prop · FZ03187 · 1975-12-31 00:00:00 — Kommunfullmäktige i kan självanärmare reglera i vad mån drätselnämndens yttrande skall inhämias i ärendensom angår kommunens ekonomi. allmänna motiveringen (avsnitt 12.3,4) harjag förordat att beredning genomsärskilt beredningsutskott inte längre skall vara obligatorisk ilandstingskommunerna. Paragrafen innehåller därför ingen motsvarighet lillbestämmelsen i 30 S LL om den dubbla beredningen. Utredningenhar föreslagit en ny bestämmelse om att nämnd eller beredning skall lägga framförslag lill beslul i del ärende som har beretts och ange skälen för beslutet.Flera remissinstanser har ställt sig avvisande eller tveksamma till en sådanbestämmelse. För egen del finner jag kritiken befogad. Att en nämnd ellerberedning som väcker ett ärende i kommunfullmäktige eller landstingetmotiverar sin framslällning torde ligga i sakens natur. Det är däremot intelika säkert att nämnden eller beredningen lägger fram ett färdigt förslag lillbeslut. Oflakan del nog ligga närmasl lill hands all kommunstyrelsen utformar förslagettill beslut. Alt i lagen föreskriva skyldighel för nämnd eller beredning sombereder ett ärende att lägga fram ett motiverat förslag till beslut i ärendelär enligt min mening att gå alltför långt. Någon sådan föreskrift har därförinte tagits in i paragrafen. De kommuner eller landstingskommuner som villbinda sina nämnder och beredningar i sådana hänseenden kan göra detta genominterna föreskrifter, 25 1975/76. ! Prop.1975/76:187 386 Bestämmelseni tredje stycket om undantag från beredningslvånget har utformats så attberedning skall kunna underlåtas inte bara i valärenden utan också i ärenden omändring av antalet ledamöter och suppleanter i styrelsen eller annan nämnd.Avsikten med detta undantag är att de nyvalda kommunfullmäktige och det nyvaldalandstinget skall kunna ändra sammansättningen av en nämnd före valet avledamöter i nämnden. Den nya beslutande församlingen bör inte vara skyldig attlåta sådana ärenden förberedas av de beredningsorgan som har utsetts av dentidigare församlingen. Ärenden om ändring i nämndsammansättning måsle dockväckas och kungöras i den ordning som föreskrivs i 20 S resp, 15 S- Det börpåpekas alt undantaget från beredningslvånget gäller endasl i fråga om ändringav antalet ledamöter i befintliga nämnder. Mera genomgripande ändringar inämndorganisationen måste beredas enligt huvudregeln. Bestämmelsen harkompletterats så att även ärenden som avser avsägelse från uppdrag som ledamoteller suppleant i kommunfullmäktige, landsting eller nämnd skall kunna avgörasutan beredning. Denallmänna bestämmelsen om undantag från beredningslvånget i brådskande ärendenhar överförts till 26 S och getts ett innehåll som något avviker från vadutredningen har föreslagit. Syftel med ändringen i fråga om bestämmelsensplacering i lagen är att alla fall när ett ärende kan tas upp till avgörandeutan både kungörande och beredning skall anges i samma paragraf Därigenomklargörs bättre än f n. hur undantagen från kungörelsetvånget förhåller siglill undantagen från beredningslvånget. 1denna paragraf finns särskilda beslämmelser om beredning av ärenden som harväckts genom motion. Paragrafen har inle någon motsvarighet i KL, KLS eller LL,1 fråga om innehållet i paragrafen, vilken har utformats i enlighet medkommunallagsulredningens förslag till 20 S 2 mom,, kan jag i huvudsak hänvisatill vad jag har anfört i den allmänna motiveringen (avsnitt 12,3,5), Omen motion kräver så omfatiande utredningar att den inte är färdigberedd inomett år, skall den enligt vad som föreskrivs i paragrafen ändå anmälas tillfullmäktige . När detta sker kan, som jag har anfört i denallmänna motiveringen, fullmäktige besluta att beredningen skall fortsätta ochbestämma ny lid inom vilken motionen åter skall redovisas för fullmäktige. Ensärskild bestämmelse härom i lagen harjag inte ansett nödvändig. Den ettårigaberedningsfristen är, liksom enligl utredningsförslaget, knuten lill varjesärskild motion. Några remissinsianser förordar en bestämmelse som innebär attalla motioner som inle är färdigberedda skall, oavsett när de har väckts,anmälas vid ett eller två bestämda sammanträden . Även med en regel somär utformad enligt mitt förslag lorde det emellertid finnas goda möjligheteratt ordna en mera samlad redovisning Prop.1975/76:187 387 avicke fiirdigberedda motioner vid bestämda sammanträden. Motionerkan innehålla yrkanden av olika karaklär. Vad som föreskrivs i paragrafenhindrar inle all fullmäktige, om yrkandena kan hållas isär från varandra, tarställning lill ett yrkande och beslutar att motionen i övrigt skallberedas ytteriigare, Enliglvad som föreskrivs i 35 S skall närmare föreskrifter om handläggningen avmotioner tas in i fullmäktiges arbetsordning, I arbetsordningen eller ireglemente för nämnd kan fullmäktige meddela närmare föreskrifter om t, ex,återkommande anmälan och redovisning av motioner som inte är fiirdigberedda.Paragrafen utgör inte någol hinder mot att föreskrifter i denna ordningmeddelas om att motioner normalt skall beredas än , Dennaparagraf handlar om kommunfullmäktiges och rätt att företaopinionsundersökningar bland medlemmarna i kommunen resp, landstingskommunen.Paragrafen har inte någon motsvarighet i KL, KLS eller LL, I fråga om motivenför bestämmelsen och innehållet i denna kan jag i huvudsak hänvisa till vad jaghar anfört i den allmänna motiveringen (avsnitt 12,7,4), 1 det följande skalljag ta upp några särskilda frågor som har berörts av kommunallagsutredningenoch remissinstanserna. Paragrafenavser enligl uiredningen åtgärder av skiftande slag, alltifrån enklareförfrågningar och opinionsundersökningar lill egentliga omröstningar, Iförhållande till vad som gäller innebär paragrafen den ändringen att ävenomröstningar blir tillåtna, I fråga om den krets av personer från vilkasynpunkler skall inhämtas har kommunfullmäktige och slor frihel altbestämma. Den enda begränsning som paragrafen anger är alt det skall vara frågaom medlemmar i kommunen resp. landstingskommunen. Man kan således vända sigtill medlemmarna i hela kommunen eller i en del av kommunen. Eftersom det ärfullmäktige resp, som skall besluta alt synpunkter skall inhämtas,skall undersökningen avse frågor som det tillkommer fullmäktige resp,att handlägga. Ämnesområdet avgränsas alltså på samma sätt som förinterpellation. Kommunstyrelsen, förvaltningsutskottet eller övriga nämnderkan inle på egen hand besluta om sådan undersökning som avses i lagmmmet,framhåller utredningen. Paragrafen begränsar däremoi inte nämndernas nuvarandemöjligheter att vända sig till dem som utnyttjar en viss service föralt inhämta synpunkter beträffande t. ex. öppethållande av barnstugor ellerturtäthet och linjesträckning för kollektiv trafik. Förslagom att opinionsundersökning o. d. skall genomföras kan fram- Prop.1975/76:187 388 ställasav en ledamot av fullmäktige resp, under överiäggningen i ettärende. Ett sådant yrkande skall, liksom ett bordläggnings- elleråler-remissyrkande, tas upp lill beslul särskill och före sakyrkandena. Förslagom att synpunkter skall inhämtas kan även läggas fram i form av motion. Om ettyrkande att synpunkter skall inhämtas från kommunmedlemmar inte avslåsomedelbart, har kommunfullmäktige resp. att överlämna denna frågaför beredning lill kommunstyrelsen eller annan nämnd eller särskiltberedningsorgan. Utredningenanför att rätten all anlita valnämnd i samband med opinionsundersökningar o,d, måste begränsas något med hänsyn till att valnämnden har uppgifter somavser valen till , landsting, kommunfullmäktige och kyrkofullmäktige.Dessa uppgifter kan inte stå tillbaka för opinionsundersökningar o. d. 1 denbesfämmelse som utredningen föreslår anges därför alt valnämnden får anlitas,om dess verksamhet i övrigi inte hindras genom alt nämnden medverkar vid sådanundersökning. Utredningen framhåller att valnämnden skall kunna vägra sinmedverkan endast på objektiva grunder. Ett beslut av en valnämnd att intemedverka vid åigärder som avses i paragrafen kommer enligt utredningen attkunna överklagas genom kommunalbesvär. synes några hinder mot att valnämnden anlitas för attmedverka vid folkomröstning i och för sig inte föreligga, under förutsättningalt nämndens övriga uppgifter inte försvåras. Av den bestämmelse som föreslåssynes enligt kommunen följa att kommun är skyldig alt siälla sin valnämndstjänsler till landstingskommunens förfogande, om inte valnämnden kan vägra sinmedverkan på objektiva gmnder, dvs. om inte nämndens verksamhet i övrigthindras. Gränsdragningen mellan kommuns och landstingskommuns kompetensområdeär emellertid oklar. På grund härav och även av andra skäl kan situationeruppkomma där landstingskommunens och en eller fiera kommuners uppfaltning i enviss fråga kolliderar. Frågan kan t, ex, gälla om landstingskommunen skallöverta eller driva viss verksamhel som handhas av kommun. Enligtförslaget får landstingskommunen då anlita genom folkomröstningsöka skaffa sig argument gentemot kommunen. Kommunen själv skulle därvid heltsakna infiytande över formuleringen av den fråga som omröstningen gäller.Denna konsekvens av förslaget synes inte rimlig, anser , Imotiven bör det uttömmande klargöras på vilka grunder valnämnden kan vägra sinmedverkan, anför kommun. Enligl bör valnämndeninle kunna vägra att medverka vid en opinionsundersökning eller folkomröstningsom kommunfullmäktige har beslutat. Även i KrIsUanslads län ochBorås kommun ifrågasätter om inte Prop.1975/76:187 389 skyldighelbör föreskrivas för valnämnden att medverka. anför attulredningens förslag är så utformat att risk finns att en kommun som ställersin valnämnds tjänster till en landstingskommuns förfogande själv får slå för kostnaderna. Enfråga som uppkommer i samband med införande av en möjlighet till lokalaopinionspejlingar i form av folkomröstning är, framhåller ,huruvida bestämmelserna om otillböriigt verkande vid röstning, tagande avolillböriig förmån vid röstning och brolt mot rösthemlighei i 17 kap. 8 och 9SS blir tillämpliga. Enligt ordalydelsen i dessastrafföestämmelser omfattar straffskyddet bl. "utövning av rösträtt iallmänt ärende". Kommunen anser att sådan folkomröstning somblir möjlig enligt den bestämmelse som föreslås rent språkligt kommer attomfaltas av det citerade uttrycket. Vid strafföudens tillkomst synes man docknärmast ha avsett att dessa skulle gälla "allmän folkomröstning" samlomröstning i beslutande statlig eller församling. Uttrycket "allmänfolkomröstning" hade sin motsvarighet i 49 S regeringsform. Detmåsle därför antagas att man närmast har syftat till att skydda enfolkomröstning som har beslutats och företagits i de former som följde av dennagrundlagsbestämmelse och som alltså omfattar hela den röstberättigadebefolkningen i riket. Straffskyddet torde således endast gälla sådanfolkomröstning i hela riket som avses i 8 kap. 4 S nya regeringsformen. Fråganär i så fall om även sådan lokal folkomröstning som blir möjlig enligtförevarande paragraf bör omfaltas av motsvarande skydd. Sakliga ochprincipiella skäl talar för detta, Å andra sidan är denna omröstning heltoreglerad lill formerna. Det kan därför bli svårt att dra upp gränsen mellanomröstning i egentlig mening och andra sätt att inhämta opinionsyttringar,vilka inte rimligen kan skyddas genom straffansvar. Beslämmelsernai paragrafen innebär att kommunfullmäktige och landsting får ta initiativ tillolika slag av undersökningar av opinionsläget i kommunen ellerlandstingskommunen, alltifrån enkla förfrågningar till opinionsundersökningarsom liknar omröstningar. Undersökningen kan begränsas till en del av kommuneneller landstingskommunen och till ell visst urval av kommunmedlemmarna. Denfråga som undersökningen skall avse kan ju tänkas ha intresse endast för t, ex,invånarna i en viss del av en kommun. Av allmänna kommunalrällsliga grundsatserföljer emellertid att undersökningen måste vara upplagd så att den kan väntasredovisa kommunmedlemmarnas synpunkter på ett sådant sätt att deraslikställighet inte sätts i fråga. Reell möjlighet alt delta för alla somanmodas att yttra sig, garanterad rätt lill anonymilet och rätt till likvärdiginformation är några grundläggande förutsättningar. Denenda begränsningen i fråga om ämnet för undersökningen är enligt Prop.1975/76:187 390 paragrafenalt undersökningen skall avse ärende som det tillkommer fullmäktige atthandlägga. Ett beslut om opinionsundersökning bör alltid föregås av en noggrannberedning. Om t. ex, kommunstyrelsen vill föreslå att en opinionsundersökninggörs, måste framställningen härom naturiigtvis innehålla förslag i fråga omundersökningens uppläggning, formuleringen av de frågor som skall ställas,finansiering m, m. Väcks förslag om opinionsundersökning under fullmäktigesresp, behandling av ett sakärende, skall delta formella yrkandeom ytteriigare beredning - i enlighet med regler som gäller redan nu - tas upptill särskilt beslul före yrkanden i sakfrågan. Om fullmäktige inte önskarnågon opinionsundersökning, kan fullmäktige övergå till att pröva sakfråganomedelbart efter det att framställningen om opinionsundersökning haravslagits. Om fullmäktige önskar pröva frågan om en opinionsundersökning,remitteras förslaget därom till kommunstyrelsen för särskild beredning.Fullmäktige måste då uppskjuta avgörandei i sakärendet, tills kommunstyrelsensytirande föreligger. Avskäl som jag har redovisat i den allmänna motiveringen har någon föreskrift omrätt att anlita valnämnden i samband med opinionsundersökning inte tagits in iparagrafen. Det innebär att det liksom inte torde vara tillåtet attanlita valnämnden. Förfarandetvid opinionsundersökningar regleras inte närmare i paragrafen. Det ankommer påkommunfullmäktige och landsting att utfärda de föreskrifter härom som behövs.Det kan när opinionsundersökningen har karaktär av omröstning gälla frågor avsamma slag som de spörsmål som regleras i vallagen, dvs. rätten att delta iomröstningen, förfarandet vid röstning, räkning av röster etc. Av I S vallagenframgår att lagen inte är lillämplig på kommunala opinionsundersökningar av detslag som behandlas i förevarande paragraf Normalt lorde de opinionsundersökningarm. m. som kan företas med stöd av förevarande paragraf ha sådan karaklär attdet är uppenbart att bestämmelserna i 17 kap. 8 och 9 SS om otillbörligtverkande vid röstning, tagande av olillböriig förmån vid röstning och brott motrösthemlighet inte är tillämpliga. Något kategoriskt uttalande om att så alllidkommer att bli fallet kan inle göras i detta sammanhang. Enligt min meningmåste det ankomma på rättspraxis att avgöra denna fråga. Att införa uttryckligabestämmelser som innebär att de nämnda straffbestämmelsema blir tillämpligakan inte komma i fråga med hänsyn till att förevarande paragraf avserundersökningar av vitt skilda slag och till att några närmare bestämmelser omförfarandet vid undersökningarna inle har meddelats. Paragrafen,som reglerar fortsatt sammanträde med kommunfullmäktige och landsting,motsvarar 20 S någon motsvarighet i LL, Prop.1975/76:187 391 Omde ärenden som handläggs på sammanträde med kommunfullmäktige inte kanslutbehandlas på den utsatta dagen, skall sammanlrädet enligt 20 S KL och 21 SKLS fortsättas på annan dag. Kungörelse skall utfärdas i vanlig ordning, omfullmäktige beslutar det. Om fullmäktige inte beslutar om kungörelse, skallordföranden innan sammanträdet upplöses bestämma och för de närvarandetillkännage tiden för det fortsatta sammanträdet. Vid tillämpningen avnuvarande regler anses hinder inte föreligga mol att ett sammanlräde fortsätterefter kl, 24,00, 1 praktiken brukar ordföranden utan vidare själv avgöra vad somär lämpligast. Om flertalet ledamöter enas om alt sammanträdet skall avbrytas,måsle detta emellertid ske. Särskilda regler om fortsatt sammanlräde vidvalförrättning, när valet är proportionellt, finns i lagen (1955:138) omproportionellt valsätt vid val inom landsting, kommunfullmäktige m, m. I LLsaknas bestämmelser om fortsatt sammanträde. Detta torde hänga samman med attlandstingen tidigare normalt hade endasl ett landstingsmöte och attdetta varade fiera dagar. I 8 S LLS finns däremot bestämmelser om fortsattsammanlräde. Bestämmelsen avser del fallet att man inte hinner behanda samtligade ärenden som har tagits upp i kungörelsen om landstingsmöte inom den tid somär utsatt för mötet. Mötet skall då fortsättas . Ordförandenbestämmer och tillkännager innan mötet upplöses tiden för del fortsatta mötet. uppfaltning behövs bestämmelser om fortsatt sammanträde i den nyakommunallagen, I varje fall kan sådana regler inte ersättas med en ordning sominnebär att återstående ärenden skall bordläggas och tas upp vid senaresammanträden. Med hänsyn till all både kommunfullmäktiges och landstingetsarbetsbelastning har ökat räcker det inte med attde ärenden som inte hinns med kan bordläggas. Detta hindrar enligt uiredningeninte att det ibland kan tänkas vara fördelaktigare att bordlägga återståendeärenden än att fortsätta sammanträdet . Utgångspunktenför de nya bestämmelserna bör enligt uiredningen vara alt ett sammanträde skallfortgå tills samtliga ärenden har behandlats, I kungörelsen bör tiden försammanträdet sättas ut. Hinner man inte med ärendena inom den utsatta tiden,finns enligt utredningen två alternativ. Sammanträdet fortsätter antingenomedelbart eller . Det bör ankomma på fullmäktige att taställning lill vilkel altemativ som bör väljas. Skall sammanträdet fortsättasvid senare tidpunkt, bestämmer och tillkännager ordföranden tiden för detfortsatta sammanlrädet. Reglema om fortsatt sammanträde bör enligt utredningenkunna vara desamma i lands- Prop.1975/76:187 392 tingskommunernasom i kommunerna, även om olikheterna i sammanträdesfrekvens kan leda lill attpraxis utvecklar sig olika. Fleraremissinstanser, bl, a, länsstyrelserna I och samlHjo, och kommuner, framhåller svårigheterna att i en kungörelseom sammanträde på förhand bestämma den tidpunkt när sammanträdet beräknas varaavslutat. i har svårt att inse fördelen med ensådan ordning. Svenska kommunjörbundei framhåller att det relativt sällan tordeförekomma all en särskild lid sätts ul för ett fullmäktigesammanträdes slut.Det normala är att sammanträdet sätts ut att äga rum en viss dag med början ettvisst klockslag. Förbundet anser därför att utgångspunkten för frågan omfortsatt sammanträde skall äga rum bör vara att sammanträdet inte har hunnitslutföras på "utsatt dag", inte på "utsatt tid". FöreningenSveriges kommunala JÖivaliningsJurister och ett fiertal kommuner framför sammaåsikt. Enligtmin mening bör bestämmelserna om fortsatt sammanträde begränsas lill ettminimum. På grund härav och på grund av remissinstansernas påpekanden har paragrafenutformats på ett annat sätl än vad utredningen har föreslagit. Attkommunfullmäktiges och landstings sammanträden normalt fortgår, tills samtligaärenden som har angetts i kungörelsen eller som enligt lagen ändå får tas upphar behandlats, är självklart och behöver enligl min mening inle framhållassärskill i lagen, 1 paragrafen föreskrivs att sammanträde med kommunfullmäktigeresp. landsting skall fortsätta eller , om detinte kan slutföras den dag som har satts ut i kungörelsen om sammanträdet.Della innebär inget förbud mot att ell sammanlräde avbryts före kl. 24.00eller mot att det utan uppehåll fortgår efter detta klockslag. Fullmäktigeavgör själva hur det skall förfaras i dessa frågor. Om ett sammanträde utanavbrott eller efter ett kort avbrott fortsätter efter kl, 24.00, bör det enligtmin uppfattning inte anses vara fråga om ett fortsatt sammanträde i lagensmening. När ett sammanträde enligt kungörelsen skall pågå i fiera dagar, vilketkan vara aktuellt för landslingens del, är den utsatta dagen den dag som ikungörelsen har angetts som slutdag för sammanträdet. Genom den ändring iförhållande till utredningsförslaget som jag föreslår klargörs också alt lageninte ställer upp något krav på alt det i kungörelsen skall anges vid vilken tidpå dagen ett sammanlräde beräknas vara slut. 1enlighet med utredningens förslag föreskrivs i paragrafen vidare all, om ettsammanträde måsle avbrytas, det ankommer på ordföranden att Prop.1975/76:187 393 genastbestämma och tillkännage när det skall fortsätta. Om fullmäktige anser alt meradetaljerade regler om fortsatt sammanträde behövs, kan sådana regler las in iarbetsordning. Idenna paragraf finns bestämmelser om bordläggning. Paragrafen motsvarar 20 Stredje och fjärde styckena KL, 21 S Iredje och fjärde styckena KLS, 31 S LL och8S andra styckd LLS, Entredjedel av de närvarande ledamöierna kan enligt 20 S KL och 21 S KLS få tillslånd bordläggning av ärende. Ärendet skjuts då , somordföranden har att besiämma och kungöra i vanlig ordning. Bordläggning fårinte ske i fråga om val eller mer än en gång i samma ärende, om intefullmäktige beslutar det med vanlig röstövervikl. En jävig ledamot anses inletillhöra de närvarande. Det gör däremot en ledamot som avstår från att delta i-bordläggningsbeslutet, I uttrycket bordläggning ligger att uppskovet endaslkan avse (prop. 1930:99 s. 126. 1935 E79), Bordläggning innebär inte att ärendet skall beredas ytteriigare. Vill mandet, får ärendet återremitteras. Förbordläggning i landsting krävs enligl 31 S LL att minst en tiondedel av denärvarande ledamöterna förenar sig om det. Behandlingen av ärendet får dockinte utan medgivande anstå längre än lill nästa sammanträdesdag.Liksom i kommunerna gäller all bordläggning inle ulan vanlig röstövervikt fårske mer än en gång i samma ärende eller i fråga om val. Bakgrunden till denavvikande regleringen i LL hänger samman dels med landstingens lågasammanträdesfrekvens, dels med alt landstingsmötena normalt varar flera dagar.För landstings del gäller i fråga om bordläggning i huvudsaksamma bestämmelser som för kommunfullmäktige. För bordläggning krävs att entredjedel av de närvarande är ense härom. Bordlagt ärende skall las upp pånästa landstingsmöte. Ävenom de ursprungliga motiven för bestämmelserna om bordläggning, nämligen attöverraskningar och kupper skall förhindras, är helt bärande, kanman enligt utredningen inte bortse från all dessa bestämmelser fortfarande kanha en uppgift som minoritetsskydd. Utredningen föreslår alt de nuvarandeolikheterna mellan kommunerna och landstingskommunerna i fråga om rätten fören minoritet alt få till stånd bordläggning undanröjs genom att man även förlandstingens del generellt kräver att minst en tredjedel av de röstande begärbordläggning. Prop.1975/76:187 394 fören tiondedel av landstingsmännen alt få lill stånd bordläggning synes enligtutredningen inte ha haft någon reell betydelse. Utredningen anser att mandärför inte kan hävda att minoritelsskyddet faktiskt minskas genom att enenhetlig regel införs. För bordläggning i fråga om val eller mera än en gång isamma ärende skall enligt utredningens förslag krävas beslut av fullmäktige med"enkel pluralitet". Enliglulredningens förslag skall ett ärende som har bordlagts tas upp till behandlingpå nästa sammanträdesdag, om inte fullmäktige har bestämt annal. Med hänsynlill de nuvarande olikheterna i sammanträdesfrekvens mellan kommunfullmäktigeoch landstingen kan en så utformad regel till-lämpas olika i kommunfullmäktigeoch landsting. Om sammanträder fiera dagar, behandlas detbordlagda ärendet dagen efter det att ärendet har bordlagts. Sker bordläggningpå sisla sammanträdesdagen, får bestämma om mötet skall föriängasytteriigare eller om bordläggningen skall gälla till pånästa landstingsmöte. För kommunernas del innebär regeln i allmänhel uppskovtill näsla sammanträde, Uppsalaläns landsUngskommun och LandsilngslÖrbundet tillstyrker förslaget all del ävenför landstingens del skall krävas att minst en tredjedel av de röstande begärbordläggning. Södermanlandsoch landstingskommuner samt , Lunds och Trelleborgskommuner anser att, för alt ett ärende skall kunna bordläggas, i likhei med vadsom nu gäller bör fordras alt minst en tredjedel av "de närvarande"och inte, som enligt utredningsförslaget, att minst en tredjedel av "deröstande" begär det. Uttrycket "de röstande" kan enligt enremissinstans medföra tolkningssvårigheter.