prop · FY0332 · 1975-12-31 00:00:00 — Kungörelsen(1974: 35) om internationell vägtransport av farligt gods Enligt1 § skall artiklarna 1 och 2 i den europeiska överenskommelsen ominternationell transport av farligt gods på väg (ADR) och bestämmelserna ibilagorna A och B lill överenskommelsen lända till efterrättelse i fråga omsådan här i landet utförd internationell vägtransport som avses iöverenskommelsen. Med farligt gods avses eiUigt artikel 1 i överenskommelsen deämnen eller föremål som enligt bilaga A eller B inte får transporteras iinternationell vägtrafik eller som får transporteras endast efter särskilttUlstånd. Enligt artikel 2 får gods som inte är uteslutet från transport mottastUl transport endast under förutsättning att tUlämpliga villkor i bilagorna Aoch B uppfyllts. BUagorna innehåller detaljerade tekniska föreskrifter om bl.a. förpackning, märkning och transport av de olika ämnen och föremål somomfattas av överenskommelsen. Föreskrifterna är avsedda att såvitt möjligteUminera risken för olyckor. Anm.I del II av arbetsgruppens betänkande har lämnats enredogörelse för gällande bestämmelser med anknytning till bilskrotningsfrågan. 4 Myndigheter och organisationer Naturvårdsverketär central förvaltningsmyndighet för ärenden om bl. a. renhållning utomhus. Detär vidare verkets uppgift att skapa överblick över hela arbetsområdet rörandesåväl renhållning som avfallsbehandling. Verket skall fortiöpande följautvecklingen och utarbeta 1975: 32 21 rådoch anvisningar för renhållning och avfallshantering. Inom verket finns ensärskild arbetsenhet för renhållnings- och avfallsfrågor (RA-en-heten).RA-enheten har omfattande planerings- och utredningsuppgifter, som fordrarsamverkan mellan olika myndigheter, institutioner och organisationer.Naturvårdsverket har därför tillsatt en särskild referensgrupp förrenhållnings- och avfallsfrågor. Gmppen har till uppgift att ge råd och förslagbeträffande verkets arbete och att främja information och samordning inom arbetsområdet.Till referensgruppen har knutits två arbetsgrupper för kommunalt resp.industrieUt avfall. Arbetsgruppen för kommunalt avfall har till uppgift attfölja utvecklingen vad gäller behandlingsmetoder för avfall. Målsättningen äratt åstadkomma underlag för riktlinjer beträffande hanteringen. Arbetsgmppenför industriellt avfall skall följa utvecklingen vad gäller industriellt avfalloch deltas hantering bland annat genom kartering av industriavfallet,förmedling av material av avfallskaraktär och tjänster avseende behandling eUertillvaratagande av sådant m. m. Dispensansökningarenligt miljöskyddskungörelsen prövas av bl. De ärenden somgäller avfallshantering har visat markant ökning och enligtverkets bedömning kommer de att öka än mer . är vidare knutet en särskild produktkontrollbyrå som har atthandlägga ärenden enligt lagen om hälso- och miljöfarliga varor. Koncessionsnämndenlämnar tillstånd till miljöfarlig verksamhet efter prövning enligtmiljöskyddslagen. Anläggning för behandling eller deponering av avfall, om dentillförda avfallsmängden överstiger eller anläggning förbehandling av oljeavfall eller annat specialavfall, får inte anläggas utantillstånd eller dispens. Vidprövning av koncessionsansökningar ingår bedömning av hur avfall frånverksamheten hanteras. rörande hälsovård och hygien är s o-cialstyrelsen. Arbetarskyddsstyrelsenär central förvaltningsmyndighet för bl. a. arbetarskyddsfrågor och skalltillsammans med utöva tillsyn rörande lagen om hälso- och 'Gruppen består av representanter för naturvärdsverket, en person med erfarenhetfrån länsstyrelsernas naturvårdsverksamhet och ytterligare åtta medlemmar somutsetts på förslag av , arbetarskyddsstyrelsen. 1975: 32 22 Under arbetarskyddsstyrelsen sorterar yrkesinspektionen som på regionalnivå har tUlsynsuppgifter enligt lagen om hälso- och mUjöfarliga varor. Tillarbetarskyddsstyrelsen är vidare knutet arbets medicinska institutet sombedriver utredning, forskning m. m. inom arbetsmedicin, yrkeshygien m. fl.områden. är tillsynsmyndighet enligtstrålskyddslagen. Vidarekan nämnas styrelsen för teknisk utveckling (STU) och det inr'ättadeindustriverket. Genom STU anslås en stor del av medlen för forsknings- ochutvecklingsarbete inom avfallshanteringsområdet. a. altmeddela föreskrifter rörande hantering av brandfarliga och explosiva varor.Den närmare tUlsynen över efterlevnaden av författningen rörande brandfarligaoch explosiva varor utövas av . Länsstyrelsernaär tiUsynsmyndighet enligt miljöskyddslagen och har befogenhet atl ingripa isådana fall då det uppenbart krävs för att lagens bestämmelser skallefterlevas. Framställning om dispens från det lagstadgaderenhållningsmonopolet görs av kommunerna till . Besvär överkommunal myndighets beslut enUgt kommunala renhållningslagen ellerhälsovårdsstadgan anförs hos vederbörande länsstyrelse. Även efterlevnaden avden kommunala renhållningslagen bevakas av länsstyrelserna. Hälsovårdsfrågoroch hygieniska aspekter som rör avfallshanteringen handläggs och övervakas avlänshälsovårdskonsulenter och länsläkaror-ganisationerna. Enligtkommunala renhållningslagen har kommunen skyldighet att ta hand om allthushållsavfall. Kommunen har också det yttersta ansvaret för renhållningen inaturen. Kommunen har även möjlighet att utvidga renhållningsmonopolet till attomfatta t. ex. industriavfall. Ikommunen handläggs och bevakas avfallsfrågorna av hälsovårdsnämnd ochbyggnadsnämnd. Hälsovårdsnämndernas uppgifter regleras av hälsovårdsstadgan ochkommunala renhållningslageii. har att svara för efterlevnadenav bl. a. förordningen om brandfarliga varor. Förexempelvis del handläggs en del planerings-ochsamordningsfrågor av regionalplanekontoret vid somnyligen framlagt en skiss tiU plan för avfallshantering i . 1975: 32 23 4.2Organisationer m. m. Rådgivnings-,utrednings- och kartläggningsverksamhet inom avfallsområdet bedrivs av ettstort antal organ. Vissalandsting har tillsatt särskUda arbetsgrupper eller delegationer föravfallsfrågor och bl. a. låtit utreda hanteringen av sjukhusavfall.Sjukvårdens och socialvårdens planerings- och rationaliseringsinstitut (S p ri) har utarbetat praktiska råd till råd och anvisningarbeträffande hantering av sjukhusavfall. Spri arbetar vidare med specifikationerför förbränningsugnar för sjukhusavfall (se vidare kapitel 16). ger råd till kommunerna i renhållnings- och hälsovårdsfrågor,t. ex. beträffande taxor och entreprenadavtal, återviiming,renhållningsplanering, ackordsfrågor och tolkning av lagstiftning. handläggs dessa frågor av hälsovårdssektionen ochorganisationsavdelningen. och dess branschorganisationer sysslar i viss utsträckning medavfallsfrågor. a. finns en särskild re-cycling-grupp som diskussionsforumför återvinningsfrågor. Denna gmpp sorlerar under förbundetsmiljövårdskommitté. I detta sammanhang bör också nämnas konferensen och fackmässan i som 1973 hadetemat renhållning och avfallshantering. livsmedelsgrupp haren speciell miljövårdskommitté, där bl. a. avfallsfrågor behandlas. , branschorganisation för verkstadsindustrin, finns enmiljövårdskommitté med representanter från forskningsutskotlen inom avdelningenför verkstadsteknik, mekanförbunds slandardcentral (SMS), samt en representant från . Äveninom andra branschföreningar bedrivs utredningsarbeten rörande avfall, t. ex.inom . , ochSveriges plastförbund. Kommunernaskonsultbyrå, K-k o n s u 11, är ett av och ägt konsultförelag. Byrån har en speciell avdelning föravfallshantering. har en speciell avfallsgrupp. Angpanneföreningenarbetar med frågor som gäUer bl. a. värme- och kraftutvinning vid förbräimingav avfall. Se 11 b e r g är ett startat företag för internationeUkonsulterande verksamhet framför allt inom avfallshanteringsområdet. VidIngenjörsvetenskapsakademien (I V A) bedrivs bl. a. viss utredningsverksamhetpå avfallsområdet. 1975: 32 24 () har behandlat avfallsproblem. En underåren 19691971 verkande slamkom-mitté och en under 19711972 fungerandeavfallsgrupp har följts av deltagande i de utredningar som bedrivs vid IVA. () studerar vissa frågor på avfallsområdet, (I V L) pågår ettforsknings- och utvecklingsprogram rörande avfall från hushåll, industriellverksamhet m. m. Institutet drivs enligt avtal gemensamt av staten ochStiftelsen och luftvårdsforskning. Vidarekan nämnas Stiftelsen återvinning och (A S A B)och vars verksamhet beskrivs närmare i senare avsnitt i betänkandet. I enrapport från IVA-STF Underlagsmaterial nr 1 lämnas en bred redovisning avbl. a. myndigheter och organisationer som på ett eller annat sätt harverksamhet på avfallsområdet. Arbetsgmppen hänvisar för ytterligareinformation tUl denna rapport. 5 FoU - Forskning och utveckling /74 har forskningsnämnden anslagit drygt 1 milj. kr. tillforskning inom avfallshanteringsområdet. Huvudsakligen berör denna forskningslamhanteringen. I samarbete med STU har verket startat ett flerårigt projekt istor skala med samkompostering av slam och hushållssopor. Enkomposteringsanläggning har byggts i kommun. Forskningsarbetet bekostas avnaturvårdsverket med 1,65 milj. kr. ,anläggningskostnaderna av STU och driftskostnaderna av kommunen. R A-e n h e t genomförs karteringar av avfall av olika slag. Resultathar redovisats beträffande baskemikalieinduslrin, järn, stål- ochferrolegeringsverk samt oljeraffinaderier. utreds frågan omavfall från användning av härdsalter. Äveninom verkets undersökningslaboratorium bedrivs forskning på avfallsområdet. Styrelsenför teknisk utveckling (STU) har ett särskilt program för avfallsområdet. Vissamedel anslås dessutom genom STU:s nämnder för livsmedelsteknik ochverkstadsteknik. /74 anslås ca 3,5 milj. kr. till avfallsforskning fördelade påett tjugotal projekt. 1975: 32 25 IVAhar tillsammans med tillsatt en ledningsgrupp föravfallsanvändning, som arbetar med flera utredningar. Fleraav dessa utredningar har avslutats och redovisats i rapporter. a. harlivsmedelsindustrins och jordbrukets avfallshantering special-studerats, liksomaluminium- och PVC-omsätlningen i . I ett antal rapporter gesöversikter över avfallshantering och återvinning i vissa länder (,, , , , och ). IVA har också ien publikation behandlat frågan om materialomsättningen i samh"ället. Genomett mellan staten och Stiftelsen Industrins vatten- och luftvårdsforskningträffat avtal om gemensam finansiering av ett program för FoU-verksamhet påmiljövårdsområdet inbegrips även avfallsfrågor. För /75disponeras 1,4 milj. kr. för denna forskning. Med anledning av den ökadesatsningen på avfallsområdet har inom IVL utarbetats en särskild PM betr.forskningsbehovet inom avfallsområdet till vUken hänvisas. Statensråd för byggnadsforskning anslog för /73 ca . för tvåprojekl inom avfaUsområdet. Det ena behandlar transporter frånbyggarbetsplatser och det andra materialomsättningen i samhället. Forskningom avfall sker i viss omfattning även vid AB Atomenergi i Studsvik och vidFOA. Dessutom lämnar statens råd för skogs- och jordbruksforskning vissaanslag. StiftelsenSkogsindustriernas Vatten- och Luftvårdsforskning har genomfört ettstort utvecklingsprojekt i syfte att minska utsläpp fråntillverkningsprocesser. Totalt satsas 24 mUj. varav 6 milj. kr. Detla projekl har avslutats. SvenskaFörpackningforskningsinstilutet, som tillkom genom ett avtal 1970 mellan , bedriver forskning liksomdokumentation och viss utbildning inom förpackningsområdet. Viduniversitet och högskolor bedriver ett flertal institutioner FoU inom eller ianslutning till avfallshanteringsområdet. Som exempel kan nämnas att enforskningskatalog rörande miljövårds-forskning vid högskolor ochforskningsinstitut i upptar 37 olika projekt under rubrikenavfallshantering. I en motsvarande katalog från är 5 projektupptagna. 1975: 32 26 Totalttorde omkring 6 mUj. i statliga bidrag nu utgå till avfallsforskning. Ävenindustrier och branschföreningar finansierar FoU. Omfattningen av dennaforskning är svår att uppskatta. Enöversikt över FoU beträffande olika avfallskategorier har redovisats ijordbruksutskottets belänkande 1973: 31 samt i underlagsmaterial nr 1 frånIVA-STF:s utredning om avfallshantering och åter\'inning. Utredningenrörande omhändertagande och behandling av kemiskt avfall (UKA) Imars 1971 tillkallades en sakkunnig med uppdrag att utreda frågor rörandeomhändertagande och behandling av kemiskt avfall in. Utredningen harhittills överlämnat följande betänkanden. Kemisktavfall uppgifter och organisation (Ds 1971: 8). Utred ningsförslagen resulterade bl. a. i (prop. 1972: 1): -igt statsbidrag tUlbehandlingsanläggningar för kemiskt avfall lagringsgaranti för kemisktavfaU där godtagbara behandlingsmetoder saknas ökade resurser tillnaturvårdsverkets RA-enhet IVL:s forskningsprogram harkompletterats med särskilda medel för avfallsforskning (efter kompletterandebetänkande från UKA, Ds Jo 1972: 2). KemisktavfaU uppgifter och organisation, del II (Ds Jo1973: 1). Förslagenredovisas i kapitel 14, avsnitt 14, och tas upp till behandling i anslutningtill arbetsgruppens överväganden och förslag (avsnitt 14.15). Anläggningarför mottagning av oljeblandat barlastvatlen (Ds K 1973: 4). Utredningenföreslår att huvudmannen för den anläggning varifrån olja och oljeprodukterutlastas skall vara skyldig atl inrätta och driva anläggning för mottagande avoljerester. föreslås få i uppdrag att i samråd medoljebranschen och rederinäringen samt med lägga fram förslagom i vilka hamnar sådana anläggningar skall finnas. UKAhar nu kvar uppdraget om omhändertagande av alla slags ke mikalier och kemikalieresler från fartyg. ,som tUlkaUades , har tiU uppgift att kartiägga vilka kostnadersom är förenade med olika åtgärder inom miljövårdens område. Även frågan omkostnadsfördelningen mellan stat, kommun, näringsliv och enskilda skall prövasliksom även Prop.1975: 32 27 frågor rörande vilka metoder som skall användas för atl enriktig kostnadsfördelning skall uppnås. Två av utredningens fem delutredningar behandlaravfallsfrågor. Effekterna av den särskilda avgiften på förpackningar(uppdrag från ). Utredningen har i ett delbetänkande (SOU 1974: 44)redovisat effekterna av denna avgift och därvid bl. a. konstateratatt avgiften inte haft någon mer betydande inverkan på kostnader,sysselsättning och miljö. Man har dock kunnat konstatera att returglasets andelav den totala konsumtionen ökat. Nästa delstudie från utredningen avses utmynnai elt ställningstagande till behovet av miljöpolitiska styrmedel inomdryckesförpackningssektorn och hur sådana styrmedel skall utformas. I entredje etapp avses diskussionerna vidgas för alt anpassa förslagen tiU altomfatta hela förpackningssortimenlel. Nästa delrapport väntas omkring /75.Slutrapport beräknas till omkring 1/7 1975. Renhållningslagens tillämpning och kostnader. Slutbetänkande tidigast omkring 1/7 1975. Denhar till uppgift att pröva hur en bättre samordning av miljövårdsforskningenskall kunna ske. Vidare skall utredningen bl. a. föreslå ålgärder i syfte delsall förbättra avnämarnas inflytande över forskningsmedlens användning dels attsnabbare ställa forskningsresultaten till avnämarnas förfogande. Utredningenskall också pröva frågan om hur den svenska miljövårdsforskningen skallsamordnas med forskningen i andra länder och inom internationella organ. Utredningen väntas lägga fram sitt slutbetänkande . Uppdraget är atlpå olika sätt belysa frågan om hanteringen av kärnkraftens högaktiva avfall. Utredningen överlämnade en lägesrapport högaktiva avfall (Ds 11974: 6). Genom tilläggsdirektiv skall utredningen fortsättningsvisäven belysa frågan om det låg- och mellanaktiva avfallet. Avfallshanteringen torde i många fall kutma göras merarationell om kommun- och länsgränser kan brytas. Miljöriktiga hanteringsmetodeitorde också lättare kunna bli möjliga vid regional samverkan. 1975: 32 28 storstadsregion med hård konkurrens om markutnyttjandel och med storaavfaUsmängder krävs lämpliga markområden för avfallshanteringen. Regionalsamverkan kan bli nödvändig. tog i mitten på 60-lalet initiativ lill en utredning för attnärmare undersöka de tekniska och ekonomiska förutsättningarna för ettinterkommunalt samarbete rörande avfallshantering. Som undersökningsområdevaldes nordvästra . Utredningen (K-Konsult 1966) visade atl samarbetsidénur ekonomisk-teknisk synpunkt var bärkraftig. Med statliga medel igångsattesdärefter, på initiativ av länsstyrelserna i och län, deförsta översiktliga länsulredningarna (K-Konsult 1967). Ytterligarelänsulredningar följde med länsstyrelserna som initiativtagare och huvudmän. Deförsta utredningarna visade att ett interkommunalt samarbete erbjöd mångafördelar. påtog sig därför huvudmannaskapet för utredningarrörande övriga delar av landet. Utredningsarbetet igångsattes genomK-Konsult. kom att ligga kemiskt avfall, slam från avloppsreningsverken samtskrotbilar. Huvuduppgifteni dessa översiktliga utredningar har varit alt finna ett ekonomiskt optimummeUan ökande transportkostnad och den med större anläggningar sjunkandebehandlingskostnaden. Resultatet av en sådan optimering visar inom vUkageografiska gränser ett samgående i renhållningsfrågan är lämplig. Utredningarnaär nu färdigställda och redovisade. Ianslutning till dessa översiktliga utredningar bUdades () med staten och kommunförbundet som gemensammaägare, för att driva på utvecklingen. Arbetet gick främst ut på att skapa ensamverkan och en gemensam planering av avfallshanteringen inom större regioner.Bolaget är helägt av utvecklingsbolaget men funktionen ligger ikommunförbundet. Deöversiktliga utredningarna var tänkta som underlag för fortsatta diskussionerom samarbete. Kommunerna själva fattar dock besluten om elt fortsatt arbete. Dentotala planeringen har indelats i tre utredningsetapper, varav översikten utgörden första. Den andra skall utgöra en uppföljning och en mera detaljeradpåbyggnad, med bl. a. noggrann inventering av avfallsmängder,behandlingsmetoder, placering och utformning av behandlingsanläggningar medhänsyn lill exempelvis föroreningsrisker samt preliminära kostnadskalkyler. Dentredje etappen omfattar detaljprojektering samt plan för insamlings- ochtransportrutiner. Omkring1970 planerade kommunförbundet också en riksomfattande inventering avindustriavfall. I vissa län och kommuner har den översiktliga planeringenföljts av fortsatt planering. 1975: 32 29 Länsutredningarnahar dock ännu inte lett fram tUl någon större regional samverkan och tUlgångtiU billiga soptippar spelar sannolikt in här. Eventuellt kan den kommunalarenhållningslagen innebära en viss osäkerhet i kommunerna beträffande regionaltsamarbete. bearbetarnu materialet från utredningarna inom sin hälsovårdsbyrå. Förbundet avser dockinte ännu att gå ut aktivt för genomförande av åtgärdsprogram. Dessutom tordeutredningarna nu behöva kompletteras. För Stockholmsregionensdel har lagt fram en skiss till plan föravfallshantering i . Skissen, som föregåtts av en utredning omavfallshantering i , är utförd av Storstockholmsrenhållningsutredning (STRUT). Utredningen har diskuterat mål föravfallshanteringen i och skisserat ett handUngsprogram i treetapper. första etappen föreslår utrednmgen snabbast möjliga avveckling av denuvarande öppna tipparna och täcktipparna i närheten av bebyggelse eller i deområden som i Regionplan 73 anvisas för rekreation. finns ett 30-taltippar över hela regionen, vilka föreslås avvecklade till ett fåtal störredeponeringsområden vid i norr ochSofie-lundstippen i söder, som desista stora deponeringsområdena. Ietapp 2 skall mark reserveras för ett fåtal regionala storlippar belägna såatt de inte stör bebyggelse och rekreationsområden eller orsakarvattenföroreningar. tredje etappen skall avfallshanteringen kunna övergå till etl system medhöggradig återvitming exempelvis genom pyrolys. Utredningenföreslår vidare att altemativa markområden undersöks vidare. I det fortsattaregionplanearbetet bestäms antal och läge för nödvändiga deponeringsplatser.Dessutom rekommenderas fortsatta utredningar. I har enutredning genomförts för att belysa hur ett regionalt omhändertagande avkemiskt avfall m. m. kan organiseras och praktiskt genomföras inom regionen påett från miljö- och säkerhetssynpunkt tiUfredsställande sätt. I första handskall befintliga och etablerbara kommunala, interkommunala ochprivata resurser utnyttjas och samordnas så att en snabbt fungerande verksamhetkan åstadkommas. Ett särskiU bolag för behandling av avfall har bildats,Avfallsaktiebolag, GRAAB. Dumpningi haven av avfaU av olika slag regleras numera av två konventioner O s I o-konventionen och L o n d o n-k o n v e n-t ionen. 7 1975.1 saml Nr 32 1975: 32 30 ,som omfattar Nordostatianten inkl. de svenska Västkustvattnen, undertecknadesden 15 febmari 1972. Konventionen har trätt i kraft och ett första mötehållits i kommissionen. , som är global, öppnades förundertecknande . har ett trettiotal stater(däribland ) anslutit sig tUl konventionen. Bådakonventionerna är uppbyggda på principiellt samma sätt med én s. "svartUsta" omfattande bl. a. klorkolväten, kvicksUver och kadmium.En s. k. "grålista" reglerar dumpningen av större mängder avfallinnehållande bl. a. arsenik, bly, cyanider och fluorider. Reglerna förhandhavandet av högaktivt radioaktivt avfall skaU utformas av lAEA i . Förhandlmgarom en heltäckande konvention till skydd av avslutades medundertecknanden i , då , , de tvåtyska statema. , och signerade Helsingfors-konventionen.Denna omfattar dumpning, landbaserade utsläpp samt regler för sjöfartensmiljöeffekter. På den svarta listan, annex I, står DDT och PCB. Giftiga substansersåsom kvicksUver, kadmium, antimon, arsenik, fenoler, cyanider och radioaktivaämnen förekonuner i annex II. Den5 april imdertecknade miljöministrarna i och en överenskommelseför skydd mot föroreningar i , överenskommelsen reglerar i första handtätorternas avloppsutsläpp men föreskriver också effektiva åtgärder för attminska utsläppen av föroreningar från industrierna i Öresunds-området. Detbmkar anges att 1/1 O-del av havens föroreningar kommer via dumpning och 9/10-delarfrån landbaserade utsläpp. För att komma tillrätta med detta inbjöd denfranska regeringen stater till överläggningar om enkonvention för att reglera landbaserade utsläpp tUl haven. På det tredje möteti den febmari 1974 kunde man enas om en konventionstext . I konventionen förbinder sig staterna att vidta långtgåendeåtgärder för att förhindra föroreningar. På den svarta listan står bl.a. klor-kolväten, kvicksilver, kadmium och vissa oljeprodidcter. Gråhstan omfattarett stort antal ämnen. De radioaktiva utsläppen regleras i ett särskilt annex. WHO:seuropakontor arbetar f. n. med att ta fram en handbok rörande avfallshantering("Manual on "). Denna ingår som en del i ettlångsiktigt program rörande föroreningskontroll. I handboken behandlas bl. a.kemiskt avfall ("toxic and other hazardous waste").En arbetsgmpp har dessutom avlämnat en rapport med slutsatser ochrekommendationer beträffande hantering av kemiskt avfall. Under1978 beräknas handboken vara helt färdigställd. WHO:seuropakontor har även i andra sammanhang genom olika arbetsgmpper behandlatavfallsfrågorna. Dessutomhar man i skapat ett referenscentrum för frågor om avfall (). Detta organ som började sin verksamhet1968, har en stab på sju personer och avser att verka genom i huvudsak treaktiviteter dokumentation, utbildning och FoU. Under1973 arbetade en arbetsgrupp för avfallsfrågor (onWaste Disposal), gemensamt tillsatt av miljökommittén, jordbmkskommUtén, ochindustrikonunittén. Somen följd av gmppens slutrapport tillsatte miljökommittén 1974 en avfaUsgrupp(), vUken fick i uppdrag att inom en tvåårsperiodi huvudsak genomföra det av den första poUcygmppen föreslagna programmet, sominnebär: att göra ett antal studier somvisar vilken policy de olika medlemsstaterna har och föreslå lösningar förframtiden med avseende på teknik, lagstiftning och ekonomi på gmndval av dessa studierutvärdera och föreslå en övergripande policy beträffande avfallshantering.Denna poUcy skall bl. a. ha som mål att minska den totala avfaUsproduktionen,öka återanvänd-ningen av avfall samt minska mUjöriskema vid hanteringen av avfall.