prop · FY034 · 1975-12-31 00:00:00 — J. , civilingenjör (fr.o.m. ) ,., tekn. lic. (fr.o.m. ) , .,rektor (fr.o.m. ) Palmer, S. A. , departementssekreterare (fr.o.m. ) ., överingenjör (fr.o.m. ) , N. ,direktör (fr.o.m. ) , C. , civilingenjör(fr.o.m. ) , , direktör (fr.o.m. den 18november 1974) 17, 111 28 Slockholm, tel. växel 763 10 00 Direktiv(anförande av statsrådet till statsrådsprotokollet den 15 november1974): Tekniskförnyelse är av grundläggande betydelse för samhällsutvecklingen. För alt nåde politiska mål som satts upp för exempelvis inre och yttre miljö, socialservice, sysselsättning, energiförsörjning och ekonomisk tillväxt krävsomfattande tekniska utvecklingsinsatser från både enskildas och det allmännassida. En kontinuerlig och målmedveten satsning på teknisk forskning ochutveckling är ett viktigt inslag i näringspolitiken. Det centrala instrumentetför samhällets insatser på detta område är styrelsen för teknisk utveckling(STU). STU bildades 1%8 (prop. 1%8:68, SU 1968:131, rskr 1968:304).Den övertog uppgifter som tidigare handhades av bl.a. malm- 621 Kommittéer: Industridepartementet 1:29 fonden,uppfinnarkontoret och tekniska forskningsrådet. Motiven för att inrätta encentral myndighet var främst att undvika oklarheier i kompetensfördelningenoch motverka dubbelarbete i administrationen av stödet till forsknings- ochutvecklings(FoU)-insatser. 1968:68 framhöll föredragande statsrådet bl.a. alt det är ett viktigt ledi näringspolitiken att stimulera teknisk förnyelse och överföring av ny tekniki praktisk tillämpning. Genom att inrätta STU skulle slaten få ett organ med ensamlad överblick över den tekniska utvecklingen saml över tekniska resurser ochbehov av teknik inom såväl näringslivet som den offentliga sektorn. STU:shuvuduppgift angavs vara att inom ramen för en aktiv näringspolitik fördelastatligt slöd i olika former till teknisk forskning och industrielltutvecklingsarbete. Det finansiella stödet borde riktas in på sådana områden,där koncentrerade insatser bedöms angelägna för att främja induslrins tillväxteller bemästra problem inom viktiga samhällssektorer. Som exempel på detsisinämnda angavs luft- och vattenvård, trafiksäkerhet, undervisning ochsjukvård. Jaghar i olika sammanhang, bl.a. i prop. 1972:1 (bil. 15 s. 57) framhållil, altSTU:s uppgift är trefaldig. En första uppgift är att med hjälp av tillgängligeller ny teknik främja ulvecklingen inom olika samhällssektorer. Det gällerexempelvis miljövården, arbetarskyddet och transportområdet. STU:s insatser påett dylikt område påverkas av i vilken utsträckning resurser för planering ochledning av FoU-verksamheten byggts upp eller kommer alt byggas upp inom områdeti fråga. Ansvaret för FoU-verksamheten tas därvid i ökande utsträckning överav organ inom resp. samhällsområde. Det är följdriktigt att i takt härmed denrelativa betydelsen av STU:s insatser minskar inom dessa områden. Enandra uppgift för STU är att främja industrins innovationsverksamhet ochtekniska kvalitet. Naturligtvis medför det stöd, som lämnas inom ramen för denförstnämnda uppgiften, ofta positiva effekter för svensk industri. Men även ominget direkt samband föreligger mellan det förväntade resultatet av etlFoU-projekt och ett visst samhällsbehov, kan det från industripolitisk synpunktvara angeläget att lämna slöd. Stödet bör då på lång sikt leda fram tillresultat, som bedöms kunna bli kommersiellt värdefulla i internationellkonkurrens inom och utom landet. STU:stredje uppgift är att inom den tekniska forskningen höja den vetenskapliganivån och öka kunnandet inom skilda områden. STUleds av en styrelse. Chef för STU är en generaldirektör, som biträds av enplaneringsdirektör. Inom verket finns fyra enheter, nämligen administrativaenheten, utvecklingsenheten, rådgivnings- och förmed-lingsenhelen samlinternationella enheten. För biträde vid planeringen får STU inrätta rådgivandenämnder. Vid STU fanns 99 anställda, varav 53 handläggare. STUär förlagd till Slockholm. På vissa universitets- och högskoleorter finansierarSTU konlaktsekrelariat, som samverkar med regionala organ och förelag. STUlillhör de myndigheler som deltar i utrednings- och försöksverksamheten medprogrambudgetering inom statsförvaltningen. Följande programindelning gäller f.n. för verksamheten vid STU. Finansielltstöd till teknisk forsknings- och utvecklingsverksamhet Drif t av forskningsstationer 1:29 Skr 1975:4 622 Detfinansiella stödet till FoU-projekt (huvuddelen av program I) ärsedan budgetåret 1972/73 uppdelat på lio s.k. behovsområden (energiteknik,materialteknik, transportteknik, produktionsteknik, kemi-, skogs- ochträteknik, informationsbehandling samt styr- och komponentteknik, miljövårdsteknik,socialteknik, livsmedelsteknik och naturresursleknik). Dessa behovsområden harhittills haft karaktären av underprogram. De rådgivande nämnderna är - frånsetten -knutna till vart och ett av behovsområdena.Nämndernas huvuduppgift är att ta fram planeringsunderlag för STU inom resp.område och alt bedöma projekts samband med målen för verksamheten. Förutomfördelning av finansiellt projektstöd åligger del STU alt bl.a. främjakontakter med myndigheter, näringsliv och forskningsinstitutioner, främjainternationellt tekniskt samarbete, ge råd åt uppfinnare och förmedlaFoU-resultat till kommersiellt utnyttjande samt svara för förvaltning avstatliga forskningsstationer. STU är också en av huvudmännen för i . STU:sverksamhet och organisation har direkl eller indirekt berörts i en rad olikautredningar . I anslutning till uppgiften att främjautvecklingen inom olika samhällssektorer kan nämnas, atl den nu arbetandeteknikupphandlingskommittén skall undersöka bl.a. hur STU:s stöd på etteffektivare sätt än skall kunna samverka med den upphandling avteknisk utrustning som olika statliga och kommunala myndigheler gör. Vidare harbudgetutredningen i sitt betänkande (SOU 1973:43-46 Budgetreform tagit uppfrågan om mål-medelanalys och hur en ändamålsindelning av statsbudgeten kangöras. Denindusiripolitiska uppgiften för STU har behandlats i ett flertalbranschutredningar. Ett aktuellt exempel på detta är datainduslriutred-ningensnyligen avlämnade betänkande (SOU 1974:10), Data och näringspolitik 74, ivilket föreslås att STU i vidgad utsträckning skall stödja den datatekniskaFoU-verksamheten. Även framtida branschutredningar kommer sannolikt att ivissa förslag anknyta till STU. Förutom branschutredningar kan i dettasammanhang nämnas den tillsatta utredningen (I 1974:01) omfinansiering av industriell forskning och utveckling, som har till uppgiftbl.a. att överväga finansieringsformer av sådant statligt FoU-stöd som ävenlämnas av STU. (U 1972:02) har i särskild skrivelse lagit upp STU:s roll när del gäller attstödja den tekniska forskningen och frågan om samordning av stödet på detta områdemellan å ena sidan STU och å andra sidan och statens råd för atomforskning. Ulredningen föreslår, att detinom STU skall inrättas en särskild nämnd, som enbart skall handha frågorrörande s.k. teknisk grundforskning. Nämnden skall kunna besluta ommedelstilldelning till sådana långsiktiga forskningsprojekt som inte uppenbartkan hänföras till ell visst sektorsområde. Riksrevisionsverketgenomför f. n. en förvaltningsrevision vid STU. Enligt vad jag inhämtatberäknas denna revision vara avslutad . STU:sarbete har stark anknytning till andra offentliga myndigheler ochinstitutioner. Uppgiften att med hjälp av teknik främja utvecklingen i olikasamhällssektorer styrs främst av de organ som har ansvaret för planeringen inomresp. STU:s verksamhet har även beröringspunkter med organ som harsektorövergripande uppgifter, t.ex. statskontoret med ansvar förrationaliseringsverksamheten i statsförvaltningen och riksrevi- 623 Kommittéer; Industridepartementet 1:29 sionsverketmed uppgift att övervaka effektiviteten. Vidare kan nämnas verksamheten inomvissa kommunala och landstingskommunala organ. , som tillkom (prop. 1973:41, NU 1973:54, rskr1973:225), handhar bl.a. branschutredningar och allmänna industripolitiskautredningar, långsikliga prognoser samt vissa stslliga slöd- ochutvecklingsinsatser. regionala insatser kanaliseras viaföretagareföreningarna. Statens utvecklingsfond, som inrättades medindustriverket, skall ge finansiellt projektstöd till riskbeto-nadeinvesteringar inom industrin för utveckling av nya produkter, processer ochsyslem. Fonden är avsedd att uigöra ett komplement till STU och . Alla dessa organs verksamhei har slarka beröringspunktermed STU:s industripolitiska uppgift. Närdel gäller teknisk forskning har STU:s verksamhet stark anknytning till bl.a.universitetskanslersämbetel, universiteten och högskolorna samt forskningsråden. Åretsriksdag har som sin mening gett Kungl. Maj:t tillkänna att en snabb utredningom och verksamhetsformer bör göras (NU 1974:32, rskr 224).Jag förordar, att särskilda sakkunniga tillkallas för denna uppgift. Vad jaganför i del följande innebär, atl utredningen får en något vidare syftning änvad angett. Riksdagensbegäran om utredning är föranledd av motionerna 1974:864 och 1974:1529, i vilkahävdades atl ämbelsverksformen är lill påtaglig nackdel för STU på så sätt altden försvårar en rationell och effektiv verksamhei och medfpr att STU intealltid kan ge klara garantier för sekretessskydd av yrkes- ochaffärshemligheter. Motionärerna förordade på anförda skäl, att STU ombildastill tn stiftelse. förklarade i silt av godkändaullåtande att del-inte var berett att göra ifågol ställningstagande i frågan omombildning av STU till annan verksamhetsform än ämbetsverk. Jagvill för egen del hävda, att frågan om val av verksamhetsform inte har denbetydelse som den stundom tillmätts i den allmänna debatten. STU är och måsteförbli ett instrument i den långsiktiga näringspolitiken. De grundläggandekraven på uppfyllande av de mål statsmakterna släller upp påverkas självfalletinte av verksamhetsformen. Oavsett denna måste riksdag och regering bamöjlighet att genom villkor och anvisningar i samband med att medel ställs tillförfogande styra verksamheten i önskad riktning. Det-är vidare, inte minst medhänsyn till alt betydande belopp anslås , nödvändigt att verksamhetenbygger på en fast organisation och att besluten fattas i reglerade former. Ämbetsverksformensoch stiftelseformens för- och nackdelar bör kartläggas av de sakkunniga. Vadjag anför i det följande är i allt väsentligt oberoende av valel avverksamhetsform. Jaghar i det föregående kortfattat berört STU:s tre huvuduppgifter. Dessa har inteifrågasatts av och jag finner dem för min del ändamålsenliga medhänsyn till den roll STU har i näringspolitiken. Denna principiella iredelningbör även fortsättningsvis gälla och bör därför bilda utgångspunkt för desakkunnigas arbete. STU:suppgift att bidra till att främja utvecklingen inom olika samhällssektorerspänner över en lång rad olika områden såsom miljö, energi, hälso-, sjuk- ochsocialvård, utbildning, transporter och bostäder. För vart och ett av områdenafinns ansvariga fackmyndigheter, som på grundval av regeringens och riksdagenspolitiska prioriteringar formulerar konkreta 1:29 Skr 1975:4 624 behov.Vissa av fackmyndigheterna har som jag förut nämnt byggt upp eller är i färdmed alt bygga upp resurser för planering och ledning av FoU-verksamhet som eltav flera medel för atl tillgodose dessa konkreta behov. STU:s uppgift bör ävenfortsättningsvis vara av kompletlerande natur i förhållande till dessamyndigheter. När den sektoransvariga myndigheten fått tillräcklig kompetens ochtillräckliga resurser för teknisk utveckling bör STU:s ansvar inom områdetupphöra. Lösandetav ifrågavarande uppgifter förutsätter ett intiml samspel mellan STU, desektoransvariga myndigheterna och Övriga berörda organ. Del är viktigt bl.a.att de sekloransvariga myndigheiernas prioriteringar får slå igenom isatsningarna på olika projekt inom de ramar som statsmakterna släller upp förSTU:s verksamhei. Skälet härtill är att det främst är de sektoransvarigaorganen som har möjlighet att bedöma värdel av FoU-satsningar jämfört med andrasätt all lillgodose framlida behov. FoU-verksamhet motiveras av att en speciellprodukt eller produktionsmetod är angelägen atl få fram. STU:s huvuduppgift äratt med sin speciella kompelens initiera och värdera nya lekniska lösningaroch därefier evenluelll lämna finansiellt stöd till arbete på dessa. För attett framgångsrikt resultat av ett avslutat tekniskt utvecklingsarbete skallleda till exploatering kan krävas medverkan från ansvarigt fackorgan, t. ex. iupphandlingen. Projeklsom får stöd inom ramen för den nu beskrivna uppgiften kan naturligtvis somviktig sidoeffekt medföra industriell stimulans, eftersom självautvecklingsarbetet ofta kommer all bedrivas inom industriföretag. Enangelägen uppgift för de sakkuimiga är att finna former för en sådan samordningmellan STU å ena sidan och seklororganen och övriga berörda parter å den andra,att behoven av FoU-verksamhet på effektivast möjliga sätt styr FoU-stödel. Desakkunniga bör härvid på lämpligt sätt följa leknik-upphandlingskommitténsarbete. Uppgiftenatl främja industrins utveckling måste utformas med hänsyn till och styras avde indusiripolitiska prioriteringar som statsmakterna gör när del gällersysselsättning, effektiv produktionsstruktur, internationell konkurrenskraftetc. Huvudsyftet med STU:s slöd är alt bidra till att önskvärda och nödvändigasatsningar på teknisk utveckling i företagssektorn genomförs, vilka ulan stödmed all sannolikhet inte skulle komma att realiseras. STU:s stöd bör i principlämnas endast om det är av avgörande betydelse för att dessa satsningar skallkomma lill slånd i tillräcklig omfattning. Prövningen av varje projekt måstegöras mot bakgrund av en bedömning av ekonomiska och strukturella förhållandenför förelaget och branschen ifråga. STU:s specifika kompetens är inriktad påtekniska värderingar. I övrigt måste utgångspunkten för STU här vara deprioriteringar som görs av resp. företag, när det gäller den produkt ellerproduktionsmetod som FoU-arbetet syftar till, och de bedömningar som görs avde samhällsorgan som tar fram industripolitiskt planeringsunderlag. Detbör sålunda vara en väsentlig uppgift för de sakkunniga att sätta in STU:sverksamhet i ett större industripolitiskt sammanhang. De sakkunniga böröverväga på vilket sätt STU:s stöd till teknisk förnyelse i inditstrin kaneffektiviseras och bättre samordnas med aktiviteter inom andra statliga organoch myndigheter, vilka ha lill uppgift att på olika sätt främja industrinsutbyggnad. Exempelvis bör undersökas öm den samverkan som finnsmellan å ena sidan STU och å andra sidan industriverket, utvecklingsfonden ochInvesteringsbanken kan fördjupas till gagn för den industriellaförnyelseprocessen. Samordningsmöjligheterna mellan STU:s rådgivnings- ochförmedlingsverksamhet och industriverkets förelagsservice bör ocksåuppmärksammas. 625 Kommittéer: Industridepartementet 1:29 Ävensamarbete med andra intressenter i STU:s industriellt inriktade verksamhet börbehandlas, exempelvis vad avser förelag, innovatörer, potentiella exploatörer,banker och andra kreditinstitut etc. Detkan från industripolitisk synpunkt vara motiverat att STU lämnar stöd tillenskilda FoU-projekt, där finansiella restriktioner, hög osäkerhet, skillnadermellan företagsekonomisk och samhällsekonomisk lönsamhet eller andra faktorergör att projekt inte annars kommer till stånd i en omfattning som är moliveradfrån samhällets sida. Hinder av detta slag föreligger främst när det gällerenskilda innovatörer och små och resurssvaga företag. Möjligheterna alteffektivisera denna stödfunktion bör behandlas av de sakkunniga. Desakkunniga bör också undersöka hur slöd från STU till industriell utvecklinglämpligast kan ingå bland de samordnade industripolitiska åtgärder av olikaslag som riktar sig till vissa branscher eller företagsgrupper och hur STU:sdeltagande i det förberedande utredningsarbetet bör utformas. Härvid börövervägas i vilken utsträckning STU bör ges samordnande uppgifier vad detgäller det statliga stödet till teknisk FoU av betydelse för en viss bransch.Vidare bör undersökas hur STU:s stöd till den kollektiva branschforskningenbättre skall kunna samverka med andra branschåtgärder, exempelvis iindustriverkels regi. Föruppgiften att höja den vetenskapliga nivån och öka kunnandet inom skildalekniska områden kan två olika funktioner urskiljas. Det finns för det förstabehov av en forskningsrådsbelonad funktion, där bedömningsgrunden främst ärinomvetenskaplig och har att göra medFoU-verksam-hetens vetenskapliga kvalitetoch värde i ett internationellt perspektiv. Den andra funktionen sammanhängermed önskvärdheten av alt uppehålla en sådan teknisk beredskap, att enlångsiktigt önskvärd förändring av närings- och industristruktur underlättasoch påskyndas. Stödinsatserna måste härvid vara förenliga med främst denlångsiktiga näringspolitiken. I båda fallen uppkommer behov av samordning medplaneringen av universitetens och högskolornas verksamhei. Desakkunniga bör pröva hur dessa båda delar av den tredje uppgiften bör utformasoch graden av samverkan mellan dem. De sakkunniga bör även på lämpligt sättfölja forskningsrådsutredningens arbete. STU:stre huvuduppgifter är till sin karaktär olika och jag vill framhålla vikten avalt de bättre än nu hålls isär vid planering och projektbedömning på grund avskillnaderna i målsättning. Detre huvuduppgifter STU har bör mer än vad som är fallet vara vägledande förutformningen av programstruktur och organisation inom STU. Det bör finnas eltklart och så långl möjligl entydigt samband mellan å ena sidan målen för en avstalsmakterna fastställd uppgift och å andra sidan programstruktur ochorganisation för genomförande av uppgiften ifråga. Därigenom kan detverkställande organets sakkunskap och självständighet komma till sin fullarätt för såväl planering som för de dagliga besluten. Desakkunniga bör med utgångspunkt från preciseringen av funktionerna inom ramen förSTU:s uppgifier lämna principförslag till programstruktur, arbelsformer ochorganisation. Härvid bör beaktas vilka interna funktioner som bör finnas vidSTU, exempelvis då del gäller projektbedömning, utredningskapacitet,projektuppföljning, utvärdering och analys av vunna erfarenheter, överblicköver FoU-resurser inom landet och över möjligheterna till internationelltFoU-samarbete. De sakkunniga bör behandla frågan rörande lämplig organisatorisksamverkan mellan STU 1 saml Nr 4 1:29 Skr 1975:4 626 Den utsträckning i vilken STU bör medverka ipalentväsendets utveckling och i föreskrifts- och standardiseringsarbete börlikaså beaktas med hänsyn till dessa områdens näringspolitiska konsekvenser.Också STU:s behov av extern expertis bör prövas. Någol detaljeratorganisationsförslag för verksamheten bör dock inte utarbetas i dellasammanhang. Vidare bör de sakkunnigalämna förslag töl hur STU bättre än i sin verksamhet skall kunna nå uttill mindre och medelstora förelag. För att undvika en kostsam resursdubbleringär det viktigt, att en samordning sker med de regionala industripolitiskaaktiviteter som byggts upp med stöd från statens indusiriverk. I första handgäller detta företagareföreningarnas verksamhet. De sakkunnigas arbete börutmynna i förslag till hur STU och befintliga regionala industripolitiska organskall kunna samverka på ett effektivt sätl. En precisering av STU:snäringspolitiska funktioner och en översyn av organisationen gör det angelägetatt undersöka behovet av förändringar när del gäller STU:s stödformer både vadavser finansiellt stöd och serviceinsatser för rådgivning och förmedling.Härvid bör en översyn göras av de villkor som gäller för den villkorligaåterbetalningsskyldigheten, i syfte atl skapa klarare regler för i vilka falldenna stödform bör användas och hur tillämpningen i dessa fall kaneffektiviseras. De sakkunniga bör också undersöka om STU:s nuvarande stöd iavsevärd utsträckning medfört ett reellt arbetsgivaransvar gentemot vissastödmol-tagare och därigenom oavsiktligt fört med sig en långsiktig bindning avmedel. Mot bakgrund härav bör de sakkunniga bedöma behovet av förändringar idetta hänseende. Desakkunniga bör sludigen pröva olika möjligheter att låta STU upprättafunktioner som innebär att STU systematiskt kan förmedla idéer rörandeutvecklingsarbete eller tillhandahålla informaiion om var FoU-resurser finnsinom och utom landet för uppdragsinsatser eller FoU-samarbete. Desakkunniga bör i den utsträckning som är nödvändig för att fullgöra uppdragetsamråda med utredningen om finansiering av industriell FoU. UtredningsarbetetbÖr bedrivas skyndsamt. Som anfört bör dock resultaten av andrapågående utredningar, som direkt berör STU, avvaktas. De sakkunniga bör varaoförhindrade alt redovisa resultatet av sitt arbete etappvis. Utredningensarbete beräknas pågå . 627 Kommittéer: Kommundepartementet Kn:l Inomdetta avsnitt har följande kommittéer avslutat sin verksamhet under år1974:1,4, 8,9 och 10 1.Göteborgsutredningen (In 1963:49) Maj;ts bemyndigande 1%2 1%2 förutredning av frågan om kommuns samgående med och länslandstingskommun m. m.: Utredningsman:Svenson, S. , statssekreterare Experter:Lindberg, Cari-Olto A., t.f. förste länsassessor , .,expeditionschef-rättschef Sekreterare:Hägglund," , länsråd Representanterför och läns landstingskommun: , J. O. Eriing, kamrerBjerrek, , landstingsråd , ., häradsdomare , M.Gunnar, socionom, led. D., lantbrukare, f.d.led. av Representanter för : , G. ,kommunalråd , , byråchef , . R., kommunalrådJohannesson, ., kommunalråd , A. , kommunalråd Fack, 403 lOGöteborg, tel. /60 5784 (sekreteraren) Särskildadirektiv har ej ursprungligen meddelats. Tilläggsdirektiv, se 1971 årsriksdagsberätlelse C 7. Utredningenhar under liden hållit ett sammanträde. Utredningenhar avslutat sitt arbete med en rapport . Rapporten innehåller bl. a.en redogörelse för det avtalsreglerade samarbete Kn:l Skr 1975:4 628 somparterna har etablerat på utredningens initiativ samt en skiss till provisorisklösning av frågan om utövningen av statliga befogenheter påsamhällsplaneringens område inom . Uppdraget är därmedslutfört. 2.Landstingens arkivutredning (In 1964:26) Maj:ts bemyndigande för utredning rörandegallring i landstingskommunernas arkiv och därmed sammanhängande frågor (sePost- och Inrikes tidn. Ordförande:Petrini, K. (), f.d. landsarkivarie , G. , förste sekreterare Expert:Hall, ., överläkare Sekreterare:Frisk, , arkivarie , Box 6606, 113 84 , tel. samt 031/17 95 45 (sekreteraren) Direktivenför utredningen, se 1%4 års . Utredningenhar - hållit fem sammanträden.Utredningen beräknas slutföra silt arbeie . 3.Riksnämnden (K 1968:57) för beredskap Maj:ts beslut för att handlägga vissa centralasamordningsuppgifter rörande den kommunala beredskapsplanläggningen: Ordförande:Sundelin, , generaldirektör Viceordf örnde: , . J., generaldirektör Ledamöter:Krona, , sektionschef , , direktör (fr.o.m. den 1juli 1974) 629 Kommittéer: Kommundepartementet Kn:4 , länsöverdirektör , , direktör , , bitr. försvarsdirektör (t.o.m. ), , byråchef (t.o.m. ) Kärne, ,avdelningsdirektör (t.o.m. ) , ,kammarrättslagman (t.o.m. ) , ,hovrättsråd (fr.o.m. ) L., avdelningsdirektör Kansli:Civilförsvarsstyrelsen, , Fack, 16210 , tel. , se riksdagsberättelse K 57. Riksnämndenför beredskap har under liden hållit sjusammanträden. har ett 110-tal primärkommuner planlagts. Underinnevarande budgetår planläggs ytterligare ett 40-tal. Ungefär 125primärkommuner återstår därefter alt planlägga. Iskrivelse uppdrog Kungl. Maj:t åt nämnden att i samarbete medsocialstyrelsen och övriga berörda centrala fackmyndigheter samtlandstingsförbundet låta göra en pravplanläggning av den landstingskommunalaberedskapen inom en landstingskommun. Denna planläggning genomförs inomÖstergötlands läns landstingskommun och beräknas bli klar . Nämndenssamordningsuppgifter har därigenom ökal. Nämndensarbete beräknas pågå . 4.Länsberedningen (C 1970:28) Maj:ts bemyndigande för beredning av vissafrågor rörande den regionala samhällsförvaltningens uppgifter och organisation(se Post- och Inrikes tidn. Ordförande:Svenson, S. , statssekreterare Ledamöter:Bergman, Per R., direktör, led.