prop · FY0330 · 1975-12-31 00:00:00 — Vidare anförs att man med hänsyn till svårigheternaatt nu bedöma möjligheterna att tillföra vårt landerforderliga kvantiteter naturligt lågsvavliga eller avsvavlade produkter börfördröja en fortsatt nedtrappning av svavel i eldningsoljor utom på orter, därskador genom svavelinverkan kan påvisas. 1975:30 Bilaga1 Industridepartementet 77 4.3Remissyttranden över energiprognosutredningens betänkande Denförhärskande meningen bland remissinstanserna i fråga om utvecklingen avenergiförbmkningen är att en konsumtion i nivå med eller strax under EPU:s bådalägre alternativ förefaller rimlig eller sannolik. Den övervägandeuppfattningen är att möjligheterna till rationell energianvändning ochsparsamhet med energi är avsevärda. Remissinstanserna betonar att dessamöjligheter bör tas till vara såväl av miljö-och beredskapshänsyn som avekonomiska skäl. I fråga om tillförseln avenergi ger remissvaren en mera splittrad bild. Genomgående tillmäts miljöhänsynoch kraven på försörjningstrygghet stor vikt av de remissinstanser somutvecklar sina tankegångar i fråga om valet av energikälla. En ökadoljeförbrukning framstår därför som olämplig för många, bl. a. statensnaturvårdsverk och överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF). Därmedframträder frågorna om fortsatt utbyggnad av vattenkraft och kärnkraft somavgörande. Sålunda föredrar från sin utgångspunkt kärnkraftmedan i (LO) förordar att vattenkraft byggs utunder medan bättre underlag för ytterligare beslut om kärnkraftenarbetas fram. De remissinstanser somberör kärnkraftens säkerhetsfrågor framför sin principiella ståndpunkt snarareän någon argumentering, vilket torde bero på att dessa frågor inte behandlas isak i EPU:s betänkande. Sålunda anser bl. AB Atomenergi att kärnkraften viden samlad bedömning framstår som det gynnsammaste av de altemativ som stårtill buds. Vissa remissinstanser, t. ex. , tar inte självaställning till säkerhetsfrågorna utan anger kärnkraften som godtagbartalternativ under förutsättning att säkerhetsfrågorna kan bemästras. Energiproduktionensekonomiska aspekter berörs av åtskilliga remissinstanser. EPU:s uppfattningatt el kan levereras från kärnbaserade kondenskraftverk till så låga priser atten snabb expansion av elvärmen blir möjlig får stöd av bl. a. Centraladriftledningen (CDL). däremot, som betraktarkärnkraftvärmeverk som ekonomiskt överlägsna alla andra elproduktionsformer,anser osäkerheten beträffande den kärnbaserade kondenskraftens ekonomi varabetydande och framhåller fossileldade kraftvärmeverk som ett alternativ. EPU:sförslag att utreda frågan om regionala energiplaner mottas positivt av deremissinstanser som tar upp frågan, t. ex. . Iåtskilliga remissvar uttalas att EPU:s betänkande fyller ett väsentligt bihovav utredningsmaterial på energiområdet och att det är angeläget att prognos-och utredningsverksamheten fortsätter. Kommerskollegiumuttalar att EPU har presenterat ett utförligt och 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 78 mångsidigtmaterial som förefaller väl ägnat att tillsammans med resultaten från andraslutförda eller pågående undersökningar belysa de nu aktuella energifrågorna. () understryker betydelsen av att en samlad bedömning av denframtida energiförbrukningen har kunnat erhållas genom EPU:s arbete. Det ärenhgt KF angeläget att prognosarbetet fortsätter, varvid förbättradeprognosmetoder som energiprognosmodel-len kan utvecklas och ytterligareunderlagsmaterial kan tas fram. anser att EPU trots stark tidspress lyckats ta fram ettomfattande och värdefullt material samt att betänkandet utgör en mycketvärdefull gmnd för vidare bedömningar av energiförsörjningssituationen. anför att EPU:s betänkande med bilagedel är en godsammanfattning av den aktuella energipolitiska situationen och att det ocksåger en klar bild, så gott detta låter sig göra, av energibehov ochhandlingsmöjligheter , åren 19852000. och hantverks- och industriorganisation uttalar isitt gemensamma yttrande sin uppskattning av det förtjänstfulla arbete som EPUutfört samt att utredningen lyckats ta fram ett omfattandebasmaterial och gjort utvecklingsbara analyser. Enligt yttrandet kan EPU:smaterial med fördel användas som underlag för en framtida energipolitik.Svenska petroleuminstitutet och anför liknandesynpunkter. Även andra remissinstanser betonar värdet av det framlagdamaterialet, t. ex. ÖEF, (), . , (), tekniska högskolan i och tekniska fakulteten vid universiteteti . Flera remissinstanser anmäler behov av ytterligare utredning ochnämner en rad frågor som de anser borde ha behandlats närmare i betänkandeteller som bör uppmärksammas i det fortsatta prognos- och utredningsarbetet. Försvaretsforkningsanstalt (FOA) anser att som gmnd för en energipolitik med ettlångsiktigt perspektiv krävs ytterligare, delvis aimorlunda faktaanalyser än deEPU lagt fram. Av särskilt intresse är enligt FOA sådana analyser som gerbättre förståelse för energiförsörjningssystemet, samhället i övrigt ochomvärlden. Socialstyrelsenanser att det skulle ha varit värdefullt om prognoser också utformats medhänsyn till energikonsumtionseffekter till följd av t. ex. socialaomstruktureringar som pågår i samhället. Kompletterande utredningar i sådanaavseenden med deltagande också av social expertis är enligt styrelsen angelägnaför att få en allsidig belysning av energifrågorna. Statskontoretanser att det hade varit önskvärt om EPU utförligare 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 79 hadebelyst frågor om energiförbrukningens effekter på den ekonomiska tillväxten.EnUgt statskontoret har utredningen med det underlag som presenteras inteklart kurmat visa att den ökningstakt för energikonsumtionsutvecklingen somförutsätts i de lägre prognosalternativen 3 och 4 behöver medföra en dämpningav den ekonomiska tillväxten. Nationalekonomiskainstitutionen vid i anser att mer forskning behövsrörande prissystemets betydelse för mönstret på energikonsumtionen, inte minsti fråga om effektiviteten av relativprisförändringar som energipolitisktmedel. () uttalar att sysselsättningsfrågan endast i förbigående berörts avutredningen. Detta anser styrelsen vara en allvarlig brist. AMS understrykervikten av att ekonomiska och beteendevetenskapliga studier kommer tillanvändning som beslutsunderlag vid utformandet av det framtida energiförsörjningssystemet.En prioritering måste ske av sådan information som belyser olikaenergiförsörjningssystems effekter på sysselsättning och stmkturutveckling. IVAförordar ytterligare särskilda utredningar i fråga om bl. a. vilka olikatekniska, sociala och ekonomiska risker som är förknippade med all form avenergiproduktion, inkl. de risker som ett utvecklat samhälle kan löpa om ingenytterligare kraftfull satsning på energin görs. anför att det är av vikt att jämföra investeringar för ökadenergiproduktion med investeringar i energibesparande syfte. En analys av dessafaktorer måste enligt föreningen ingå som ett viktigt element i bedömningen avvilka ekonomiska konsekvenser och vilka möjligheter till optimaltresursutnyttjande som skulle följa av olika ställningstaganden beträffandeSveriges framtida energipolitik. Vissaremissinstanser tar upp EPU:s val av prognosaltemativ och dess prognosmetodik iallmänhet. finner EPU:s fyra prognosalternativ realistiska.ÖEF anser att de valda prognosalternativen synes lämpade som underlag förutformningen av den framtida energipolitiken. Enligt framstår de två exempel för energikonsumtionens ram EPUupprättat som reaUstiska. Bl.a. och Svenska kärnbränsleförsörjning AB lämnarvalet av prognosalternativ utan erinran. KFbetecknar de allmäima fömtsättningarna bakom EPU:s alternativakonsumtionsprognoser som rimliga. anser att den valda metodiken är rimlig med hänsyn till deosäkerheter som råder beträffande långsiktiga bedömningar. Enligt synes den av EPU tillämpade prognosmetodikentillfredsställande. Statskontoretanser att det hade varit värdefullt om EPU kunnat pre- 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 80 senteraett alternativ med lägre ökningstakt för energikonsumtionsutvecklingen än densom förutsätts i prognosalternativen 3 och 4. Enligt tekniska högskolan iStockholm borde EPU i stället för att analysera alternativen resp.2,tillväxt av energiförbmkningen ha studerat två extremvärden: ettför en högre tillväxttakt än vad som kan anses rimligt och ett för ett lågt,högst osannoUkt tillväxtaltemativ. Enligt högskolans förmenande är det avsärskild vikt att det sker en genomgående analys av de konsekvenser som ettlågenergialternativ får för vårt nuvarande samhälle. Liknande tankegångar försfram av IVA. uttalar att EPU:s resultat knappast kan anses utgöra prognoser iegentlig mening utan snarare förslag till alternativa strategier eller planerför landets energiförsörjning. Enhgt planverket ar det angeläget attuppmärksamma huvudalternativens karaktär av alternativa handlingsplaner och attbedöma dem som sådana. Prognosresultatenför den totala energiförbrukningen berörs bl. a. av statens industriverk sombetecknar prognosutfallet som rimligt mot bakgrund av de antaganden som gjorts. Enligtstatistiska centralbyrån förefaller generellt sett den förväntadeenergikonsumtionsutvecklingen vara för lågt beräknad i alternativen med enhögre tillväxttakt. Centralbyrån anför vidare att den lägre tillväxttakt somdessa altemativ innebär jämfört med den hittillsvarande trendmässigautvecklingen motiveras främst av ett högre energipris samt av förväntademättnadstendenser inom olika sektorer. Ett högre energipris relativt andrainsatsvaror bör visserligen ge incitament till besparingar och en lägreenergiförbrukning anför centralbyrån. I det längre tidsperspektivet torde docken successiv anpassning till den nya prisnivån och närmande till denhittillsvarande utvecklingstrenden kunna förväntas även om de nu etableradeprisrelationerna består. Vidare har mättnadstendenser alltid givit sig tillkänna i det moderna industrisamhället. Att mättnadstendenser totalt settskulle medföra en långsammare tillväxttakt för energikonsumtionen föratsätteratt dessa i högre grad än tidigare skulle göra sig gällande. En jämförelse medt. ex. energikonsumtionsnivån i ger enligt centralbyrånemellertid vid handen att bör ha relativt långt kvar iiman dennasituation inträffar. CDLanser att de prognoserade totalenergivärdena i de högre alternativen 1 och 2 ejkan med den förutsatta samhällsutveckUngen och ekonomiska målsättningenbetraktas som överdrivna. Särskilt gäller detta åren fram till år 1985.Perioden därefter rymmer enligt CDL betydligt större osäkerhet beträffande dentekniska utvecklingens möjligheter att verka energibesparande. Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 81 TCO anser att behovet av energi åtminstone under perioden1970 1985 kommer att motsvara i det närmaste EPU:s högenergialternativ. Andra remissinstanser hävdar att prognosresultatengenerellt sett är for höga. Statens pris- och kartellnämnd ansersålunda att EPU:s prognosalternativ inrymmer en underskattning av de effekterpå energiefterfrågans storlek och sammansättning som kan förväntas uppträdasom konsekvens av dels ändrade relativpriser för energi kontra övrigainsatsvaror, dels ändrade prisrelationer mellan inbördes subs-tituerbaraenergislag. Den högre prisnivå på olja och hensin, som etablerats efterprishöjningen och 1974, kan bl. a. till följd av förändradekostnadsrelationer väntas leda till en successiv anpassning tillenergibesparande produktionsmetoder, transportsätt, levnadsvanor etc. Vidare framhåller nämnden att priskänsligheten hosefterfrågan på energi kan på kort sikt antas vara relativt låg men på längresikt större. Mot derma bakgmnd ter sig enligt nämnden konsumtionsutvecklingenpå i nuvarande läge svårbedömbar. AB Atomenergi framhåller att totalt sett torde det högreav EPU:s alternativ i fråga om energitillväxten innebära en betydande överskattningav efterfrågan för i varje fall den senare delen av tidsperioden (19852000). CF-STF anser det bl. a.vara troligt att bristande analys av den historiska utvecklingen och alltförliten hänsyn till priselasticiteten leder till att EPU:s prognos kommer attöverträffa verkligheten med god marginal även om inga nya styrande åtgärdersätts in. Förbundet uttalar sammanfattningsvis att betänkandet inte utgör etttillfredssällande underlag för energipolitiska beslut. Beträffande förbrukningen inom industrisektorn uttalarSveriges industriförbund och hantverks- och industriorganisation attde i allt väsentligt kan vitsorda EPU:s prognoser och redovisningar frånindustrisektorn. De har framtagits i nära samverkan med företrädare förindustrin. Enligt har EPU knappast beaktat attvamefter-frågan påverkas av de förskjutningar i relativpriserna som orsakas avatt varorna innehåller olika mängd energi. Detta kan nämligen i sin tur ledatill förskjutningar i produktionen inom och mellan olika branscher och tilleventuella förändringar i kraven på förädling. Även om det saknas tillräckligtunderlag för att mera detaljerat beräkna effekten på energikonsumtionen avsådana förskjutningar, kan man utgå ifrån att höjningar av energipriset ledertill förskjutningar mot varor med mindre energiinnehåll. Ävenråvaruförsörjningen sätter sina gränser för utvecklingen t. ex. inomskogsindustrin, där det är mycket tveksamt om det finns fömtsättningar för såstor produktion som utredningen har räknat 6 1975.1 saml. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 82 med.Sammanfattningsvis finns därför enligt institutet starka skäl för denslutsatsen att EPU i synnerhet genom den övre av sina trendframskriv-ningarkommit för högt i sina beräkningar över energikonsumtionen för den aktuellaperioden. Statensråd för byggnadsforskning anför i fråga om industrins energiförbrukning att detvå prognosnivåer som EPU arbetar med skiljer sig åt beträffandeproduktionsvolymens utveckling medan specifika energiförbrukningen förutsättsfå samma utveckling i alla prognosalternativ. Denna förutsättning förefallerrådet högst diskutabel. I de lägre alternativen 3 och 4 bör det vara rimligtatt räkna med att den större energiknappheten provocerar fram en utveckling avproduktionsmetoderna som resulterar i lägre specifik energiförbrukning.VVS-branschen anför liknande synpunkter. LOanser de lägre tillväxtalternativen vara mest realistiska. menar att en lägre årlig produktionstillväxt inomindustrin än vad EPU antagit i det lägre alternativet inte kan uteslutas. Ifråga om skogsindustrins energiförbrukning är enligt domänverketvirkessituationen sådan att en höjning av produktionen av pappersmassa inte ärmöjlig enligt EPU:s högre produktionsalternativ (13 milj. ton och 17,5milj. Beträffande trävamproduktionen är inte en årlig tillväxtens enligt det lägre alternativet () möjlig. Verket delar emellertidutredningens uppfattning, att genom fullständigare tillvaratagande avvirkesproduktionen och genom ett högre utbyte från råvarorna bör en viss ökningav såväl massa- som trävaruproduktionen kunna uppnås. Liksom utredningen anserverket att en ökad förädling kommer att ske såväl på trävarusidan som påmassasidan. Det är också sannolikt att andelen slipmassa kommer att öka. behandlar förbrukningen inom övrigsektorn. uttalar attosäkerheten i prognosunderlaget är stor. EPU:s antagande att samtligalägenheter skall renoveras så att de är försedda med bad- eller duschmm år 1985är svagt underbyggt. Samma gäller antagandet att antalet avgångna lägenheterper år i flerfamiljshus blir ca 34 000 mellan och ca 35 000mellan . Dessa värden är väsentligt högre än det antal av ca 17000 lägenheter i flerfamiljshus som avgick under perioden 19651970.Särskilt anmärkningsvärt är antagandet för perioden 19852000, eftersom samtligalägenheter antagits renoverade . Utredningens antagande att husensvärmeisolering lätt skall kunna förbättras måste, menar planverket, ses isamband med angivna antaganden beträffande renovering och avgång. Planverketanför vidare att EPU synes ha baserat sina antaganden om effekten avvärmeisolering av ytterväggar på osäkert underlag. Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 83 enligtplanverket troligt att värmeisoleringen hos ytterväggar i redan existerandebyggnader är väsentligt bättre än vad EPU antagit.. Statensråd för byggnadsforskning anser att EPU överskattat den specifikaenergiförbrukningen inom lokalbeståndet. Också ökningstakten förefaller enligtrådet vara kraftigt överskattad. Vidare finner rådet det vara genomgående iEPU:s material att förbrukningen i första hand kopplas till utvecklingen avbyggnadsbestånd och teknik för klimatsystem, isolering etc. Driftfrågorbehandlas endast i förbigående. Man underskattar potentialen i en utveckling avdriftteknik och driftmetoder anser rådet. Enligt rådet pekarresultat av utförd och pågående FoU på att man under överskådlig framtid börräkna med att en effektivare fastighets-drift behövs och kommer att utvecklas.Rådet anser att styr- och stimulansmedel måste utvecklas. a. behövsinformationsmaterial fÖr och utbildning av driftpersonalen. Statistiska centralbyråntar upp en faktor som pekar på att EPU:s förbmkningsvärden är för höga.Preliminära beräkningar som centralbyrån utfört i samband med remissbehandlingenvisar att den specifika energiförbrukningen uttryckt i kWh föreluppvärmda småhus uppgick till totalt 19 900 och för eluppvärmdalägenheter till totalt 14 060, jämfört med EPU:s redovisade 26 900 resp. 17500. (Enhgt EPU var nämnda år 200 000 småhus eluppvärmda av totalt I 370 000 småhus. Antaleteluppvärmda lägenheter i flerfamiljshus upp gick till 30 000 av totah I 900 000 lägenheter.) Centralbyrån anför vidare att den prognosmetodik som utredningen använt innebär att den specifika energiförbmkningen för eluppvärmda bostäder använts som basvärde oavsett vilket uppvärmningssätt som de facto gäller. Den na metodik kan kanske vara rimlig men innebär att om för höga el- siffror använts erhålles även för höga värden för den icke-elupp- värmda sektorn. Enligt centralbyråns beräkningar som då samman faller metodmässigt med EPU:s men som baseras på ur elstatistiken be räknade ingångsvärden fås den specifika energiförbmkningen (i kWh ) för uppvärmning resp. drift 17 020 resp. 2 880 i småhus och 2 540 i flerfamiljshus. Under förutsättning att dessa beräk nade värden kan anses vara representativa för det totala bostadsbestån det kommer enligt de förutsättningar EPU i övrigt antagit väsentligt lägre prognosvärden att erhållas för bostädernas totala energiförbruk ning. Centralbyrån nämner i sammanhanget att den av EPU angivna verkningsgraden för fjärrvärme förefaller alltför hög mot bakgrund av beräkningar utförda av centralbyrån på basis av insamlad stati stik för värmeverken. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 84 Centralbyrånredovisar i följande sammanställning en jämförelse mellan EPU:s ochcentralbyråns resultat för EPU:s prognosalternativ 1 (i TWh). Förbrukningför elvärme Förbrukning 2000 Totalt energiförbrukning ibostäder Totalt energiförbrukning 2000 Närmastmed tanke på förbrukningen inom transportsektorn anför statens institut förbyggnadsforskning att billig energi bl. a. har gett förutsättningar för ettupplöst glest stadsbyggande med separering av olika funktioner som service,arbete, bostad och rekreation. De långsiktiga konsekvenserna av detta ärenligt institutet ännu inte kända. Institutet finner därför att EPU:s bedömningatt vi nått ett mättnadstak i fråga om biltäthet och energikonsumtion är väloptimistisk. Fleraremissinstanser behandlar särskilt elförbrukningens utveckling. CDL framhålleratt man för egen del har utarbetat prognoser överelförbrukningen i landet. En sådan lades fram . Eftersom elförbrukningenunder ökat avsevärt långsammare än beräknat har CDL under år1974 gjort en översyn av prognosen. Elkonsumtionen har därvid beräknats enligttvå olika utvecklingsalternativ. Båda alternativen förutsätter fortsatt kärnkraftutbyggnadmed därav följande gynnsammare prisutveckling för elkraften jämfört med andraenergiformer. De grundläggande förutsättningarna överensstämmer i stort medmotsvarande antaganden i EPU:s prognoser. Resultatetav CDL:s beräkningar framgår av den följande tabellen 4.20, i vilken ävenredovisas EPU:s fyra alternativ för elkonsumtionen samt CDL:s pi-ognos av år1972. Skillnadenmellan CDL:s alternativ gäller den ekonomiska utvecklingen. CDL:s alternativ Aförutsätter i stort sett samma samhällsekonomiska utveckling som under1960-talet, dock justerad med hänsyn till den långsammare befolkningsökning somstatistiska centralbyrån nu förutser. BNP-tillväxten har antagits bli . Antagandena beträffande industriproduktionen i olika branscher geren genomsnittlig sammantagen produktionstillväxt av per år.Gmndfömtsätt-ningarna för detta altemativ överensstämmer således med vad somgäller för EPU:s alternativ 1. Motsvarande värden enUgt alternativ B är ca 3,resp. . Altemativ B innebär därmed i stort sett samma ekonomiskautveckling som genomsnittet för perioden 19501970. EPU förutsätter för delägre energialternativen tillväxt av produktionsvolymen, vilket enligt CDLtorde motsvara för BNP. Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 85 Tabell4.20 CDLrs och EPU:s elkonsumtionsprognoscr för (TWb) CDLpåpekar att dess prognosalternativ A resp. B är något lägre än EPU:smotsvarande alternativ 1 och 3. Beträffande industrin sammanfaller prognosernanästan helt. För övrigsektorn har CDL kommit till lägre värden. Skillnadenförklaras enligt CDL helt av energibehovet för elvärmda bostäder, där EPUräknat med högre specifika värden än CDL. Beträffande övergsektorn i övrigtligger CDL:s prognos däremot högre. tar upp frågan om de prisnivåer för energi som EPU anger som basför sina prognosöverväganden. Verket har inga invändningar mot debränslepriser som antas. Vad gäller elpriserna finns dock enligt verket tvåfaktorer, som EPU ej närmare diskuterar, men som kan påverka prissättningen,nämligen drifttillgängligheten och självfinansieringsmöjligheterna. Industriverketframhåller att tillgängligheten hos kärnkraftverken varit sämre änberäknat vilket verkar höjande på elpriserna. Huruvida tillgängligheten kommeratt öka har verket svårt att bedöma, eftersom erfarenhetsmaterialetav längre driftperioder ännu är förhållandevis begränsat. Industriverketanser vidare att ett ökande krav på självfinansiering av anläggningar kanaktualiseras för att mildra trycket på kapitalmarknaden. Verket delar EPU:suppfattning att en fortsatt kärnkraftutbyggnad kan väntas medföra ett relativtkraftigt ökat kapitalbehov under en övergångstid . Verketframhåller att denna efterfrågan på kapital, med åtföljande högt räntelägeoch/eller krav på ökad självfinansiering, verkar höjande på elpriserna vilketi sin tur kan väntas dämpa efterfrågan och därmed utbyggnadsbehoven. Chalmerstekniska högskola anser att EPU:s analyser i fråga om bl. a. kärnkraftens fastaoch rörliga kostnader och drifttillgänglighet är behäftade med alltför myckenosäkerhet för att oreserverat kunna läggas till gmnd för beslut om ökadsatsning på kärnkraft. Högskolan framhåller vidare att det är uppenbart mednuvarande, sannolikt be- 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 86 ståendekostnadsläge för fossila bränslen, att kärnkraft med långa utnyttjningstiderkan tolerera avsevärda ökningar relativt av utredningen antagna kostnader innankondenskraft från fossila bränslen ställer sig billigare. Att ett framtidakraftsystem i bör innehålla betydande andelar kärnkraft kan därföranses givet men beslut om andelen härav bör fattas på grundval av klart redovisadefakta, betonar högskolan. anser det vara osannolikt, att det vid en i huvudsakspontan utveckling skulle ske en minskning av antalet villor och radhus medindividuell oljeeldning från 1 160 1972 till 200 1985 som anges ialternativ 1. menar att mycket stor osäkerhet råder beträffande framtidaefterfrågan på el. Om planeringen fullföljs enligt de högre prognosalternativenuppstår enligt föreningen sannolikt ett överskott på elkraft. VVS-branschenifrågasätter starkt rimligheten i EPU:s antagande att elvärmeandelen ökarrelativt snabbt i alla prognosalternativen. instämmerdäremot i EPU:s bedömning av elkraftens tillväxt.