prop · FY0375 · 1975-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition nr 1975 Prop. Regeringens proposition om vissa organisationsfrågor m. m. rörande försvaret; Regeringen föreslår ätt aniaga de förslag somhar upptagits i bifogade utdrag av regerings protokoll. I propositionen föreslås att två flottiljadministrationervid flygvapnet dras in. Förslaget innebär bl.a. alt flygflottilj (F11) i och flygflottilj (F 12) läggs ner. I propositionen läggs också fram förslag om markförvärvför kasern-och övningsområde för det nya frédsförbandel i , Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , ,, , , , , , , Proposition om vissa organisationsfrågor m. m. rörandeförsvaret Indragning av vissa flottiljadministrationer vidflygvapnet tillsattes försvarets fredsorganisationsutredning' (FFU) för att utreda bl. a. omfattningen och artenav lämpliga strukturförändringar i krigsmaktens fredsorganisalion. Maj:t åt FFU att lämnaförslag om hur flygvapnets fredsorganisation skallanpassas till krigsorganisationens utveckling. Av en lill direktiven fogadpromemoria framgick atl ytteriigare två flottiljadministralioner borde läggasner. Utredningen skulle också belysa under vilka förutsättningar en tredjeadministration kunde dras in och vilka konsekvenser för fredsorganisationen iövrigt en sådan nedläggning skulle få. I promemorian angavs vidare bl. a. altluftutrymmet över och kring (F 5) i på lång siktkunde bli otillräckligt för skolans behov med hänsyn till den civilaluftfartens expansion. Översynen av flottiljorganisa-lionen borde därförkombineras med studier av framtida lokalisering. FFU har lämnat delbetänkandet (Ds Fö1973:2) Förslag till ändringar i fredsorganisationen vid flygvapnet.Utredningen bedömer atl dess fortsatta arbete inte kommer att påverka flygvapnetsfredsorganisation i stort och anser därför att dess uppdrag i fråga omflygvapnet är slutfört. Yttranden över FFU:s betänkande har avgetts avöverbefälhavaren efter hörande av cheferna för armén, marinen och flygvapnetfortifika- ' Utredningsman f. d. landshövdingen intillden och därefter riksdagsmannen . tionsförvaltningen, ,värnpliktsverket, försvarels rationaliseringsinstitut, försvarets fastighelsnämnd,försvarets personalnämnd, luftfartsverket, , statenspersonalnämnd, , statens planverk, arbetsrharknadsslyrelsen,länsstyrelserna i , , , ,, och län, trafikbullerulredningen,, , och landstings-komniuner,, , , , , , Ängelholnis, Karisborgs,och kommuner, i (LO),(TCO-S),() och akademikerscentralorganisation (). 1974:50 (FöU 1974:25; rskr 1974:270) föreslog Kungl.Maj:l att bl. a. godkänna vissa förslag tillorganisationsförändringar beträffande flygvapnets myndigheter på lokal nivå.Vid anmälan av denna proposition anförde jag bl. a. att jag avsåg allföreslå Kungl. Maj:l all förelägga förslag om deorganisationsändringar som kan föranledas av FFU:s förslag beträffandeflygvapnet Jag är nu beredd alt föreslå regeringen att förelägga riksdagenförslag i denna fråga. Nuvarande ordning m. m. flygflottilj (F 11) F 11 är föriagd till nordväst omNyköpings centrum. Flottiljen är en spaningsfloltilj med två divisioner S 35 Eoch två divisioner S 32 C. Den är underställd chefen för första flygeskadern (CE I) men lyder i vissa avseenden undermilitärbefälhavare. Huvuddelen av flygvapnets utbildning m. m. rörande fiygspanings-systemär föriagd till F 11. Floltiljchefen har därför under C E 1 ansvar för frågorsom normalt inte åvilar lokala förbandschefer. I flottiljstaben ingår sålundaen särskild operations- och underrättelseavdelning med underlydandeunderrättelseplutoner. Fr. o. m. har en fototolkskola föriagts lillF 11. Den för flygvapnet gemensamma utbildningen i underrättelsetjänst som nubedrivs vid F 11 kommeri framtiden att samordnas med fototolkutbildningen i ensärskild underrättelseskola. 's ansvar för mobiliseringsplanläggning ochförvaltning är mindre än en seklorflottiljs. Flottiljen har sålunda inte någotansvar för stridslednings- och luftbevakningsförband. Krigsplanläggningen ochplanläggningen för och genomförandet av samövningar i fred är dock omfattandeoch kräver nära samarbete med bl. a. militärområdesstaber och kustflottan. Flygutbildningen vid Fil är omfattande och bedrivs lill slordel på låga flyghöjder och under goda yttre betingelser. Antalet anställda var ca 510, varav ca145 militära, 165 civilmilitära och 200 civila tjänstemän. Vakanserna är få. Kasern- och flygfältsområdet upptar en yta av ca 550 ha.Flygfältet /* 1975 1 saml. Prop, 1975:75 4 har två start- och landningsbanor, som går i öst-västligresp. nord-sydlig riktning och är 2 500 resp. . Huvuddelen av byggnaderna är uppförda år 1942.Byggnadsbeståndet är huvudsakligen i gott skick med undantag av hangarer ochflygverkstad som det inle lönar sig all sätta i stånd. Flottiljen har egetvattenverk. Investerings- och iständsättningsbehovet för 20-årsperioden1973/74-1992/93 har beräknats till ca 130 milj. kr. i fast prisläge,vilket enligt FFU.s beräkningsgrunder motsvarar ca 62 milj. kr. i nuvärde år1973. flygflottilj (F 12) F 12 är förlagd till nordväst om , Flottiljen är sektorflottilj för sektor S 2. F 12 är en jaktflottilj med två jaktdivisioner J 35 F.Flygvapnets väderskola, som utbildar väderbiträden m. fl. för krigsmaktensbehov, är förlagd till flottiljen. Vid flygfältet finns också en civil flygstationsom både civil reguljär luftfart och allmänflyget utnyttjar. Förskjutning motmarkmål har nolliljen en målplats vid på . På grund av sektoransvarethar flottiljen stort mobiliserings- och krigsförberedelseansvar. Antalet anställda var ca 490, varav ca120 militära, 145 civilmilitära och 225 civila tjänstemän. Av de anställdatjänstgjorde ca 100 på platser utanför , de flesta i län.Personallägel och utbildningsbetingelserna vid F 12 är goda. Flottiljens markinnehav i utgör ca 400 ha. Av dessahar ca 18 ha till upplåtils till kommun för ett civiltskyltecentrum. Flottiljen disponerar vidare elt markstridsområde om ca 275 haungefär sydväst om saml målplatsen på som omfattar ca 275 haarrenderad mark. Markinnehavet i täcker flottiljens behov. Flottiljenhar två rullbanor, en i nordvästsydostlig riktning () och en inordostsydvästlig riktning (). För att minska bullerstörningarnastartar inga plan mot sydost och antalet starter i nordostlig riktning har starklbegränsats. Vissa delar av den mark som flottiljen använder skall utanvederlag återlämnas lill kommunen om marken inle längre skulle behövas förmilitär permanent föriäggning. Huvuddelen av byggnaderna är uppförda åren 194243.Lokalerna är i huvudsak tillräckliga för nuvarande verksamhet och av god standard.De nybyggnads- och iståndsättningsarbeten som krävs hänför sig till störstadelen till personallokaler, hangarer samt verkstads- och förrådslokaler.Nybyggnads- och iständsättningsbehovet för /74-1992/93 harår 1973 beräknats tUl ca 1 12 milj. kr. i fast prisläge, vilket enligt FFU:sberäkningsgrunder motsvarar ca 54 milj. kr. i nuvärde är 1973. 1968:109 föreslog Kungl. Maj:t atl nygflottilj(F 9) skulle dras in och att flygflottilj (F 18) skulle avvecklassom jaktflottilj. Min företrädare framhöll därvid att man inte borde taställning till en avveckling av flotliljadminislrationen vid F 18 eller till ennedläggning av flygkår () förrän FFU hade lagt fram fullständigaförslag om organisation av flygvapnets förband inom och omflygvapnets skolorganisation. (SU 1968:124, rskr 1968:282) beslöt ienlighet med propositionen. 1970:96 föreslog Kungl. Maj:t att ochSvea flygkårer (resp. F 8) skulle läggas ner. Dåvarande flygflotliljskulle omvandlas till en skolenhet för ulbildning i huvudsakligen stridslednings-ochluflbevakningstjänsl och dåvarande flygkår (F 14) byggas ut till enskolenhet med huvudinriktning på bastjänst. (SU 1970:202, rskr1970:419) beslöt i enlighet med propositionen. Beslutet innebar bl. a. att F 8:suppgifter som sektorflottilj inom sektor O 5 skulle övertas av Västmanlandsflygflottilj (). 1971:110 föreslog Kungl. Maj:t alt flottiljadministrationenvid Östgöta flygflottilj () skulle avvecklas. I samband därmed föreslogs altden provisoriska niålflygenheten vid t. v. skulle ligga kvar. (FöU1971:9, rskr 1971:140) godkände förslagen. 1972:45 föreslog Kungl. Maj:t att flygtransportdivisionenvid F 8 skulle föras över till . 1 propositionen föreslogs vidare pågrundval av etl delbetänkande från FFU att målflygenhetenskulle föras över lill Västgöta flygflottilj (F6) i . (FöU1972:15, rskr 1972:184) godkände förslaget om flygtransportdivisionen men ansågatt frågan om målflygenheten skulle ställas och att det fickankomma på Kungl. Maj:t att återkomma i ärendet. Utöver nuredovisade beslut av statsmakterna har FFU som bakgrund för sina övervägandenräknat med atl flygvapnet på lång sikl skall omfatta det av statsmakterna (prop.1973:1 bil. 6 och 1973:75, FöU 1973:16, rskr 1973:195) angivna antaletdivisioner, dvs. fem attack-, en lält attack-, tre spanings- och åttajaktdivisioner samt skol-, transporl-och målflygförband, Detla har ställts motdet beräknade läget /76, dvs. sex attack-, en lätt attack-, femspanings- och 17 jaktdivisioner samt skol-, transport-och målflygförband.Utredningen har vidare utgått från att nuvarande anlal sektorer t. v. i stortbehålls, varvid minst en flotliljadministration enligt utredningens meningmåste finnas per sektor. FFU framhåller att operativa krav starkl bör påverka dessöverväganden. Utredningen har därför bl. a. granskat den betydelse förberedskap i olika former t. ex. incident-och mobiliseringsberedskap och förskydd som skilda fredsorganisatoriska lösningar innebär. Utredningen hardärvid fäst särskilt avseende vid att hög insats- och mobiliseringsberedskap måste finnas inom så stor del av landet som Kravet på skydd genom utspridning av förbandenoch forlifika-toriska anordningar blirenligi utredningens mening starkare ju färreantal divisioner som kommer all finnas vid ett krigsutbrott. Mol bakgrund av statsmakternas (prop. 1972:111, InU1972:28, rskr 1972:347) beslul om regionalpolitiken, dess målsättningar ochförverkligande har FFU vidare studerat avvägningsproblemen gentemot den civiladelen av samhället. Den ökade vikt som samhället lägger vid en balanseradregional utveckling har dock inle inneburit all de militäraeffektivitetssynpunkterna skjutits i bakgrunden. I sina avvägningar meUanmilitära och allmänt samhälleliga intressen liksom mellan skilda regionersmilitäroperativa krav och regionalpoliliska krav har utredningen arbetat medolika antaganden om fördelningen mellan olika områden och mellan olikaflottiljer av fredsorganisationens flygdivisioner av skilda flygslag. Med hänsyn lill det ekonomiska lägel för försvaret harutredningen vidare setl det som en viktig uppgift att lägga fram förslag sominnebär atl antalet anslällda kan minskas. Utredningen har söktbeakta följderna för de anställda och särskilt undersökt möjligheterna atl lösapersonalproblemen. Utredningens överväganden och förslag FFU anser all de operativa kraven har slor betydelse närdet gäller alt utforma fredsorganisationen för flygvapnet. När antalet flygplanoch därmed även antalet flygförband minskar måste allt större anspråk ställaspå all kvarvarande enheter i full utsträckning kan utveckla flygsyslemensvärdefulla egenskaper som t ex. stor rörlighet, förmåga till snabb insats motolika mål i skilda områden samt hög insatsberedskap. Stora krav ställs därförfrämst på bassystemel men också på stridslednings- och luflbevakningssystemetoch mobiliseringsorganisalionen. Enligt FFU måste främst operativa bedömningar läggas lillgrund för diskussionen om flygförbandens fredslida lokalisering. De regionalpolitiskabedömningarna kommer emellertid in i övervägandena inom de större geografiskaområden som studeras av operativa skäl. De nuvarande regionalpolitiska målen anger enligl FFU intei vilka orter organisationsförändringar inom flygvapnet kan godtas frånregionalpolitiska utgångspunkter. Utredningen har därför försökt utvärdera ivilka av de diskuterade förläggningsorlerna effekterna av en flotliljin-dragningär minst kännbara från regional- och kommunalpolitiska utgångspunkter. Efter dessa principiella överväganden går FFU över till atlbehandla frågan om hur många flottiljer som bör dras in. Utredningen erinrardärvid inledningsvis om att en s. k. normalfloltilj har haft treflygande divisioner. Flera undanlag finns dock. 1 samband med krympningen avflygvapnets organisalion har antalet divisioner per flottilj i vissa fallminskat. /75-1978/79 är det avsett altytterligare flottiljer skall minskas till två flygande divisioner. Enligl vad chefen för flygvapnet har framfört tillutredningen innebär fredsproduktionens krav atldetbör finnas fler än tvådivisioner per flottilj eftersom flottiljadministrationen. då blir bättreutnyttjad. Luftrums-och flygbullerproblem kan emellertid tala mot en sådanlösning, särskilt som man avser att öka flygtidsutlagel per division och år iframtiden. Uppgiften för en flotliljadministration är dessutom inte enbart attproducera flygande divisioner ulan också att producera ell stort anlal andraförband som t. ex. bas-, slridslednings-, luflbevaknings- och sambandsförband.FFU anser för sin del att en normalflottilj med två flygande divisioner är enlämplig avvägning mellan de operativa kraven och de ekonomiska resurserna. Meddenna utgångspunkt finner utredningen att antalet flottiljer med flygandedivisioner bör uppgå till tio. är antalet sådana flottiljer tolv. En jämnfördelning av de flygande divisionerna med i genomsnitt två divisioner perflottilj innebär alltså atl två flottiljer bör dras in. FFU har även studerat konsekvenserna av att dra in tre flottiljadministralioneri stället för två. Utredningen har därvid funnit att del av operativa skäl ochmed hänsyn till beredskap och mobiliseringsansvar saml inle minst för atlbevara handlingsfriheten på lång sikl kan visa sig vara mindre framsynt atl nufatta beslut om att dra in mer än två flottiljadministralioner. Vid sin genomgång av de faktorer som kan påverka valet avnedläggningsförband har FFU behandlat även flygbullerfrågan. Utredningen hardärvid kommit fram lill den uppfattningen atl det inle finns någon vedertagenobjektiv metod att jämföra flygbullerstörningarna vid olika militäraflygplatser. Utredningen anser emellertid alt flygbullerstörningarna - såvittman nu kan bedöma f. n, och inte är eller kan antas bli så sloraatl de blir utslagsgivande vid valet av förband som bör läggas ner. Utredningenvill därmed inle bagatellisera flygbullerproblemen utan anser att de även ifortsättningen måste ägnas uppmärksamhet. Möjligheterna att minska bullretmåste därvid tas till vara. Det bör enligt utredningen ankomma på chefen förflygvapnet och i förekommande fall luftfartsverket all beakta bullerproblemenvid de militära flygfälten. Utredningen går därefter över lill atl behandla frågan omvilka flottiljer som bör dras in och anför inledningsvis atl spaningsflottiljenFil i f.n. har fyra spaningsflygdivisioner, varav två med flygplan S32 och två med S 35. Dessa spaningsflygdivisioner och spaningsflygdivisionenvid flygflotlilj (F 21) i skall enligt planerna utgå underperioden /77-1981/82 och kommer under senare delen av 1970-falet attersättas med flygplan S 37. I fred kommer del att finnas sammanlagt tre sådanadivisioner. Den minskning från fem till tre spaningsdivisioner som nukan förutses har enligt FFU bl. a. föranlett önskemål om attspaningsdivisionerna fördelas till de operativt viktigaste riktningarna, trotsatt detla medför vissa nackdelar i fråga om förbandsproduklionen av flygspaningsförband. Spaningsdivisionerna bör enligt utredningen främst avoperativa skäl och beredskapsskäl flyttas från Fil och fördelas pä andraflottiljer. De särskilda resurser för flygspanings- och underrättelsetjänst somnu finns vid F 11 bör därvid också föras över till någon annan enhet. FFU har även övervägt möjligheterna all flytta Bråvalla flygflotlilj(F 13) i till , om F 11 :s etablissement och flygfält friställsgenom att spaningsflottiljen dras in. Mot detta talar dock atlinvesteringskostnaderna vid Nyköpingsflottiljen är större än vid F 13. Närtidigare beslutade floltiljnedläggningar har genomförts kommer dessutom F 13 lillsammansmed flygflottilj (F 16) i att vara de enda återståendeflottiljerna med berghangarer, vilket enligt utredningen är etl starkt skälfrån både operativ och ekonomisk synpunkt för att F 13 bör stanna kvar iNorrköping. F 11 bör i så fall behållas som krigsflygfält. Vissa kompenserande sysselsättningsmöjligheter bör enligt FFUskapas i , om Fil läggs ner. Utredningen har därför undersöktmöjligheterna att lokalisera andra militära enheter till etablis-sementet iNyköping men anser att militära skäl talar emot en sådan lösning. Samtidigtfinns det emellertid regionalpolitiska motiv för detta. Det bör därför prövas iannan ordning om de kostnadsökningar och den sänkta effektivitet som en sådanlokalisering medför för försvaret är en från samhällsekonomisk synpunkt lämpliglösning av de regionalpolitiska problemen i eller om andra åtgärderbör vidtas. Investeringskostnaderna under den närmaste 20-årsperiodenvid F 11 kan enligt FFU beräknas bli ca 30 milj. kr. högre än vid F 13 medan deårliga kostnaderna för hyror m. m. blir sammanlagt ca 1,2 milj. kr. högre perår vid F 13 än vid F 11. De av investeringarna föranledda kapitalkostnadernahar inte räknats med. Bullerproblemen är enligt FFU mindre i anslutning till flottiljflygfältcti än vid F 13 i . Utredningen anser emellertid altölägenheterna med bullerstörningarna från F 13 skall kunna minskas till enacceptabel nivå genom vissa åtgärder som chefen för flygvapnet har föreslagit. FFU konstaterar sammanfattningsvis att Fil bör avvecklassom spaningsflottilj. Vid sina överväganden avseende valet av den flottilj somutöver F 11 hör dras in anför FFU sammanfattningsvis beträffande Jämtlandsflygflottilj (F 4) i , flygflottilj (F 15) i och F21att dessa flottiljer ligger inom stödområdet. De operativa ochregionalpolitiska skälen för att behålla dessa tre flottiljer är enligtutredningen så starka att notliljerna inte bör dras in. FFU anser vidare atl Västgöta flygflottilj (F 6) iKarlsborg, flygflottilj (F 7) i i och F15 börbehålla de attackdivisioner som beräknas finnas efter ombeväpning tiJl flygplanAJ 37. Härigenom undviker man att dessa i fred kocentrareras på ett riskfyllt sätt,vilket skulle bli fallet om de lokaliseras till bara två flottiljer. Såväl F6, F 7 som F 15 ligger dessutom inom områden för vilka de har mycket stor regionaipolitisk betydelse,främst i fråga om sysselsättning och ekonomi. F 6 och F 7 är även frånmilitära synpunkter välbelägna. Dessa tre flottiljer bör därför inte dras in. En flyttning av flygvapnets krigsskola (), som äradministrativt ansluten till F 16, skulle enligt FFU innebära så avsevärdainvesteringar att den inte bör komma i fråga. Om F 16 läggs ner måstekrigsskolan flytta, efiersom skolan bör vara ansluten till en flottilj som kanbetjäna den i olika .avseenden. Både F 16 och bör därför ligga kvar i . förbandsindragningar vid flygvapnet har enligt FFUinneburit att flygflottilj () i och även F 16 har fåttett utökat och myckel stort ansvar i olika avseenden. Delta kan inte utökas meddet sektoransvar som åvilar F 13. Utredningen anser därför all F 13 börbehållas i fresorganisationen. Som har nämnts förordar utredningen attF 13 alltjämt skall vara lokaliserad till . Skånska flygflottiljen () i har stort ansvarför anläggningar, personal och materiel främst för stridslednings- ochluftbevakning. Vidare är mobiliseringsansvaret för bas-, stridslednings- och luftbevakningsförbandomfattande. Med hänsyn till beredskapskraven och mobiliseringssäkerheten anser FFUatt F 10:s flotliljadministration bör behållas i fredsorganisationen inomsektor SI. Vilken flottiljadministration som bör dras in utöver F 11 :sblir alltså enligt FFU en fråga om att lägga ner en jaktflottilj antingen inomöstra eller inom F 12 eller flygflottilj(F 17) i . Regionalpolitiska skäl talar för att en indragning av äralt föredra framför alt F 12 eller F 17 läggs ner. Utredningen anser emellertidatt de operativa skälen i detta fall har en så avgörande tyngd att de inte kanskjutas i bakgrunden till fördel för de regionalpolitiska önskemålen. Vägningenmellan militära effektivitetssynpunkter och allmänt samhälleliga intressenresulterar enligt FFU i atl bör behållas och att F 12 eller F 17 bör drasin. Befolkningsutvecklingen i har varit måttligi jämförelse med t. ex. och . Sysselsättningen i regionen harökat medan arbetslösheten klart har legat under riksgenomsnittet.Åtgärder för alt förbättra arbetsmarknaden i har också vidtagits undersenare år och en betydande industriell utbyggnad har skett. är den minsta av de berörda orterna, menRonneby ingår tillsammans med Kariskrona och i en betydligt störrearbetsmarknad. Stora delar av denna arbetsmarknad ligger dock på gränsen tillvad som kan betecknas som rimligt pendlingsavstånd. Arbetsmarknaden i Ronnebydomineras av industrin som under 1960-lalet har haft en gynnsam utveckling.Löneläget är emellertid lågt och arbetslösheten har legat överriksgenomsnittet. Av alla de diskuterade kommunerna är den där flygflottiljen betyder relativt sett mest både frånsysselsättningssynpunkt och för den kommunala ekonomin. De anställda vid F 17uppges svara för av den inlevererade kommunalskallen i . Motsvarandevärde uppges till 2,för F 12 i . Från regionalpolitiska och kommunalekonomiskautgångspunkter bedömer FFU att en floltiljindragning förorsakar mindreolägenheter i än i . 1 finns över 600 anställda vid '.setabUssement och den regionala televerksladen och vid F 12:s etablissement ca400. Pensionsavgångarna från F 12 är fler än från F 17 . En nedläggning av F 17 skulle därför drabba betydligt fler anslällda änom F 12 avvecklas. Trots alt FFU bedömer det som osannoUkt att skallbehöva läggas ner på grund av luftrumsproblem kan en sådan utveckling inte heltuteslutas. Starka beredskapskrav och framträdande operativa skäl bör dockmedföra alt behålls . Om verksamheten vid måsleflyttas till annan flottilj, bör denna enligt utredningen så nära ochdess nuvarande geografiska ansvarsområde som möjligt. Även detta talar för alt F17 bör behållas. Om aU verksamhet inom flygvapnets fredsorganisation i skulle ledas från F 12 i skulle en olycklig obalansuppkomma. FFU anser sålunda att F 12:s flotliljadministration börläggas ner och F 17 behållas. F 12:s nuvarande flygfält bör därvid behållas somkrigsflygfält och F 17 bör överta det sektoransvar som åvilar F 12. Den framtida lokaliseringen av flygvapnets väderskola, somf. n. är knuten till F 12, bör enligt FFU övervägas av chefen för flygvapnet. Med hänsyn lill angelägenheten av att utveckla de avriksdagen beslutade primära centra i sydöstra framhåller FFU atl mangenom regionalpoliliska åtgärder så långt möjligt bör kompensera det bortfallav arbetstillfällen som följer av att flottiljen i dras in. Del bördärvid enligt utredningen vara möjligt alt tillfälligt använda statligtlokaliseringsstöd i liksom har skett i bl. a. ,och . Möjligheterna till ytterUgare statlig etablering i Kalmarbör också undersökas. Utredningen har även undersökt möjligheterna atl behållaviss militär fredsverksamhel vid F 12. Två alternativ har därvid jämförts.Enligt det ena lokaliseras en bastropp ur F 17 till som flygplatsendrivs civilt. EnUgt det andra förläggs en division, etl baskompani och ettstabskompani ur F 17 till F 12:s nuvarande etablissement. Flygfältet användsför civil flygtrafik. Det förutsätts att detachementel organiseras samtidigtsom flottiljadministrationen vid F 12 dras in, dvs. De sammanlagda merkostnaderna för etl delachement ur flygvapnetvid under senare delen av den närmaste skulleenligt FFU:s beräkningsgrunder uppgå tUl ca 55 milj. kr. 1973.Dessa merkostnader och den brisl i flygtidsproduktion som skulle uppstå om detachementelskulle repliera på flygverkstaden vid F 17 gör all FFU inte kan förorda att delachementorganiseras i . Utredningen anser att detta inte bör komma i fråga vid en floltiljflyg-plats,där flottiljadministrationen har dragits in.