prop · FZ0391 · 1975-12-31 00:00:00 — Vid prövningen av ansökningenföljer den lokala skattemyndigheten i princip kronofogdemyndighetens beslutangående existensminimum. Genom ett sådant förfarande förebyggs risk för rättsföriuster.Vidare hindras i huvudsak omkastningar i företrädesordningen. Föratt rättsföriuster skall undvikas vid skatteavdrag för kvarstående skattföreslår utredningen att de skattskyldiga i samband med att de får debetsedel påslutlig skatt eller beslut om införsel ges en betydligt förbättrad information genomRSV:s försorg om möjligheterna att få befrielse från eller nedsättning avsådant skatteavdrag. Målsättningenför bestämmande av normer för existensminimum vid beskattningen bör enligtutredningen vara att dessa beloppsmässigt inte skall understiga de normer somtillämpas för socialhjälp. I annat fall kan nämligen inträffa att socialbidraganvänds till att betala skatt. Motbakgrund av den kritik som framförts mot att sociala hänsyn inte tas i tillräckligomfattning vid bestämmande av existensminimum har utredningen undersökt om RSV:snormalbelopp ligger på en godtagbar nivå. Undersökningarna visar attnormalbeloppen i princip ligger väl i nivå med grundbeloppen för socialhjälp.Ett viktigt undantag är dock att normalbeloppet för barn klart understigermotsvarande belopp inom socialhjälpen. Barntillägget bör också enligtutredningen höjas betydligt, sä att det kommer i nivå med motsvarandegrundbelopp enligt rekommenderade bruttonormer för socialhjälp. Möjligheternaatt beakta sociala skäl i det enskilda fallet begränsas vid beskattningen ävenav reglerna om det skattemässiga taket och den begränsning av bostadensstorlek som tillämpas vid beräkningen av s. k. faktisk bostadskostnad. Isynnerhet för makar med flera barn kan taket förhindra att existensminimumbestäms till belopp, som motsvarar vad som allmänt anses som ett minimum avsocial grundtrygghet. Likaså kan i vissa fall den reella bostadskostnaden intebeaktas. Enligt utredningen bör bestämmelserna beträflånde bostadens storlekgöras mer generösa och anknyta till de normer som tillämpas vid beräkningen avstatskommunala bostadstillägg. Vidare föresläs att bostadskostnaden i likhetmed vad som allmänt gäller inom socialhjälpen inte bör ingå i normalbeloppenutan tilläggas. Över95 % av alla kommuner har numera knutit de vägledande socialhjälpsnormerna tillbasbeloppet enligt lagen(1962:381 jom allmän försäkring, AFL. Det har ocksåunder senare år blivit allt vanligare att använda Prop.1975/76: 91 26 basbeloppsrelateradebelopp inom lagstiftningen. Enligt utredningens mening bör normalbeloppenknytas an till basbeloppet. Normalbeloppen kommer härigenom i likhet medgrundbeloppen för socialhjälp att automatiskt följa levnadskostnadsutvecklingen. Omde föreslagna normerna genomförs, maximeras del extra avdraget på grund avexistensminimum automatiskt och någon beloppsgräns för avdraget behövs inte.Utredningen föreslår att beloppsgränsen slopas. Som en följd härav kommer äventaket att tas bort. Tillvägledning vid bestämmande av existensminimum i det särskilda fallet skallenligt utredningen finnas normalbelopp. Dessa skall tillämpas vid beskattningoch införsel och bör även ligga till grund för beräkningen av förbehållsbeloppvid löneutmätning och kvittning. Normalbeloppen skall anses omfatta allavanliga levnadskostnader utom bostadskostnad. En anknytning sker således idetta avseende till bruttonormerna inom socialhjälpen. Normalbeloppen skallbestämmas till viss procentandel av basbeloppet enligt AFL för december månadåret före inkomståret. För att undvika en eftersläpning jämfört medsocialbidragen, som höjs fortlöpande , föreslås alt procentsatsernasätts något högre än vad som gäller enligt den s. k. Stockholmsnormen, som iprincip motsvarar högsta rekommenderade grundbelopp. En viss ytterligareuppräkning av procentsatsen för makar anser utredningen befogad för att undvikaatt föreslagna normalbelopp för makar understiger nuvarande normalbelopp.Barntillägget föreslås av praktiska skäl bli bestämt till ett enhetligt beloppoavsett barnets ålder. Utredningenföreslår att normalbeloppen bestäms för ensamstående till , försammanlevande makar och likställda till och för barn till avbasbeloppet enligt AFL för december månad året före inkomståret. Till normalbeloppenskall läggas faktisk bostadskostnad netto, t. ex. hyra efter avdrag förbostadstillägg. 3.4Effekter av fiirslaget, m. m. 1följande uppställning redovisas RSV:s normalbelopp för existensminimum samtnormalbelopp enligt förslaget förär 1975 och 1976. De föreslagna reglerna avsesatt tillämpas fr.o.m. . Normalbelopp enl, RSV' Normalbelopp enl. förslaget Ortsgrupp 5 Basbelopp9 ."' ' Normalbeloppel för ensamstående och makar har reduceratsmed ingående hyra . 'Faktisktbasbelopp för . 'Faktiskt basbelopp för . Prop.1975/76: 91 27 Enstörre höjning i förhållande till gällande normalbelopp sker säledes endastbeträffande barntillägget. Förbättringarna blir störst för barnfamiljerna.Detta anses också riktigt eftersom fiertalet ansökningar om existensminimumhänför sig till stor försörjningsbörda. Kostnadernaför förslaget har beräknats bli obetydliga, varför utredningen inte har ansettdet befogat att lägga fram en särskild kostnadskalkyl. Rent allmänt sägsförslaget medföra en viss kostnadsökning för staten och eventuellt en vissbesparing av socialhjälpskostnader för de kommuner, vars socialhjälpsnormer f n.överstiger skattemässigt existensminimum. 4.1Allmänna synpunkter på förslaget Utredningensförslag om mer enhetliga normer för existensminimum vid beskattning, uppbördoch införsel, liksom beaktandet av sociala aspekter, har så gott somundantagslöst godtagits av remissinstanserna. Den kritik som framkommit harföreträdesvis tagit sikte på speciella frågor. Socialstyrelsentillstyrker förslagen och framhåller att de i stort överensstämmer medönskemål som styrelsen tidigare framfört. Länssiyrdsen i ansernuvarande ordning otillfredsställande, eftersom den innebär att olika reglerför existensminimum tillämpas vid beskattning och indrivning. Både arbetstagareoch arbetsgivare torde ha svårt att få grepp om de olika reglerna. Denskattskyldige kan inte på förhand bedöma om hans situation berättigar tillexistensminimum och ofta inte heller i efterhand avgöra om myndigheternaförfarit korrekt. i län konstaterar att utredningensuppdrag att åstadkomma bättre samordning mellan skattemyndigheternas ochutmätningsmännens beslut om existensminimum fyller ett behov. I samma riktninguttalar sig i och kronofogdemyndigheten iGöteborg. Svenska kommiinför-bundet framhåller att förslaget i hög gradtillgodoser förbundets önskemål. LO och 7"C0 tillstyrker i principförslagen liksom Föreningen och Föreningen . Denav utredningen föreslagna modellen för att uppnå ökad enhetlighet och bättresamordning har godtagits överlag. Några remissinstanser har dock ifrågasatt ominte motsvarande effekter enklare skulle kunnat uppnås genom att ändraföreträdesordningen på så sätt att skatteavdraget fick gå före underhållsbidragen.En sådan ordning förespråkar ki-onojbgdemyndigheten i påpekar också att de underhållsberättigade endast i ettrelativt fåtal fall skulle kunna gå miste om bidragsbelopp genom en sådanändring. Flertalet införselmål avser uttagande av underhållsbidrag till barnoch här utgår vanligen bidragsförskott. En ändrad företrädesordning förordasäven av bl. a. länssiyrdsen i och kronofogdemyndig- 1975/76: 91 28 I anser utvecklingen mot allthögre bidragsförskott och minskat antal mål om underhållsbidrag till frånskildmake pä sikt kan aktualisera en ändrad företrädesordning. Från bl.a. fierakronofogdemyndigheter har vissa farhågor yppats över att det föreslagnasystemet med normalbelopp skulle försvåra indrivningen genom att mindre utrymmelämnas för hänsynstagande till omständigheterna i det enskilda fallet.Kronofogdemyndigheten I föreslår mera individuell prövning i ärendenrörande existensminimum vid både beskattning och indrivning. Utredningenhar föreslagit att normalbeloppen för existensminimum skall utgöra, förensamstående , för sammanlevande makar och för varje barn avbasbeloppet enligt AFL. Basbeloppet för december månad före inkomståret skallvara avgörande. Normalbeloppen avses inte omfatta bostadskostnad, som skallläggas till. Anknytningentill basbelopp enligt AFL har genomgående godtagits av remissinstanserna.Flertalet har också godtagit eller lämnat de föreslagna beloppens storlek utanerinran. Någraremissinstanser har dock ansett beloppen för låga. Föreningen anser det vara en svaghet att basera normalbeloppen på decembermånads basbelopp. Redan vid första kvartalets utgång skulle enligt prisutvecklingeni år de fastställda normalbeloppen ha understigit socialhjälpens grundbeloppför vissa hushållstyper. Den föreslagna lösningen blir därför illusorisk undertider av stark prisstegring. Föreningen föreslår att man antingen höjerprocentsatserna generellt eller möjliggör vissa ändringar under löpande år. Ävenlänsstyrelsen i påpekar att reglerna kom mer att baseras på eninte aktuell prisnivå. för fram tanken på en beräkningsmodelldär det aktuella basbeloppet är avgörande för normalbeloppens storlek. RFVpåpekar att folkpensionerna är värdebeständiga genom att de enligt AFL utgårmed viss procent av det för gällande basbeloppet. Om utredningensförslag genomförs kommer de folkpensionärer som t. ex. har införsel i sinpension inte att kunna tillgodogöra sig beloppshöjningarna pä grundav att förbehållsbeloppet ligger fast. Kronofogdemyndigheteni anser det föreslagna normalbeloppet för ensamstående vara för lågt.Kronofogdemyndigheten tillämpar f n. i dessa fall 100 96 i stället förföreslagna 95 96. Även kronofogdemyndigheten i Vä.xfö anser att den föreslagnanormen bör höjas för ensamstående till 100 96 och för makar till 170 96. LänssiyrdsenI påpekar att förslaget innebär en försämring för vissahushållstyper i . Enligt är det önskvärt att RSVexempelvis får möjlighet att utfärda sådana anvisningar och att sänkningen kanundvikas för vissa gäldenärer Prop.1975/76: 91 29 Länssiyrdsen iVästernorrlands län påpekar att alltför generösa beräkningsgrunder i vissafall kan medföra att existensminimum fastställs till belopp som inte kan ansesgodtagbart med hänsyn till allmänna lönenivån. Lokala skattemyndigheten nämner med tanke på tillägget för barn, att förslaget leder till atlflertalet familjer med endasi en inkomst och tre eller flera barn skulle kunnaerhålla skattelindring eller skattebefrielse. Lokala skattemyndigheten iLjusdal anser att den stockholmsnorm för socialhjälp, som lagts till grund förberäkningen av normalbeloppen, kan tyckas generös, i vart fall förlandsbygdsförhållanden. i avstyrker alt nämndanorm läggs till grund för beräkningen av förbehållsbelopp eftersom dettaminskar det fria utrymmet vid införsel. föreslär attprocentsatserna bestäms lill 90, 140 resp. 30. Lokala skattemyndigheten iMölndal anser att de beloppsmässiga resultaten av förslaget ingerbetänkligheter vid jämförelse med vad som gäller för andra skattskyldiga förvilka exislensminimireglerna inte tillämpas. Utredningenhar föreslagit ett enhetligt normalbelopp för barn av basbeloppet,något som också innebär en kraftig höjning för barnfamiljernas vidkommande. LOuttalar sin tillfredsställelse över atl barnfamiljer med stor försörjningsbö,-dagynnas av de föreslagna reglerna. understryker önskvärdheten -avatl tilläggsbeloppen förbarn väsentligt uppräknas. LänsstyrelsenI ifrågasätter en differentiering av normalbeloppet förbarn med hänsyn till kostnadsskillnaden för barn i olika åldrar. LänsstyrelsenI menar att en avtrappningsregel bör kunna införasbeträffande barntillägget. RSVpåpekar att de föreslagna högre förbehållsbeloppen skapar vissa tröskelproblem.Verket nämner bestämmelsen i anvisningarna till 41 S UBL som avser att minskatröskelproblemen. Genom skattereglernas utformning behövs numera uttag med70-75 % för att man skall nå den gräns där fullt skatteavdrag skall kunnagöras. Även TCO berör marginaleffekterna i dessa fall. Fleraremissinstanser har framfört erinringar mot förslaget beträffande bostadskostnaderna.Länsstyrelsen i tillstyrker förslaget beträffande tillägg förbostadskostnad under förutsättning att anknytning sker till de normer somgäller vid beräkning av statskommunala bostadstillägg. i Göieborgsoch län redovisar i stort sett samma mening och anser vidare att det börankomma på RSV att genom anvisningar klarlägga hur bostadskostnaden skallberäknas. Länssiyrdsen I anser att en Övre spärr behövs förbostadskostnaden och nämner fall av oriktig hyressättning mellan närstående.Kronofogdemyndigheten i föreslår en regel som i speciella fall gördet möjligt att bortse från boendekostnader av lyxkaraktär och i sådana fallanvända "normalbelopp"". förutsätter att man vid beräkningenav faktisk boendekostnad inte skall Prop.1975/76: 91 30 behövabeakta exceptionellt höga boendekostnader. Flera lokala skattemyndigheter harockså uttryckt osäkerhet beträffande förslaget i denna del. På några håll harman också efterlyst klarare besked om hur kostnaderna för villaboende skallberäknas. I biträder förslaget underförutsättning att regeln om reducering av bostadstillägg på grund av bostadensstorlek avskaffas. Utredningenhar föreslagit att kronofogdemyndighet skall underrätta lokal skattemyndighetnär beslut om införsel har meddelats om det kan antas att gäldenären ärberättigad till existensminimum. Lokal skattemyndighet skall sedan genast tillställaden skattskyldige blankett lör ansökan om existensminimum. RSV anser att det kanfinnas skäl för lokal skattemyndighet att underiåta att tillställa denskattskyldige blankett. Om lokala skattemyndigheten i sina handlingar finneratt den skattskyldige har att betala B-skatt eller är befriad frän skatteavdragsaknas anledning att ta kontakt med den skattskyldige. Liknande kritik harframförts från länssiyrdsen i samt en del lokalaskattemyndigheter. En ovillkoriig skyldighet för lokal skattemyndighet attagera på föreslaget sätt skulle kunna framkalla åtskilliga meningslösaansökningar. Föreningen anser att kronofogdemyndighetenbör tillställa lokal skattemyndighet även det material som har legat till grundför beslutet. Liknande önskemål framförs från några lokala skattemyndigheter.För att undvika ekonomiska svårigheter för den enskilde under tid som liggermellan myndigheternas olika beslut anser Föreningen bör överväga möjligheten för kronofogdemyndighet att interimistisktbesluta om nedsättning av eller befrielse från skatteavdrag. a. länssiyrdseni och kronofogdemyndigheten i föreslår attkronofogdemyndigheten i samband med införselbeslutet direkt underrättar denskattskyldige om möjligheterna att få existensminimum beaktat vidbeskattningen. betonar vidare att lokal skattemyndighet inteskall vara helt bunden av kronofogdemyndighetens förbehållsbelopp eftersom vidbeskattningen krävs för existensminimum att den låga inkomsten beror på vissaangivna förhållanden, något som inte gäller vid införsel. Kronofogdemyndigheteni anser att det inte bör ankomma på utmätningsmannen att efterforskavilken lokal skattemyndighet som är behörig. Underrättelse föreslås därförkunna lämnas till lokala skattemyndigheten på den ort där den enligt 8 S InfLbehörige utmätningsmannen finns. /?SI''framhåller attunderrättelseskyldigheten inte bör omfatta de fall där förbehållsbeloppengenerellt höjs . Ett nytt införselbeslut med höjt förbehållsbeloppinnebär i praktiken ingen ändring i förhållande Prop.1975/76: 91 31 tilldet gamla beslutet för gäldenärens del. Fleraremissinstanser har diskuterat om 12 S InfL skall anses innefatta skyldighetför kronofogdemyndigheterna att generellt verkställa omräkning av tidigaremeddelade förbehållsbelopp före inkomstårets början. /JKanser att ändringendast behöver ske i sådana införselmål där införselbeloppet direkt blirpåverkat av ändrat förbehållsbelopp. 1 många införselmål görs avdrag endast itoppen av gäldenärens lön. Från kronofogdemyndigheternas sida har man ocksågenomgående utgått ifrån att omräkning endast behöver ske då utmätningsmannenfår kännedom om nya omständigheter, t. ex. genom framställning om ändratförbehållsbelopp eller införselbelopp, besvär eller underrättelse frän lokalskattemyndighet enligt 30 S uppbördskungörelsen. En åriig omräkning ärknappast tänkbar utan personalförstärkningar. 1sammanhanget har man även tagit upp frågan om lämplig basbelopps-månad.Utredningen har föreslagit december. i anseratt man i stället bör välja november. menar att anknytningen tillbasbeloppets decembervärde kan väntas medföra svårigheter förkronofogdemyndigheten att komma med omräkning av förbehållsbelopp föreinkomstårets början. Även för lokal skattemyndighet och RSV kan tidsnöduppkomma. Frånkronofogdemyndigheternas sida har man även pekat pä sambandet med höjningen avunderhållsbidragen per enligt lagen (1966:680) om ändring av vissaunderhållsbidrag. i påpekar att de ändringarsom därvid görs bygger på basbeloppet för mars månad. Genomförs en samordningslipper myndigheten, dä underhållsbidragen skall ändras, att i dubbla omgångargå igenom och göra omräkningar i införselmålen och att likaså i dubbla omgångarunderrätta parter och arbetsgivare. Man anser också, liksom fiera andrakronofogdemyndigheter, att en samordning i dessa delar bör komma till stånd.Man har också pekat pä svårigheterna att tillämpa förslaget redan fr.o. m. den1 . Åtskilligaremissinstanser har betonat behovet av närmare anvisningar från RSV bl. a.beträffande kommunikationerna mellan lokal skattemyndighet ochkronofogdemyndighet. RSVönskar ett motivuttalande om att kronofogdemyndighet i princip skall hamöjlighet att få besked från kommunala myndigheter huruvida gäldenär uppbärbostadstillägg. Kronofogdemyndigheien i förutsätter att de kommunalaorgan, som kan tillhandahålla uppgifter om bostadstillägg, åläggs att utandröjsmål lämna begärda uppgifter inte bara om bostadstill-läggets storiek utanäven om den underhållsskyldiges ekonomiska förhållanden i övrigt. Utredningenhar föreslagit att RSV skall ansvara för att särskild information lämnas ommöjligheterna för skattskyldig att få befrielse från eller Prop.1975/76: 91 32 nedsättningav kvarstående skatt. Betydelsen av sädan information i detta hänseendeunderstryks av flera remissinstanser. Utredningensförslag att RSV skall kunna meddela vissa föreskrifter om förbehållsbelopp ävenför löneutmätning och kvittning godtas inte av kronofogdemyndigheien iSundsvall. Föreningen anser däremot förslaget praktisktinte minst med tanke pä nuvarande osäkra praxis. Skatte-och utsökningslagstiftningen innehåller särskilda regler som avser attgarantera den enskilde en viss minimistandard, s. k. existensminimiregler.Enligt dessa regler får t. ex. skatteavdrag inte ske med så stort belopp attden skattskyldige därefter saknar nödvändiga medel för sitt eget och familjensuppehälle. Ett motsvarande skydd finns vid indrivningsåtgärder. De gällandereglerna har kritiserats. Existensminimum bestäms på olika sätt vid beskattningoch vid indrivning vilket kan göra det svårt för den enskilde att förståinnebörden av reglerna eller att kontrollera riktigheten av beloppen. Man harockså menat att sociala hänsyn inte tas i tillräcklig utsträckning vidbestämmande av existensminimum. Enligtsina direktiv har skatteutredning haft atl ägna uppmärksamhet åtkonstruktionen av existensminimireglerna. Även har begärt att fråganutreds. har i delbetänkandet (Ds Fi 1975:9)Existensminimireglerna föreslagit en samordning mellan skilda myndighetersbeslut om existensminimum och sökt göra det möjligt att ta störrehänsyn än till sociala synpunkter. Utredningensförslag har överlag mottagits positivt av remissinstanserna. Även jag kan istort sett ansluta mig till förslaget. I det följande avser jag att ta upp deolika delarna av förslaget var för sig. Utredningensförslag avser åstadkomma en större likformighet än f n. genom attexistensminimibeloppen beräknas efter enhetliga normer. Till grund förberäkningen läggs viss procent av basbeloppet enligt AFL. Man har härvid knutitan till allmänt tiUämpade socialhjälpsnormer. De fastställda normalbeloppenskall tillämpas vid beskattning, uppbörd och införsel. Vid löneutmätning ochkvittning skall däremot () meddela föreskrifter angåendeberäkningen. Bedömningen i dessa fall skall dock ske efter i huvudsak sammagrunder som i övrigt. Utredningsförslaget innebär även skyldighet förkronofogdemyndighet att delge lokal skattemyndighet beslut i existensminimifallen. Utredningsförslagetsprincipiella utformning har i allmänhet godtagits av Prop.1975/76: 91 33 remissinstanserna.Några instanser har dock ansett att åtskilligt av det som utredningen har velatuppnå, kan åstadkommas på enklare sätt. Det kan ske genom att man ändrarföreträdesordningen så att skatteavdrag får göras löre införsel förunderhållsbidrag. Från fiera kronofogdemyndigheter har man också uttrycktfarhågor över att utmätningsmannens fria prövningsrätt alltför kraftigt skullebegränsas till men för ett gott indrivningsresultat. Föregendel anserjag, i likhet med flertalet remissinstanser, att förslaget undanröjerde olägenheter som finns pä detta område. En ändrad företrädesordning skullei och för sig innebära fördelar. Emellertid är det f n. knappast möjligt attändra företrädesordningen. Även om fiertalet ärenden om införsel avserunderhållsbidrag till barn där bidragsförskott kan utgå, förekommer likvälfortfarande andra underhållsbidrag. En ändrad företrädesordning skulle då, somskatteutredningen också har framhållit, kunna vara till förfång för sådana underhållsberättigadedär bidragsförskott inte utgår. Jag är därför inte nu beredd att föreslå ensådan omläggning. Denenhetlighet som förslaget åsyftar innebär påtagliga fördelar. Fall som i alltväsentligt är likartade blir enhetligt bedömda. Självfallet medför detta enviss begränsning av myndigheternas fria prövningsrätt. Jag vill dock betona attundantag från de föreslagna normalbeloppen givetvis måste få göras. Liksom hittillsskall en prövning ske i det enskilda fallet. Väsentliga fördelar med denföreslagna ordningen går dock föriorade om inte normalbeloppen följs så långt möjligl. Medanledning av några påpekanden under remissbehandlingen vill jag också nämna atten myndighets beslut inte är bindande för en annan myndighet. har fastställt ett visst förbehållsbelopp börskattemyndighet normalt tillämpa samma belopp. Sistnämnda myndighet bör åandra sidan kunna komma till ett annat resultat om detta anses motiverat. Attså kan bli fallet beror bl. a. på att kronofogdemyndigheten skall fastställaförbehållsbelopp ulan att pröva variör gäldenärens inkomst är läg. Den lokalaskattemyndigheten däremot måsle göra en sådan prövning. Nya omständigheter kanockså ha framkommit. Om lokala skattemyndigheten fastställer ett annat beloppför existensminimum än kronofogdemyndigheten bör givetvis sistnämnda myndighetunderrättas om detta. Underrättelse behöver självfallet inte sändas om existensminimuminte alls skall fastställas för den skattskyldige. Förslagettar i huvudsak sikte på förhållandena vid skatteavdrag på lön, beskattning ochinförsel. Det är inte avsett att gälla vid löneutmätning och kvittning. Pädessa områden skall i stället RSV lämna de anvisningar som behövs. I dessa fallblir också utrymmet större för myndigheterna att avvika från de generellanormerna. Denav utredningen föreslagna samordningen av de beslut som fattas avkronofogdemyndighet och lokal skattemyndighet har godtagits av remissinstanserna.Pä en punkt har dock kritik framförts. Man har menat att lokal skattemyndighet intebör vara skyldig att genast efter mottagen 1975/76: 91 34 underrättelsetillställa den skattskyldige blanketter för ansökan om skattebefrielse.Effekten härav sägs bli att man uppmanar till ansökningar, som ändå inte kanbifallas. Jag anser kritiken befogad. Avsikten är att senare meddela föreskrifterom detta i administrativ ordning. Lokal skattemyndighet skall underrätta denskattskyldige endast i de fall diir det behövs.