prop · FZ03105 · 1975-12-31 00:00:00 — Bestämmelsen, som i likhet med övriga regler idetta kapitel skall tUlämpas även om koUektivavtal inte gäller, är närmastavsedd att motsvara 59 § första stycket medbestämmandelagen, 1 den paragrafenhar på lagrådets förslag bestämmelsen om befrielse från personligt ansvarbegränsats tiU att avse stridsåtgärd anordnad eller föranledd av koUektivavtalsbundenorganisation eller organisation över denna. Lagrådet menar att i annat fallföreligger möjligheten tUl illojala manövrer av organisationer som har bUdatspå enklast tänkbara sätt. Dessa synpunkter bör vinna beaktande även i fråga omstridsåtgärd på den offentliga sektom som strider mot 1 eller 2 §. Föreliggersynnerliga skäl, skall arbetstagare kunna åläggas skadestånd vid deltagande isådan otillåten stridsåtgärd, även om denna formellt är organisationsmässig, 4kap, TJÄNSTETILLSÄTTNING M, M, I detta kapitel har samlats de bestämmelser somavser tjänstetUlsättning (1 §), behörighetsvillkor (2 §), befordringsgrunder(3 §), ledigkungörande (4 och 5 §§), anställningsformer (6 §) ochtidsbegränsning av förordnande på vissa tjänster (7 §), En bestämmelse ommeddelandet av närmare föreskrifter om förfarandet vid tjänstetUlsättning gesockså (8 §), Av 1 kap, 5 § följer att på det kommunala området bestämmelsernagäller endast statligt lönereglerad anställning. De är således inte tillämpligai fråga om rent anställning, t. ex. anställning som kommunalarbetare.Motsvarighet tiU bestämmelserna återfinns främst i StjL under de bäggerabrikerna Allmänna bestämmelser (4 §) och Anställning av tjänsteman (57 och9 §§). Bestämmelsema i 4 kap. är, liksom de flesta andrabestämmelser i den nya lagen, tvingande. Prop.1975/76:105 Bilaga 2 244 Lag om offentliganställning 4 kap. Dennaparagraf hänvisar i sin första mening till RF, när det gäller tillsättningen avtjänst vid domstol eller vid förvaltningsmyndighet under regeringen. 9 § första stycket RF framgår att sådan tjänst skall tillsättas avregeringen eller av myndighet som regeringen bestämmer. Denna grundlagsföreskrifthar ansetts innebära att tUlsätt-ningsrätten inte kan lämnas över tiU annan ensgenom lag (SOU 1973: 28 s. 69, 1975: 1 s. 648; jfr även 11 kap. 9 § andrastycket RF). Med hänsyn till den nya RF har paragrafen i den nya lagen fått enannan utformning än motsvarande bestämmelse i StjL (5 §). Iparagrafens andra mening sägs att också annan tjänst än sådan som nämns iförsta meningen skall tillsättas av regeringen eller av myndighet somregeringen bestämmer, om annat inte föreskrivs i lag eller annan författning.Denna bestämmelse, som formeUt utgör en nyhet, avser tjänsterna hos deallmänna försäkringskassorna och de statiigt reglerade tjänsterna hos kommunerm. I fråga om exempelvis en lärartjänst innebär bestämmelsen attregeringen liksom f. n. kan förordna att skolstyrelse eller annan statligeller myndighet skall vara tiU-sättningsmyiidighet. Det harföratsätts att denna möjlighet utnyttjas i stor utsträckning även ifortsättningen. Gäller det arbetstagare hos eller dess verk,tiUkommer det liksom hittUls eller myndighet som den bestämmer attpröva frågan (2 kap. 3 §). I anslutning tiU den nya lagregeln bör erinras omatt rätten att tillsätta annan offentUg tjänst inom lagens tiUämpningsområde änsom avses i första meningen kan anförtros åt exempelvis förening, men endast omdet sker genom annan lag (jfr 11 kap. 6 § tredje stycket RF). Tillsättning avoffentlig tjänst skall nämUgen ses som en form av myndighetsutövning (jfr prop.1973: 90 s. 397, även 1971: 30 s. 332). Den i paragrafen givna möjUgheten attgenom annan författning än lag lämna över tjänstetillsätlningsrätten tUl ettprivaträttsUgt subjekt är således förbehållen för sådana fall som inte kananses omfattade av den anförda grundlagsbestämmelsen, t. ex. tillsättningav vissa tjänster vid privat skola e. d. Särskilda lagregler gäller bl. a. för vissadomartjänster, som skaU tillsättas av regeringen utan möjlighet för denna attdelegera beslutanderätten tiU annan myndighet (t. ex. 4 kap. 2 §rättegångsbalken). Genom den nya lagen gÖrs ingen ändring i sådana lagregler. Anmärkas kan att det som sägs i paragrafen intepåverkar möjUgheterna att bestämma om den sammansättning som myndigheten skallha, när den avgör fråga om tjänstetillsättning. 1975/76:105 Bilaga 2 245 Lag om offentliganställning 4 kap. Denna paragraf innehåller föreskrifter som i stortsett motsvarar 4 § andra och tredje styckena StjL. Bakgrunden till attföreskrifterna har förts över tUl den nya lagen framgår av den allmännamotiveringen (avsnitt 13,12.1.2). I första stycket meddelas vissa regler om svensktmedborgarskap som villkor för innehav eller utövande av statlig tjänst. Reglernamotsvarar i sak dem som gäller enligt 4 § andra stycket StjL (jfr därom prop.1974: 174 s. 72). Andra stycket hänvisar i fråga om andra särskildabehörighetsvillkor än sådana, som anges i första stycket eUer som avserpensionsålder eller viss lägsta levnadsålder, till vad som är föreskrivet i lageller annan författning. Äv 3 § medbestämmandelagen framgår f. ö. i linjedärmed, att en särskild föreskrift som avviker från medbestämmandelagen taröver den lagen, om föreskriften har meddelats i lag t, ex, eller iförfattning med stöd av lag, Äv andra stycket följer att frågan om pensionsålderlika litet som f, n, regleras genom tvingande lag (jfr även 7 kap, 3 §), Fråganom villkor, som är bundna till viss lägsta levnadsålder, har dessutom genom dennya lagen flyttats över till det område som inte regleras genom sådan lag. Första stycket innehåller liksom f, n, 4 § förstastycket StjL en erinran om att frågan om grund för tillsättning av statligtjänst regleras i RF eller annan författning. Därmed avses främst föreskrifteni 11 kap, 9 § andra stycket RF att vid tillsättning av statlig tjänst avseendeskall fästas endast vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet, Ävden allmänna motiveringen (avsnitt 13,12,1,2) framgår bl, a. alt del har ansettsvara en uppgift för det allmänna att bestämma hur olika sakligatillsällningsgrunder därvid skaU avvägas inbördes o. d. Del torde sålunda kunnameddelas regeringsföreskrifter t. ex. om att fullgjort deltidsarbete i viss månskaU jämställas med fullgjort heltidsarbete. I andra stycket föreskrivs dessutom efterförebild av 11 kap. 9 § andra stycket RF alt också vid tillsättning av tjänsthos annan än staten avseende skall fästas bara vid sakliga grunder, såsomförtjänst och skicklighet, samt att närmare föreskrifter härom meddelas iförfattning. Delta är visserligen en nyhet, men den torde enligt vad som haranförts i den allmänna motiveringen (13.12.2.3) närmast innebära att detillsättnings- och befordringsgrunder som i allmänhet har tillämpatsnu också blir lagfästa, Äv 1 kap, 5 § framgår att föreskriften uteslutandegäller dels anstäUning hos försäkringskassa, dels sådan anställning enligt 1kap. 1 § 2 eller 3 som är statligt reglerad, t. ex. anställning på kommunallärartjänst. Som exempel på nu gällande förfatlningsföreskrif ter därom 1975/76:105 Bilaga 2 246 Lag om offentliganställning 4 kap. kananföras 17 kap, 29 § skolförordningen. Vid lösandet i praxis av eventuellakonflikter mellan den nya lagregeln och reglerna om företrädesrätt till nyanställning kan vad som anförs i prop, 1974: 174 (s. 64) om förhållandetmellan RF och företrädesrättsreglema tjäna till viss ledning. Därvid är dockatt märka att den nya lagregeln givetvis inte får samma tyngd på sitt områdesom regeln i 11 kap, 9 § andra stycket RF har på det statliga området, I denna paragraf behandlas ledigkimgörande avtjänst, m, m, EnUgt första stycket skaU tjänst, som skall tUlsättas av annanmyndighet än regeringen, alltid kungöras ledig till ansökan, om interegeringen bestämmer annat. Enligt andra stycket får kungjord tjänst i regeltUlsättas bara med den som har sökt tjänsten inom föreskriven tid. Föreliggersärskilda skäl, får dock även en ansökan, som har kommit in , beaktas. Bestämmelser i dessa ämnen återfinns f. n, i 6 §StjL, varjämte kompletterande föreskrifter har meddelats i bl, a. 914 §§StjS, 7 och 8 §§ KtjS samt 17 kap, 44 § skolförordningen. Genom 4 § görs ingen saklig ändring i nu gällandeordning, I den allmänna motiveringen (avsnitt 13,12,1,2) har framhållits attfrågorna om tUlsättningsfÖrfarandet, särskUt frågan om vilka statliga tjänstersom skall ledigkungöras, har sådant samband med bestämmelserna i 11 kap, 9 och10 §§ RF, att de även i fortsättningen bör regleras i offentligrättsligordning. Regleringen av ledigkungörandet har sålunda i sig ansetts utgöra enväsentlig förutsättning bl, a, för en riktig tillämpning avgrundlagsföreskriften om tiUsättningsgranderna, Motsvarande gäller naturligtvisi förhållande till 3 § andra stycket i den nya lagen, Här regleras ledigkungörande av vikariat.Bestämmelsen har hämtats från 9 § första stycket StjL, Enligt därtUl anslutandeadministrativa föreskrifter (15 § StjS, 11 § KtjS) behövs f. n,ledigkimgörande enbart när det är fråga om långtidsvikariat. Alt bestämmelsen i fortsättningen blir gällandeockså utanför det statliga området innebär ingen ändring i sak, såvitt rör detområde där 11 § KtjS gäller, Denna paragraf reglerar vilka s, k,anställnmgsformer som skall användas vid tUlsättning av tjänst eller vikariat. Enligt första stycket skall tjänst liksom f, n,(jfr 7 § första stycket StjL, även 9 och 10 §§ KtjS) i allmänhet tillsättas medförordnande. Frågan om tidsbegränsning e, d, av förordnande skall enligt dennya la- Prop.1975/76:105 Bilaga 2 247 Lagom offentlig anställning 4 kap. genregleras genom LAS resp, kollektivavtal (jfr dock 7 §). Härav följer, jämförtmed 5 § LAS, att den normala anställningsformen i statlig och statligt regleradtjänst också i fortsättningen skall vara förordnande utan tidsbegränsning, I en del fall skall i stäUet användas anställningsformenfullmakt. Det gäller enUgt första stycket dels de ordinarie domartjänsterna,dels andra speciella tjänster enligt regeringens bestämmande, I fråga omfullmakt och dess användningsområde får f, ö, hänvisas till den allmänna motiveringen(avsnitt 13.12.1.2). Den nuvarande anställningsformen konstitutorial harslopats genom den nya lagen. Äv en särskild övergångsbestämmelse framgår dockatt äldre föreskrifter fortfarande skall tiUämpas på sådana löpande konstitutorialsom har tillkommit före den nya lagens ikraftträdande. Som den allmänna motiveringen (avsnitt 13,12,1,2)utvisar har frågan om s, k, tjänstetyper genom den nya lagen gjorts heltavtalsbar, utom såvitt rör domartjänsler. Det blir således fortsättningsvisavtalsparternas sak alt reglera, i vad mån övriga tjänster fortfarande skalldelas in i ordinarie tjänster, extra ordinarie tjänster, extra tjänster,arvodestjänster och göromålsförordnanden samt vilka rättsverkningar som skallvara förknippade därmed. Av första stycket framgår slutligen alt regeringenhar att bestämma vilka domartjänsler som skaU vara ordinarie. Andra stycket i paragrafen innehåUer en föreskriftalt vikariat tillsätts med förordnande. Föreskriften stämmer överens med 9 §andra stycket StjL (även 13 § första stycket KtjS), Den gäller bådekorttidsvikariat och långtidsvikariat (jfr därom 15 § StjS), I den allmänna motiveringen (13,12,1,2) anförs attav ordningsskäl myndighets beslut om anslällning också framgent bör meddelas iskriftlig form, även där detta inte följer direkt av 11 § allmännaverksstadgan. Enhgt första stycket i denna paragraf skallförordnande, som har lids-begränsats i strid mot 5 § LAS eller mot föreskrift ikollektivavtal som avses i 3 § andra stycket LAS, på talan av arbetstagarenförklaras gäUa utan tidsbegränsning. Detta stycke motsvarar 7 § fjärde stycketStjL (även 10 a § andra stycket KtjS) med viss ändring av innehållet. Denreglering som f. n. finns i 7 § andra och tredje styckena StjL (jfr även 10 §och 10 a § första stycket KtjS) saknar motsvarighet i den nya lagen. Delinnebär, som har framhållits i den allmänna motiveringen, att den bådeprincipiellt och praktiskt viktiga frågan om tidsbegränsning eller annanbegränsning av förordnande på offentlig tjänst därigenom inom ramen för 3 §andra stycket och 5 § LAS har gjorts avtalsbar, såvitt gäller de allra flestastatsanställda m. fl., nämligen alla som inte är verksledande e. d. Den nyaföreskriften i första stycket har 1975/76:105 Bilaga 2 248 Lag om offentliganställning 4 och 5 kap. iöverensstämmelse därmed anslutits närmare till LAS (jfr prop, 1974: 174 s. 71och 72). Äv föreskriften torde framgå att sådan talan somavses där skall föras innan förordnandeliden har gått ut (jfr även 6 § andrastycket LAS). Det ligger f, ö, också i den förordnades intresse att eventueUtalan förs efter det att förordnandet har meddelats.Fristen för skadeståndsanspråk framgår av 40 § LAS, Enligt aridra stycket får efter regeringensbestämmande tidsbegränsning ske av förordnande, som avser arbetstagare iverksledande eller därmed jämförlig ställning. Bakgranden till denna föreskriftframgår av den aUmänna motiveringen (13,12,1,2), I sak stämmer föreskriftenöverens med tUlämpad ordning. Frågan om vUka arbetstagare som skall ansesintaga verksledande eUer därmed jämförlig ställning får liksom avgörasmed tillämpning av 1 § LAS (InU 1973: 36 s. 28, jfr prop. 1973: 129 s. 230).Med tidsbegränsat förordnande avses Uksom enligt StjL såväl förordnande förbestämd tid (visstidsförordnande) som förordnande tiUs vidare dock längst tiUviss tidpunkt (s. k. längstförord-nande). Av det anförda följer att första stycket inte ägertillämpning på förordnande som avses i andra stycket. Enligt denna paragraf tillkommer det regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer att meddela närmare föreskrifter omförfarandet vid tjänstetiUsättning (jfr 6 § tredje stycket StjL), Bestämmelsenavser också t, ex. lärartjänst. Av bestämmelsen framgår att sådana frågor ocksåi fortsättningen hör tiU det område som skall regleras i offentUgrättsligordning. I detta sammanhang kan erinras om den försöksverksamhet med bl. a.partssammansatta tillsättningsnämnder som inom ramen för DEFF:s arbete bedrivsvid en del statsmyndigheter. TJÄNSTGÖRINGSSKYLDIGHET I VISSA FALL I detta kapitel har i den nya lagen tagits in tvåparagrafer som avser speciella fal! av tjänsteutövning, nämligen dels enskyddsregel för ordinarie domare (1 §), dels ett förbud för de statsanställdaatt lämna sin anställning under krig m. m. (2 §). Som den allmänna motiveringen (avsnitt 13.12.1.3)utvisar, har genom den nya lagen vissa betydelsefulla föreskrifter i StjL omtjänstemäns åligganden slopats. Det gäller den allmänna arbets- och lydnadsplikten(10 §), skyldigheten all utöva annan tjänst i aUmänhet (11 § första och tredjestyckena) och tjänstebostadstvånget (12 §). Dessa frågor kan således i fortsättningentas upp av avtalsparterna. Prop.1975/76:105 Bilaga 2 249 Lagom offentUg anställning 5 kap. Frågan om tjänstemans skyldighet att för kortareeUer utöva annan tjänst än sin egen regleras i princip inte i dennya lagen. I denna paragraf, som utan ändring har flyttats över till den nyalagen från 11 § andra stycket StjL, regleras dock ordinarie domares skyldighetatt utöva annan tjänst.. Enligtförsta meningen är den som innehar ordinarie tjänst som domare inte skyldigatt utöva annan statiig tjänst än jämställd eller högre domartjänst vid dendomstol han tiUhör. Bestämmelsen är att se som ett komplement till 11 kap. 5 §RF, vari innefattas ett principiellt förbud mot förflyttning av ordinariedomare. Andrameningen i paragrafen innebär en viss inskränkning i det särskilda skyddet förordinarie domare. Enligt denna är annan ordinarie underrällsdomare än lagmanskyldig att tjänstgöra även som ledamot i annan underrätt inom sammahovrättsområde vid handläggning som fordrar flera lagfama domare än en. Dennaskyldighet, som infördes i samband med tingsrättsreform (prop. 1969:44, ILU 38, rskr 283), tillkom för att göra det möjligt alt tillämpadomförhetsreg-lerna i tvistemål även vid sådana underrätter där det annarsskulle finnas alltför få lagfarna domare. Av de anförda förarbetena framgåratt den erbjudna vägen för att åstadkomma domförhet bör tas i anspråk bara närannan godtagbar lösning inte står tiU buds i det enskUda fallet. Enligt en särskild övergångsbestämmelse (till lagen1971: 533) är också ordinarie valtenrättsdomare f. n. skyldig att tjänstgöravid annan underrätt inom samma hovrältsområde. Ordinarie vatlenrättsingenjör ärenligt samma bestämmelse skyldig att tjänstgöra som teknisk ledamot ifastighetsdomstol. Denna skyldighet skall fortfarande gälla för sådanvattenrätlsdomare eller vattenrättsingenjör som står kvar på övergångsstat(punkten 9 i övergångsbestämmelserna till den nya lagen). I denna paragraf regleras arbetstagaresskyldigheter under krig eller krigsfara m. m. Bestämmelserna motsvarar 55 §StjL med vissa formella justeringar, som har vidtagits av hänsyn främst tiU dennya RF. Iförsta stycket föreskrivs att arbetstagare hos staten inte utan tillstånd fårlämna sin anställning, om är i krig. Så snart kriget har upphört ochinnan pågående eller nästkommande avslutas, skaU regeringen föreskrivaatt bestämmelsen inte längre skall tillämpas. Är i krigsfara, får regeringen enligt andrastycket föreskriva att arbetstagare hos staten inte utan tillstånd får lämnasin anställning. En sådan föreskrift upphör emellertid att gälla, om den inteunderställs inom efter beslutet eller, om intepågår, efter början av närmast följande samt godkänns av 1975/76:105 Bilaga 2 250 Lag om offentUganställning 5 och 6 kap. Så snart krigsfaran har upphört och innanpågående eller nästkommande har avslutats, skall regeringen upphävaföreskrifterna. Itredje stycket erinras om att särskilda föreskrifter finns om vissa andraanställnings- och arbetsvillkor vid krig eller krigsfara eller annars underutomordentliga, av krig föranledda förhållanden. Dessutom bemyndigasregeringen med stöd av 13 kap. 6 § RF att meddela de ytterligare föreskrifteri detta hänseende som är nödvändiga för statsverksamheten under de rådandeförhållandena. F. n. finns särskilda föreskrifter av denna art intagna bl. a. ilagen med särskilda bestämmelser angående stats- och kommunalmyndigheterna ochderas verksamhet vid krig eller krigsfara m. m., krigssjukvårdslagen (1953:688, omtryckt 1966: 52, ändrad : 1112), lagen (1957: 132) medsärskilda bestämmelser angående domstolarna och rättegången vid krig ellerkrigsfara m. m. (ändrad : 149), allmänna tjänstepliktslagen (1959:83, ändrad : 862), lagen (1960: 513) om beredskapslillstånd,beredskapskungörelsen (1960: 515, ändrad : 866), allmännatjänstepliktskungörelsen (1961: 461) och krigsinstruktionen (1975: 1004) förlänsstyrelserna. Detta kapitel innehåller två paragrafer. Dereglerar arbetstagarens rätt att utanför tjänsten ha bisyssla (1 §) resp. attuppbära vissa förmåner som förenats med tjänsten (2 §), 1 denna paragraf meddelas förbud mot s, k,förtroendeskadliga bisysslor. Bestämmelsen har utan saklig ändring flyttatsöver från 13 § StjL (jfr prop. 1970: 72 s, 7380, även 37 och 38 §§ StjS), Denmotsvarar också 16 § första stycket KtjS, Enligt första meningen får arbetstagare inte irmehaanställning eller uppdrag eUer utöva verksamhet, som kan rabba förtroendet tiUhans eller annan arbetstagares opartiskhet i tjänsteutövningen eller som kanskada myndighetens anseende. För statsråd finns ett liknande förbud i 6 kap, 9§ andra stycket RF, Enligt andra meningen meddelas bestämmelser i ämnetför vissa fall i lag och i övrigt av regeringen. Exempel på lagbestämmelser ifråga om domare m. fl. utgör 19 kap. 8 § andra stycket , 42 §tredje stycket och 44 § andra stycket konkurslagen (1921: 225), 4 kap. 6 §första stycket, 12 kap, 3 och 22 §§ samt 21 kap, 3 § andra stycketrättegångsbalken (jfr även de bestämmelser som avses i 7 kap, 10 § tredjestycket i den nya lagen), Äv förarbetena till 13 § StjL framgår attadministrativa specialbestämmelser i ämnet skall behållas eller meddelas Prop.1975/76:105 Bilaga 2 251 Lagom offentlig anställning 6 och 7 kap. endasti fall där det av pedagogiska eller andra skäl är nödvändigt att så sker (prop,1970: 72 s, 76), Exempel på bestämmelser av detta slag utgör 48 §länsstyrelseinstraklionen (1971: 460), vilken paragraf rör rätten för vissatjänstemän vid länsstyrelse att mot ersättning biträda skattskyldig i skatte-och uppbördsfrågor. Arbetstagares rätt att ha icke förtroendeskadligabisysslor regleras i avtal. Sålunda regleras exempelvis i 8 § AST frågan omsådana bisysslors omfattning (1 mom.) och frågan om s. k, konkurrensbisysslor(2 mom,). Enligt denna paragraf måste arbetstagare hatillstånd av regeringen för att få uppbära med tjänst förenade gåvo- ellerdonationsmedel e. d. Paragrafen stämmer i sak överens med föreskrifterna i 14 §StjL (även 17 § KtjS), Den särskilda övergångsbestämmelse som anslutertill sistnämnda föreskrifter har efter språklig översyn också tagits in i dennya lagens övergångsbestämmelser (punkt 10). Därav framgår att 2 § inte gällertjänsteman, som vid utgången av var berättigad att utan avdrag på lönenuppbära förmån av ifrågavarande slag. 7 kap. ANSTÄLLNINGSUPPHÖRANDE PÅ ANNAT SÄTTÄN GENOM AVSKEDANDE Detta kapitel innehåller föreskrifter som rörupphörande av anställning. Vissa sådana föreskrifter återfinns förutom i LAS också i 8 och 11 kap. saml i andra författningar. Det är att märka all på det kommunala området 7kap. gäller uteslutande arbetstagare med statiigt reglerad anstäUning (1 kap.5 §). Enligt denna paragraf krävs stöd av bestämmelse iden nya lagen för alt en arbetstagare skall få skiljas från sin anställning(jfr 29 § StjL resp. 35 § KtjS). Med skiljande från anställning avses liksom f, n.enbart tvångsentledigande. De regler i den nya lagen som åsyftas är förutomföreskrifterna om avskedande (11 kap.) vissa föreskrifter i förevarandekapitel, nämligen de som rör uppsägning (2 §), tvångsentledigande vid vissålder eUer vid nedsättning av arbetsförmågan m. m. (36 §§), försättande idisponibUitet (7 §) och förflyttning (8 §). Däremot anses varken frivUligavgång (jfr 3 och 9 §§) eller anställnings upphörande på grand av otUl-låtenIjänsteförening (10 §) som skiljande från anställning i lagens mening. På sättsom framgår av den allmänna motiveringen (13.12.1.5) kan f. ö. frågor omentledigande på egen begäran och om tjänsteförening reg- 1975/76:105 Bilaga2 252 Lag om offentliganställning 7 kap. Av den allmänna motiveringen (avsnitt 13.12.1.2) framgår också attfrågan om tidsbegränsning eller annan begränsning av förordnande kan reglerasi avtal inom ramen för LAS. Mot bakgrunden av de aUmänna reglerna i LASbehandlas här uppsägningsfrågor m. m. Enligt första stycket i paragrafen gäller förtillsvidareförordnad arbetstagare sålunda uppsägningsbestämmelserna i han statligt reglerad anställning hos icke-statUg arbetsgivare (1 kap.1 § 2 eller 3), tillämpas emeUertid också sådan bestämmelse i annan författning(jfr avsnitt 13.12.2.3). Här kan erinras om att LAS inte omfattar arbetstagarei verksledande eller därmed jämförlig ställning (1 § andra stycket 1). Andra stycket ger vissa föreskrifter iuppsägningsfrågor m. m. såvitt rör verksledande och därmed jämförbaraarbetstagare med tiUsvidareför-ordnande. Föreskriftema har utan ändring i sakförts över till den nya lagen från 30 § andra stycket StjL (jfr även 36 § andrastycket KtjS). Enligt tredje stycket måste uppsägningen skeskriftligen för att bli giltig (jfr 30 § första stycket StjL, 36 § förstastycket KtjS). Enligt denna paragraf är arbetstagare skyldig altavgå från anställningen vid ålder som anges i avtal om statUg pension ellermotsvarande avtal. Föreskriften har förts över till den nya lagen från 31 §StjL och 37 § KtjS utan annan sakändring än som avser tillägget angående ickestatligt pensionsavtal. Med tillägget åsyftas närmast koUektivavtal om pensionåt försäkringskasseanställda. Paragrafen avser, liksom nu gällande regler,såväl frivillig avgång och tvångsentledigande vid pensioneringsperiodens nedregräns eller som anställnings upphörande vid periodens övregräns eller vid pensionsålderns inträde (jfr prop, 1975: 78 s, 256).