prop · FY0378 · 1975-12-31 00:00:00 — Iparagrafens tredje stycke har upptagits bestämmelser, enligt vilka, åklagare iärende om avstängning av tjänsteman i anledning av misstanke om brott skalltillhandahålla handlingarna från förundersökningen och därjämte äger närvaravid förhör som sägs i 24 §. sernatorde vara hämtade från kommitténs förslag till lag om ändring i lagen (1955:261) om avstängning av domare. Motsvarighet saknas i den av kommitténföreslagna disciplinlagen. Har fömndersökning inlettsi anledning av misstanke mot tjänsteman om brott, kan det stundom varaangeläget att myndighet, som har att pröva bl. a. fråga om avstängning av honomfrån utövningen av tjänsten, får vetskap härom. Det kan sålunda varaskäl att åklagare eller annan förandersökningsledare åläggs viss skyldighetatt underrätta denna myndighet; erforderliga föreskrifter i ämnet torde kunnameddelas i administrativ ordning. Förundersökningsledaren kan sedan behövabistå i ärendet bos myndigheten genom att på myndighetens begäran avge yttrandeeller lämna upplysningar. Initiativ härtill får tas även av tjänstemannenjämlikt 24 § första stycket. Efiersom ärendet hos myndigheten i princip enbartrör det interna anställningsförhållandet meUan tjänstemannen och hansarbetsgivare, saknas anledning alt tillerkänna den som har att ta ställningtill frågan om åtal generell rätt atl närvara vid någon del av handläggningenav ärendet eller vid förhör i ärendet inför domstol. Lagen torde därför inteböra innehålla någon bestämmelse om sådan rätt för åklagaren. Ej heller finnsanledning alt i detta sammanhang meddela särskUda bestämmelser omtillhandahållande av handlingar från förundersökningen (jfr 10 § sekretesslagen). IenUghet med vad sålunda anförts vill lagrådet förorda att tredje stycket iparagrafen får ulgå. Paragrafentorde böra omformuleras så alt det tydligare framgår, alt i fråga om skiljandefrån tjänsten av tjänsteman som är förordnad tills vidare statstjänstemannalagensbestämmelser gäller jämte bestämmelserna om uppsägning i lagen omanställningsskydd, Avparagrafen får anses följa att beslut om entledigande enligl 31 § av annantjänsteman än ordinarie domare, t. ex. beslut om skyldighet för sådantjänsteman att avgå under pensioneringsperiod, går i verkställighet utanhinder av alt ärendet inte avgjorts slutligt. Detla innebär en ändring av vadsom f. n. gäller (prop. 1974: 174 s. 20 och RÅ 1969: C 23). Lagrådetifrågasätter om en sådan ändring är motiverad. Dennaparagraf ger regler om omröstning när flera deltar i avgörande som avses i 37eller 38 §. Sådant avgörande kan i vissa fall komma att träffas av regeringen.De särskilda omröslningsreglerna skulle således enligl förslaget därvid gällaäven för regeringen. geringentiUämpa ett särskUt reglerat omröstnirigsförfarande synes' emellertid strida mot de grandläggande principerna för regéringsarbe- tet enligt gällande grandlag (jfr 7 kap. RF och prop. 1973': 90 s! 185 f). Den föreslagna lydelsen av paragrafen torde därför böra jämkas så, att där angivna omröstaingsregler begränsas till att gäUa 1 annat fall än då ärendet prövas av regeringen. Förslagenlämnas utan erinran: Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , , ,, , , , , ,. , ,, , , Propositionom lagstiftning angående ansvar för funktionärer i offentlig verksamhet ui. Föredragandenanmäler lagrådets yttrande! 1. lag om ändring ibrottsbalken, . 2. lag om ändring i statstjänstemannalagen(1965: 274), 3. lag om ändring i lagen(1974:359) om ändring i slatstjänslemannalagen (1965: 274), 4. lag om ändring irättegångsbalken, . 5. lag om ändring i mUitärarättegångslagen (1948:472), 6. lagom ändring i förvaltningslagen (1971: 290). Föredraganden redogör för lagrådets ytttande och anför. mening borde frågor om avskedande av rent kommunalt anställdatjänstemän få samma reglering som föreslås för tjänstemän med statiigt löneregleradetjänster. Reglema om avskedande i förslaget till lag om ändring i statstjänstemannalagenbygger emellertid delvis på reglema om disciplinpåföljd i samma förslag. Somjag har anfört i lagrådsremissen finns det inte skäl att på det kommunalaområdet, där det nuvarande avtalsreglerade systemet har fungerattillfredsställande, införa ett lagreglerat disciplinansvar. Med hänsyn härtillbör det inte heller komma i fråga att införa en särreglering av frågan omavskedande såvitt gäller dessa arbetstagare. Bestämmelserna om avskedande i 18§ lagen om anställningsskydd blir i stället tUlämpliga. Enligt min mening är demöjligheter som arbetsgivaren härigenom har att från tjänsten skiljaarbetstagare som åsidosatt sina åligganden tUlräckliga för att tillvarata bådeallmänna och enskilda intressen. I den kommunalt anställde tjänstemannensåligganden måsle självfallet ingå att iaktta sådana enskUda ocb allmänna inttessensom verksamheten syftar tUl att tillgodose. 'Beslut om lagrädsremiss fattat vid regeringssammanträde . 1975: 78 254 Förslagettill lag om ändring i I20 kap. 1 § har tagits in en straffbestämmelse om oriktig myndighetsutövning.Enligt 5 § samma kapitel skall den som är ledamot av beslutande statlig ellerkommunal församling inle vara underkastad ansvar enligt nämnda bestämmelse.Lagrådet har förordat att detta undantag får komma tUl uttryck redan i 1 § somett nytt stycke efter förslagets andra stycke. Lagrådet har också sombeteckning på det uppsåtliga brottet förordat "myndighetsmissbruk".Jag godtar lagrådets förslag i dessa delar. De i20 kap. 4 § intagna åtalsreglerna bör enligt lagrådels mening placeras sist ikapitlet. Jag biträder detla förslag. anfört rörande 20 kap. 6 § föranleder ingen erinran från min sida. I21 kap. 18 §, som innehåller en straffbestämmelse om tjänstefel av krigsman,görs endast den sakliga ändringen alt hänvisningen i första stycket till bestämmelsemai 20 kap. 4 § tredje stycket beträffande krigsman som är anställd vidkrigsmaklen ulgår. Lagrådet har förordat att motsvarande bestämmelser tas in iförevarande paragraf. Jag vill med anledning härav först klargöra att det härär fråga om bedömningen av olovlig stridsåtgärd och inte enskUda fall avarbetsvägran som inte har karaktär av stridsåtgärd (beträffande denna gränsdragningkan hänvisas till SOU 1975: 1 s. 354 f). De senare fallen kan utan vidarebehandlas i disciplinär ordning. Vad gäller stridsålgärder förhåller det sigenligt gällande rätt så alt den enskUde arbetstagaren normalt inte drabbas omdet är hans organisation som har anordnat konflikten (jfr SOU 1975: 1 s. 517 foch 871 f). Rör det sig om en olovlig stridsåtgärd utan organisationenssanktion, kan bedömningen bli strängare. Något behov av disciplinpåföljder vidsidan av instituten uppsägning eller avskedande torde knappast finnas (jfr prop.1973: 129 s. 125 och InU 1973:36 s. 34). Självfallet bör samma regler gälla föranställda inom försvaret som för övriga statsanställda. Jag kan därför inlebiträda lagrådels mening att förfarande varom här är fråga bör kunna beivrassom tjänstefel eller i disciplinär ordning. Däremot kan jag ansluta mig tilllagrådets förslag att det såväl i förevarande paragraf som i 18 § statstjänstemannalagen för tydlighetens skull bör föreskrivas alt deltagande i strejk eller därmedjämförlig sttidsåtgärd inte kan föranleda straffansvar resp. disciplinpåföljd.En sådan föreskrift bör avse även slridsåtgärd som inte har beslutals avorganisation. Beträffande21 kap. 21 §, som innehåUer en bestämmelse om att vid försvarsmakten anstäUdkrigsman enligt vad regeringen närmare föreskriver inte skall vara underkastadansvar enligt 21 kap. under tjänstgöring vid civilt statligt organ, vid mUitärtorgan med arbetsuppgifter som i huvudsak är av civil natur eller vid kommunalmyndighet, har lagrådet ifrågasatt den föreslagna möjligheten för regeringen atlgenom 1975: 78 255 verkställighetsföreskriftersålunda bestämma gränserna för paragrafens tUlämpningsområdc samt förordat attorden "enligt vad regeringen närmare föreskriver" får ulgå urlagtexten. I de motivutlalanden lill nya RF, som lagrådet i detta sammanhang harhänvisat till (prop. 1973: 90 s. 211), anförde jag bl. a. att det i vissutsträckning torde vara ofrånkomligt atl tillåta att regeringen med slöd avsin behörighet all besluta verkslällighetsföreskrifler i materiellt hänseende"fyller ut" en lag under fömtsättning alt den lagbestämmelse somskall kompletteras är så detaljerad att regleringen inte tillförs någotväsentligt nytt genom den av regeringen beslutade föreskriften. I förevarandefall torde frågan om verkställighetsföreskrifter bli aktuell när det gäller attbestämma vad som menas med militärt organ med arbetsuppgifter som i huvudsak ärav civU natur. Atl ge en preciserad bestämning av detla begrepp i lagtextensynes knappast vara möjligt och i varje fall synnerligen opraktiskt med hänsyntill fortiöpande ändringar i förvaltningsorganisationen. Det torde å andrasidan inle böra komma i fråga att lämna åt rättstillämpningen att i varjesärskilt fall tolka begreppets innebörd, efiersom det inte rör sig om enstraffbestämmelse i vanlig bemärkelse utan snarare om en förfaranderegel somskulle bli svår att tillämpa i praktiken ulan närmare verkslällighetsföreskrifler.Genom alt inom den i lagrummet uppdragna ramen precisera de åsyftade organentillför man enligt min mening inte bestämmelsen något väsentligt nytt. Jag ärdärför inle beredd all tillmötesgå lagrådet på denna punkt. Förslagettill lag om ändring i statstjänstemannalagen förslag om ell tillägg till 18 § första stycket får jag hänvisa lillvad jag har anfört vid 21 kap. 18 § BrB, Lagrådethar förordat att den möjlighet alt träffa kollektivavtal om disciplinpåföljdersom öppnas i 19 § skall komma lill uttryck redan i 3 § som i sin nuvarandelydelse förbjuder avtal om anställnings- eller arbetsvillkor som regleras ilagen. Jag biträder lagrådets förslag i sak. anfört rörande 20 § föranleder ingen erinran från min sida. Frågan omändring i de av lagrådet angivna administrativa författningarna torde, underförutsättning att antar den föreslagna ändringen i 20 §, senare fåanmälas för regeringen. I22 har intagits beslämmelser om avskedande. Enligt första och andra styckenakan tjänsteman avskedas om han genom brottslig gärning resp. grovtjänsteförseelse visat sig uppenbarligen olämplig att inneha sin tjänst.Lagrådet har uttalat atl denna regel för sin tillämpning inte torde föralsältaatt gärningen eller förseelsen begåtts sedan tjänstemannen erhöll den aktuellaanställningen. Beträffande den i andra stycket av anförda paragraf även intagnabestämmelsen om avskedande på grand av upprepad tjänsteförseelse är detdäremot enligl lagrådets mening mest förenligt med avskedandeinstitutels privaträtlsliga 1975: 78 256 karaktäralt se frågan om avskedande såsom väsentligen en angelägenhet mellantjänstemannen och den myndighet där han är anställd och att alltså la hänsynendast lUl förseelser i delta anställningsförhållande. Lagrådet har föreslagitett förtydligande av bestämmelsen i sistnämnda hänseende. Lagrådet har vidareuttalat, att disciplinpåföljd, som enligt särskild författning ålagts i 20 §avsedd tjänsteman, torde kunna ut- , göra grund för avskedande om de iparagrafen i.övrigt angivna förulsältningarna är för handen. I fråga om den iparagrafens sista stycke intagna bestämmelsen att avskedande inte får grundaspå omständighet som myndigheten har känt tiU mer än en månad före avskedandethar lagrådet gjort vissa uttalanden om innebörden av atl"myndigheten" känt tUl ifrågavarande omständighet. Jag delarlagrådels uppfattning i här berörda tillämpningsfrågor och biträder förslagettill elt förtydligande av 22 § andra stycket. anfört i anslutning till 24 § föranleder ingen erinran från min sida. Lagrådethar förordat att bestämmelserna i 26 §. tredje slyckel om skyldighet för åklagare alt i ärende om avstängning på grund av miss tanke om brott tillhandahåUa handlingarna från förundersökningen och om rätt för åklagaren atl närvara vid muntligt förhör i sådant ärende skall utgå. Jag godtar, lagrådets förslag. Denav lagrådet förordade jämkningen av 29 § har jag ingenting att erinra mol. anfört rörande 34 a § bör föranleda den jämkningen av paragrafen altbeslut om avgångsskyldighet enligt 31 § får verkställas innan det -vunnit lagkraft endast med stöd av 53 §. Med beslut om avgångsskyldighet förstås härsåväl beslut om skUjande från tjänst dvs. tvångsenlledigande vidpensioneringsperiodens nedre gräns eller som beslut avseendeanställnings upphörande vid. periodens övre gräns eller vid pensionsåldernsinträde. Även i 53 § andra stycket bör en viss jämkning göras. Uttrycket"beviljas avsked" i 36 § bör enligt lagrådets mening till undvikandeav missförstånd bytas ut mot "entiedigas". Jag ansluter mig till detlaförslag. Denföreslagna lydelsen av 38 a §, som innehåller regler för omröstning när fleradeltar i avgörande enligt 37 eller 38 §, har av lagrådet föreslagits jämkad såatt omröstningsreglerna begränsas till att gäUa i annal fall än då ärendet,prövas av regeringen. Jag biträder förslaget. Paragrafen i fråga bör endastavse ärende enligt 37 § första stycket. Utövervad som följer av det anförda bör vissa redaktionella jämkningar göras iförevarande lagförslag. Denföreslagna reformen ger, som jag anförde i lagrådsremissen, anledning tillföljdändringar i elt stort antal lagar samt två nya lagar. en om skydd för viss tjänsteutövning och en omlystnadsplikt för vissa tolkar och översättare. Förslag i dessa hänseenden börföreläggas som de ay lagrådet granskade lagförslagen. Jag vUlbeträffande dessa ytterligare lagförslag anföra följande. I vissa av förslagen till författningsändringar harvidtagits två genomgående ändringar som har samband med nya RF. Liksom i ettpar av de av lagrådet granskade lagförslagen har sålunda orden "Konungen"och "Kungl, Maj:t" i olika böjningsformer bytts ut mot "regeringen"i motsvarande form. Vidare har förekommande bestämmelser om rätt för Konungeneller Kungl. Maj:t att meddela liUäiiipningsföre-skrifler beträffande resp!författning utgått såsom obehövliga, eftersom regeringen har befogenhet pågrund av RF att besluta om verksfällighet av la.g. Förslaget till lag om ändring i lagen (1937: 249) ominskränkningar i rätten att utbekomma allmänna handlingar Paragrafens första stycke innehåUer etl slraffstadgandesom är till-lämpligt bl, a, på den som utlämnar handling i strid mot lagen.Stadgandet är emellertid subsidiärt. Om gärningen är att anse som brott iämbete eller tjänst eller eljesi i annan lag belagd med straff, skaU densålunda bestraffas enligt vad där sägs. Såsom en följd av förslaget i övrigtbör ur lagrummet utgå förutsättningen alt gärningen är att anse som "brotti ämbete eUer tjänst". I andra stycket stadgas f. n. att böler som ådöms enligtlagen tillfaller kronan och att böterna skall förvandlas enligt allmänstrafflag om tUlgång saknas tUl deras gäldande. Eftersom dessa beslämmelser medhänsyn till senare tiUkornmen lagstiftning (25: 6 BrB och 8 § lagen (1964:168) om verkställighet av bötesstraff) inle längre är erforderliga, föreslåsatt de ulgår. Förslaget till lag om ändring i lagen (1966: 413) omvapenfri tjänst 19 § . Enligt detta lagrum äger civilförsvars-, brand- ellerarbetschef, som är underkastad ämbetsansvar, befogenhet atl meddela vapenfri tjänstepliktigtUlrättavisning som sägs i 18 § (varning, extratjänst eUer ule-gångsförbud). Iförslaget har förutsättningen att vederbörande chef har ämbetsansvar fått utgåoch ersatts äv villkor att han skall vara anställd hos slalen eUer hos kommun.Med kommun likställs allmän inrättning som avses i 1 § andra . stycket kommunaltjänstemannalagen(1965:275). Förslaget till lag om ändring i förordningen (1960:267) angående skogsvårdsstyrdser Enligt nya RF:s terminologi används beteckningenförordning endasl för de av regeringen beslutade författningarna (jfr prop.1973: 90 s. 212). Eftersom förordningen angående skogsstyrelser beslutals medriksdagens medverkan bör dess beteckning ändras till lag, Enligt denna paragraf är ledamöter i skogsvårdsstyrelseoch skogs-vårdsslyrelses tjänstemän underkastade ämbetsansvar. Delta stadgandehör utgå som en följd av förslaget till ändringar i BrB. I stället kommer nuavsedda befattningshavare atl i förekommande fall vara underkastade ansvar föroriktig myndighetsutövning och brott mot tystnadsplikt enligt nya 20 kap. 1och 3 §§ BrB samt även, såsom framgår av nya 20 kap. 2 § BrB, omfattas av deldär stadgade ansvaret för mutbrott. Förslaget till lag om ändring i vattenlagen (1918: 523) Enligt 10 kap. 9 § skall förr"ättningsman, somförordnats att handlägga syneförrätlning rörande inrättande av allmän flottied,åtnjuta det skydd och vara underkastad del ansvar som i lag stadgas beträffandetjänsteman. I 13 kap. 6 § finns en motsvarande bestämmelse rörandebesiktningsman. Dessa stadganden bör ulgå som en följd av förslagel tilländringar i 17 och 20 kap. BrB. I stället kan ansvar för mutbrott och brott motlystnadsplikt enligl nya 20 kap. 2 och 3 §§ BrB inträda liksom ansvar föroriktig myndighetsutövning enligt nya 20 kap. 1 § BrB och skydd enligl de nyabestämmelserna i 17 kap. 15 §§ BrB kan komma i fråga i den månmyndighetsutövning ingår i uppdraget som förrätlningsman eller besiktningsman. 10 och 47 §§ I andra stycket av dessa paragrafer stadgas alt förrätlningsmanansvarar såsom för tjänstefel. Stadgandet bör ulgå som en följd av förslagelall upphäva straffbestämmelsen rörande tjänstefel i 20 kap. 4 § BrB. Förslaget till lag om ändring i lagen (1939: 608) omenskilda vägar 29 § Stadgandet i första stycket av denna paragraf att förr'ättningsmansvarar för tjänstefel bör utgå som följd av förslagel all upphäva straffbestämmelsenrörande tjänstefel i 20 kap. 4 § BrB. Prop.1975: 78 259 Förslagen till lag om ändring i lagen (1952:166) om häradsallmänningaroch lag om ändring i lagen (1952:167) om allmänningsskogar i ochDalarna Enligt 46 resp. 45 § i dessa författningar är ledamot avbl. a. allmänningsstyrelse och hos sådan styrelse anställd befattningshavaremed avseende å sina åligganden underkastade det ansvar som i lag stadgasbeträffande ämbetsman. Dessa bestämmelser bör utgå som en följd av förslaget lilländringar i 20 kap. BrB, Förslaget till lag om ändring i lagen (1936: 567) om domkapUel2 § I denna paragraf föreslås utöver utbyte av ordet"Konungen" mot "regeringen" endast en följdändring i 4mom. såvitt gäller hänvisningen lill vissa beslämmelser i 13 §. Bestämmelserna i statstjänstemannalagen och kommunaltjänstemannastadganom disciplinär bestraffning, åtalsanmälan och avstängning är inle tillämpligapå den som innehar eller uppehåller prästerlig tjänst. I stället gäller försådan befattningshavare vissa regler i förevarande paragraf. Enligt 2 mom. i gällande lydelse äger domkapitel tUldelainnehavare av prästerlig befattning, som lyder under domkapitiet, varning ellersuspendera honom om han har åsidosatt sin tjänsteplikt.Är fråga om brott av svårare beskaffenhet skall göra anmälan tillåtal vid domstol. Slår sådan präst som avses under åtal för brott och harhan satt i fara det anseende innehavaren av ifrågavarande befattning bör äga,kan domkapitiet enligt 3 mom. besluta om avstängning för liden intiU dess lagakraftägandedom föreligger. Avstängning kan också ske för tiden från beslut om suspensiontills beslutet vunnit laga kraft. I nya 2 mom., som ersätter nuvarande 2 och 3mom., har upptagits bestämmelse om rätt för domkapitel vad angår underlydandepräst och för myndighet som regeringen förordnar i fråga om annan präst attbesluta om disciplinpåföljd, avskedande, avstängning och åtalsanmälan medmotsvarande tillämpning av 18 och 2126 §§ statstjänstemannalagen i deras nyalydelse. I nuvarande 4 mom, stadgas bl. a. att prästerligbefattningshavare, som enligl lagakraftägande dom funnits ha begått brott och tUlföljd därav blivit avsatt eller förklarats skyldig att avgå från sinbefallning, av domkapitiet kan skiljas eller , ej ,avslängas från prästämbetet. Om han inte avsatts men i anslutning tUl domen erhållittjänstledighet på grund av sin sinnesbeskaffenhet eller om han blivitsuspenderad eller avstängd från sin befattning, kan domkapitiet avstänga honomfrån prästämbetet för tid varunder han inte uppehåller befattningen.I förslaget till ny lydelse av 3 mom., som motsvarar nuvarande 4 mom., har somförutsättning för att domkapUlel skall få skilja eller avslänga prästerligbefattningshavare från prästämbetet i stället angetts att denne blivitavskedad, resp. all han eljesi enligl lagakraftägande dom funnits ha begåttbrott eller blivit ålagd disciplinpåföljd genom beslut som vunnit laga kraftsamt i anslutning till domen eller beslutet på grund av sin sinnesbeskaffenheterhållit tjänstledighet från sin befattning. Vidare har ordet"suspenderad" fått utgå som en följd av förslaget att upphäva suspensionsslraffet. Vadhärefter angår nya 4 mom., stadgar detta i första slyckel räll för domkapitelatt från tjänsten skilja präst som övergivit lära samt i andra stycketbefogenhet för domkapitel atl från prästämbetet skilja präst som sålundaavskedals eller eljest övergivit lära. Dessa bestämmelsermotsvarar i oförändrat skick innehållet i nuvarande 5 mom. Nya5 mom. motsvarar nuvarande 6 mom. och har endast undergått viss lagtekniskföljdändring. Inya 6 mom. har genom hänvisning till nya 51 §, 52 § första slyckel och 53 § statstjänstemannalagenupptagils den civilprocessuella ordning som enligt förslagel skall gälla målrörande avskedande och andra frågor som avses i nya 2 mom. saml avskedande enliglnya 4 mom. första stycket. I7 mom. har liksom f. n. upptagils beslämmelser om besvär i administrativ väg, EnUgtnuvarande 7 mom. första stycket äger den som är missnöjd med domkapitels beslulenligt nuvarande 25 mom. söka ändring hos kammarrätten. I förslaget till nyutformning av 7 mom. har till en början i ett första stycke rätten till besvärhos kammarrätten angivils gälla beslul enligt nya 3 mom. och 4 mom. andrastycket, dvs. beslut om skiljande eller avstängning från prästämbetet. I nuvarandeandra stycket finns en bestämmelse att vissa beslut skall gå i verkställighetulan hinder av klagan där ej annorlunda förordnas. Härmed avses beslut enligtnuvarande 3 mom. om avstängning från tjänst samt enligt nuvarande 4 mom. omskiljande eller avstängning från prästämbetet. Enligt nya andra stycket skall verkslällighetsregelngälla endast sistnämnda typ av beslul, I fråga om avstängning från tjänstkommer i stället att gälla den regel om omedelbar verkan hos avstängningsbeslutsom finns inlagen i nya 26 § statstjänstemannalagen, tUl vUket lagrum nya 2mom. i förevarande 13 § hänvisar. Den nuvarande verkslällighetsregeln gäUer naturligenbeslut som meddelats av domkapitel eller kammarrätt, I nya andra stycket harregeln angetts gälla även beslul av den nämnd, som enligt vad senare skallberöras föreslås pröva frågor om biskops skiljande eller avstängning fråntjänsten eller prästämbetet. Dennaparagraf föreskriver f. n. att domkapitels befogenhet att besluta enligtnuvarande 35 mom. i 13 § skall tillkomma regeringsrätten i fråga om biskop.Enligt förslaget utgår denna särregel ur 20 §. I stället las i 20 § instadgande om befogenhet för en särskild nämnd, bestående av fem ledamöter underordförandeskap av en lagkunnig och i domarvärv erfaren person, alt beträffandebiskop besluta i frågor som avses i nya 24 mom. av 13 §. Vad angår talan motnämndens beslut kommer att gälla de för präster i allmänhet föreslagna processuellabestämmelserna i nya 67 mom. av 13 § om talan vid allmän domstol ellerarbetsdomstolen resp, besvär i kammarrätt. Vissaövergångsstadganden bör fogas till bestämmelse om dag för ikraftträdande av deföreslagna lagändringarna. Sålunda bör den i nuvarande 13 § 7 mom. upptagnabesvärsregeln alltjämt äga tillämpning på beslut exempelvis rörande varningeller suspension enligt nuvarande 2 mom. som meddelats före nyssnämnda dag.