prop · FY039 · 1975-12-31 00:00:00 — Sålunda anser UKÄ atthögskoleutbildningen skall förbereda för yrkesverksamhet men också kunnatillgodose andra livsbehov än dem som svarar mot yrkeslivets kra\'. En höjdutbildningsnivå är enligl SÖ i och för sig av värde och gmndskolan ochgymnasieskolan tjänar ett sådant ändamål. Även högskolan bör, anser SÖ, ge sittbidrag i denna riktning men för både samhällel. och individen blir utbildningen inte minst på högskolenivå mer vård om den kan utnyttjas också i yrkeslivet.LO och SFS framhåller att en hög grad av yrkesförberedelse inle behöver stå imotsats till kritiskt tänkande. LO hävdar vidare alt en förstärktarbetslivsanknytning inte står i elt motsatsförhållande till utbildningens målatt verka personlighetsdanande. Alt studierna närmar sig den verklighet därmänniskor skall göra sin arbetslivs- och samhällsinsats måste i stället främjabåde utvecklingen av ansvarskänsla och lusten att i konkreta situationerulveckla anlag och intressen. Sektionenför arkitektur vid anser att vad U 68 anfört underrubriken "personlighetsutveckling" inte handlar om personlighetsutvecklingutan om "doktrinär styrning i syfte att åstadkomma habila yrkesverksammaindivider med väl utvecklade kommunikationsfärdigheter inom en gemensamreferensram". Om ambitionerna skall begränsas härtill bör målet ges enadekvat benämning. Slyrelsenför i hävdar att målet "personlighetsutveckling"lätt kommer i konflikt med det uttalade effektivitetskravet. Enligt SFSuppfylls inte delmålet "personlighetsutveckling" genom det av U 68föreslagna syslemet med fasta dimensionerade utbildningslinjer. SSEF anser attförekomsten av graderade betyg inte bidrar till kritiskt tänkande. Bl.a. historisk-filosofiska och språkvetenskapliga sektionernas utbildningsnämnderi finner att målet "v ä 1 f ä r d s u t v e c k 1 i n g"tillfredsställs väl genom förslagen om ökad arbetslivsanknytning. Nämndernaanser vidare att dimensioneringsförslagen är välkomna med hänsyn lill detlamål. SFS finner att förslaget om en totaldimensionering av den högreutbildningen innebär att välfärdsutvecklingen eftersatts. Mot bakgmnd av att enallmänt högt hållen utbildningsnivå är fördelaktig från samhällsekonomisksynpunkt är förslaget enligt SFS ologiskt i och med att man låter desamhällsekonomiska aspekterna underordnas aktuella statsfinansiella problem.Teologiska fakulteten i och dess utbildningsnämnd menar att medlen för attnå välfärdsutveckling i betydelsen ekonomisk tillväxt resp. livskvalitet kanvara direkt motsatta. CUF motsätter sig utredningens koppling mellan välfärdsulvecklingoch ekonomisk tillväxt. 1975: 9 157 Mångaremissinstanser anser att planeringsmålet "demokrati" starkt börpåverka den institutionella organisationen. Åtskilliga universitets- ochhögskoleorgan, statens råd för alomforskning och slalens naturvetenskapligaforskningsråd samt SFS anser att flera av U 68:s förslag beträffande deninstitutionella organisaiionen, bl. a. rörande sättet för utseende av ledamöteri olika organ inom högskolorna, rimmar illa med demokratimålet. LO ser det somväsentligt för utvecklingen av demokratin atl de som deltar i undervisningenfår vara med och påverka studiemas innehåll och inriktning. i finner det dock inte självklart atthögskolan skall tjänstgöra som en skola i demokrati i yttre, teknisk mening.Enligt nämnden blir silualionen särskilt besynnerlig om den studerande fårtillfälle att utöva ansvar och medinflytande medanarbelsplalsdemokratin i övrigt är helt outvecklad. SSEF anser graderade betygvara direkt oförenliga med ett demokratiskt samhälle. Deremissinstanser som kommenterar 68:s målrubrik "internationalisering"är i allmänhel mycket kriiiska mol utredningen. i Lundoch dess utbildningsnämnd eflerlyser en allmän överblick av vad sominternationellt sker på högskoleområdet och anser att U 68:s brist påinternationella perspektiv är belysande för det ringa värde utredningen självsätter på de övergripande mål man för fram för utbildningen. Även STU anser attulredningen tar alltför lätt på de internationella jämförelserna och att frågorsom t. ex. järaför-barhet av betygsmeriter varit av värde att få belysta.Enligl konsistoriet m. fl. i kan vissa av utredningens förslag verkaisolerande, t. ex. förslaget att avskaffa examina och den föreslagnaadministrativa begreppsapparaten. Liknande synpunkter anförs av bl. a.humanistiska fakulleten i . Sektionen för arkitektur vid anser att avsnittet om internationalisering innehåller en klartendens tiU "know-how imperialism" som torde stå i motsättning tiUden utvecklade solidaritet som hävdas. Enligt språkvetenskapligasektionens utbildningsnämnd i måste U 68:s uppfattning atl målet"internationalisering" bör genomsyra all hög.skoleutbildning ansessom en orealistisk överdrift. IVA betonar att internationalisering i sig inteär något enhetligt utbildningsmål. Sålunda kan önskemål om att främja svenskabiståndsinsatser resp. utveckla svensk utrikeshandel medföra delvis skiljaktigakrav på utbildningen. Mångaremissinstanser anser att vissa av U 68 :s förslag är väl ägnade atl bidra lillsocial förändring, särskilt möjligheterna att förändra den socialarekryteringen till högskolestudier i positiv riklning. Delta gäller främstförslagen om återkommande utbildning och om elablering av högskoleutbildningutanför universitetsorterna. Konsistoriet vid i anseremellertid att lokaliseringsförslagen innebär risker för en social snedrekrytering.Några remissinstanser är tveksammaom U 68:s förslag är tillräckliga för att komma till rätta med den socialasnedrekrytering som utmärker högskoleutbildningen. LO framhåller att inomhögskolesystemet inre förändringar måste vidtas så att nyag rupper skall kunnauppleva att högskolan tar hänsyn tUl deras behov och föratsättningar. Vidaremåste enligt LO antagningsbestäm-' melserna utformas så att de lägger störrevikt vid yrkes- och samhälls-erfarenhet än . LO ser det också somväsentligt att högskolan erbjuder ett större sortiment av kurser och avdelaren större del av resurserna lill kortare och till praktiska behov knutna kurserför att bidra till social rättvisa. CSN,studiemedelsnämnden i och SFS finner alt åtgärder på det studiesocialaområdet måste ses som ett väsentligt medel för att förändra högskolans socialarekrytering. i borde U 68 behandlat fråganom utbildningens sociala funktion ulifrån en övergripande målsättning om hurutbildningen kan utjämna de rådande klasskillnaderna. Nämnden är inte främmandeför att de nuvarande generella studiestödsreglerna måste kompletteras medselektiva åtgärder om man önskar uppnå målet "social förändring". CSNser det som synnerligen väsentligt att man gör en undersökning av de socialaeffekterna av hittillsvarande sludiesociala insalser. Socialhögskolani vill betrakta högskolans uppgift som i huvudsak syftande tillutveckling och fömyelse av rådande samhällsförhållanden och tar därvid uppsambandet mellan ny kunskap och social förändring. Enligt högskolan måstegrunden för en utbildning med denna funktion vila på de nya rön och åsikter sommärks genom ifrågasättande studier och forskning. anför vidareatt förutsättningen för atl dessa nya idéer skall vinna gehör och i praktikenkunna omsättas till nya resurser också ligger i en organisation som möjliggören ur del teoretiska kunnandet hämtad ideologisk förnyelse belräffande sättetatl se på samhällsfunktionerna. sigtill dessa synpunkter, Juridiskafakulteten i och dess utbildningsnämnd anser att möjlighelerna attåsiadkomma social utjämning inom ramen för högskoleutbildningen är små ochförordar att ålgärder sätts in på ett tidigare stadium, särskilt inomskolväsendet, för alt bredda rekryteringsunderlaget. Fakulteten och nämnden,liksom bl. a. lätrsstyrelsen i , framhåller emellerlid att enutjämning i värderingen av olika yrken är betydelsefull. Humanistiskafakulteten i anför att orättvisorna i samhället inte nödvändigtvisa\'lägsnas genom en rättvis social rekrytering av de studerande i högreutbildning, eftersom de färdigutbildade i regel identifierar sig med sin nyayrkes- och klassmiljö, inte med sin utgångsmiljö, och klass- ochgruppmotsältningarna på så vis kvarstår, om än i förening med en snabbare"ståndscirkulation". majoritet av remissinstanserna instämmer i eller lämnar utan erinranU 68:s överväganden och förslag om mål för utbildningens innehåll ochverksamhetsformer. I det föregående har redovisats synpunkter på relationenmellan dessa mål och planeringsmålen. Några remissinstanser, bl.a. samhällsvetenskapliga fakulteten och dess utbildningsnämnd samt medicinsfiafakulteten i , matemalisk-naiurvetenskapliga fakulteten i ochstyrelsen för skogshögskolan, anser att kvalitetsaspekterna borde fått en merframträdande roll i måldiskussionen. UKÄpekar på en rad konsekvenser som borde bli följden om man ger begreppet kritiskskolning en vid innebörd i linje med U 68:s tankegångar. Enligt UKÄ behövslärare och andra medarbetare i en utsträckning som delvis kunnathållas tillbaka på grund av en för stark tro på rationaliseringar. Dettaställer frågor om studietidens längd i ett närmare beroende av målangivelserän, som ofta hittUls, av generellt formulerade normer m. m. ABF anser detmycket betydelsefullt att U 68:s idéer om kritiskt tänkande m. m. ges utökatutrymme i högskolans verksamhet. Filosofiskafakulteten i och dess utbildningsnämnd anser att det skulle ha varitav värde om U 68 diskuterat möjlighelerna för en försöksverksamhet vid någotuniversitet med en genomgående problemorienterad undervisning. En sådandiskussion med eventuellt åtföljande försöksverksamhet skulle enligt fakultetenoch nämnden ha kunnat medföra en förnyelse av såväl innehållet i utbildningensom undervisningsmetoderna. UKÄfäster stor vikt vid problemorientering av utbildningen och anser attproblemorienteringen bör utgöra en viktig ingrediens i yrkesinriktningen avhögskolestudierna. Enligt UKÄ är en problemcentrerad utbildning väl ägnad attfrämja en kombination av kreativ och kritisk attityd. UKÄ anser attansträngningarna bör ökas för att påbörja ett utvecklingsarbete som syfiar tillökade inslag av problemorienlerande studier. Detta förutsätter enligl UKÄ engenerositet från statsmakternas sida, t. ex. vad gäller lokala myndighelersrätt att experimentera med olika uppläggningar. U68:s synpunkt att ett mål för undervisningen bör vara att främja kreativitetenstryks under av bl. 5Ö, konsistoriet vid tekniska högskolan i ,utbildningsnämnden vid högskolan i , STU, slyrelsen för konstfackskolan.Svenska ingenj&rssamfiindet och . Frågan om förhållandetmellan högskoleutbildningen och studieförbundens verksamhet berörs i ett paryttranden. framhåller atl folkbildningen har väsentligauppgifter även med det av U 68 föreslagna högskolesystemet. Förutom konkreta"kompletterings-uppgifter" inom systemet behövs det enligt förbundeten fri sektor 1975: 9 160 inomdet högre utbildningsväsendet för att förverkliga de individuella och socialamål som utredningen uppställt. ABF påpekar atl en reformering av högskolan iden riktning U 68 avsett väsentligt skulle underlättas om studieförbundenspedago,giska metoder och sätt att anpassa undervisningen tUl elevernasförutsältningar och önskemål kunde vinna insteg inom högskolesektorn. ABFanser del nödvändigt alt finna former för en närmare samverkan mellan högskolanoch studieförbunden, former som dock inte får inkräkta på de senares frihetoch självständighet. Enligt förbundels uppfattning måste universitetscirklarnages en central roll i strävandena att föra ut framför allt de inslag ihögskoleutbildningen, som är av personlighetsbildande karaklär, till dem somsaknar möjlighet att följa reguljära studiegångar. Åtskilligaremissinstanser ansluter sig till U 68 :s ulgångspunkt atl högskoleutbildningenskall vara yrkesinriktad. Till dessa hör , statskontoret, RRV,SÖ, några universitets- och högskoleorgan, styrelsen för gymnastik- ochidrottshögskolorna, högskolor, nästan samtligalänsstyrelser och landsting, flertalet av de kommuner som yttrat sig i frågan,Svenska kommunförbundel, LO, TCO, , handelskamrarna i Slockholm ochGöieborg, SFS, , och . Många av dessa instanser betonarsamtidigt liksom utredningen att yrkesinriktningsprincipen inte betyderatt utbildningen skall inriklas som snäva områden eller innehålla endast direktyrkesanknutna moment. Iåtskilliga yttranden efterlyses preciseringar av vad arbelslivsanknytning ochyrkesinriktning reellt skall betyda. En rad universitets- och högskoleorgan, t.ex. konsistorierna i och samt vid universiletet i ,som de?ar U 68:s uppfattning att en förbättrad anknytning mellanhögskoleutbildningen och arbetslivet bör eftersträvas, anser sålimda attutredningen inte tUlfredsslällande klargjort innebörden i begreppet"yrkesinriktad". i m. fl. framhåller att universitetsinstitutionernasansvar och funktion måste vara alt främja ämnesteoietiska studier och bedrivaämnesteoretisk forskning. Frågan om yrkesinriktad utbildning måste enligt nämndenbelysas ytterligare vad gäller reformens effeker på instilulionerna. Matematisk-naturvetenskapligafakulteten i anser att det är omöjligt att förneka attuniversitetsutbildningen varit till största delen yrkesförberedande,ålminsrone i den meningen att flertalet efter grundexamen berells meningsfullsysselsättning inom områden för vilka utbildningen varit av betydelse.Fakulteten anser för sin del att yrkesförberedelsen består dels i inhämtandeav fakliska kunskaper, dels i inövandetav en krilisk attityd. anser alt yrkesinriktningbör tolkas som utbildning för alt klara vissa arbetsuppgifter eller funktionersnarare än ett speciellt yrke. Liknande synpunkler anförs av bl. SFS anser alt man kan urskilja tre grader avulbildningens anknytning till yrkesliv och arbetsmarknad. Begreppet"yrkesutbildning" gäller de mest målinriktade utbildningama, t. ex.läkar- och tandläkarutbildningarna. "Yrkesinriktad utbildning" ger eninriktning mot en mer eller mindre bred arbetsmarknad, t. ex. ekonomutbildningen.Den svagaste formen av yrkes-förberelse har de "yrkesorienterandeutbildningarna", till vilka många utbildningar vid filosofisk fakultet kanföras. AMSfinner att strävan att yrkesinrikta högskoleutbildningen måste slällas irelation lill arbetsmarknadens föränderiighet. Även om en utbildning måsteinnefatta stora inslag av specialisering, bör enligt AMS utrymme ges för enbred grund som i sin lur kan ge förutsättningar alt mötayrkeslivets skiftande krav. Problemen att få ett direkt samband mellanutbildning och senare yrkesverksamhet kommer inom många områden att finnas kvarpå grund av de ständiga förändringama inom näringsliv, förvaltning etc. Vidpresentationen av utbildningen bör, enligt AMS, arbetsmarknadens föränderlighetoch de olika utbildningarnas utbytbarhet strykas under. Slatensråd för atomforskning och statens nalurvelenskapliga forskningsråd anser attkortsiktiga yrkesutbildningsaspekter i alltför hög grad präglat U 68:s förslag.Råden framhåller atl det är väsentligt, även ur yrkesutbildningssynpunkl, altutbildningen får tillräcklig bredd och djup och att inslaget i de olika ämnenaav vetenskaplig metodik och vetenskapligt länkande tillgodoses. Värdet av engod basutbildning betonas också av IVA, som finner att osäkerheten ikvantitativa arbetsmarknadsprognoser och svårigheten att förutsäga framtidakrav på utbildningens innehåll talar emot en snäv specialisering. Liknandesynpunkter fram förs av en rad universitetsorgan. Konjunklurinsiiiutet anseralt en hård, direkt yrkesinriktning i högskoleutbildningen leder till attindividerna blir låsta till ett begränsat verksamhetsområde och att denyrkesmässiga rörligheten minskar. UKÄfinner för sin del alt den mesl fruktbara metoden alt på ett lyckligt sätl lösaspänningarna mellan arbetsmarknaden och utbildningens innehåll ochorganisation inte ligger i ytterligare strävanden att söka fångaframlidsbehoven genom förbättrad prognosteknik. I stället bör enligt UKÄansträngningarna koncentreras på att skapa en studieorganisation ochinlärningsmiljö som är elastisk nog att möta hårda krav på snabba förändringari fråga om ulbildningens innehåll och uppläggning och som själv inbjuder tillnyskapelse. Konsistoriernai och vid universiletet i m. fl. universitets- och högskoleorgansamt och framhåller att graden av 11 1975.1 saml Nr 9 yrkesanknytningmåste tillålas variera meUan olika utbildningar. Konsistoriet viduniversitetet i framhåller att de filosofiska ämnesområdena medavseende på sill; innehåll inte är anpassade för utbildning mot snävayrkesmål. För en lång rad ämnen gäller alt de ej är oundgängligen nödvändigainom något bestämt yrke men är av slörsta vikt för en lång rad yrken. Detta harsin grund i det förhållandet att utbildningen i försia hand är inriktad pågenerella kunskaper samt träning i förmågan alt självständigt uppsöka, inhämtaoch kritiskt granska information. Samhällsvetenskapliga fakulteten i ochdess utbildningsnämnd framhåller att det .i ett föränderligt samhälle inle ärmöjligl all vid universilelen skapa yrkesutbildningar i den omfattning U 68föreställt sig. Vad universiteten framför allt kan ge är gedigna ämneskunskaper.Skulle institutionerna få till väsenllig uppgift all endast leverera avadministratörer beställdci kursbitar, skulle kvaliteten på de sistnämnda snartsjunka. Metoderför att åstadkomma en bäitre arbelslivsanknytning diskuteras i några yttranden.Några remissinstanser erinrar här om U 68:s förslag om arbetslivsrepresentationi utbUdnings- och linjenämnder. Att högskolan i ökad utsträckning öppnas förgrupper med kanske bristfällig formell utbildning men med värdefullaerfarenheter och viktiga uppgifter inom arbetslivet är enligt LO ett annat medelatt stärka högskolans anknytning till arbetslivet. SAFISIanser att utbildningen skulle få en bällre arbetslivsanknytning än vadnuvarande system möjliggör om man utgick från ett syslem organiserat efterprincipen om inlärning i olika miljöer, där man ser den formella utbildningensom en inlärningsmiljö bland andra, t. ex. arbetsliv och famUj. Med beaktandeav svårigheterna atl i någon omfattning införa ett sådant system annat än pålång sikt förordar organisationerna försöksverksamhet på detta område. Nämndenför socionomutbildtung framhåller alt erfarenheterna från socionomulbUdningentyder på att samspelet utbildningsproducenter avnämare är vikligt ochvärdefullt för båda parter. Den egentliga brislen på detla område har enligtnämnden varit och är alltjämt avsaknad av resurser för att forskningsmässigtbearbeta den problemalik fältet har och därigenom utveckla och fördjupasamspelet. Teologiskafakulteten i och dess utbildningsnämnd aktualiserar i detla sammanhangdet värde praktik kan ha för en bättre arbetslivsanknytning men frågar sig ominte en arbetslivserfarenhet från ett helt annat område än det tilltänkta yrketkan vara mera värdefull i vissa fall. Vissaremissynpunkter rörande yrkesinriktning i förhållande till andra utbildningsmålhar redovisats i det föregående. I det följande kommer vissa frågor som berörförhållandet mellan arbelslivsanknytning och forskningsanknytning att tas upp. Samtligaremissinstanser som yttrar sig i frågan ansluter sig till U 68:s utgångspunktalt all högskoleutbildning bör ha ett samband med forskningen. Ett stort antalinstanser anser emellertid utredningens behandling av sambandet mellangmndutbildning och forskning otillfredsställande. Synpunkter på förhållandetalt U 68:s uppdrag avgränsats till enbart grundutbildningen har redovisats idet föregående (1.2.1). Vissa av utredningens förslag bedöms vidare försvagabefintlig anknytning mellan gmndutbildning och forskning. Det är främstförslagen rörande lokalisering och institutionell organisation innefattandetjänsteorganisation som diskuteras med avseende på effekterna förforskningsanknytningen. Synpunkler i detta avseende vilka huvudsakligen gällerden institutionella organisationen och tjänsteorganisationen redovisas närmarei det följande (1.2.7). Ettstort antal universitets- och högskoleorgan liksom forskningsråden har gjortfrågan om högskoleutbildningens forskningsanknytning till etl huvudtema i sinayitranden. Exempelvis anser konsistoriet i alt U 68 :s förslag intebeaktar vikten av elt nära samband mellan utbildningsplaneringen ochforskningsutvecklingen. Medicinska fakulteten i anser att ulredningengenom sina diskussioner av sambandet mellan grundutbildning och forskningpresterar en helt övertygande argumentering för önskvärdheten av en näraforskningsanknytning och efterlyser en mera energisk diskussion av bl. a. desociala följdema av den kvalitetsskillnad som kommer atl uppslå mellanundervisning på högskolor med och högskolor utan forskning. Statenshumanistiska forskningsråd finner att det redan på kvantitativa grunder stårklart atl uiredningens behandling av forskningsanknytningen blivit utomordentligtsnäv. "Verklighetsfrämmande åtskiljande av undervisning frånforskning" och "bristande konkretion och underbetoning av den vetenskapligaforskningens betydelse för samhälle och undervisning" har enligt rådetframstått som förutsättning för att utredningens enhetsresonemang inte skallstöras. UKÄanser att hela reformfrågan skulle ha tjänat på klarare direktiv när det gällerforskningsanknytningen och uttalar sig för en princip-förklaring frånstatsmakternas sida om att hela högskolan bör betraktas och utvecklas såsom enenhet för högre utbildning och forskning. Vissa delar av detta problemkomplexbör kunna behandlas inom ramen för utredningen av vissa frågor rörandeforskarutbildningen m. m. Frågor om ulveckling av resursema för att inom helahögskolan stärka förbindelserna med vetenskaplig verksamhet och forskningsmiljöbör enligt UKÄ i fortsättningen bli betydelsefulla uppgifter för planeringen.SACO anser att U 68:s förslag kan läggas till gmnd för en reform endast underförutsättning alt väsentliga justeringar vidtas i syfte att säkra ett nära sambandmellan undervisning och forskning. Till de remissinstanser som anser detnödvändigt att frågor om forskningens roll och om grundutbildningensforskningsanknytning utreds närmare, innan reformer genomförs, hör vidare bl.a. konsistorierna i och och vid tekniska högskolan i och SFS. Någraremissinslanser diskuterar i sammanhanget innebörden i begreppet forskning.Jönköpings läns landsting anför att varje forskningsaktivitet torde kunnainplaceras på en skala, där den ena ytterligheten är en ren gmndforskning,kanske definierad som "sökande efter kunskap för kunskapens egenskull" och den andra ytterligheten är utvecklingsarbete i nära anknytninglill produktionsprocesser av olika slag. anser alt den mycketomfattande forskningsverksamhet som bedrivs utanför universitet och högskolor,t. ex. inom industrier och sjukhus, bör observeras. All forsikning såväl ioffentlig som i enskild regi bör på ett eller annat sätt samordnas medhögskolan. Relationen mellan å enasidan arbelslivsanknytning av utbildningen inom en vidgad högskola, å andrasidan forskningsanknytning av utbildningen diskuteras i några yttranden.Länsstyrelsen i pekar på atl en högskolereform för en delutbildningar måste innebära en ökad anknytning till forskning, för andra enökad orientering mot arbetshvet. Som antytts i det föregående hävdar vissauniversitets- och högskoleorgan att utredningens 5;tarka betoning avarbelslivsanknylning-en innebär risker för att forskningsanknytningen försvåraseller kommer i skymundan. Exempelvis anser teologiska fakulteten i ochdess utbildningsnämnd att tonvikt på yrkesutbildning med linjer som har fögasammanhang med forskningens uppdelning på olika ämnen är en faktor som försvårarforskningsanknytningen. Samhällsvetenskapliga fakulteten i och dessutbildningsnämnd anser atl förslagel om mestadels korta, snävt yrkesinriktadekurser i grundutbildningen kan leda till en nästan total fragmentering avkärnämnena, som skulle innebära ett dödligt hot mot forskning ochforskamtbildning vid institutionerna och därmed även mollågsladieundervisningens vetenskaplighet. i hävdar att kontakten med forskningen ärett oundgängligt inslag i varje utbildning av högskolekaraklär.