prop · FZ03170 · 1975-12-31 00:00:00 — barneloch heller inle har erkänt barnet, föreslås att arvingarna, i enlighet med vadsom gäller f, n,, får rätt att föra talan mot barnel om mannens faderskap.Deras rätt härtill föreslås dock utesluten, om talan som grundats på att mannenär far lill bamet har väckts mot honom under hans livslid och det därefter vidhans död har förflutit från det han fick del av bamets talan utanatt han själv väckt talan mot bamet angående sill faderskap. Vidare föreslåsatt arvingarna liksom nu bör vara skyldiga att väcka talan mot barnet inom ettår från det att talan som grundas på att mannen är far till barnet har väcktsmot dödsboet. Kretsenav arvingar som har talerätt bör enligt proemorian beslämmas på samma sätl somhittills. Talerätt bör alltså tillkomma var och en som jämte eller näst efterbarnet är berättigad till arv efter mannen. Efteriämnar mannensekundosuccessorer enligt 3 kap. 1 § , bör envar av dem ha talerätl. Bametbör enligt promemorian även i fortsättningen ha rätt alt väcka talan omfaderskapet mot den man som direkt av lagen utpekas som dess far. Någonlidsfrist för väckande av sådan talan bör inte anges. Om mannen är död börlikaledes som enligt gällande rätt talan kunna väckas mol mannens arvingar. Denuvarande bestämmelserna om förutsättningarna för bifall till talan om hävandeav faderskapspresumtionen bör enligt promemorian i sina huvuddrag gälla även ifortsättningen, I fall då modern har haft samlag med annan än maken bör deldock anses tillräckligt all del med hänsyn till samtliga omständigheter ärsannolikl att barnel har avlats av den andre. Det framhålls att man på så sättuppnår överensstämmelse med de regler som f. n. gäller för fastställande avfaderskap beträffande bam utom äktenskap, I fall då makarna levt åtskildaunder konceptionsliden bör vidare talan om hävande av faderskapspresumtionenkunna bifallas oberoende av orsaken lill att makarna bott i sär. Altväcka lalan vid domstol om hävande av faderskapspresumtionen kan enliglpromemorian naturiigtvis te sig onödigt omständligt för de inblandade parternai sådana fall då det står helt klart för dem att annan man än moderns make ärfar till barnet och denne dessutom är villig att erkänna faderskapet. Mednuvarande regler kan ett sådani erkännande inte ges förrän presumtionen förden äkta mannens faderskap har hävts av domstolen. Praktiska skäl talar för ändrar denna ordning och gör del möjligt att lämna ett giltigtfaderskapserkännande även i de fall då bördslalan inte har väckts elleravgjorts. Del föreslås alltså att, i de fall då modem är gift, annan man änhennes make skall kunna erkänna faderskapet lill barnet med verkan bl. a. attpresumtionen förden äkta mannens faderskap hävs. De nuvarande reglema omerkännande av faderskap föreslås för dessa fall bli kompletterade med ett kravpå att såväl modem som hennes make skall godkänna erkännandet. Prop.1975/76:170 91 Detföreslås vidare all regler införs som gör del möjligt att till gemensamhandläggning med en talan om att moderns make inle är far lill hennes barnväcka talan om fastställande av att annan man är far till barnet. Dessa reglerföreslås kompletterade med bestämmelser som gör det möjligt förbarnavårdsnämnden att redan närden äkta mannens faderskap har ifrågasatts börjautreda vem som eljest kan vara far till barnet. 4.1.2Fastställande av faderskap genom erkännande eller dom Närdet gäller fömtsättningarna för att ett faderskapserkännande skall vara giltigtföreslås i promemorian inle någon ändring utöver vad som har anförtsbeträffande erkännande före del att makes faderskapspresumtion har hävts, Inleheller föreslås någon ändring i fråga om de materiella förutsällningarna föratt en man av domstol skall förklaras vara far till ett barn. Lagen(1969:618)om faslställandeav faderskapet lill barn utom äktenskap föreslås ipromemorian bli inarbetad i FB. Härvid anses alt de bestämmelser som handlar ombarnavårdsnämndens utredning kan flyttas över i sak oförändrade. Som lidigarehar nämnts föreslås emellertid att bestämmelserna kompletteras med en regel somgör det möjligt för barnavårdsnämnden att inleda ulredning om vem som är ettbarns far även i sådana fall då modems make i och för sig är att anse som farenligl FB men faderskapet har satts i fråga av maken eller barnet. Faderskapslagensbestämmelser föreslås i stor utsträckning bli tillämpliga även i sådanfaderskapsmål där det inte åligger barnavårdsnämnden att sörja för attfaderskapet fastställs. Det föreslås dock att undantag görs för bestämmelserna-i15 § som innehåller vissa regler om rättegångskostnader. Enliglpromemorian finns det flera skäl som talar för att föräldrarna bör ha möjlighetatt efter skilsmässa behålla den gemensamma vårdnaden om sina barn. Delframhålls att skilsmässosituationen avdramatiserades väsentligt genom 1973 årsändringar i och att den ändrade uppfattning om äktenskap ochskilsmässa som har utvecklats under en följd av år och kommit till uttryck i1973 års reform har gett många frånskilda makar bättre fömtsättningar att påett mindre känsloladdat och prestige-betonat sätt se på sina relationer efterskilsmässan inbördes och i förhållande till barnen. Därigenom har föräldrama ocksåfått ökade möjligheter att la ett gemensamt rättsligt ansvar för barnen efteräktenskapets upplösning och efter det all de har flyital i sär. 1 de allraflesta situationer måste del vara till fördel för barnen om de eflerskilsmässan kan bevara nära och goda förhållanden lill båda föräldrarna. Om enordning med gemensam 1975/76:170 92 rättsligvårdnad kan främja sådana goda förhållanden finns det enligl promemorianuppenbarligen skäl att allvarligt pröva införandet av en sådan möjlighel. Detframhålls alt en ordning med gemensam vårdnad ofla ses som betydelsefull inteminst med tanke på den situationen att den ena föräldern skulle avlida. Även omdet enligt gällande rätt bara undantagsvis kan förekomma alt annan än denefterlevande förordnas till vårdnadshavare, om del är den vårdnadshavandeföräldern som avlider, kan det innebära en trygghet för föräldrarna att vetaalt vid den enes död den andre automatiskt slår kvar som vårdnadshavare förbarnen. Enliglpromemorian skulle det också kunna vara till slor fördel förförhållandet mellan frånskilda föräldrar och deras bam om de vid skilsmässankunde slippa all la ställning till frågan vem av dem som skall ha den rättsligavårdnaden om barnen - med alla de prestigekonfiikter som kan följa därav. Dettatalar för alt domstolen inte alltid skulle behöva meddela beslul angåendevårdnaden i ett skilsmässomål. I stället skulle den lidigare gemensammavårdnaden fortsätta automatiskt, så länge ingen av makarna yrkade attvårdnadsfrågan togs upp. Omdet införs en möjlighet till gemensam vårdnad för frånskilda föräldrar, är detenligt promemorian uppenbart att man också måste allvarligt pröva att införa enmotsvarande möjlighel för ogifta föräldrar, dvs. sådana föräldrar som inte äreller har varit gifta med varandra. Även om del praktiskt selt i allmänhet intelorde innebära några egentliga olägenheteratt den rättsliga vårdnadentillkommer endast en av föräldrarna, kan man enligt promemorian inte bortsefrån att det i många familjer där föräldrarna är ogifta finns ett starktönskemål att de gemensamt skall fö hand om vårdnaden om barnen. Liksom när detgäller frånskilda föräldrar kan ett gemensamt rättsligt ansvar vara ägnat attfrämja de inbördes relationerna och förhindra onödiga störningar. Vidare kandet också för de ogiftas del vara tryggt att veta att vid den enes död denandre slår automatiskt kvar som vårdnadshavare. Givetviskan det ibland uppstå komplikationer, om föräldrar som inte bor tillsammmanshar gemensam rättslig vårdnad om ett barn. Det framhålls dock att svårigheternainle lorde ha avgörande belydelse och det erinras i sammanhanget ombestämmelsen i nuvarande 6 kap, 5 § FB, som vid fall av gemensam vårdnad ene föräldern rätt att ensam fatta beslut, om den andre är förhindrad attdelta. Med denna bestämmelse torde man komma lill rätta med många av depraktiska problem som kan uppstå på grund av all föräldrarna lever i sär. Ipromemorian diskuteras om det skulle vara tillräckligt att ena föräldern önskargemensam vårdnad för att en sådan ordning skall komma lill stånd. Det framhållsemellertid att detta skulle innebära att man lade en alltför svär uppgift påden av föräldrama som inte anser sig kunna upprätthålla de nära fortsattakontakter med den andra föräldern som en jgemensam vårdnad förutsätter. Enligtpromemorian bör därför ett villkor för en ordning Prop.1975/76:170 93 medgemensam vårdnad vara att föräldrarna är ense om att de vill ha vårdnadsfråganordnad på del sättet. Sammanfattningsvisanses enligl promemorian övervägande skäl tala för att man inför en möjlighetför ogifta föräldrar alt gemensamt fö vårdnaden om sina barn. Denna rätt bör iprincip vara oberoende av om föräldrama bor tillsammans eller ej. Vidare börfrånskilda föräldrar ha möjlighet att behålla den gemensamma rättsligavårdnaden om barnen. Närdet gäller de ogifta föräldrarna bör det enligl promemorian uppenbariigenkrävas ett beslut av myndighet föratt de skall få utöva den rättsliga vårdnadenom barnen gemensamt. Uppgiften att meddela sådana beslut bör liksom när detgäller övriga beslut i vårdnadsfrågor ligga på domstolama. I princip bördomstolen förordna om gemensam vårdnad i alla de fall då föräldrarna önskardet. På samma sätt som är fallet i liknande situationer bör dock domstolenha möjlighel att vägra att följa föräldrarnas önskemål, om del skulle uppenbartstrida mot barnets bäsla. Harbeslut meddelats om gemensam vårdnad och visar det sig sedan att denna ordninginte fungerar, bör enligt promemorian vardera maken kunna begära att beslutetupphävs. Det ankommer då på domstolen att förordna vem av föräldrarna som skallutöva vårdnaden. Är föräldrarna ense, bör rätten besluta i enlighet med derasönskemål, såvida det ej skulle uppenbart strida mot bamens bästa. Om det medhänsyn till barnens bästa är uppenbart att ingen av föräldrama bör havårdnaden, bör vårdnaden liksom i andra motsvarande situationer anförtros åtsärskilt förordnad förmyndare. Vad beträffar frånskilda föräldrar förelås all,om makarna före skilsmässan har haft gemensam vårdnad om barnen, så bör dengemensamma vårdnaden fortsätta automatiskt. Visar det sig senare altföräldrarna inte kan enas bör var och en av dem ha rätt att påkalla domstolensbeslut i vårdnadsfrågan. 1 promemorian föreslås inte någon ändring vad gällerbarnavårdsnämndens möjlighet att ta initiativ till att vårdnaden fråntasfösumlig vårdnadshavare. Däremot föreslås att allmänne åklagarens nuvarandebefogenhet i detta avseende upphävs. Delpåpekas i promemorian att en ordning med gemensam vårdnad för vissakonsekvenser i fråga om bl. a. underhållsbidrag och bidragsförskott. Ett beslutom gemensam vårdnad för ogifta föräldrar medför sålunda att eventuella tidigaredomar eller avtal om underhåll kommer au föriora sin verkan, eftersomskyldighel att utge underhållsbidrag inle åvilar den som själv har del ivårdnaden. Behåller frånskilda föräldrar gemensamt vårdnaden om barnenfastställs inte heller underhållsbidrag. Det anförs emellertid all eftersomgemensam vårdnad förutsätter att föräldrarna är ense på denna punkt, detnormalt inte torde spela någon roll alt en dom eller ett avtal omunderhållsbidrag förlorar sin verkan eller att vid skilsmässa underhållsbidraginte fastställs att ulgå. Det för enligt promemorian förutsättas attföräldrarna i de angivna fallen följer huvudprincipen i 7 kap. 2 S FB och 1975/76:170 94 gemensamtlar del i kostnaderna för barnens underhåll, var och en efter sin förmåga.Skulle någon av föräldrarna undandra sig sin underhållsskyldighet, kan dettavara ett skäl att upplösa den gemensamma vårdnaden. Vadgäller frågan om bidragsförskott börenligt promemorian fördel första beaktasatt även om det endast är den ene av föräldrarna som är rättslig vårdnadshavareoch den andre därför blir skyldig att utge underhållsbidrag, så utgår inlebidragsförskott så länge den underhållsskyldige bor lillsammans med barnet.Från bidragsförskottssynpunkl är det därför likgiltigt om samboende föräldrargemensamt har vårdnaden om barnen eller ej. Bor föräldrarna i sär är detdäremot av avgörande betydelse om vårdnaden är gemensam eller inte. Ärvårdnaden gemensam är, som tidigare nämnts, ingen av föräldrarna skyldig attutge underhållsbidrag. Därmed saknas också den formella grunden förbidragsförskott. Detta är enligt promemorian naturligtvis en sak som får tasmed i beräkningen när frågan om gemensam vårdnad prövas. Enordning med gemensam vårdnad för enligt promemorian också betydelse vidlillämpningen av reglema om studiehjälp enligt studiestödslagen (1973:349) ochstudiestödskungörelsen (1973:418) samt av bestämmelsema om barntillägg tillålderspension eller förtidspension enligt lagen om allmän försäkring. 1promemorian berörs också vissa andra regler inoiri social- och skattelagstiftningenför vilkas tillämpning del i fiera fall har betydelse om en person har barn ochom barnet bor tillsammans med föräldern. Det gäller t.ex, bestämmelsema ombostadstillägg enligt kungörelsen (1968:425) om statliga bostadstillägg tillbarnfamiljer och bestämmelserna om kommunalt bostadstillägg enligt kungörelsen(1973:379) om statsbidrag till statskommunala bostadstillägg. Detpåpekas vidare att del kan vara av betydelse för rätten att erhålla sjukpenningenligt lagen om allmän försäkring om den försäkrade sam-tnanbor med barn.Likaså påpekas att förekomsten av hemmavarande barn kan påverka rälten tillavdrag och skattereduktion enligt kommunalskaltelagen, Ivissa situationer är det alltså enligt promemorian av betydelse om en förälderhar barn boende hos sig eller inte. Denna fråga påverkas dock enligtpromemorian i och för sig inle av de föreslagna vårdnadsreglerna. Att enförälder har del i den rättsliga vårdnaden av ett barn betyder nämligen inlealt barnel också renl faktiskt måste bo hos den föräldern. 1 fall dåföräldrarna har gemensam rättslig vårdnad om ett barn utan att bo tillsammanskan det tänkas alt barnet antingen bor huvudsakligen hos den ena av föräldrarnaeller att del bor växelsvis hos båda. Det får enligt promemorian avgöras frånfall till fall var barnet vid tillämpningen av de olika bestämmelserna skallanses ha sitt hemvist. Dei promemorian föreslagna ändringama i vårdnadsreglerna aktualiserar Prop.1975/76:170 95 fråganom förmynderskapet även i fortsättningen automatiskt skall följa med innehavetav vårdnaden. Enligt promemorian bör det härvid beaktas bl. a. att deföreslagna reglerna kan komma att medföra att vårdnaden beträffande ett ochsamma barn ändras oftare än f n. En motsvarande överflyttning avförmynderskapet mellan föräldrarna skulle kunna tänkas medföra vissa svårigheternär det gäller t. ex. förmyndarens redovisning för förmynderskapet.Övervägande skäl talar dock enligt promemorian för att man behåller detnuvarande systemet och alltså i princip låter förmynderskapet följa vårdnaden, 121 kap, 12 S FB föreskrivs att länsrättens förordnande om verkställighet av domeller beslut rörande vårdnad, umgängesrält eller överlämnande av barn liksomförordnande om handräckning för överflyttning av barn länder lill omedelbarefterrättelse, om inte annat förordnas. Bakgrunden lill denna regel är enligtpromemorian att hilhörande ärenden har en exekutiv prägel och att det, liksomvid andra typer av exekutiva förfaranden, är angeläget att sökanden skall fösin rält förverkligad utan dröjsmål. bördock observeras altlänsrättens prövning inte är av rent formell karaktär utan att den omfattarockså den materiella sidan av saken. Det innebär att det inte är självklart hurutgången i verkställighetsfrågan slutligen skall bli. Enligt promemorian kandet med hänsyn bl, a. härtill med fog ifrågasättas om det är lämpligt alt ha enhuvudregel som innebär att avgörandena skall lända till omedelbarefterrättelse. Visseriigen kan länsrätten förordna all dess beslut inte skalllända till efterrättelse förrän det har vunnit laga kraft. Detta tordeemellertid i praktiken förekomma mycket sällan. Överrätten kan ocksä efterbesvär förordna om inhibition med stöd av 28 S förvaltningsprocesslagen. till 21 kap. FB följer vidare att polismyndigheteninte får verkställa hämtning, förrän den har erhållit besked om alt frågan ominhibition har prövats i besvärsärendet. Det fordras emellertid att länsrättensbeslut kommer den enskilde lill banda i så god tid att besvär hinner anföras ochmeddelande härom nå polismyndigheten innan denna hunnit verkställa delöverklagade beslutet, vilket ingalunda alltid är fallet. Ävendå länsrätten endast har meddelat vitesföreläggande kan enligt promemorian enotillfredsställande situation uppslå. Ofta torde den i vitesföreläggandetutsatta frislen ha gått ul innan besvären hinner avgöras. Det blir i sådanafall omöjligt för klaganden att förutse om han kan avvakta besvärsinstansensprövning innan han överiämnar bamet. Han riskerar nämligen att vitet döms ut,om hans besvär inte leder till ändring i beslutet, 1enlighel med vad JO har föreslagit bör enligt promemorian huvudregeln vara attbeslut om överfiyttning av bam inte länder till efterrättelse förrän 1975/76:170 96 dethar vunnit laga kraft. Givetvis måste länsrätten dock i det enskilda fallet habefogenhet att förordna att dess beslut skall lända till omedelbarefterrättelse. Det föreslås att beslämmelserna i 21 kap, 12SFB ochlill-lämpningsföreskrifterna till 21 kap, FB ändras i enlighel med vad som haranförts. 4.4 Rättegångskostnad i vårdnadstvister 1promemorian framhålls alt domstolens uppgift i vårdnadsmål inte primärt är attavgöra vem av makarna som har rält eller fel utan att träffa ett avgörande medhänsyn uteslutande till barnets bästa. I övervägande antalet tvistigavårdnadsmål är förhållandena dessutom sådana att bägge föräldrama i och för sigfår anses lämpliga som vårdnadshavare. Domstolens uppgift är då att avgöra vemav dem som med hänsyn till barnels bästa är lämpligast. Med nuvarandeersättningsregler innebär detta att en förälder som i och för sig är lämpligsom vårdnadshavare kan komma alt ensam få stå för samtliga rättegångskostnader.Det bör enligl. promemorian också beaklas alt högre instans inte sällan kankomma till en annan slutsats än den lägre i vårdnadsfrågan. Part som dåförlorar i hovrätten blir tvungen att betala både sina egna och motpartensrättegångskostnader inte bara i hovrätten utan också i underrätten. Del bördärför enligt promemorian övervägas att ändra beslämmelserna så atträttegångskostnaderna i vårdnadsmål kvittas, dvs. att vardera parten för bärasin kostnad. Som skäl för en sådan ändring framhålls bl. a, att del frånbarnets synpunkt kan vara angelägel att frågan om föräldrarnas lämplighet blir föremålför en mera ingående domstolsprövning. Manskulle enligt promemorian eventuellt kunna tänka sig en regel enligt vilkenkvittning skall ske, om inle särskilda skäl föranleder annal. Domstolen skullei så fall kunna ta hänsyn till exempelvis i vad mån lappande part har haft fogför sin talan, Mol en sådan ordning anförs emellertid att den i många fallskulle kunna vålla problem i den praktiska tillämpningen. 1 stället föreslåsalt i vårdnadsmål skall gälla den regeln att vardera parten skall bära sin kostnad. 4.5Följdändringar 1 andra författningar m. m. Detföreslås i promemorian alt termerna äktenskaplig börd, barn i äktenskap ochbarn utom äktenskap rensas ut ur lagstiftningen i samband med all börds- ochvårdnadsreglerfia ändras. Del kan visserligen inte alltid undvikas all man påolika områden har skilda regler, beroende på om ett barns föräldrar var giftamed varandra eller inte vid tiden för barnets födelse Prop.1975/76:170 97 ellerom de senare har ingått äktenskap med varandra, 1 så fall bör emellertid enligtpromemorian del angivna förhållandet direkt anges i de berörda bestämmelserna. Vadsom sålunda föreslagits föranleder i första hand ändringar i FB, Ändringarbehöver emellertid göras också i andra författningar. Delagar som tas upp i promemorian är lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap,religionsfrihetslagen (1951:680), lagen (1958:642) angående blodundersökning m.m, i mål om äkienskaplig börd eller vid utredning av faderskapet till barn utomäktenskap, bamavårdslagen (1960:97), namnlagen (1963:521), lagen (1969:620) omersättning i vissa fall för utgivna underhållsbidrag samt studiestödslagen(1973:349). Det anmärks att de regler som behöver ändras ireligionsfrihetslagen är av kyrkolags karaktär och att ändringarna såledeskräver medverkan av kyrkomötet. Detpåpekas också att det i och för sig kan finnas skäl att ändra såväl FB somandra av de angivna författningarna, utöver vad som föreslås ipromemorian. Författningarna är emellertid f. n. föremål för visst utredningsarbete.Sålunda har familjelagssakkunniga (Ju 1970:52) i uppdrag att se över bl.a. FB:sregler om underhåll, medan namnlagen är föremål för översyn avnamnlagsutredningen (Ju 1972:06). Vidare pågår inom arbetsmarknadsdepartementeten översyn av lagen om svenskt medborgarskap. Resultatet av det pågåendeutredningsarbetet bör enligt promemorian inte föregripas. 4.5.2Lagen om svenskt medborgarskap Deföreslag till ändrade regler om faderskap som föreslås i promemorian medförvissa ändringar i medborgarskapslagen, framför allt när det gäller reglerna ombarns förvärv av svenskt medborgarskap vid födelsen. Enligtpromemorian bör man i de fall då en man direkt i lagen anges som far till ettbarn i medborgarskapshänseende låta de regler gälla som f. n. är tillämpliga påbarn som föds i äktenskap. Är mannen svensk, bör alltså barnet bli svenskmedborgare. Är modern svenska, bör barnet under de förutsättningar som nugäller förvärva hennes medborgarskap. 1 övriga situationer, dvs. när ingen manautomatiskt anses som far enligt lagen, bör barnet bli svensk medborgare, ommodern har sådant medborgarskap. Denna regel blir alltså tillämplig inle barapå sådana barn som enligl nuvarande bestämmelser anses som barn utom äktenskaputan också på barn som föds efter en skilsmässa. Förslagetom att ur lagstiftningen rensa ut termerna barn i äktenskap och barn utomäktenskap nödvändiggör enligt promemorian vissa ändringar i 5 Smedborgarskapslagen. Bestämmelserna i paragrafen modifieras också med hänsyn tillförslaget att även ogifta föräldrar skall kunna ha gemensam vårdnad om sinabarn. En smärre ändring föreslås i 13 a S medborgarskapslagen. 1975/76:170 98 Förslagenom ändring i de nuvarande bestämmelserna om faderskap samt om slopande avtermerna barn i äktenskap och barn utom äktenskap medför enligt promemorianvissa ändringar i 7 och 8 SS religionsfrihetslagen. Bestämmelserna i dessaparagrafer gäller barns inträde i och är olika beroende på bl.a. om barnel är barn i äktenskap eller barn utom äktenskap. Enligt promemorianbör utgångspunkten i stället vara om föräldrarna är gifta med varandra vidbamets födelse eller ej, 4.5.4 Lagenom blodundersökning m. m. i mål om äktenskaplig börd eller vid utredning av faderskapet till barn utom äktenskap Vissaredaktionella ändringar bör enligt promemorian göras i lagen med hänsyn tillatt reglerna om bams börd ändras och alt termema barn i och bam utom äktenskaputmönstras ur lagstiftningen. Vissaredaktionella ändringar bör enligt promemorian göras med hänsyn till deföreslagna ändringarna i FB och upphävandet av faderskapslagen. Deföreslagna ändringarna i bördsreglerna medför enligl promemorian vissaföljdändringar i vissa beslämmelser i namnlagen. Bl.a, bör termerna barn iäktenskap, barn utom äktenskap och äktenskaplig börd slopas, 4.5.7 Lagenom ersättning i vissa fall för utgivna underhållsbidrag samt studiestödslagen Vissaredaktionella ändringar bör enligl promemorian göras med hänsyn till att termenbarn utom äktenskap föreslås slopad 4.6Ikraftträdande m. m. Dennya lagstiftningen föreslås träda i kraft den , De nya reglerna omfaderskap föreslås bli tillämpliga fullt ul i fråga om bam som föds efterikraftträdandet.