prop · FY0366 · 1975-12-31 00:00:00 — Tillgångentill företagshälsovård kan förväntas inverka positivt på arbetsmiljöförhåUandena.Av totalt 71 802 registrerade arbetsställen i har endast en mindre del tUlgångtUl företagshälsovård. Arbe tarskyddsstyrelsens företagshälsovårdsdelegationredovisar i en 1974 publicerad skrift följande uppgifter om antaletföretagsläkare. Antal företagsläkare anställda med minst 20 tim./vecka (hel-eller deltid). O 500 anställda) Statiiga verk Läkarna (1974 sid. 12), Enannan bidragande faktor till arbetsmUjöförhållandena i de mindre företagen ärderas ekonomiska förhåUanden. De tas upp till närmare behandling i detföljande. Enomständighet som ibland försvårar förbättringen av arbetsmUjön i de mindreföretagen är att viss apparatur som behövs för att förbättra miljön (t. ex.vissa luftfilter), endast saluförs i vissa storlekar, vilket medför enöverinvestering för de mindre företagen. Det krävs således en vissminimistorlek på företaget för att en anläggning skall kunna utnyttjas fuUt ut. Flertaletstudier av arbetsmiljöförhåUanden tycks inte ge underlag för att hävda attstorleksfaktorn är någon viktig variabel. ArbetsmiljöförhåUandena tycks snararebestämmas av branschtUlhörighet och typ av produktion. Branschindelning skullesåledes vara en mer fmktbar grund för diskussionen av arbetsmiljöförhåUandenaän företagsstorleken. Detta gäller i första hand de fysiska mUjöfaktorema. 1975: 66 64 klimat,kontakter mellan anslällda på olika nivåer, närhet till beslutsfattarna m. fl.faktorer som kan sägas vara av vikt för den psykiska och sociala arbetsmUjön ärdet större anledning att anta att företagsstorleken är en betydelsefullförklaringsfaktor. 7.2Lönsamhet och finansiell ställning Idiskussionerna om arbetsmUjöproblemen framhålls de ekonomiska förhållandena somen orsak tUl brister, utebUvna åtgärder etc. Speciellt har de små ochmedelstora företagens ekonomiska problem framhållits. Även i den aUmännadebatten om företagens villkor har bekymrade röster höjts beträffande dåliglönsamhet och låg självfinansieringsgrad i de mindre företagen. Flerametodproblem föreligger när de ekonomiska förhåUandena i de mindre företagenskall beskrivas och analyseras. Små företag har ofta en betydligt enklareredovisning än större företag. Ägaren/företagsledarens personliga löneuttagspelar ofta en roll i de små företagen som inte har någon motsvarighet i störreföretag. TUlgängligaupplysningar ger inte underlag för påståendet att mindre företag i allmänhethar dålig lönsamhet. Utredningar som bygger på uppgifter om enskUda företagunder tyder på att den genomsnittliga lönsamheten är dålig,ibland mycket dålig i företag med 550 anställda. FramföraUt gäUer detta företag i storleksordningen 520. I nästa grupp 51100anställda uppvisas däremot en god lönsamhet, i genomsnitt bättre än i destörre och de verkUgt stora företagen. Nästa stor-leksgmpp 101500 återuppvisar en sämre lönsamhet. Situationen är sedan bättre i företag med över 500anställda. Förutom denna variation i genomsnittlig lönsamhet skall understrykasatt variationerna inom varje grupp är större bland de mindre företagen än blandde större. Således kan även i den "lönsammaste" gmppen 50100anställda många problemföretag återfinnas och andelen nedläggningar, konkurseretc. kan vara väl så stor som i andra storleksgrupper. Vadgäller finansieringen är förhåUandena snarlika. Företag i stor-leksgmppen 2150anställda uppvisar den högsta ekonomiska tillväxttakten och som följd häravlägre likviditets- och soliditetstal. I övrigt framkommer inga markanta skUlnadermellan de storleksgrupperna. Andelen eget kapital är i genomsnitt något lägrebland de mindre företagen än bland de större men även här återfinns en störrespridning bland de mindre företagen. Man kan bland de små företagen återfinnaexempel på företag som helt finansierar sin verksamhet och expansion med egnamedel medan andra har en onormalt hög andel främmande kapital. Prop.1975: 66 65 Likviditet och soliditet bland 176 industriförelag i , Katrineholmoch /A-regioner. Eget kap./tot. Anm.:Likv 1 = likvida tillgångar exkl. färdigvarulager/kortfristiga skulder Likv 2 =likvida tillgångar inkl. färdigvarulager/kortfristiga skulder Källa:Gläder, M. i Småföretagens ställning i svensk industri, (statens industriverk1974). Sammanfattningsviskan sägas att lönsamhets- och finansieringsförhållandena inte i någon högregrad följer storleksordningen. Variationer i dessa avseenden följer i högregrad konjunkturutvecklingen och utvecklingen i olika branscher. Generellt tycksdock gälla att spridningen inom varje storleksgmpp är större vad gäller demindre företagen, medan större företag uppvisar större homogenitet. Utgångspunkter.Utredningen hänför till arbetsmiljöområdet, förutom traditionellt arbetarskyddäven faktorer i övrigt som har betydelse för människan i arbetet. Ett sådantsynsätt överensstämmer med vad som allmänt tillämpas. Det innebär vid sidan av de fysiska miljöfaktorerna som buller, temperatur, drag,luftföroreningar m.m. har att beakta de psykosociala aspekterna av arbetet.Viktiga faktorer som påverkar arbetsmiljön är exempelvis arbetets organisation,formerna för béslutfattande och löneform. /princip varje företag har från denna utgångspunkt mer eller mindre akutaarbetsmiljöproblem. som vissa problem löses kommer nya problem ochbehov ständigt tUl, som följd av ny kunskap eller genom att anspråken på arbetsmUjönhöjs. För det rent teoretiska fallet att alla arbetsplatser skulle förändras för att fylla dagens krav genom olika tUläggsåtgärdertill den existerande produktionsapparaten skulle detta medföra avsevärdakostnader. Tillgängliga uppgifter tyder på att det rör sig om tiotalsmiljarder kronor. Att angripa problem utifrån dessa perspektiv har inte varitutredningens uppgift. Utredningen delar helt den grundläggande bedömning som arbetsmUjöutredningengjort nämligen att kostnaderna för att förbättra arbetsmiljön måste ses som endel av produktiohskostnadema och sålunda ingå i varje företags normalainvesterings- och driftkostnader. 5 1975.1 saml Nr 66 Prop.1975: 66 66 Arbetsmiljönförändras vid investeringar. Allmänt sett finns det anledning understryka, attde mest konstruktiva insatserna för att förbättra arbetsmiljön normalt görs isamband med större investeringar i ett företag. Som närmare redovisas i bUaga Csvarar samhället genom sitt stöd i en rad former till investeringar i mindreoch medelstora företag för mycket betydande insatser för att förbättra arbetsmUjön. Fråganuppkommer emellertid om det i samband med investeringsbeslut behövs regler somgaranterar att erforderlig hänsyn tas till arbetsmiljökraven. .Arbetarskyddslagenföreskriver redan nu att skyddskommittén i ett företag skall delta i planeringav nya eller ändrade arbetslokaler, anordningar och arbetsmetoder och attarbetsgivaren är skyldig att lämna den information som skyddsombuden behöverför sin verksamhet. Av detta följer att investeringsärenden skall beredas isamverkan med skyddsombud och skyddskommitté vid företaget. Vad gällerinvesteringar som kräver byggnadslov finns en garanti för att sådant samrådkommer tUl stånd. Byggnadsstadgan föreskriver att byggnadslovsärenden som avserarbetslokaler skaU underställas yrkesinspektionen för yttrande. Inspektionenskall i samband därmed kontrollera huruvida de anställda genom skyddsombud,skyddskommitté eUer på annat sätt haft tillfälle att ta ställning tiU byggnadsplanema. Kontrollen av attpersonalens företrädare i skyddsfrågor genomgående kommer tUl tals vidinvesteringar som inte kräver byggnadslov är ej lika stark. Utredningen harfunnit anledning att överväga humvida särskilda garantier bör skapas för att arbetsnuljösynpunkternablir be aktade i samband med att statligt finansieringsstöd som är en del avsamhällets sysselsältningsskapande åtgärder lämnas tUl företag. Förslag.Utredningen föreslår att vid statligt kreditstöd i form av hantverks- och industrUån,eller lånegaranti samt vid lokaliseringsstöd läneansökan skall vara försedd medpåskrift av skyddskommitté eUer skyddsombud av vilken framgår att dessa/denna berettstUlfaUe att ta del av låneansökan. Det bör åligga låne- eUer garantibeviljandemyndighet att kontrollera att sådan påskrift återfinns i ansökan. Utredningenhar i enlighet med sina direktiv övervägt om det är möjUgt att inom de totalabehoven av arbetsmiljöåtgärder göra någon avgränsning som kan läggas tUl gmnd fÖrett stödsystem. Utredningen diskuterar därför i det följande på grundval avöverväganden som redovisas tidigare i betänkandet om det är möjligt attskilja ut vissa arbetsmiljöproblem, vissa mUjöfaktorer, vissa typer av åtgärdereller om det går att basera stöd på branschtillhörighet, företagsstorlek o. dyl. Stödavseende v is st miljöproblem. Ett exempel pä stöd som avser vissa mUjöproblemär de statsbidrag som kan 1975: 66 67 utgåtill åtgärder som avser att förbättra den yttre miljön kring industrier. Detär emellertid inte möjligt att direkt tUlämpa ett sådant bidragssystem tillatt gälla även arbetsmUjön. Stödet tUl den yttre mUjön avser endast någraavgränsade fysiska mUjöfaktorer nämligen buller samt föroreningar i luft ochvatten. Dessa utsläpp tUl omgivningen kan i regel lätt lokaliseras och de erforderUgaåtgärderna fastställas. De åtgärder som kan bli föremål för bidrag är normaltolika typer av reningsutrustning som har karaktär av tilläggsutrustning sominte inverkar på företagets produktion. Åtgärdema för att förbättraarbetsmiljön är däremot ofta av den karaktären att de innebärförändringar i produktionsförhållandena. StödettUl åtgärder för att förbättra den yttre miljön påverkar normalt inte hellerföretagets produktionsförutsättningar och konkurrens-förhåUandena mellanföretagen. Detta är emellertid inte sällan fallet vad gäUer åtgärder för attförbättra arbetsmUjön. Då avsikten är att inte påverka företagens konkurrensförhåUandenär därför frågan om stöd till åtgärder som avser att förbättra arbetsmiljönbetydligt svårare att lösa än stödet tUl den yttre mUjön. Ävennär det gäller sekundära effekter skUjer sig åtgärder för att förbättra denyttre miljön från åtgärder för att förbättra arbetsmiljön. Åtgärder för attförbättra arbetsmUjön medför naturligt nog ofta lägre personalfrånvaro, lägrepersonalomsättning och bättre trivsel bland personalen. Sänktpersonalomsättning och minskad frånvaro medför sänkta kostnader för företaget,och ökad trivsel och ökat välbefinnande för personalen, vilket kan förväntaspåverka det ekonomiska resultatet gynnsamt även om sambanden inte är enkla ochentydiga. Förbättring av den yttre miljön är i regel att betrakta som en renkostnad för ett företag. Förbättringar i arbetsmUjön medför däremot ofta besparingarsom i många fall kan väga upp kostnaderna. Ävenfrån en annan synpunkt är paraUellen mellan stödet till förbättring av denyttre mUjön och kravet på motsvarande stöd tUl arbetsmiljöförbättringarmissvisande. Flertalet arbetsmiljöproblem har varit kända länge ocharbetarskyddslagen (av ) innehåUer allmänna föreskrifter av tvingandenatur om förebyggande av ohälsa och olycksfall. Även om det tidigarearbetarskyddsbegreppet nu vidgats tiU ett arbetsmiljöbegrepp och fler aspekterdärmed räknas in i kravet på god arbetsmiljö, är det i princip inte fråga omnågra nya krav. När det däremot gäller kraven på den yttre mUjön handlar det tUlstor del om nya krav som rests. ansågs det vara naturligt att industrinfick släppa ut föroreningar i luft och vatten tiU stor del utan någrarestriktioner. Många företag kunde vid uppbyggnaden inte rimUgen räkna med dekrav som ställs vad gäller rening av utsläpp från industrier. I detläget ansågs det rimligt att , i samband med att en 1975: 66 68 tvmgandelagstiftning trädde i kraft, lämna statliga .bidrag till äldre företag för attdessa skuUe få möjlighet att anpassa sig till de nya kraven. Någon motsvarandeprincipiellt ny situation föreligger inte vad gäller arbetsmUjökraven. Utredningenhar således inte funnit det möjligt att avgränsa ett stöd tiU arbetsmiljön påmotsvarande sätt som skett i fråga om stöd till den yttre miljön. Stödtill arbetsmiljön inom viss bransch. Som framgår av utredningens kapitel 3 harfrågan om stod till arbetsmiljöinsatser inom viss bransch redan tidigareaktualiserats. Branschtillhörighet framstår för utredningen som en meningsfullinlednmgsgrund i arbetsmiljösammanhang. Inom en bransch är företagens problemofta likartade i frågor om en rad faktorer som bestämmer arbetsmiljön såsomproduktionsteknik, material, maskmer, verktyg och organisation. Arbetsmiljöförhållandenahänger som tidigare påpekats nära samman med företagens ekonomiska förhåUanden,vUka i hög grad hör samman med branschtillhörighet. Företag i branscher meddålig lönsamhet tvingas att göra avkall på de åtgärder som skullekunna förbättra arbetsmiljön. Bransch som utgör problem ur näringspolitisksynvinkel och av detta skäl blir föremål för statlig branschutredning, ärnormalt också en bransch som har problem med arbetsmiljön. Förslag.Redan nu tas normalt arbetsmiljöfrågorna upp till behandling då problem ochframtidsutsikter i en bransch utreds. Stimulansutredningenföreslår att i samband härmed även frägan om stöd till arbetsmiljöinsatser ibranschen regelmässigt övervägs. Stödavseende viss arbetsmiljöfaktor. Tanken att begränsa ett stöd förarbetsmiljöförbättringar till viss arbetsmUjöfaktor (exempelvis buUer, kemiskahälsorisker) har utredningen funnit mindre tiUtalande. Fömtom tidigare angivnaskäl skaU här tillfogas att ett betraktelsesätt där varje mUjöfaktor behandlasför sig trots deras inbördes nära sammanhang står i strid med den aktuellautvecklingen på arbetsmUjöområdet. Det tidigare angreppssättet att koncentrerasig på en mUjöfaktor i taget ersätts nu i aUt större omfattning av försök attangripa flera faktorer paraUeUt, I många faU är det just förekomsten av flera arbetsmUjöproblemsom förekommer som det är särskilt angeläget att komma tiU rättamed. Som närmare redovisats i kap, 7 föreUgger detinga enkla samband mellan företagsstorlek och arbetsmUjöproblemens omfattning.Arbetsmiljöproblemen varierar kraftigt i omfattning såväl bland de storaföretagen som bland de små. Det är ofta lättare att finna branschmässigasamband i fråga 1975: 66 69 omarbetsmiljöproblemens omfattning än att finna företagsspecifika samband. Emellertidfinns det enligt utredningens mening motiv för att särskilt inrikta etteventuellt stöd till mindre och medelstora förelag utifrån andrautgångspunkter. Genomlag om avsättning till arbetsmUjöfond (SFS 1974: 325) har beslutat omavsättning av av de vinster företagen taxeras tUl fonder somspeciellt skall användas för alt förbättra arbetsmiljön. Därmed står särskUdaresurser tiU förfogande för arbetsmiljö-åtgärder i de slörre, vinstgivandeföretagen. Utredningenhar i det föregående i första hand resonerat utifrån de behov av främst fysiskaarbetsmUjöinsatser som föreligger inom industrin. Motsvarandearbetsmiljöproblem finns emellertid rikt företrädda också inom t. ex. transportsektom,lagerhanteringen, handeln och installationsbranschen. Även inom service- ochtjänsteområdena finns mycket stora även fysiska arbetsmiljöproblem som rörljus, luft, buller och belastningar. Det finns därför inte motiv att avgränsaett stöd tUl att avse enbart industrin. Även företag inom andra näringssektorerbör kunna komma ifråga. Pådet kommunala området återfinns en rad industriliknande verksamheter, främstreparationer och underhäll samt anläggnings- och byggnadsverksamhet, vUkafinansieras över den kommunala budgeten och där behov av insatser kontinuerligtkan komma upp. På området för tjänsteproduktion kan på motsvarande sätt aktuaUserasicke förutsedda arbetsmiljöproblem som kräver åtgärder under löpande budgetår.I ett par fall har t. ex. skyddsombud på det kommunala området stoppat pågåendearbete under hänvisning tiU akuta arbetsmiljörisker. I andra fall harmotsvarande problem aktualiserats utan att det lett tiU avbrott i pågående arbete.I normalfallen kan nödvändiga åtgärder komma tUl stånd inom ramen för tiUgängUgamedel eUer genom att medel finns avsatta för oförutsedda utgifter av dettaslag. Det är enligt utredningens mening viktigt att sådana medel sätts av. Detkan emellertid tänkas förekomma att en kommun befinner sig i en sådanfinansiell situation att det är svårt att få fram medel för insatser av dettaslag utan en ibland tidsödande prövnmg av Kungl. Maj:t (regeringen). Enligtutred--ningens mening måste även på kommunala arbetsplatsei' soih befinner sigi en sådan situation ges möjligheter till insatser av akiit slag påarbetsmiljöområdet. Pådet statliga området bör självfaUet de statliga bolagen inordnas i en generellstödform. Affärsverken har sådan rörelsefrihet i fråga om disposition av medelatt särskilda former inte erfordras. Återstår övriga statliga myndigheter. Förflertalet myndigheter är ansvarig myndighet för löpandeombyggnader och förändringai- i fast utrustning. På den militära sidan gäUermotsvarande för fortifikations- 1975: 66 70 förvaltningen.Eventuella medel för akuta åtgärder bör därför kanaliseras över dessamyndigheter. Det system som utredningen mot denna bakgrund vill föreslå utgårfrån följande huvudpunkter: a) Stödetbör vara ett lånesystem Varjebidragssystem riskeiar leda till orättvisor mellan företag som satsat påarbetsmiljöförbättringar och företag söm eftersatt sin arbetsmUjö. Att utformaett särskilt bidragssystem för företag som anför bristande lönsamhet som motivför att arbetsmiljöinsatser försummas vore pruicipieltl felaktigt. Som starktbetonas av arbetsmUjöutredningen måste tillfredsställande arbetsmiljö varainarbetad i varje investerings-och driftkalkyl. Bristande lönsamhet måste lösasi ett näringspolitiskt sammanhang och kan inte fä leda tillatt justarbetsmiljön eftersatts. Däremot kan ett företag eUer en förvaltning befinnasig i en likviditetskris som omöjliggör att även. akuta och mycket angelägnaarbetsmiljöåtgärder åtgärdas. Även i av kreditåtstramning skulle enstödform fylla en viktig funktion. Det bör vidare erinras om att arbetsmUjöåtgärderav avsett slag normalt inte konstituerar något kreditvärde om företaget redantidigare utnyttjat sina kreditmöjhgheter. Det är dessa situationer somutredningen eftersträvar att lösa genom sitt förslag. Stödsystemet bör motbakgrund av det sagda få formen av ett lånesystem. b) Stödetmåste vara lättadministrerat, särskilt från de mindre och medelstora företagens synpunkt Likaviktig som själva möjligheten att få lån är att lånet kan utlösas snabbt.Därför måste ett minimum av byråkrati firmas och cn mycket enkelt utformadprövning komma tUlstånd. Sakprövningen bör i princip ske ute på arbetsplatsen.Utbetalningssystemet bör, ligga så nära företaget och dess normala kontaktnätsom möjUgt, c) Förslagetbör ses som en del av ett förebyggande arbetarskydd Ettuppbyggt lånesystem bör inte vara knutet till krav som aktualiseras med stödav gällande lag och författningar. Lån bör sålunda inte utlösas endast i defall en åtgärd aktualiseras utifrån gällande lag och författningar eller isamband med myndigheternas inspektionsverksamhet. Varje arbetsmUjöinsatssyftar ytterst tiU att motverka uppkomsten av akuta problem och att förebyggaolycksfall, skador m. m. Systemet bör därför vara så utformat att det blir endel i ett förebyggande arbetarskydd. F.n. betalar arbetsgivaren en avgift tUl yrkesskadeförsäkringen om 0,25 %.Härtill kommer en arbetarskyddsavgift för forskning, utbildning m, m, om 0,1 %.Dessa avgif ter täcker emeUertid endast de direkta ut- 1975: 66 71 gifternaför yrkesskadeförsäkring, forskning och utbildning på arbetarskyddsområdet m. m.och ingalimda samhäUets totala kostnader till följd av brister i arbetsmUjön.Stora kostnader för brister i arbetsmUjön betalas av stat och kommun viaarbetsmarknadspolitiska och socialpolitiska insatser, sjukvårdskostnader m. m.Det har därför framstått som naturligt att utforma det särskilda stödsystemetsom ett förebyggande arbetarskydd och att de resurser varmed lånesystemetetableras tas ut genom en höjning av arbetarskyddsavgiften. Förslagtill uppbyggnad av lånefond för arbetsmiljöinsatser. Utredningen föreslår attarbetarskyddsavgiften höjs från nuvarande till avavgiftsunderlaget för åren 19761978. Det innebär intäkter om ca 260 mUj. kr.per år med nuvarande avgiftsunderlag och lönesumma. De medel som därigenominflyter föres tUl en särskild delfond inom arbetarskyddsfonden. Lån ur fondenförmedlas av resp. läns företagareförening. Ur fonden skall företagsamt kommuner och landsting kunna uppta lån. För lån krävs att ändamålet är attförbättra arbetsmiljön samt att de anställda genom i första hand sinarepresentanter i skyddskommitté, i andra hand huyudskyddsombud och i tredjehand skyddsombud eller regionalt skyddsombud tillstyrkt låneansökan. Särskild,säkerhet för skuldförbindelser krävs inle. Lån skall endast kunna bevUjasförelag som saknar medel i arbetsmiljöfond samt kommuner och landsting. Lånskall endast lämnas för att helt el}er delvis bekosta, insatser som avserarbetsmiljön i existerande anläggningar. Däremot skall lån ej beviljas för attbekosta nyetablering eller viss del av en större investering som endast tiU endel avser arbetsmUjön- Lånen bör löpa med ränta motsvarande räntan förhantverks-, och industrjlån (f. n, ) och återbetalas . De tvåförsta åren efter låneutbetalningen skall vara amorteringsfria. Högstalånebelopp för ett företag bör vara , medan landsting och kommunerbör få rätt att låna högst . När lån är tUlfullo återbetalt kan nyttlån erhållas. Lånbör få beviljas inom ramen för tillgängliga medel enligt de föreskrifterregeringen fastställer. Företagareföreningarnas prövning av. ansökan skallendast gäUa humvida sökanden bedriver rörelse som avses i ansökan, humvidaarbetsmiljöfond saknas samt huruvida godkännande från personalens företrädare iskyddsfrågor föreligger. Lånupptagna under perioden 1975-07-011976rl2-31 föreslås bli befriade från räntaunder . 5 %av fondens medel bör reserveras för lån som beslutas av arbetarskyddsfondenenligt de riktlinjer regeringen tillkännager. Dessa lån skaiU avse arbetsmUjöinvesteringarav specieUt intresse. Exempel på sådana investeringar är uppförande avreferensanläggningar, tUlämpning av ny teknik eller nya tillämpningar.avtidigare känd teknik. 1975: 66 72 grunderskall endast kunna bevUjas företag som bedriver forsknings- öch utvecklingsarbetepå arbetsmUjöområdet i samarbete med arbetarskyddsfonden. Lån må kombinerasmed bidrag från arbetarskyddsfori-dens forsknings-och utvecklingsanslag. EnUgt utredningens memng är lån från en särskUd lånefondinte en iämpUg väg för att tUlgodose arbetsmiljöbehov av det slag utredningen närmastberört vid statUga myndigheter. För statliga myndigheter utom affärsverken börmotsvarande möjligheter i stället tUlgodoses genom att byggnadsstyrelsenrespektive fortifikationsförvaltningen svarar för motsvarande insatser. Härförkrävs inga särskUda bestämmelser eftersom respektive myndighet redan nu harbemyndigande att inom ramen för tUlgängliga medel för reparation och underhållvidta åtgärder upp tUl . I den mån akuta behov avmotsvarande slag gör sig gäUande i fråga om utrustning och inredning somfinansieras över myndighetsanslag bör i stället överskridande kunna komma ifråga. Ikraftträdande.Beslut vid riksdag om en tillfällig höjning av arbetarskyddsavgiftenpå det sätt som utredningen föreslår innebär att medel för utlåning från fondenfinns tillgängliga först . Utredningen finner det emeUertidmycket angeläget att finna former som medger att utlåningen kan startatidigare, för att insatser av det slag utredningen tänker sig skall kunna kommaigång . Detta är särskUt önskvärt med tanke på att varje diskussion omstöd till arbetsmiljöinsatser kan befaras medföra att det löpande arbetet medatt förbättra arbetsmiljön i företag och förvaltningar bromsas upp i avvaktanpå att stödet skaU träda i kraft. Det är ytterst angeläget att sådana effekterblir så små som möjligt. Ett ytterligare motiv för att kunna starta låncsystemetredan under år 1975 är de möjligheter större företag har att utnyttja- sina arbetsmUjöfonderför insatser .