prop · FY0319 · 1975-12-31 00:00:00 — För det tredje framstår del somen beiydande fördel all en ny straffbestämmelse ansluler lill gäUande rätt.Härigenom kan vinnas en fasthet och stadga i rällslillämpningen som knappastkan åsiadkommas med meioder utan samband med redan gäUande rätt. För del fjärdeär del med denna metod möjligt att på elt naturUgt sätl från det straffbelagdaområdet undanta ålgärder som inom en viss plals, t. ex. en bostad eller enarbetsplats, företas av den som förfogar över platsen. På grundval av nu redovisade överväganden finner kommilléni fråga om det straffrättsliga skyddel, att den enskildes privatliv bör skyddasmol angrepp med leknisk apparatur, om privatlivet utspelas inom plats som avsesmed beslämmelserna om hemfridsbrotl och olaga intrång. Någon begränsning avskyddel till endast vissa slag av privala angelägenheter bör inte göras. Inleheller bör skyddet avse bara vissa slag av åtgärder med den lekniskaapparaturen. Kommittén skiljer mellan inlegriletsangrepp som företas avnågon som befinner sig ulanför del skyddade området och angrepp som företasinifrån. Kommittén skiljer vidare mellan närverkande och avståndsverkandeapparatur saml inom dessa båda grupper mellan anbringandet, som kallas del första momentet, och begagnandet avapparaturen, som kallas det andra momentet. Vid behandUngen av de områden somföreslås bli omfattade av straffbestämmelserna las i tur och ordning upp annansbostad och gård saml de utrymmen som avses i 4 kap. 6 § andra stycket BrB. 5.3.1.1 Integritetsangrepp ulifrån i annans bostad ochgård Kommittén tar först upp frågan om skydd mot anbringande avnärverkande apparatur, dvs. apparatur som måste placeras nära ljudkällan. Delär enUgt kommittén ställt ulom tvivel all en sådan ålgärd bör vara förbjuden,om den företas ulan den boendes samiycke. Åtgärder av detta slag framslår somförberedelse till integrilelsangrepp. Enligt kommittén lalar flera skäl för atldel skaU vara möjligl atl inskrida redan på detta stadium. I åtskUliga faUlorde bevisning inle kunna åstadkommas om atl en påträffad apparat harbegagnats liU avlyssning. En straffbestämmelse som riktar sig mot del förstamomentet, anbringandet, är därför ägnad all underlätta den angripnes ochåklagarens bevisbörda. Del är vidare betydelsefullt att en påträffad apparatskall kunna oskadliggöras utan ytterligare undersökningar. Det bör t. ex. inlekrävas atl särskild bevisning kan förebringas om att gärningsmannen har haftför avsikt alt begagna apparaten till en lagslridig inlegriletskränk-ning. Detfrämsta skälet för att redan anbringandet av avlyssnings- eller inspelningsapparalurbör vara straffbelagt är dock enUgt kommillén alt det för den boendes trygghetär väsentligt atl han inte behöver befara atl det i hans bostad förekommerapparater som utgör etl hot mot hans integritet. siraffstadgande bör därföruiformas så atl anbringandet bUr att anse som ell fullbordat brolt. Vad som börstraffbeläggas är sålunda atl någon i annans bostad olovligen med lekniskapparatur för upptagning av ljud vidtar åtgärd, som typiskt sett framslår somen inledning lill apparaturens begagnande. Atl någon i annans bostad endastförvarar leknisk apparatur bör ej omfattas av förbudet. Den som vid besök iannans bostad för med sig bandspelare eUer annan anordning bör enligt kommitténinle heller kunna bestraffas, om han inle vidtar åtgärder som berättigar tiUanlagande att apparaten skaU komma alt begagnas i bostaden. Del andra momentet, att apparaturen bringas i funktion,innebär elt fuUföljande av del första momentet och kommer i åtskUliga fall altkunna beivras med nyssnämnda straffbestämmelse. Del kan emellerlid tänkas atlsjälva anbringandet sker lovligen men atl gärningsmannen sedan använderapparaten på säll eller på lid som den boende finner kränkande för sinintegritet. Enligt kommittén bör det regelmässigt vara förbjudet atl olovligenbegagna avlyssnings-eller inspelningsapparat för atl få reda på vad någonyttrar i sin bostad. En sådan gärning kan inte uppfattas som etl utslag avnyfikenhet som är alltför obetydligt för att böra bestraffas. Även omgärningsmannen i handlingsögonbUckel 3 1975 1 saml Nr 19 inle har för avsikt atl på någol vis begagna den kunskaphan förvärvar genom gärningen, föreUgger risk för atl han senare kan komma attanvända informationen. Slraffbarhelen bör enligl kommillén inle vara beroendepå karaktären av den information som gärningsmannen kommer över. Den somertappas bör därför kunna ställas till ansvar, även om del inle kan styrkas,att han har fått reda på något särskilt betydelsefullt rörande bostadshavarensprivatUv. Kommittén finner på dessa grunder att del bör vara förbjudet altulifrån medelst tekniskt hjälpmedel för återgivning av ljud, som är anbringat iannans bostad, avlyssna eller upplaga vad som där försiggår ulan samiycke avden boende. I fråga om vanliga telefonsamtal föreslår kommittén intenågon utvidgning av det nu befintliga skyddet enligl 4 kap. 8 § BrB. Åtgärderkan emellertid vidlas med en telefon så atl mikrofonen förmedlar vad somförsiggår där apparaten finns även när telefonsamtal inte pågår. Den som vidtarsådana ålgärder eller lyssnar lill vad som försiggår, sedan sådana ålgärder harvidtagits, bör enligl kommitléns mening straffas enligl den föreslagnabeslämmelsen. Del kan emellertid också hända att telefonnätet kan förmedla vadsom försiggår i annans bostad ulan atl telefonapparaten har preparerats. Detlakan inlräffa om en av de samtalande avbryter etl samtal och sedan glömmer bortatt bryla förbindelsen. Om den andra samtalande inte lägger på luren kan hanhöra vad som händer i det rum där den andra apparaten finns. Enligt kommitténsmening skulle det föra för långl om vederbörande ålades att vid straffansvarbryta förbindelsen. Däremoi bör det vara straffbart alt utnyttja den uppkomnasituationen genom alt på band spela in vad som då förmedlas genom telefonen. Avlyssning av vad som försiggår i annans bostad kan vidareske med hjälp av avståndsverkande apparatur som inle är anbringad i bostaden.Del kan exempelvis vara fråga om spikmikrofoner, ljudkikare, mikrofon medparabolisk reflektor eller laser. 1 fräga om sådana lyper av apparater är detenligt kommillén inle möjligt all inskrida med förbud mot anbringandet.Efiersom della som regel sker utanför bostaden saknas enkla och tydUgahållpunkter för all skilja mellan del legitima och del inlegrilelsfarligaanbringandet. Endast i fråga om spikmikrofoner och med dem jämförligamikrofoner kan ell förbud tänkas. Enligt kommitléns mening föreligger dock inteskäl atl införa en särskild bestämmelse riktad mot sisinämnda slag avmikrofoner. Frågan om straffbestämmelser mot begagnande avavståndsverkande apparater bör enUgt kommillén bedömas mot bakgrund av vissasärskilda omständigheter. Kommittén slår till en början fast, alt den enskildehar prakliska möjUgheter alt själv skydda sig mol flertalet av dessa apparatergenom avskärmningar eller genom all hindra all ljudvågor av viss styrka trängerul från bostaden. F. n. är effektiviteten hos ifrågavarande typer avavlyssningsapparaler vidare sådan att de inte kan anses uigöra etl beiydandehot mot den enskildes integritet i hans bostad. kan emellertid medföra en annan bedömning. Den enskildehar därtill enligt kommittén i och för sig ett berättigat anspråk på skydd molinlegriletsangrepp med sådan apparatur. Värdel av ell skydd beslår särskilt iatt den enskilde i förlitan på skyddel kan vislas i sin bostad ulan att behövaägna risken för inlegriletsangrepp särskild uppmärksamhet. I fråga om laser,spikmikrofoner och andra liknande mikrofoner torde, enUgl kommittén, någrabetänkligheter inte möta mot ell förbud att använda dem på sådani sätt atlkännedom erhåUs om annans privatliv i den mån det utspelas i hans bostad.Ljudkikare och mikrofoner med parabolisk reflektor används däremoi av många iväUovligl syfte, t. ex. för all uppfatta fågelsång. Det finns enUgl kommitténinle någon anledning atl begränsa möjUghetema lill sådan användning. förbudbör därför avse användning av apparaturen på sådani säll atl med dess hjälpskaffas kunskap om vad som utspelas i annans bostad. Endasi avsiktligtlyssnande bör omfattas av förbudet. Straff bör inträda först om den lyssnandefortsätter atl lyssna sedan han har förstått atl han råkat rikta mikrofonen såatl den uppfångar samtal som förs i annans bostad. 5.3.1.2 Inlegriletsangrepp i övriga utrymmen I detta avsnitt behandlar kommittén skyddel inom deutrymmen som avses i bestämmelsen om olaga intrång. Del är sålunda här fråga omfartyg, som inte är bostad, enskilt arbetsrum, kontor och fabriker,restauranger, föreningslokaler, skolsalar, trappuppgångar och andra gemensammautrymmen i såväl hyres- som affärsfasligheler, offentliga byggnader, sjukhus,upplagsplatser saml liknande ställen såsom inhägnade byggnadsplatser och andraför särskilt ändamål inrättade platser som del är angeläget att kunna freda motutomstående. Ett förbud, utformat på samma sätt som i fråga om bostäderoch avseende de utrymmen som bestämmelsen om olaga intrång omfatlar skulleenligt kommittén ge etl vidsträckt skydd. Det är svårt all bedöma om denenskilde har ett så starkt behov av skydd för sin integritet inom dessautrymmen att lagstiftning enbart av det skälet är motiverad. Enligt kommitténskulle man därför eventuellt kunna gradera skyddsbehovel mellan olika utrymmen.Förhållandena kan emellerlid vara sådana all behov av skydd föreligger inomsamtliga dessa utrymmen. Det är, menar kommittén, mol bakgrund härav i och försig önskvärt alt förbud mol anbringande och brukande av avlyssnings- ochinspelningsapparalur får gälla samlliga utrymmen som avses med bestämmelsen omolaga intrång. Härigenom kan också sambandet bevaras mellan beslämmelserna omhemfridsbrott och olaga intrång saml beslämmelsen om skydd mol avlyssning.Kommittén anser inte heller att elt så omfattande skydd på elt otillbörligtsätt kommer att inkräkta på möjligheterna atl legitimt ulnytija bandspelare ochandra apparater. Kommillén föreslår därför atl förbudet att anbringa ochanvända avlyssnings- och inspelningsapparater i annans bostad skall gälla äveninom utrymmen som avses i beslämmelsen om olaga intrång. Kommittén erinrar om att elt på della sätl utformat skyddkommer att gälla inte endast enskildas privata angelägenheter utan ävenföretags-hemligheter. Vidare kommer skydd alt beredas åt t. ex. ideellaföreningar, kyrkor och andra samfund samt åt olika myndigheter. I delta sammanhang tar kommillén upp även frågan om skyddmot avlyssning av vad som försiggår i motorfordon. I viss utsträckningföreligger enligt gällande rätt ell skydd mot intrång i bilar. Det kunde dåsynas följdriktigt atl låta skyddet mol integrilelsangrepp avse ävenmotorfordon. Kommittén anser emeUertid att så inte bör ske. En sådan utvidgningskulle bryta sambandei med beslämmelserna om hemfridsbrotl och olaga intrång.Vidare måste avlyssning av vad som försiggår i motorfordon regelmässigt ske medhjälp av radiosändare. Kommittén föreslår i annat sammanhang ett utvidgatkontrollsystem belräffande radiosändare och menar all behovet av en särskUdbeslämmelse om straff för avlyssning därigenom minskar. Enligl vad kommillénkänner lill har radiosändare inte heller använts för sådant ändamål i . För att förverkliga skyddet för den personligaintegriteten räcker del enUgt kommitténs uppfattning inle med beslämmelser somtar sikte på angrepp som kommer ulifrån. Man måste också lösa frågan i vad månavlyssnings- och inspelningsapparater får användas av den som befinner sig inomdet skyddade områdei. Det gäller här atl göra en avvägning meUan intresset avatt skydda integriteten och behovet av att tillbörlig hänsyn tas till detnyttiga och legitima bruket av ifrågavarande apparater. Kommittén behandlardessa frågor utifrån vissa lypsituationer som kan uppstå i oUka skyddadeutrymmen och som karaktäriseras av förhållandel mellan de personer som vislasi dessa utrymmen. Förhållandet meUan innehavaren av bostaden eller lokalen ochandra som uppehåller sig inom utrymmet innefattar enUgl kommilléns meningrältspolitiska problem av annan natur än de som uppkommer i fråga omhemfridsbrotl och olaga intrång. Enligl dessa bestämmelser straffas nämligenolovligt eller obehörigt inträngande eUer kvarsiannande. Vad som skyddas ärsålunda den berättigades dispositionsrätt över utrymmet. Gästen eller besökarenåtnjuter inte skydd i förhållandet lill värden eUer innehavaren eller iförhållandet till andra gäster eller besökare. Enligt kommittén saknaremellertid denna omständighet betydelse för den inlresseawägning som skallgöras i fråga om skyddet mot avlyssning. Frågan i vad mån exempelvis en gästbör skyddas mot avlyssning som görs av värden eUer med dennes samtycke börbedömas utan avseende vid vad som gäUer beträffande hemfridsskyddet. 5.3.2.1 Integrilelsangrepp inifrån i bostad Kommittén tar till en början upp förhållandet mellanbostadshavaren och hans gäster eller andra lillfälliga besökare. I en bostadkan förekomma många apparater för dagligt bruk som kan användas för avlyssning,t. ex. telefoner, bandspelare och interna kommu-nikationsanläggningar. Del ärenUgt kommitténs mening uppenbart alt bostadshavaren bör kunna använda dessaapparater för olika syften, även om han förstår att han därigenom lyssnar tiUeller spelar in vad gästerna säger. Etl förbud som riktar sig motbostadshavarens användning av avlyssnings- eller inspelningsapparater för allfå reda på vad som försiggår i bostaden måste på grund härav förses medåtskilliga undantag. Det torde vidare vara svårt att i förväg bedöma i vilkafaU användningen av apparaturen utgör en så allvarlig kränkning av gästernas integritetatl den måste förbjudas. Kommittén sätter i fråga om del är möjligl all geuttryck åt en sådan bedömning i lagtext med bibehållna krav på tydlighet ochkoncentration. Härtill lägger kommillén alt gäster och andra lillfälligabesökare på det hela taget inte kan anses ha elt lika beaktansvärt anspråk påskydd för sin personliga integritet, när de uppehåller sig i annans bostad, somden har som befinner sig i sin egen bostad. Kommillén anser därför altbostadshavares begagnande av teknisk apparatur till skada för gästers ochbesökares integritet bör lämnas utanför del straffbara områdei. Eventuellaålgärder kan i stället riktas mot det sätl på vilket bostadshavaren utnyttjarvad han får reda på om gästernas och besökarnas privatliv. Den andra lypsilualionen som kommittén lar upp ärförhållandel mellan bostadshavaren och med honom samboende personer. Kommiuénanser all den bedömning som den kommit fram lill belräffande gäster ochbesökare inle kan upprälthållas när det gäller en samboendes anspråk på skyddför sin integritet gentemot åtgärder från annan samboendes sida. Det kan varafråga om familjemedlemmar och andra som lever i etl familjeliknande förhållandeeller inneboende eller anställda. För alla dessa torde del enligt kommitlénsmening vara angelägel all de får elt fullständigt skydd mot att andra personerolovligen skaffar sig kännedom om deras privatUv, när de uppehåUer sig i sinbostad. Fnklast låter sig detta genomföras, om en bostad kan anses uppdeladmellan de samboende vilket är fallet exempelvis när en inneboende hyr ell rumeller när en anställd disponerar etl egel rum i bostaden. Den inneboende ellerden anställde åtnjuter i sådana fall hemfridsskydd mol intrång frånbostadshavarens sida. Gestaltar sig förhållandel på detla sätt, möter enliglkommittén inte några nämnvärda betänkligheter mol all förbjuda bostadshavarenall medelst leknisk apparatur avlyssna eller spela in vad som försiggår i dendel av bostaden som den inneboende eller anstäUde disponerar. Villbostadshavaren använda sådan apparatur, får han inhämta tillstånd av deninneboende eller anställde. När det gäller förhållandel mellan familjemedlemmar ochandra med gemensam bostad är bedömningen enligt kommittén svårare. Sådanapersoner åtnjuter inle hemfridsskydd gentemot varandra. Kommittén anseremellertid inle all därav bör följa alt ifrågavarande personer bör kunnavarandra ovetande skaffa sig kunskap om varandras privatliv. En make börexempelvis när han är bortrest inte få använda avlyssningsapparaler för allskaffa sig kännedom om vad den andra maken gör i bostaden. Överhuvud taget synes det enligl kommittén klart atl i egentlig mening doltspionerande på medboende inte bör få förekomma. Vad beiräffar del öppnaanvändandet av nu akluella apparater lorde i de flesta faU omständigheternavara sådana atl de medboende får anses ha samtyckt till åtgärden eUeråtminstone att den som begagnar apparaten har fog för att ulgå från altsamtycke föreligger. En egentlig konflikt meUan samboende torde enligtkommittén uppstå försl när en av de samboende under åberopande avintegriletsskäl vill förbjuda en medboende all använda en befinllig apparat ochden senare inte finner förbudet rimligt eller av andra skäl inte vill foga sigdärefter. Sådana konfiikler går knappast alt lösa på straffrällslig väg. Detkan emellertid inte uteslutas atl del i undantagsfall kan föreligga elt direktbehov av all konflikten skall kunna lösas rättsligt. Kommittén anser att frågani regel då bör avgöras på så sätt att etl av en samboende uttalat förbud motanvändande av avlyssnings- eller inspelningsapparat måste respekteras av denandre. Frågan om en gäst eller tillfällig besökare bör ha rättalt använda avlyssnings- eller inspelningsapparat i annans bostad, när hanuppehåller sig där, är enligt kommittén lättast alt bedöma, när avlyssningenavser dem som bor i bostaden. Om åtgärden sker ulan deras samtycke bör den varaförbjuden, efiersom den både kränker deras integritet och står i strid medderas dispositionsrätt över bostaden. Särskilda skäl torde inle heller finnasför alt en gäst skall tilläggas en sådan självständig rätt i förhållande lillandra gäster eller tillfälliga besökare som uppehåller sig i bostaden.Såtillvida bör alllså även deras integritet skyddas, faslän deras anspråk påskydd inle är lika stort som de boendes. En tveksam fråga är enligl kommittén om bostadshavaren börkunna tillåta en gäst eller annan som inle bor i bostaden all avlyssna ellerinspela vad andra gäster eller tillfälliga besökare yttrar i bostaden. Frånteoretisk synpunkt Ugger del närmast till hands atl besvara frågan nekande.Bostadshavaren kan inte anses ha dispositionsrätt över andra människorsintegritet. Endast om hans legitima behov av att kunna begagna de apparater somfinns i bostaden kommer i konfiiki med annans integritet, bör han från dennautgångspunkt kunna få kränka integriteten. En regel som inte tillmäterbostadshavarens samtycke slraffriande verkan åt den som begår gärningen, harenligl kommittén vidare den prakliska fördelen all bostadshavaren undgår altutsättas för påtryckningar att lämna samtycke. Kommittén anser emellertid allen sådan regel skulle orsaka en del laglekniska problem, särskilt i fråga om bostadshavarens ansvar för medverkan. Atl straffa gärningsmannenskulle vidare förefalla överraskande mol bakgrund av all kommillén som lidigareredovisats inte har funnit skäl all skydda gästers och lillfälliga besökaresintegritet mot bostadshavarens egna ålgärder. Del är under sådana förhållandenenligl kommittén enklare och klarare atl låla bostadshavarens samiycke befriaannan gärningsman från ansvar. Kommittén föreslår därför en regel av deltainnehåll. 5.3.2.2 Inlegriletsangrepp inifrån i andra utrymmen Del synes enligt kommUténs mening vara klart all personersom tillfälligt besöker utrymme som avses med bestämmelsen om olaga intrånginle bör vara berättigade all ulan lov använda avlyssnings- eUerinspelningsapparat, när de uppehåller sig i utrymmet. Vad kommillén harframhållit i fråga om gästers och tillfälliga besökares begagnande av tekniskanordning i annans bostad är sålunda lillämpUgl även på dem som tillfälligtbesöker affärslokaler, arbetsplatser och liknande utrymmen. Särskilda problemvållar däremot enligl kommillén frågan om räll för den som äger ellerdisponerar över utrymmet att använda sådana apparater. Ägaren kan anse sig ha behov av all användaavlyssningsapparalur för olika övervakningsändamål. Det kan vara fråga omövervakning i syfte atl uppdaga stölder. Det kan vidare gälla övervakning avanställdas sätt all ulföra sina uppgifier eller av tillverkningsprocesser. Idelta sammanhang bör även beakias anläggningar för intern kommunikation och s.k. personsökare. Sådan apparatur kan vara fullt legitim, men den kan ocksåanvändas lill mer eller mindre inlegrilelsfarliga gärningar. Övervakning av ellvaruhus i syfte alt ertappa tjuvar kan exempelvis göra det nödvändigt alllyssna till och spela in på band samtal mellan kunder eller mellan kunder ochanställda. Del är enligl kommittén i förhållande lill kunder och andratillfälliga besökare saml till anställda som användningen avavlyssningsapparaler kan vålla skada. Enligl kommitténs mening kan kunders och andra tillfälligabesökares iniresse av skydd för sin integritet, när de vistas inom affärslokalereller andra utrymmen som avses med beslämmelsen om olaga intrång, i regel inteanses särskilt framträdande. Behovel av övervakning kan däremot varabeaktansvärt. Den som disponerar över utrymmet i fråga eller handlar med dennessamtycke bör därför enligt kommillén ha rätt all använda avlyssnings- ellerinspelningsapparalur, även om han därigenom kränker kunders eller andralillfälliga besökares integritet. Vissa begränsningar i denna räll bör däremoigöras av hänsyn lill den anställda personalens anspråk på inlegriietsskydd, närpersonalen är på sin arbetsplats. Kommittén uttalar i delta sammanhang atl den ståndpunktsom kommittén sålunda har intagit i fråga om skyddet för tillfälliga besökare i vissa fall kan innebära en brist i del inlegritelsskyddsom lämpligen bör finnas. Särskilt kan delta vara faUel i fråga omrestauranger, konferenssalar och liknande ställen, som lokalhavare släUer lillbetalande gästers förfogande. Gästerna kan ha slorl intresse av att varaskyddade mot varje form av avlyssning, efiersom jusl inom dessa utrymmen oftaförekommer förtroliga eller hemliga samtal. Del är enligl kommUlén ocksåtänkbart all det på avtal grundade rättsförhållandet mellan lokalhavaren ochgästerna kan anses innebära, alt lokalhavaren inle får avlyssna eUer göraupptagningar av vad gästerna yttrar. Det kan då bli fråga om avtalsbrott, omhan likväl använder avlyssnings- eller inspelningsapparatur. Med hänsyn tillatt kontraktsrättens sankiioner häremol kan vara osäkra, finns del likväl vissaskäl som talar för en kriminalisering av förfarandel. Enligt kommittén har docknågot behov av ell sådani siraffsanklionerat förbud inle visal sig. En särregelför restauranger och konferenslokaler har inle heller sin plals i en lagstiftningsom avser alt generellt skydda den personliga integriteten. Kommittén föreslårdärför inte någon sådan särregel. 5.3.2.3 Förhållandet mellan arbetsgivare och anställda ÅtskUliga av de affärslokaler och andra utrymmen som avsesmed beslämmelsen om olaga intrång är arbetsplatser inom vilka anställdauppehåller sig. Det är enUgl kommittén uppenbart, all de anslälldas integritetkan kränkas genom användning av teknisk apparatur som kan begagnas föravlyssning och inspelning. Den ständiga risken för inlegrilelskränkning kanupplevas som myckel besvärande. De ansläUdas anspråk på skydd för sinintegritet måste därför genereUt sett anses vara betydande, efiersom detillbringar en sä slor del av sin lid på arbetsplatsen. Regeln all den somförfogar över utrymmet äger använda avlyssnings- och inspelningsapparatur måstelill följd härav enligt kommilléns mening begränsas, så alt de anställdasanspråk på inlegriietsskydd kan beakias. Enligl kommilléns mening är delemellerlid synnerligen angeläget att lagsiiftningen ger utrymme förtillvaratagande såväl av arbetsgivarens behov av apparaturen som av deanslälldas anspråk på inlegriietsskydd. Vid denna avvägning bör i och för siginte någon vikt läggas vid det förhållandet att arbetsplatsen är arbetsgivarensegendom eller förbehållen hans dispositionsrätt.