdepartementet har i prop. 1975: 23 tagit upp vissa frågor omundervisningen av analfabeter och studiestöd tUl dem som deltar i sådanundervisning. IUhar i sitt belänkande berört främst invandrarbarnens utbildningssituation ochbl.a. föreslagit att möjligheterna att få heraspråksundervisning bör utvidgasväsentligt. Invandrarbarnens situation har också ägnats storuppraärksarahet i samhällsdebatten. /75 fanns i ca139 000 barn i åldrarna med utländskt medborgarskap. De utgör av alla barn i motsvarande ålder i , Ca 63 000 barn med utländsktmedborgarskap är i skolpliktig ålder, HärtUl komraer ett okänt antal barn tillinvandrare som fått svenskt medborgarskap och som har annat språk än svenskasom modersmål samt invandrare av andra generationen. Av samtiiga invandrarbarnär vartannat av finländsk härkomst och vart tionde av jugoslavisk härkomst.