prop · FZ03160 · 1975-12-31 00:00:00 — har i sitt förslag behållit kravet att de särskildasekretessbestämmelserna skall noga angivas i en särskild lag. Kommittén hardock föreslagit det tillägget att regeringen i den särskilda lagen skall fåbemyndigas alt för viss regel i lagen inskränka tillämpligheten till viss ellervissa statliga myndigheter eller till handlingar i vissa ärenden. Som skälhärför anför att man inte har funnit del ändamålsenligt att fullt ulavskaffa det nu rådande bruket att ge kompletterande sekretessföreskrifter iregeringsförfailningar, sekretesskungörelser. Fråganvilken instans som skall besluta om sekretessregler m. m. har jag berört i denallmänna motiveringen (avsnitt 7.2). Som där närmare har utvecklats anser jagalt de materiella sekretessreglerna, vilka även i princip skallbeslutas av , skall ha sin plats i en särskild lag, en lag somersätter nuvarande sekretesslag. 1 speciella undanlagsfall, t. ex. diir inlebara allmänhetens utan även andra myndigheters rätt au la del av allmännahandlingar av visst slag måste regleras ganska utförligt, bör sekretessreglerfå införas i annan lag än den särskilda lagen, om den senare innehåller enhänvisning lill den andra lagen. I enlighel med det sagda har lagtexten i 2 ijandra stycket första meningen formulerats så, alt begränsning av rätten all tadel av allmänna handlingar skall angivas noga i beslämmelse i en särskild lageller, om så i vissl fall befinnes lämpligare, i annan lag vartill densärskilda lagen hänvisar, allmänna motiveringen har jag vidare förordat att grundlagen tillåterriksdagen all i viss utsträckning överlåta ål regeringen all meddela föreskrifterav den typ som återfinns i sekretesskungörelserna. Ett sådani bemyndigandefrån , vilket skall vara inlaget i resp. materiella lagbestämmelse omsekretess, bör innebära en befogenhet för regeringen all beslula endastföreskriflersom till sin typstår verkställighetsföreskrifterna niira. Gränsernaför sekretessen i ett visst fall bör alltså i allt väsentligt finnas angivnaredan i lagbestämmelsen och endast i något hänseende kunna fyllas ul genomförordning. 1 2 tj andra stycket andra meningen har i enlighel hiirmedföreskrivits att regeringen efter bemyndigande i bestämmelse, inlagen i densärskilda lagen eller i lag vartill denna lag hänvisar, får genom förordningmeddela närmare föreskrifter om bestämmelsens tillämplighet. Den föreslagnabestämmelsen öppnar möjlighet för regeringen att t, ex, beiräffande en regelsom den i 21 ij LAH, där de huvudsakliga förutsättningarna för sekretess angesi lag, bestämma vid vilka myndigheter den skall tillämpas. På motsvarande säukan ibland andra kompletterande föreskrifter lämpligen bestämmas avregeringen. Den föreslagna regeln möjliggör också alt , om della ärmera ändamålsenligt, bemyndigar regeringen att inskränka tillämpningsområdetför en i övrigt närmare beskriven regel i sekretesslagen. Denföreslagna delegationsregeln ger sålunda möjlighet för all bemyndigaregeringen au beslula kompletterande föreskrifter till bestämmelser i lag omsekretess, oavsell om föreskrifterna formellt kan sägas utlösa 1975/76:160 113 sekretesseller inskränka en redan rådande, I båda fallen gäller all del är riksdagensom, i den materiella sekreiessbeslämmelsen i lag vari bemyndigandet ges,lägger fast de viktigaste villkoren för sekretess. Regeringen får ibemyndigandet bara tilläggas befogenhet alt kompleitera lagregeln i någolavseende, 1, ex, besiämma inom vilken myndighei regeln skall vara tillämplig,vilka ärenden den skall gälla eller hur lång sekreiessliden skall vara. 1gällande sekretesslag uppställs i fiera beslämmelser som villkor förui-lämnande av en annars hemlig handling alt en viss myndighei ger silltillstånd lill ullämnandei, Enligl t, ex, 35 ij SekrL gäller f n, all vissahandlingar som har lillkommil för all begagnas vid kolleklivavialsförhandling,där myndighei är part, får ullämnas innan har gått från handlingensdatum, endasl om ger tillstånd lill utlämnande. Motsvarandereglering, dvs, all myndighels lillslånd krävs för all få ta del av en visshandling, finns bl. a. även i 5 ij första stycket, 6 och 33 tjij SekrL. EnligtOSK är de angivna reglerna i SekrL egentligen grundlagssiridiga, eftersomföruisäitningarna för sekretess inte är noga angivna i lagen, har iförslagel lill LAH, låt vara i mindre omfallning än i sekretesslagen, behållitmotsvarigheter lill de angivna reglerna och har därför i grundlags-kapitlet (9tj andra styckei) infört en regel, enligt vilken del är tillåtet förlagstiftaren att i den särskilda sekretesslagen uppställa såsom villkor förutlämnande av hemlig handling att tillstånd ges av en viss myndighet. Föregen del har jag som framgår av avsnittet 7.2 i den allmänna motiveringenfunnit att tekniken att uppställa tillstånd från viss myndighei som villkor förutlämnande av en annars hemlig handling i princip är betänklig, eftersom denöppnar möjlighet att överlåta åt viss myndighei att genom rent skönsmässigabedömningar besiämma handlingsoffentlighetens omfattning på vissl område, 1departementsförslagel har därför någon motsvarighet lill OSK:s förslag intetagits upp. För vissa särpräglade fall kan emellertid, som jag också har nämnttidigare, konstruktionen med särskill tillstånd för utlämnande varaändamålsenlig. 1 dessa fall bör dock endasl eller regeringen kunnavara tillståndsgivande myndighet, Ienlighet härmed ges i iredje styckei möjlighet att utforma en sekretessbestämmelsei den särskilda lagen eller i annan lag som denna hänvisar till på det sättetatt utlämnandet av en viss handling görs beroende av att ellerregeringen ger sitt tillstånd. Redan praktiska skäl talar, som jag har nämnt iden allmänna motiveringen, för all denna undan-lagsmöjlighei kommer att ulnyltiassällan i lagstiftningen, Iiredje slycket medges sålunda au en sekretessbestämmelse utformas på ell visslsäu. Det ger däremot inle befogenhet för t.ex, regeringen au ge dispens vidtillämpningen av sekretessregler i allmänhet. 8 Riksda.ven 1976. Prop.1975/76:160 114 fogenhettillkommer enligl sekreiesslagen f n, - förulom regeringen - i vissa ärendenäven och andra beslutande församlingar och denna befogenhet har inteansetts kräva uttryckligt stöd i TF. Jag anser sålunda att en liknandedispensregel bör kunna tas upp i den lag som skall ersätta sekretesslagen utanatt detta särskill anges i TF. 1denna paragraf definieras begreppel allmän handling. Därvid ges särskildabeslämmelser i fråga om lekniska upplagningar. Beiräffande dessa beslämmelserhänvisas i första hand lill den allmänna motiveringen, avsnillen 6 och 7,3. Offentlighetsprincipenenligt TF är knuten lill begreppet "allmän handling", Begreppelhandling definieras inle i TF, Del torde åsyfta dokument av alla slag, Enligl 2kap, 2 tj andra slyckel TF skall vad som i kapitlet sägs om handling avse ävenkarta, ritning eller bild, Enligl en föreskrift som lades till andra styckeigenom beslut skall kapitlets bestämmelser om handling tillämpasockså på upptagning för automatisk databehandling eller annan upptagning somkan läsas eller avlyssnas endasl med lekniskt hjälpmedel. Enhandling är enligt 2 ij första styckei TF allmän om den förvaras hos Stats-eller kommunalmyndighet, vare sig den har inkommit till myndigheten ellerblivit upprättad där. Avgörande för en handlings karaktär av allmän är alltsåinte om dess innehåll rör allmänna angelägenheter. 1 2 tj tredje stycket ges enkompletterande bestämmelse om tekniska upptagningar. I stycket sägs att sådanupptagning skall anses förvarad hos myndighet även i fall då den har kommii intill eller upprättats hos annan än myndighet, förutsatt att del är myndigheisom förfogar över upptagningen, Enligt3 ij första stycket i OSK:s förslag lill grundlagskapiiel skall med allmänhandling förslås hos myndighet förvarad framställning i skrift eller bild samtupplagning, som kan läsas eller avlyssnas endast med lekniskt hjälpmedel, sedanhandlingen har inkommil lill eller upprättats hos myndigheten, 1 andra stycketupptas den tidigare behandlade bestämmelsen om när ADB-upptagning skall ansesförvarad hos myndighet. Bestämmelsen anknyter till myndighetens rätt attförfoga över upptagningen. Isin kommentar till 3 ij uttalar att begreppet handling inte definieras ilagtexten. En naturlig definition är dock enligl utredningen att handling Prop.1975/76:160 115 ären fysisk företeelse, som ar bärare av i viss form fixerad information. OSKpåpekar att karta och ritning, som f n, nämns särskill i lagtexten, innefattasi orden "framställning i skrift eller bild", likaså mikrofiche (enform av mikrofilm). Regeringsrälienlar upp frågan om vilka slag av informaiion som bör omfattas av offentlighets-och sekretesslagstiftningen och nämner därvid au tankar i olika sammanhang harframförts om att all informaiion såväl muntlig som skriftlig skulle om-fallasav denna lagstiftning. Med en sådan utvidgning skulle, fonsäller regeringsrätten,t.ex. tyslnadspliktsproblemen kunna lösas på ett naturligt sätt. Skillnadenmellan muntlig och skriftlig information är emellertid i praktiken stor.Lagstiftningen bör därför enl igt regeringsrätten även framgent begränsas till handlingar. Begreppet handling diskuteras av några remissinstanser. Regeringsrälienerinrar om alt begreppet handling i den föreslagna lagstiftningen brukas i enalldeles särskild belydelse som avviker från den som det har i vanligtspråkbruk där del betyder "dokument". Som framgår av definitionen i 3ij länkes "handling" vara dels varie föremål med en framställning iskrift eller bild som har främst informativt ändamål, oavsell arten av delmaterial varpå framställningen är anbragt, dels upplagning som för att läsaseller avlyssnas kräver särskilt tekniskl hjälpmedel. Framställningen kansålunda, fortsätier regeringsrätten, förekomma på papper, vilket torde vara detvanliga, men kan också finnas på i. ex. väv, trä eller metall, allt föruisailau framställningen är del huvudsakliga och icke del använda materialet. Frånrena konstverk avgränsas handlingarna genom att deras huvudsyfte är altförmedla information eller meningsintryck och ej rent estetiska intryck. Sammadistinktion torde d göras beträffande upplagningar. Tonband ochgrammofonskivor, vilkas huvudsakliga ändamål är au förmedla ett konstnärligtbudskap och icke information eller liknande blir ej all anse som handling ochfaller uianför förevarande lagstiftning. Enligl regeringsrätten bör de gränsdragningsproblemsom föreligger härvidlag inte vara mera svårlösta än andra sådana problem, JO erinrar om allbegreppet handling inte är definierat i gällande lagstiftning, dock alt i 2kap, 2 tj TF förklaras alt vad som sägs om handling även skall avse kana,ritning eller bild. JO återger härefter OSK:s siåndpunki all en naturiigdefinition av begreppel är att del är en fysisk företeelse som är bärare av iviss form fixerad information. JO förklarar all han själv brukar åberopa deninternationella definition av dokument som går ul på att dokument är variefysiskt medium som är bärare av information. 1975/76:160 116 föreslårnu en definition som vänder upp och ner på del hillilis tillämpadebeiraklelsesällel. Med handling skall enligl OSK:s förslag i första rummetförstås en framställning i skrift eller bild. Själva informationen har alltsåställts i fokus och det fysiska mediet som bär densamma nämns över huvud lagetinle. Budskapet blir mediet. Del ligger enligt JO myckel häri. Rent eiymologisklär en handling en föreieelse som handlar om något, blankt pappersark äringen handling. Del blir del försl genom att någoi skrivs eller tecknas därpå.Emellenid blir del. fortsälier JO, för tanken svårsmäll och rent praktisklfrämmande att se själva informationen som sådan som en handling. Det finns ingafritt svävande skrifter eller bilder ulan de fysiska medier som bär dem utgörtrots alll också konstitutiva delar i föreställningen om en handling. Ordetframställning synes ej heller JO särskilt väl vall med tanke på dessdubbelbetydelse (= ansökan, begäran etc), Informaiion är visseriigen ettfrämmande ord men det finns inte något bra svenskt ord som kan ersätta detta,JO vill därför förorda att ordei informaiion kommer lill användning i slällelför framställning. Vidare märks alt informaiion kan anbringas inte bara medelstskriviecken eller bild ulan också genom hålkortsslansning e.d.Sammanfattningsvis föreslär JO all handling definieras som "fysisktföremål med genom skrift, andra tecken eller bild anbragt informaiion". -JO framhåller vidare att med handling enligt OSK:s förslag ocksä skall förståsupptagning, som kan läsas eller avlyssnas endasl med tekniskl hjälpmedel.Härunder kommer tydligen all falla såväl på gram-mofonskriva, ljudband e, d.inspelad information som information på datamedium. Ordet upptagning är enliglJO inie någoi hell lyckai uttryck. Hellre borde väljas "på elektronisktmedium lagrad informaiion, som kan läsas eller avlyssnas endast med tekniskthjälpmedel". OcksåDAFA lar upp del i handlingsbegreppet ingående begreppel upplagning. DAFApåpekar all definierar begreppel upplagning för ADB som "uppgift somär lagrad å tekniskt medium eller som måste sammanställas från flera sådanamedia, om det fordras för alt den skall kunna uppfattas av människan".OSK har, fortsälier DAFA, i och med denna definition föredragit del abstraktabegreppel "uppgift" framför del konkreia "handling". Medan"handling" i de fiesia fall lorde vara klan och lydligi avgränsat ärdock fråga om inle avgränsningen av vad som skall anses som en"uppgift" (= "handling") kan vålla bekymmer. Alt en uppgiftom vem som bor på viss angiven adress är en "uppgift" i grundlagensmening är väl klart, men är uppgift om vilken som bor i ell kvarter eller kanskerent av i en stad au anse som en sådan "uppgift"? Vidare torde enliglDAFA gränsen mellan fiera "uppgifter", som ingår i en och sammadalabas, i vissa fall vara mycket svår aU dra. Eller annoriunda uttryckt, hurstark skall samhörigheten mellan olika uppgifter, lagrade på ell eller fleramedia, vara för all anses som "uppgift" i grundlagens mening? Dennaoklarhet kan, enligl DAFA:s mening, medföra svårigheter för en myndighei attavgöra omfattningen av vad som begärts utlämnat och som också skall utlämnas. Prop.1975/76:160 117 Länsstyrelseni tar upp frågan om begreppel handling avser varie exemplarav en handling, Enligl råder här en besvärande otydlighet som avOSK har överlagils från gällande ratt. Regeringsrättenpåpekar all beslämmelserna i paragrafen innebär alt de allmänna handlingarnaurskiljs inom kategorin handlingar. Huvudkriteriet iir att handlingen skallförvaras hos myndighei. Därmed uteslutes alla handlingar i enskild besinning.Men icke alla hos myndighei befintliga handlingar är allmänna. Deskall hauppnåli en viss färdigheisgrad föratt bli allmänna. Lagstiftningen har ickebehov av någon term för sådana "handlingar" hos myndighei som icke ärallmänna. Regeringsrätten förklarar all den icke har någon erinran mol dennalernnnologi i och för sig, som överensstämmer med den nuvarande, men påpekarall den förorsakar vissa praktiska svårigheler. Ordet handling användes sålundaav praktiska skäl ofta i lexlen när man uppenbarligen avser "allmän handling".Om man 1, ex. i den föreslagna grundlagsiexten jämför 5-8 ijtj, i vilka ordethandling uigör första eller andra (i 8 ij) ordet i paragrafen, är det lydligiall ordet i 5 och 6 ijij betyder "handling" i dess vida bemärkelsemedan ordel i 7 och 8 ijij belyder "allmän handling". När lermenhandling förekommer i 9 ij förslå slyckel i ultrycket "begäran all få lagadel av handling" måsle avses "handling" i vidare betydelse. Ävenfrågan om den handling som begäres är allmän handling eller ej skall nämligenavgöras i della förfarande, EnliglSvea hovrätt innebär den grundläggande regeln i förslå slyckel om begreppelallmän handling en förbältring i förhållande lill gällande regel. Hell undgåremellenid enligt hovrätten inte själv den krilik som med rätta riktas molden nuvarande bestämmelsen. En handling kan givelvis inte anses förvarad innanden vare sig inkommil till eller upprättats hos myndighelen, Svårighelen allfinna en språkligt och logiskt hell tillfredsställande avfattning sammanhängermed all sökl ansluta så nära som möjligt lill det nuvarande regelsystemet,Enligl hovrätten aren möjlig lösning alt inleda stadgandet med orden "Medallmän handling förslås, med de begränsningar som anges i 4-6 ijij, varie hosmyndighei förvarad" saml utesluta den avslutande bisatsen "sedan , ., myndighelen". Ocksåhovrätten över oeh berör den språkliga utformningen avbestämmelsen, Enligl hovrälien innebär omskrivningen i förhållande tillgällande lydelse inle någon förbällring. Ordel "alla" som kommitténhänger upp sig på i den nuvarande lexlen får enligl hovrätten sin förklaring avtidigare diskussion om offentlighetsprincipens utsträckning. Läsningen av dettaord befriar naturiigtvis inte någon från au ta del av övriga paragrafer ikapitlet. Den föreslagna texten gör, säger hovrälien vidare, med tanke på auhandling icke kan förvaras hos myndighei innan den antingen har kommii in diieller upprättals där, ett kryptiskt intryck. Hovrätten förklarar att denavstyrker ändringen ulan all dock göra någon invändning mol alt begreppelförfogande definieras, Länsslyrelseni påpekar all del för den tillämpande myn- Prop.1975/76:160 118 dighelenalltid är svårt all för allmänheten och berörd personal klargöra skillnadenmellan handling, allmän och enskild handling, offentlig handling och hemlighandling, arbetspapper och upprättad handling, Länsslyrelsen anser delemellertid lämpligasl all den nuvarande begreppsapparalen bibehålls irois är svårhanterlig och ibland känns onaturlig. Men de begrepp som användsmåsle användas konsekvent, Länsslyrelsen påpekar - i överensstämmelse med vadsom sägs i regeringsrättens ovan återgivna uttalande - att distinktionen mellanbegreppen handling och allmän handling inte är genomförd i grundlagsförslaget. OcksåÖB tar upp frågan om de svårigheter som sammanhänger med den användaterminologin, ÖB föreslår att första slyckel skall kompleiieras med en meningav följande innehåll: "Allmän handling är offentiig eller kan av myndigheihållas hemlig," Som grund för förslagel anför ÖB all delerfarenhetsmässigt råder en utbredd begreppsförvirring i dessa frågor bland detjänstemän som skall lillämpa den aktuella lagstiftningen. Somredan har nämnts under 6.5 ifrågasätter om inle stadgandet iandra stycket kan förenklas. Hovrätten föreslår följande lydelse:"Upptagning .,, myndighei, om myndighelen har befogenhet all överföraupptagningen till läsbar form". Härigenom skulle begreppel förfoga ulgå,liksom begreppen inkommen och uppräitad skulle ulgå ur första slycket enliglhovrättens förut framförda förslag. Del ligger enligl hovrätten en fördel i attså långt som möjligt undvika att införa begrepp av denna typ i dengrundläggande bestämmelsen. Avgörande för om hovrättens förslag på förevarandepunkt är antagban sägs främst vara hur man skall ställa sig tillbefogenhetsinskränkningar genom avtal. Enligl hovrättens under 6,5 återgivnamening är det föga tillfredsställande, att myndigheterna träffar avtal som tasöver av grundlagssiadgandel. Del borde vara möjligt att i annan ordning regleramyndigheiernas befogenheter härvidlag. I så fall torde också den av hovrättenföreslagna, förenklade lydelsen av förevarande paragrafs andra siycke kunnagodtas. Datainspektionenpåpekar au del enligl paragrafens första siycke, för au en handling - varmedförstås även ADB-upptagning - skall vara allmän, krävs all den är förvarad hosmyndighei men också att den inkommil lill eller upprättats hos myndigheten.Emellertid kan enligt andra stycket en upptagning anses förvarad hosmyndigheten utan att någonsin ha inkommil dil eller upprättats där, Myndighelenkan exempelvis ha uppdragit ål enskilt subjekt, t.ex. en privat servicebyrå,att göra och förvara upptagningen. Även om i della fall upptagningen enliglandra slyckel anses förvarad hos myndighelen lill följd av förfoganderätten, ärlikväl inte del senare ledet i första slyckel uppfyllt: upptagningen är ju inteinkommen till eller upprättad hos myndigheten. Prop.1975/76:160 119 Förden språkliga logikens skull borde därför enligl inspektionen i andra styckeiefter orden "anses förvarad hos" tillfogas "och inkommenlill". Alt detta problem uppmärksammats också av Juridiska fakuiwtcn vidStockholms universitet framgår av avsnitl 6,5. Riksrevisionsverketutlalar alt del inle av formuleringen i andra slyckel klart framgår vad somavses gälla i fråga om upptagnings offentlighet när några bestämmelser inte harmeddelats och upptagningen fakliski finns hos enskilt förelag. Enligl verketsmening bör presumtion för offenllighei i della fall föreligga såvida inle annatär avtalat. återger uttalandet i OSK:s moliviexl (s, 96och 97) all myndighet, om särskilda föreskrifter om befogenhet au överföraADB-upplagning till läsbar form saknas, skall anses förfoga över sådanupptagning om den faktiskt finns hos myndighelen, såvida denna inle på grund avavtal är förhindrad all överföra den till läsbar form, Enliglarbetsmarknadsstyrelsen bör lagtexten kompletteras med en föreskrift av dettainnehåll. Idenna del hänvisas i övrigi lill remissammanställningen i avsnitl 6.5. Somframgår av föregående paragrafer bör offentlighetsprincipen i TF liksomhittills gälla "allmänna handlingar". 1 3 ij anges vad som skallförstås med allmänna handlingar. Paragrafen kommer därigenom att beskriva ramenför offentlighetsprincipens tillämpning, Enliglmin mening främjas klarheten, om man i lagrummet försl definierar vad somskall förstås med handling och därefter anger när en handling skall anses allmän. EnligtOSK:s förslag förslås med handUng en framställning i skrift eller bild eller enteknisk upptagning. Förslaget innebär att de tekniska upptagningarna, som f n,inte uttryckligen betecknas som handlingar i TF, inordnas underhandlingsbegreppet. Som framgår av vad jag har yttrat i den allmännamotiveringen om den lagtekniska regleringen av ADB-upptagningar (avsnitt 7.3),ser jag detta som en fördel. Tekniken leder till att de tekniska upptagningarnafaller under begreppet handling också i andra kapitel i TF än i 2 kap. Denföreslagna definitionen av handling kritiseras i remissyttrandet från JO. JOframhåller i fråga om första ledet i beskrivningen all en legaldefinilion börutgå från att en handling är ett fysiskt medium som är bärare av information.Till detta vill jag göra den kommentaren all del är riktigt altoffentligheisregleringen i TF inte skall omfatta all slags information utanendast sådan som är bunden till föremål av något slag. Å andra sidan är detväsentliga i offentlighetsgrundsaisen allmänhetens lillgång till självainformationen i myndigheternas besittning. Informationsbärarna som sådana är avunderordnat intresse. Jag har i den allmänna motiveringen förordat endefinition av begreppet upptagning som tar sikte på informationsinne- 1975/76:160 120 hållel.Jag anser all i konsekvens härmed beskrivningen i TF av objektet föroffenllighelsregleringen också i övrigi bör skjuta informationen i förgrunden,objekt skulle jag i allmänna ordalag vilja beskriva som information somär fixerad på något medium. Med hänsyn till det anförda ansluterjag mig i alltväsentligt lill OSK:s förslagom hurbegrepiiei handling bör anges i TF, Definitionenav handlingarsom nämnts uppdelad i ivå led: framsiiillning i skrift eller bildoch teknisk upplagning. Del förslå ledei omfallar ira-dilionella handlingar.Som regeringsrälien framhåller kan framställningen emellertid förekomma påannal än papper, l, ex. på väv, trä eller metall, föruisail au framsiällningenoch inle maierialei ar del huvudsakliga. Till framslällning i skrift eller bildär att räkna framställning som kan uppfattas med ögal ulan tekniska hjälpmedel.Krävs normalt tekniskt hjälpmedel för all informationen skall kunna förslås,har man däremot all göra med en leknisk upplagning. Enligl denna definition äralliså mikrofiche en form av leknisk upptagning. Delekniska upptagningarna definieras både i OSK.s förslag och i gällande rält somupptagningar som kan "läsas eller avlyssnas" endast med teknisklhjälpmedel.