prop · FZ035 · 1975-12-31 00:00:00 — Befinnes mottagningsanordningar som skall tillhandahållasenligt regel 12 otillräckliga, skall saken rapporteras till IMCO, som därefterhar atl underrälla berörda fördragsslutande parter. Reglerna13 och 14 handlar om åtskiljande av olja och vattenbarlast. Enligt regel 13skall vafle nytt oljetankfiirtyg med minst 70 000 lons dödvikt vara ulrusUitmed särskilda barlasttankar med närmare angiven minsta kapacitet. Barlastvattenfår inte föras i oljelankar i sådant fartyg annat än dådet enligt befälhavarensbedömning av säkerhetsskäl är nödvändigt alt ta in extra barlast i oljetank.Fartyg som inte behöver vara utrustade med särskilda barlasliankar fårfrivilligt underkastas kraven för tankfartyg med segregerade Prop.1975/76:5 43 bariasttankaroch får då betraktas som sådana tankfartyg, om de i allt uppfyller för dessagällande krav eller, i fråga om fartyg som har en längd understigande 150meter, fartygens barlastförhållanden är godkända av administrationen. Enligtregel 14 blir del förbjudet att föra barlastvatten i bränsletankar ioljetankfartyg med en brutiodräktighei av och i andra fartyg meden bruttodräktighet av . Undantag görs dock för de fall attonormala förhållanden eller behovet av stora mängder bränsle gör det nödvändigtatl ta in bariaslvatten i bränsletank. I sådana fall skall det förorenadebariastvattnet antingen lämnas av till mottagningsanordning eller släppas ut ihavet i enlighet med utsläppsbestämmelserna i regel 9 och med användande avvissa kontrollanordningar. nämnda regler om barlastvatten i bränsletankargäller i fråga om nya lärtyg av angiven storiek. 1 fråga om övriga fartyg skallreglerna tillämpas så långt det är rimligt och möjligt. Ireglerna 15-18 finns ytterligare föreskrifter om fartygs utrustning som syftarlill begränsning och kontroll av oljeutsläpp. Oljetankfartyg med enbruttodräktighet av skall enligt regel 15 ha utrustning som gördet möjligt atl behålla oljerester ombord. För detta ändamål skall finnas en s.k. sloptank, dvs. en särskild tank för uppsamling av oljerester, av närmareangiven minsta slorlek. På nya oljetankfartyg med mer än 70 000 tons dödviktskall det finnas två sloptankar. Oljetankfartyg med en bruttodräktighet avminst skall vidare ha ett övervaknings- och kontrollsystem med bl. a.en oljehaltmätare och kontinueriig skrivare som registrerar oljeutsläpp.Systemet skall vara så konstruerat att ulsläpp stoppas, om oljeinnehållet ärstörre än vad som är tillåtet. På oljelankfarlyg med en bruttodräktighet avminst skall också finnas en gränsskiktsmätare som anger var i ensloptank eller annan tank, från vilken oljeblandat vatten släpps ut i havet,del bälte befinner sig som beslår av en blandning av olja och vallen.Föreskrifterna om övervaknings- och kontrollsystem blir i fråga om existerandefartyg tillämpliga först efter konventionens ikraftträdande. När delgäller oljetankfartyg med en bruttodräktighet understigande ägerföreskrifterna i regel 15 inte tillämpning, om tank-spolväiska behålls ombordför avlämnande lill mottagningsanordning eller om den släpps ut i havet medanvändande av en effektiv övervakningsmetod som säkerställer attutsläppsbestämmelserna i regel 9 iakttas. Föreskrifterna i regel 15 gäller inteheller i fråga om asfiilttankfartyg som behåller all förorenad lankspolvätskaombord. Administrationenkan enligt regel 15 medge undantag från föreskrifterna i regeln föroljetankfiirtyg som endast gör kortare resor och inte behöver inneha ettinternationellt oljeskyddscertifikat. Elt sådant medgivande förutsätter atlfartyget behåller oljeblandningar ombord och att tillräckliga moltagningsanordningarför dessa finns. I regel 15 behandlas slutligen det fall atl övervaknings- ochkontrollsystem för lätta raffinerade produkter inte Prop.1975/76:5 44 finnstillgängliga, I sådant fall får administrationen medge undantag från kraven påsådan utrustning på villkor att utsläpp sker i enlighet med ett förfarande somfastställs av IMCO. Organisationen skall pröva om utrustningen i frägahar blivit tillgänglig. Enligtregel 16 skall fartyg med en bruttodräktighet av vara utrustademed en separeringsutrustning för oljehaltigt vatten eller ettoljefiltreringssystem. Fartyg med en bruttodräktighet av skalldessutom vara utrustade med ett övervaknings- och kontrollsystem, om inte ettfiltreringssystem finns som nedbringar oljehalten till 15 ppm. Administrationenskall tillse att fartyg under förstnämnda tongräns så långt det är möjligtbehåller oljan ombord eller iakttar utsläppsbestämmelserna i regel 9 för andrafartyg än oljetankfartyg. redovisade föreskrifter i regel 16 skall i frågaom existerande fartyg börja tillämpas efter konventionens ikraftträdande.Regel 16 innehåller också närmare föreskrifter om övervaknings- ochkontrollsystem, separeringsutrustning och filtreringssystem. Iregel 17 föreskrivs all fartyg med en bruttodräktighet av skallvara försedda med en eller flera tankar med tillräcklig kapacitet förmottagande av sådana oljerester som dem som uppkommer vid rening av bränn-eller smöflolja eller genom oljeläckage i maskinutrymmen. Regel18 innehåller närmare föreskrifter om pump-, röflednings- och utsläppsanordningari oljetankfartyg och regel 19 om standardiserade anslutningar dels påfartygens röriedningar för utsläpp av rester från rännstenar i maskinrummet,dels på mottagningsanordningarnas rörledningar. Degrundläggande föreskrifterna om oljedagboks innehåll och förande ges i regel20. Föreskrifterna ansluter sig i stort sett lill de föreskrifter om oljedagboksom införts i oljeskyddskonventionen genom ändringar. 1 regel 20 hardock tagits upp en bestämmelse som upphävts genom nämnda ändringar och som berättigarbehörig myndighet i stat som är lördrags-.Slulande part atl granskaoljedagboken ombord på vafle fartyg som bilaga I är tillämplig på och sombefinner sig i någon av statens hamnar eller utsjöterminaler. Formulär föroljedagbok flnns i bihang 111 lill bilaga 1. Iregel 21 behandlas de oljeutsläpp från borrplattformar som regleras ikonventionen. I princip skall de regler tillämpas som gäller för fartyg sominte är oljetankfartyg och som har en bruttodräktighet av . Den ireglerna 16 och 17 föreskrivna utrustningen behöver dock finnas bara om dettaär möjligt, och anteckningarom utsläpp av olja eller oljehaltiga blandningarskall göras på sätt administrationen bestämmer. Inom specialområden fårutsläpp av olja eller oljehaltiga blandningar ske endast om oljehalten ulanutspädning uppgår lill högst 15 ppm. KapitelIII (reglerna 22-25) innehåller föreskrifter om begränsning av lasltankarsstorlek och om fartygs rumsindelning och stabilitet. Reglerna har flll syfteatt minimera oljeförorening från oljetankfartyg vid sido- och bottenskador pågrund av kollision eller grundslötningar. De har sin motsvarighet, såvittavser tankslorleksbegränsning, i föreskrifter som omfattas av Prop.1975/76:5 45 1971års ändringar i oljeskyddskonventionen. Föreskflfterna om tankstorleksbegränsningi havsföroreningskonventionen (reglerna 22-24)skall bli tilllämpliga på nyaoljetankfartyg och, t vä år efter konventionens ikraftträdande, på vissaexisterande oljetankfartyg, nämligen sådana som levereras efter den 1 januari1977 eller sådana som levereras tidigare men kontrakterais efter den 1 januari1974 eller, om kontrakt inte finns, kölsträckts eller befunnit sig påmotsvarande byggnadssiadium efter . Föreskrifterna omrumsindelning och stabilitet (regel 25) skall säkerställa lärtygens flytbarheti skadat skick. De är lillämpliga på nya oljetankfartyg och innebär attfartygen skall byggas så, atl de fortfarande fiyter trots skador i bottneneller sidan vid olika lastningsförhållanden. Fartyg med en längd av mer än 225meter skall sålunda kunna klara en skada som inträffar var som helst påfartyget och fariyg med en längd av en skada var som helst påfartyget utom på maskinrumsskott. I fråga om mindre fartyg är kraven av byggnadstekniskaskäl inte lika långtgående. I regel 25 föreskrivs också att oljetankfartygskall ha stabilitetsuppgifter och last-hanteringsföreskrifter ombord. Somnämnts tidigare finns i bihang till bilaga I dels en förteckning över oljor(bihang I), dels formulär för det internationella oljeskyddscertifikatet (1973)(bihang II), dels formulär för oljedagbok (bihang III). IÖstersjökonventionen regleras förorening genom olja från fartyg i bilaga IV regel4. BilagaII till havsföroreningskonventionen innehåller reglerom skadliga flytande ämnen som transporteras i bulk. Arbetet på bestämmelseromskadliga gasformiga och fasta ämnen som transporteras i bulk ärännu inteslutfört. Föreskrifterna om skadliga fiytande ämnen bygger på en riskgraderingi fyra olika kategorier, betecknade A-D med A som den fafligaste kategorien.Grundmaterialet för denna gradering har presenterats av en vetenskapligexpertgrupp (GESAMP) lillsatt av IMCO och andra FN-organ. BilagaII inleds liksom bilaga I med deflnitioner (regel 1). "Kemikalietankfartyg" deflnieras som fartyg vilket byggts elleranpassats huvudsakligen för transport av skadliga flytande ämnen i bulk. Ävenoljetankfartyg omfattas av begreppet när de för last av skadliga flytande ämneni bulk. "Skadliga flytande ämnen" är sådana ämnen som tagits upp ibihang 11 och sådana som enligt regel 3 provisoriskt bedömts tillhöra någon avkategorierna A-D. Med "ren bariast" förstås enligt en annandeflnition i regel 1 barlast i en tank som, sedan den senast använts förtransport av skadligt flytande ämne, har rengjorts omsorgsfullt varefteruppkomna rester släppts ut och tanken tömts enligt föreskrifterna i bilaga II.1 rege! 1 finns vidare definitioner på "segregerad bariast","närmaste land", "specialområde" och "Östersjöområde"som i sak överensstämmer med motsvarande definitioner i bilaga I. Detbör dock anmärkas här att i bilaga II endast ochSvar-tahavsområdel räknas som specialområden. Enligtregel 2 äger föreskrifterna i bilaga II, om annat inte uttryckligen Prop.1975/76:5 46 anges,tillämpning på alla fartyg som transporterar skadliga flytande ämnen i bulk.Regel 13 om minimering av förorening genom olyckshändelser gäller endast fartygsom transporterar ämnen av kategori A-C. Riskgraderingenavser utsläpp av tankrengöringsvätska eller av förorenat bariaslvatten ochhänför sig till risken för tillgångar eller människors hälsa eller tillskadan på skönhets- och rekreationsvärden eller till störningar av annatbehörigt utnytflande av havet (regel3). Ämnen av kategori A är sådana sommedför allvariig risk, skada eller störning, ämnen av kategori B risk, skadaeller störning, ämnen av kategori C mindre risk, skada eller störning och ämnenav kategori D mätbar risk eller obetydlig skada eller störning. Riktlinjer förkategoriseringen av skadliga fiytande ämnen finns i bihang 1 till bilaga II. I bihang II har tagits upp en förteckning över sådana skadligafiytande ämnen som transporteras i bulk och som f n. är kate-goriserade.Provisorisk kategorisering av ett ämne verkställs enligl regel 3 avregeringarna i de stater som berörs av en planerad transport av elt ämne som inte blivit kategoriserat. Kan enighet inte nås, skall transporten ske i enlighet med de strängaste villkor som ifrågasatts. Senast efter den första transporten skall IMCO underrättas om den provisoriska kategoriseflngen varefter alla fördragsslutande parter får tillflUle att avge synpunkter. \vregel4 framgår att vissa ämnen, som förtecknats i bihang III, befunnits fallautanför kategoerierna A-D, varför utsläpp av rännstens- eller bariaslvatteneller andra rester eller blandningar, som endast innehåller sådana ämnen, inteär underkastat föreskrifterna i bilaga II. 4 attbilaga II inte är tillämplig pä utsläpp av ren bariast eller segregerad barlast. om utsläpp av skadliga flytande ämnen ges i regel 5.Föreskrifterna innebär i huvudsak följande. Utsläpp i havet av skadligafiytande ämnen, även när de endast kategoriserats provisoriskt, är förbjudet,om inte i regeln angivna villkor är uppfyllda. Dessa villkor ökar i stränghetmed ämnets farlighetsgrad och havsområdets karaktär. De strängaste utsläppsvillkorengäller alltså för ämnen av kategori A som skall släppas ut i ett havsområde somär specialområde. För samtliga fall gäller att angivna ulsläppsvillkor skallvara uppfyllda utan undantag. Gemensamma villkor är för samtliga fall attfartyget vid utsläppet är under gång och har en fart a v (i frågaom fartyg som saknar eget framdrivningsmaskineri) och att utsläppet sker minst12 nautiska mil från närmaste land. 1 fråga om ämnen av kategori A-C tillkommersom villkor att utsläppet görs under vattenlinjen och all vattendjupet påplatsen för utsläppet är . Iövrigt gäller följande villkor för de olika kategorierna av ämnen. Vad som fårsläppas ut i havet av blandningar innehållande ämnen av kategori A både inomoch utanför specialområden är de utspädda rester som återstår sedan den förtransporten av ämnet begagnade tanken tvättats och, efter tömning tillmottagningsanordning, flödats med vatten motsvarande minst Prop.1975/76:5 47 av tankens hela rymd. Vid överföringen av tankspolreslerna tillmottagningsanordning får restkoncentrationen av ämnet i utflödet inte överstigai bihang II angivna värden, vilka med avseende påspecialområden utgör hälften av de värden som anges med avseende på övrigaområden. I fråga om ulsläpp av blandningar innehållande ämnen av kategori Binom specialområden föreskrivs att tanken tvättas efter lossning. Tvättningenskall ske med en vattenmängd motsvarande av tankens hela rymdvarvid av administrationen godkända och på IMCO:s normer grundade metoder ocharrangemang skall användas. Också metoderna och arrangemangen för utsläpp skallvara godkända av administrationen och bygga på IMCO:s normer. På detta sättskall säkerställas att utsläppet inle medför större koncentration av ämnet ivattnet akter om fartyget än I ppm. För utsläpp av blandningar innehållandeämnen av kategori B utanför specialområden gäller samma villkor som för ulsläppinom sådana områden med undantag av att inledande tvättning av tanken inteföreskrivs och att som maximi-utsläpp från varje tank, inklusive anslutanderöriedningar, anges 1 m' eller 1/3 000 av tankens hela volym, av vilka värdendet större lår tillämpas. Villkoren för utsläpp av blandningar innehållandeämnen av kategori C inom specialområden är desamma som för utsläpp av kategoriB-ämnen utanför sådana områden. 1 fråga om utsläpp av ämnen av kategori Cutanför specialområden föreskrivs samma villkor som för utsläpp av kategoriB-ämnen utanför specialområden, men med den avvikelsen att koncentrationen ikölvattnet får uppgå till 10 ppm och maximiutsläppet från varje tank till 3 m'eller l/l 000 av tankens hela volym. När det slutligen gäller ämnen som tillhörkategori D föreskrivs för utsläpp utanför och inom specialområden avblandningar som innehåller sådana ämnen, att ämnets koncentration iblandningen inte får överstiga 100 000 ppm. 1fråga om utsläpp utanför och inom specialområden föreskrivs i regel 5 attventilationsmetoder som godkänts av administrationen och som grundar sig påIMCO:s normer fär användas för rengöring av tankar. I regel 5 slås vidare fastatt utsläpp av ämne som inte kategoriserats, provisoriskt eller slutligt, ellerhänförts till den grupp av ämnen som förtecknats i bihang III är förbjudet bådeutanför och inom specialområden. Fartygsom befinner sig i ett specialområde får enligt regel 5 behålla blandningar innehållandeämne av kategori B eller C ombord för alt släppa ut dem utanför specialområdeti enlighet med de regler som gäller för sådant utsläpp. Beträffandeikraftträdandet av de särskilda utsläppsreglerna för specialområden sägs iregel 5 alt de stater som gränsar till ett specialområde skall komma överens omen tidpunkt då kravet på nödvändiga mottagnings-anordningar inom området äruppfyllt och de särskilda utsläppsreglerna skall böfla tillämpas. IMCO skallunderrättas om denna tidpunkt i förväg, varefterorganisationen skall informera alla fördragsslutande parter. Skullekonventionen träda i kraft före nämnda tidpunkt, skall inom Prop.1975/76:5 48 områdettillämpas de föreskrifter som avser utsläpp utanför specialområden. Regel6 innehåller allmänna undantag från utsläppsreglerna och överensstämmer medregel II i bilaga I. Enligtregel 7 förbinder sig de fördragsslutande parterna att se till att hamnar ochterminaler för lastning och lossning utrustas med anordningar för mottagande avrester och blandningar innehållande skadliga flytande ämnen.Moltagningsanordningarna skall vara tillräckliga för att, utan olillböriig förseningför fartygen, ta emot sådana rester och blandningar som skall avlämnas pågrund av föreskrifterna i bilaga 11. Även i reparationshamnar därkemikalietankfartyg repareras skall enligt regel 7 finnas lämpliga anordningarför mottagande av rester och blandningar som innehåller fariiga flytande ämnen.Det ankommer på regeringen för varje fördragsslutande part atl besluta om typenav moltagningsanordningar i hamnar och terminaler. IMCO skall underrättas omsådana beslut. Beflnnes alt mottagningsanordningar som skall tillhandahållasenligl regel 7 är otillräckliga, skall saken rapporteras till IMCO, som därefterhar att informera berörda fördragsslutande parter. Ianslutning lill utsläppsbeslämmelserna i regel 5 ges i rege/(? detaljeradeföreskrifter som skall möjliggöra kontroll av att utsläppsbestämmelsernaeflerievs. Kontrollen sker med hjälp av en lastdagbok, i vilken olika åtgärdermed avseende på rester och blandningar som innehåller skadliga fiytande ämnenskall antecknas,och-särskilt i fråga om utsläpp av ämnen av kategori A inom ochutanför specialområden - med hjälp av inspektörer som utses för ändamålet avregeringen i stater som är fördragsslutande parter. Regel8 innehåller vidare föreskrifter om utsläpp från sloptankar som kompletterarutsläppsbestämmelserna i regel 5. Innehåller sloptank en blandning i vilkeningår ett ämne av kategori A eller, när det är fråga om ett specialområde, ettämne av kategori A eller B, skall blandningen avlämnas tillmottagningsanordning i enlighet med vad som sägs i regel 5 om ifrågavarandeämne och område. Motsvarande gäller då sloptank innehåller en blandning i vilkeningår ett ämne av kategori B eller C eller, när det är fråga om ettspecialområde, ett ämne av kategori C i en mängd som överstiger de sammanlagdamaximimängderna som anges i regel 5 för ifrågavarande ämne och område. Föreskrifterom lastdagbokens innehåll och förande och om granskning av lastdagboken ges iregel 9. Föreskrifterna ansluter sig i huvudsak till bestämmelserna omoljedagbok i bilaga 1 regel 20. Också föreskrifterna i reglerna 10-12 ombesiktningar och certifikat överensstämmer i allt väsentligt med moisvarandebestämmelser i bilaga I (reglerna 4-8). Det certifikat som skall utfärdasenligt bilaga II kallas Internationellt föroreningsskyddscertifikatför transport av skadliga fiytande ämnen i bulk (1973). Varje fartyg som transporterarskadliga flytande ämnen till hamnar och utsjöterminaler under andrafördragsslutande parters jurisdiktion skall inneha sådant certifikat. Prop.1975/76:5 49 förlastdagbok och certifikat har tagits upp i bihangen IV och Vlill bilaga II. Iregel 13 ges föreskrifter som syftar till en minimering av förorening genomolyckshändelse. Utformning, konstruktion och utrustning av fartyg på vilkatransporteras skadliga fiytande ämnen av kategori A-C i bulk skall vara sådan,att okontrollerat utsläpp i havet av sådana ämnen begränsas så långt sommöjligt. Detsamma gäller i fråga om handhavandet av sådana fartyg. För attuppnå detta mål skall i vafle stal meddelas detaljerade föreskrifter, vilka ifråga om kemikalietankfartyg skall innehålla åtminstone de regler som ges i dens. k. kemikaliebulkkoden, som antagits av genomresolution A.212(VI1), och i framtida ändringar i koden, om i fråga om dessaändringar tillämpas samma förfarande som föreskrivs ihavsföroreningskonventionen för ändringar i bihang till en bilaga. Idet föregående har nämnts alt del finns fem bihang till bilaga II. I innehållerriktlinjer för kategoriseringen av skadliga flytande ämnen, bihang II en förteckning överskadliga flytande ämnen som transporteras i bulk, bihang III en förteckning över andra fiytande ämnen som transporteras i bulk, bihang IV formulär för lastdagbok och bihang V formulär fördet internationella föroreningsskyddscertifikatet för transport av skadliga fly tande ämnen i bulk (1973). Ösiersjökonventionensbestämmelser om skadliga fiytande ämnen i bulk finns i regel 5 i bilaga IV tillkonventionen. BilagaIII till havsföroreningskonventionen handlar om skadliga ämnen somtransporteras till sjöss i förpackad form eller i fraktcontainer, flyttbaratankar eller landsvägs- och järnvägstankvagnar. Föreskrifterna överensstämmeri stort med reglerna internationella konvention om säkerheten förmänniskoliv till sjöss (SOLAS) om fariigt gods (kap. VII). Fartygstransportav skadliga ämnen i förpackad form eller i fraktcontainer, flyttbara tankareller landsvägs- och järnvägstankvagnar är enligt regel I förbjuden, om deninte sker i enlighet med föreskrifterna i bilaga III. Enligt regel 1 är dessaföreskrifter lillämpliga på alla fartyg på vilka skadliga ämnen transporteras iförpackad form eller i fraktcontainer, flyttbara tankar eller landsvägs- ochjärnvägstankvagnar. Föreskrifterna skall av de fördragsslutande parternakompletteras med detaljbestämmelser om bl. a. förpackningar, märkning,etikettering, dokumentation, stuvning och kvantitetsbegränsning, i syfte altförhindra eller så långt möjligt begränsa förorening av den miljön genomskadliga ämnen. Vid tillämpningen av bilaga III skall också tomma behållare,fraktcontainer, fiyttbara tankar och landsvägs- och järnvägstankvagnar, somanvänts för transport av skadliga ämnen, betraktas som sådant ämne, om intealla rester avlägsnats som innebär en fara för den miljön. Iregel 2 föreskrivs att förpackningar, lastcontainer, flyttbara tankar ochlandsvägs- och järnvägstankvagnar skall vara av sådan beskaffenhet med hänsyntill sitt speciella innehåll,att riskerna förden miljön begränsas 4 1975/76. Prop.1975/76:5 50 sålångt som möjligt. Enliglregel3 skall varje förpackning, laslcontainer, flyttbar tank och landsvägs-och järnvägstankvagn som innehåller skadligt ämne vara märkt på varaktigt sättmed ämnets korrekta tekniska benämning, ej handelsnamnel, och med en symbol somklart anger atl innehållet är skadligt. Identifieringen skall, om så ärmöjligt, underiättas också på annat sätt, exempelvis genom atl ämnets FN-nummersätts ut. I fråga om dokumentationenföreskrivs i regel 4 att i alla dokument, som avser sjötransport av skadligaämnen, ämnets korrekta tekniska benämning och ej handelsnamnet skall användas.Vidare föreskrivs att skeppnings-dokumenlen som tillhandahålls av avsändarenskall innehålla ett intyg eller en förklaring att godset är lämpligt förpackat,märkt och etiketterat och att det är i lämpligt skick för transport. Fartyg somtransporterar skadliga ämnen skall inneha en särskild förteckning över deskadliga ämnen som finns ombord. En kopia av förteckningen skall förvaras iland av fartygels' ägare lill dess de skadliga ämnena lossats. Enliglregel 5 skall skadliga ämnen stuvas och säkras ombord i fartyget så att riskenför den miljön begränsas så långt som möjligt ulan atl säkerheten förfartyget och personer ombord försämras. Avregel 6 framgår alt förbud eller kvantitetsbegränsning får införas i fråga omtransport av vissa särskilt skadliga ämnen. Vid kvantitetsbegränsning skallfartygets storiek, konstruktion och utrustning beaktas, liksom också ämnetsförpackning och egenskaper. Iregel 7 föreskrivs förbud mot överbordlämpning av skadliga ämnen somtransporteras i förpackad form, fraktcontainer, flyttbara tankar eller landsvägs-och järnvägstankvagnar. Undantag görs för det fall att en sådan åtgärd ärnödvändig för fartygets säkerhet eller för att rädda människoliv till sjöss.Del ankommer enligt regel 7 på de fördragsslutande parterna att regleraöverbordspolning av skadliga ämnen som läckt ut.