prop · FZ03150 · 1975-12-31 00:00:00 — Regeringensproposition 1975/76:150 Prop. medförslag till slutlig reglering av statsbudgeten för budgetåret 1916111, m.m.(kompletteringsproposition); Regeringenförelägger vad som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll för de åtgärder som framgår av föredragandens hemställan.På regeringens vägnar Ipropositionen behandlas den ekonomiska poUtiken mot bakgrund av densamhällsekonomiska utvecklingen. Inriktningen av den ekonomiska politiken pålängre sikt tas upp med utgångspunkt års långtidsutredning ochremissyttrandena över den. Detförslag till statsbudget för /77 som lades fram i åretsbudgetproposition kompletteras med hänsyn till senare inträffade förändringarrörande såväl inkomst- som utgiftssidan av budgeten. I samband därmed redovisasen förnyad beräkning av budgetutfallet för innevarande budgetår. Denna ger vidhanden att totalbudgetunderskottet skulle minska med nära 900 milj. kr. iförhållande till beräkningarna i årets budgetproposition. Sålunda förutses nuett underskott om ca . För /77 beräknades ibudgetpropositionen ett underskott om inemot . De nyaberäkningarna visar ett underskott av ungefär samma storlek. Ipropositionen läggs också fram förslag tiU lagstiftning om höjning av detsärskilda investeringsavdraget för maskininvesteringar m. m. från tUl . föreslås det statliga investeringsbidraget bli höjt från till10 %. Vidare redovisas förslag till riktlinjer för tota-lisatorverksamheten vidtrav- och galopptävUngar, m. m. Isärskilda bilagor redovisas bl. a. en reviderad nationalbudget för , enlångtidsbudget för budgetåren 1976/771980/81 samt en sammanfattning av 1975års långtidsutredning och remissyttrandena. 1 1975176.1 saml. Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , ,, , Propositionmed förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /77, m.m. (kompletteringsproposition) 1 Den internationella utvecklingen Deninternationella lågkonjunkturen nådde sin botten . Underhösten blev tecknen på konjunkturuppgång allt tydligare. I ökadelagerinvesteringarna och även den privata konsumtionen tilltog. Den ekonomiskapolitiken i de större industriländerna hade lagts om i expansiv riktning redani början av 1975. Arbetslösheten var emellertid vid utgången av 1975fortfarande mycket hög. Allmänt kan konstateras att de efterfrågestimulerandeåtgärder som vidtogs, sattes in , var av för liten omfattning och hadeen alltför generell prägel för att effektivt kunna motverka bortfallet i efterfrågan.Inflationen bromsades dock in under loppet av 1975, men låg vid ingången av1976 fortfarande på en hög nivå. Den hittillsvarandeutvecklingen bekräftar i allt väsentligt den prognos för deninternationella konjunkturen som gavs i finansplanen. Produktionen harfortsatt att öka som en följd av att lagerinvesteringarna slagit om och atthushållen kraftigt ökat sina inköp. Detta gäller i synnerhet varaktigakonsumtionsvaror. Den privata konsumtionen har ökat något tidigare och snabbareän vad som fanns anledning anta . En faktor som är av avgörandebetydelse för konjunkturuppgångens styrka och varaktighet är utvecklingen avnäringslivets fasta investeringar. Dessa har minskati de flesta i-länder. Konjunkturdata av olika slag tyder emellertid på attefterfrågan på investeringsvaror åter ökar. En sådan ökning av investeringarnaär för övrigt nödvändig för att eliminera de flaskhalsproblem somunder 1972 och 1973 bidrog till att förvärra inflationen. 1975/76:150 3 Denekonomiska politiken i de stora är f. n. utformad med hänsyntill den väntade fortsatta konjunkturuppgången. Finanspolitiken är avvaktandeeller på väg att läggas om i åtstramande riktning. I flera länder ärbudgetunderskotten, som främst har orsakats av de automatiska utgiftsökningarnaoch inkomstbortfallen under lågkonjunkturen, ett framträdandeekonomisk-politiskt problem. Flera länder har därför föresatt sig att inomnågra få år återstäUa balans i budgetarna. Penningpolitiken har i länder somFörenta staterna, och givits ettkvantitativt mål för penningmängdens tillväxttakt. Tillväxten skall varatillräckligt stor för att tillåta den önskade expansionen av produktion ochefterfrågan utan att späda på inflationen. har dock tiUväxten ipenningmängden tUl följd av den låga kreditefterfrågan i flera länder legatunder de fastställda ramarna. Detfaktum att såväl konsumenter som producenter nu har ökat sin efterfrågan påvaror stöder antagandet om en stabil konjunkturuppgång. Även om det fortfarandefinns en betydande osäkerhet om utvecklingen har denna blivitväsentligt mindre . Enligt de bedömningar som kan göras kommerproduktionen inom hela OECD-området att öka 1976. Konjunkturuppgångenväntas bli kraftigast i där produktionen antas öka med 67 %.I är uppgången starkast i och iFrankrike. För bägge länderna förutses en tillväxt på under1976. Utvecklingen torde bli avsevärt långsammare i och ,där regeringarna till följd av den snabba inhemska kostnadsutvecklingen och denexterna obalansen tvingas föra en återhållande politik. De mindre europeiskaländerna har överlag fört en mera expansiv ekonomisk politik för att hålla uppeden inhemska aktiviteten. De har härigenom kraftigt försämrat sin externabalans. För flertalet av dessa länder är en ökning av exporten till de storaländerna av avgörande betydelse för den ekonomiska återhämtningen. Förvärldshandeln förutses en ökning . Den viktigaste orsaken härtill äratt handeln mellan OECD-staterna åter expanderar. De större OECD-ländema ökarnu sin import av främst råvaror, olja och halvfabrikat. De överskott som dessaländer registrerade kommer därmed att reduceras. Jämviktsbristen ibytesbalanserna kommer dock att bestå. Detta innebär att de störreOECD-länderna som grupp i stort sett kommer att vara i balans, medan de mindreOECD-länderna kommer att ha fortsatt höga underskott. Av det underskott på 17mUjarder dollar som beräknas för hela antas 14 miljarder falla på demindre länderna. För de icke-oljeproducerande kommer sannolikt en vissminskning av underskotten att ske. De förblir emeUertid höga ca och den minskning som 1975/76:150 4 a. genom att import av investeringsvaror och därmed framtidatillväxtmöjligheter justeras ned. De oljeproducerande ländernas överskottväntas ligga kvar på en nivå av ca . Denna obalans i utbytetmellan länderna har utsatt det internationella handelssystemet för avsevärdapåfrestningar. Vissa länder har vidtagit restriktiva åtgärder mot importen. Densvenska regeringen har särskilt uttryckt sitt bekymmer över de amerikanskaåtgärderna på stålområdet. I stort har dock det avtalssystem som reglerarvärldshandeln respekterats. Det är i detta sammanhang ett angeläget svensktintresse att handelspolitiska deklaration den s. k. trade pledge förnyasen andra gång vid det kommande ministermötet och att de tendensertiU handdspoUtiskt motiverad protektionism som kan avläsas inlevinner ökad spridning. Motbakgrund av spänningarna i det internationella handels- och betalningssystemetspelar str'ävandena att förb'ättra det intemationella valutasystemet en storroll. ledde mångåriga överläggningar inom internationellavalutafonden om en reform av valutasystemet till en principöverenskommelse omatt ändra fondens stadgar i vad avser växelkurssystemet och guldets roll ivalutasystemet. Vidare enades man om att höja medlemmarnas kvoter ivalutafonden. Förslagen till stadgerevision och kvothöjning har godkänts avvalutafondens styrelse. Förslag om svenskt godkännande av dessa ändringarkommer att underställas . Handels-och betalningsutvecklingen samt de betydande skiUnaderna i inflationstaktländerna emeUan har föranlett förskjutningar i kursernaför vissa valutor. Främst har detta lett till s'änkta kurser för den italienskaUran och det engelska pundet. Den franska francen har utsatts för sådant tryckatt temporärt har avbrutit sin medverkan i den s. k. valutaormen.Den amerikanska dollarn har under innevarande år hävdat sig väl och varitföremål endast för måttUga fluktuationer. 2 Den ekonomiska utvecklingen Under1975 var ett av de mycket få industriländer där produktionen inteminskade. Visserligen sjönk exporten från kraftigt som en följd av denmycket svaga efterfrågan i vår omvärld. Men genom en aktiv ekonomisk politikhölls den inhemska efterfrågan uppe på en sådan nivå att produktion ochsysselsättning kuride fortsätta att öka. Medan arbetslösheten nådderekordhöjder i andra industriländer sjönk den i tUl den lägsta nivånsedan högkonjunkturåret 1970. blev prisstegringarna I intestörre än i genomsnitt för . Genom prioriteringen av sysselsättningsmåletkom däremot utrikesbalansen att försvagas ytterligare. Prop.1975/76:150 5 Dereviderade uppgifter om utvecklingen som föreligger visar attbruttonationalprodukten ökade i volym, mätt från användningssidan.Det är en obetydlig uppjustering jämfört med bedömningen i finansplanen.Kalkylerna över BNP-ökningen från produktionssidan har däremot revideratsnedåt. TiU skillnad från det mönster som gäUt är det nuberäkningarna från användningssidan som ger den högre tillväxten.Produktionsutvecklingen 19741975 enligt de båda beräkningsmetoderna framgårav tabeU 1. Enförsörjningsbalans redovisas i tabell 2. Äv denna framgår utvecklingenför olika användningsområden. Effekterna av den internationellalågkonjunkturen kommer tydligt tiU synes. Exporten minskade med ivolym. Däremot ökade privat och offentiig konsumtion summan av dessa motsvarar mer än 3/4 avbruttonationalprodukten i nästan lika snabb takt som . De fastainvesteringarna minskade, främst som en följd av bostadsbyggandets lägreomfattning och minskade kommunala investeringar. Däremot bidrog lagerinvesteringarnaockså 1975 till ökningen i BNP. Den totala inhemska efterfrågan ökade mednästan 1975. Denna ökning var mycket väsentlig för att håUa uppe produktionoch sysselsättning när den utländska efterfrågan minskade så kraftigt. Den ekonomiska poUtikenverkade efterfrågestimulerande. De direkta skatterna sänktes redan vid ingångenav 1975 som en följd av den s. k. Hagaöverenskommelsen. Därigenom kundehushållen tiUförsäkras en tillfredsställande köpkraft redan från årets börjantrots att avtalsförhandlingarna om detta års löner ännu inte hade kommit in iett avgörande skede. Otvivelaktigt bidrog skattesänkningen till att den privatakonsumtionen fortsatte att öka. steg den privata konsumtionenmed . Eftersom den realt disponibla inkomsten beräknas ha ökatmed skulle det innebära att sparkvoten steg kraftigt också 1975. Med tankepå att realinkomsterna steg så snabbt kunde man kanske ha väntat sig enkraftigare konsumtionsökning. En faktor som inverkat bromsande påkonsumtionstillväxten torde emeUertid vara att en stor del av de retroaktivalöneökningarna inte betalades ut förrän . Man kan inteheUer utesluta att konsumtionsökningen har blivit underskattad inationalräkenskaperna. Av den privata konsumtionen var det särskilt devaraktiga varorna i synnerhet bilarna som ökade starkt. Antalet nyregistreradepersonbilar ökade sålunda med ca 25 000 () tUl 1975. Livsmedelskonsumtionensteg d'äremot med , efter den ovanligt kraftiga tiUväxten på 4 %1974. Denoffentliga konsumtionen steg med tUl 1975. Ökningstaktenvar ungefär lika stor inom den statiiga som den kommunala sektorn. Ettväsentiigt drag i den ekonomiska poUtikens inriktning 1975/76:150 6 varatt industrins investeringar prioriterades. Påfrestningarna på vår utrikesbalansefter de kraftiga oljeprisstegringarna måste rättastiU genom ökade exportinkomster. En förutsättning för att detta skall lyckas äratt investeringsverksamheten kan hållas uppe. I nästan alla komindustrins investeringar att falla tiUbaka mycket kraftigt , främstsom en reaktion på att det lediga kapacitetsutrymmet i industrisektorerna blevallt större. I fortsatte industrins investeringar att öka, om än ilångsammare takt än 1973 och 1974. Investeringarna understöddes avmöjligheterna att utnyttja investeringsfonderna. Såväl de vanligainvesteringsfonderna som arbetsmiljöfonderna och de särskildainvesteringsfonderna fick utnyttjas . Medel från de två senare typernaav fonder fick dock utbetalas först fr. o. m. . Under hösten 1975infördes vidare ett särskilt investeringsavdrag om för maskiner somanskaffas före utgången av 1976. För dem som inte kan utnyttjainvesteringsavdraget infördes möjlighet till investeringsbidrag. Ocksåkreditpolitiken anpassades så att industrins finansiering avinvesteringar underlättades. För att säkerställa tillgången tiU långfristigtkapital för industrin höjdes kapitalmarknadsräntan så att placeringar ilångfristiga obligationer och lån blev mer attraktiva. Detövriga näringslivets investeringar visade en förhåUandevis kraftigtillbakagång. Denna förklaras nästan helt av att investeringarna i handelsflottanhalverades . Leveranserna av svensk-byggda fartyg berördesinte av denna nedgång. Importen av nybyggda fartyg minskade däremot mycketstarkt. För investeringarna inom varuhandel, bank- och försäkringsverksamhetm. m. redovisas nu en kraftig minskning . Däremot ökade jordbrukets ochskogsbrukets investeringar kraftigt. Destatliga investeringarna i affärsverk och myndigheter hade ungefär samma volym1974 och 1975. De kommunala investeringarna fortsatte att minska 1975. a. med den fortsatta nedgången i bostadsbyggandet. De nyaberäkningarna visar på en tillbakagång med för investeringar ibostäder. Lagerutvecklingenspelade en väsentlig roll för den inhemska efterfrågan. Totalt komlagerökningen att uppgå till ca . Det statliga lagerstödet komdärvid att spela en viktig roll. För den lagerökning utöver det normala somsker 1 juU utgår stöd av värdet. Ettvillkor är att sysselsättningen upprätthåUs på samma nivåsom . EnUgt beräkningar från arbetsmarknadsstyrdsen fattades under1975 och preliminära beslut om lagerstöd motsvarande ettlager-ökningsvärde på mer än . Nästan1/3 av vår totala produktion går på export. befann sig större delenav vår omvärld i den djupaste lågkonjunkturen Prop.1975/76:150 7 Arbetslösheten steg mycket kraftigt i de flesta länder ochefterfrågan på våra exportprodukter föll kraftigt. Det gällde att forma vårpoUtik så att vi även i detta läge kunde värna sysselsättningen. Vi kankonstatera att resultatet blev lyckosamt. I själva verket kom arbetslösheten t.o. m. att sjunka . I genomsnitt var 1,6 %arbetslösa enligt arbetskraftsundersökningarna. Sysselsättningen fortsatte attstiga med nästan 100 000 personer 1974 1975. I huvudsak var uppgången isysselsättningen koncentrerad tUl den offentliga sektorn och varuhandeln.Kommuner och landsting nyanställde drygt 50 000 personer 1975. Även inomindustrin ökade antalet anställda något. Medh'änsyn till den förhållandevis svaga produktionsutvecklingen framstår ökningenav antalet sysselsatta som mycket kraftig. I nationalräkenskapernas serieröver antalet arbetade timmar beräknas dock uppgången 19741975 ha blivit mindre.Till en del förklaras denna skillnad mellan ökningen i antalet anställda ochden tid de har arbetat av att andelen kvinnor i sysselsättningen har ökat. Dehar i genomsnitt kortare arbetstid än männen. Särskilt expansionen avsysselsättningen inom varuhandeln har i ganska stor utsträckning skett i formav deltidsarbete. Oavsett beräkningsmetodblev sysselsättningsutvecklingen, med hänsyn till produktionens storlek ochtidigare erfarenheter, mycket gynnsam. Företagen höll i stor utsträckning kvararbetsstyrkan och medverkade härigenom positivt tUl det godasysselsättningsläget. Till detta bidrog den nya lagstiftningen om trygghet påarbetsmarknaden. Äv stor betydelse torde ocksä ha varit att företagen kundeskönja en internationell konjunkturvändning. Detframstod mot denna bakgrund som ekonomiskt motiverat att hålla uppesysselsättningen för att vara väl förberedd inför nästa högkonjunktur.SärskUda arbetsmarknadspolitiska insatser medverkade också i hög grad till atthålla kvar och skapa sysselsättning. Jag har redan nämnt några av de insatsersom gjordes i detta syfte. Jag vill emellertid särskilt erinra om deåtgärder som vidtogs för att ge arbete åt ungdom och andranytillträdande på arbetsmarknaden. Konsumentprisernasteg under loppet av 1975. Det är ungefär samma takt som förOECD-länderna i genomsnkt. Vi har således inte drabbats av en högreinflationstakt än andra länder , trots att prioriteringenav målen för den ekonomiska politiken varit en annan än i flertalet andraländer. Likväl är en årlig pris-stegringstakt på alldeles för hög. Som jagsenare kommer att redovisa räknar jag emellertid med att vi successivt skallfå ned inflationstakten både 1976 och 1977. Utrikeshandelnunder präglades starkt av den internationella lågkonjunkturen. Exporten avvaror minskade i volym , 1975/76:150 8 medanimporten sjönk med . Ändå kom handelsbalansen att visa ett mindreunderskott än . Det sammanhänger med att det s. k. bytesförhållandetförbättrades mycket kraftigt räknat mellan helåren 1974 och 1975. De högtuppdrivna ökningstalen för importpriserna sjönk högst avsev'ärt tUl1975. kunde priserna på de flesta av våra råvaruprodukter håUas väluppe trots den svaga efterfrågan. Emellertid kom bytesbalansen ändå attförsvagas, från ett underskott på . 1974 till 6,4 mUjarder kr.1975. Hela förklaringen tiU denna försämring ligger således i de ökandeunderskotten för tjänster och transfereringar. Sjöfartsnettot minskade mednästan 1 mU-jard kr. tiU 1975 och u-landsbiståndet fortsatte att ökakraftigt. Finansieringen av underskottet på bytesbalansen skedde med upplåningutomlands. Kapitalbalansen visar ett överskott på ca 7,5 miljarder för 1975.Valutainflödet har blivit ännu mera omfattande. Valutareserven kunde öka medmer än . Huvudförklaringen härtiU torde vara ändradehandelskreditströmraar. Statistiskt redovisas dessa under den s. k. restposten. ändring frän föregående år -2,0 Tabell 2 Reviderad försöriningsbalans ändring från föregående är -0,2 -3,1 statliga myndigheter octi affärsverk 7,0 -4,7 -0,1 -6,4 -2,2 -7,1 -8,4 (2,6)' (0,7)' -1,5 -8,6 -0,2 Lagerinvesteringarnasförändring i procent av föregående års bruttonationalprodukt. Tabell 3 Betalningsbalans 1973-1975 m. m. 3 Den ekonomiska politiken 1976 3.1 Mål och förutsättningar för den ekonomiska politiken Den ekonomiska utvecklingen i vårt land har under senareår markant avvikit från omvärldens. Trots vårt stora beroende av utrikeshandelnhar vi lyckats motverka den internationella lågkonjunkturens effekter på vårekonomi. Produktionen har ökat, arbetslösheten minskat ochindustriinvesteringarna fortsatt att expandera som prisstegringarnavarit internationeUt sett måttliga. Denna för vårt land så lyckosamma utveckling kan i alltväsentligt återföras på den förda ekonomiska politiken, kring vilken vi kunnatsamla breda majoriteter i och som även de stora löntagarorganisationernaoch de enskilda företagen har givit sitt stöd. Men den ekonomiska politikensframgångar måste i sista hand alltid återföras på den inneboende styrkan ilandets ekonomi. Saknas en sådan grundläggande styrka har inte den kortsiktigaekonomiska poUtiken samma möjligheter att motverka det efterfrågebortfaU somvårt land via utrikeshandeln ofta drabbas av och som vi i så hög grad utsattsför . Erfarenheterna från senare år understryker sålunda viktenav att den ekonomiska politiken inte endast utformas med sikte på den allra närmastframförliggande tidsperioden utan också ges en inriktning som meralångsiktigt stärker vår produktionsförmåga och vår internationeUakonkurrenskraft. Det är endast därigenom som vi kan trygga sysselsättningen ochskapa arbete åt alla. långtidsutredning har på ett övergripande sättbehandlat dessa problem. Utredningen har varit föremål för en omfattande och imånga fall mycket inträngande remissbehandling. Som en aUmän bakgrund till minredovisning av den ekonomiska politikens uppläggning vill jag därför redovisamin syn på utredningens bedömningar och på vad som har framkommit vidremissbehandlingen. SOU 1975: 89. En sammanfattning av rapporten ochremissyttrandena redovisas i bilaga 3. Prop.1975/76:150 10 har som utgångspunkt haft de avstatsmakterna uppställda målen för den ekonomiska politiken: fullsysselsättning, snabb ekonomisk tillväxt, jämnare inkomstfördelning, rimligprisstabilitet och balans i utrikesbelalningarna. Liksom tidigare innefattas 1dessa mål kravet på bättre regional balans. Utredningen har anvisat alternativavägar för hur den ekonomiska politiken kan utformas så att dessa måltillgodoses . Vid full sysselsättning och fullt kapacitetsutnyttjande bestämstillväxttakten av arbetskraftens och produktivitetens utveckling. stagnerar befolkningen iarbetsför ålder och en ökning av arbetskraften kan därför endast åstadkommasgenom en höjd förvärvsintensitet eller en ökad nettoimmigration. Jag finnerinte anledning att från arbetskraftssynpunkt målsätta en ökad invandring.Däremot bör, som utredningen också har förutsatt, fortsatta insatser göras föratt bryta ner olika förvärvshinder och underlätta en fortsatt snabb ökning avförvärvsfrekvenserna. Vårt mål om arbete åt alla måste successivt utvidgas ochfördjupas. De nu beslutade åtgärderna på barnomsorgens område ingårsom ett viktigt led i denna politik likaledes fortsatta satsningar inomarbetsmarknadspolitikens ram. Regionalpolitiken spelar också en avgörande roll även om det inte torde Ugga inom det möjligas gräns att överallt skapa storaoch differentierade arbetsmarknader som kan erbjuda alla ett önskat arbete.RiktUnjerna för den framtida sysselsättnings- och regionalpolitiken kommer attredovisas i särskild proposition senare i vår. Med hänsyn till att den femte semesterveckan kommer attgenomföras , räknar jag, liksom utredningen, medatt arbetskraften mätt i antal arbetade timmar knappast kommer att öka underdessa år. Utredningen har räknat med att produktiviteten isamhällsekonomin skulle öka med . Detta inneb'är en klartlångsammare ökning än och något långsammare än under åren1970 1975. Skälen härtill är, enligt utredningen, dels en successivt förändradbranschsamrnansättning med allt större inslag av tjänsteproduktion, dels enjämfört med betydligt uppbromsad takt i strukturomvandlingen ochden regionala befolkningsomflyttningen. Trots den förutsatta lägre takten i produktivitetsökningenanser remissinstanser från näringslivets organisationer att den representeraren alltför optimistisk bedömning av produktionsmöjligheterna. Löntagarorganisationernaredovisar däremot snarare en motsatt inställning. För egen del anser jag attutredningens antagande i stort sett kan ligga till grund för den ekonomiskapolitikens utformning. Men jag vUl då understryka alt dennaproduktivitetsutveckling, som fortfarande framstår som snabb vid en internationelljämförelse, inte kommer till stånd av sig själv. Den kräver en fortsatt snabbkapitalbUdning, den kräver insatser 1975/76:150 11 påyrkesutbildningens område och den kräver framförallt en beredvillighet attacceptera en fortsatt förändring av vår industristruktur. Även om takten istrukturutveckUngen har bromsats upp i jämförelse med 60-ta-lets förhållandenutgör dock denna faktor en av de viktigaste betingelserna för en fortsattekonomisk expansion i vårt land. Strukturutvecklingenhar i vårt land på ett internationeUt unikt sätt kunnat ske med anslutning frånalla berörda parters sida. En förutsättning för att medborgarna skallacceptera de nödvändiga förändringarna som kan innebära utbildning tiU nyttyrke eller flyttning tiU annan ort, är att löntagarna genom sina organisationerOch samhäUet genom sina insatser inom bl. a. arbetsmarknads- ochregionalpolitiken kan hävda löntagarnas intressen och tryggheten isysselsättningen. De förslag om ökat medbestämmande i arbetslivet som regeringennyligen lagt fram syftar lill alt ytterUgare bredda och fördjupa samarbetetmellan löntagare och företagsledning. Det ansvar, intresse och engagemang deanställda har i företagens utveckling får härigenom ökad betydelse. Underfömtsättning att produktiviteten kan fortsätta att öka i den av utredningenberäknade takten bUr den möjliga tUlväxttakten för BNP, , i genomsnkt . Det är denna tillväxt i produktionensom på grundval av våra politiska värderingar skall fördelas på olikaanvändningsområden.