prop · FZ0311 · 1975-12-31 00:00:00 — Beträffande domstolsbeslut gäller enligt31 ! ; förvallningsprocesslagen att domstol är skyldig att tillställa partbeslutet. Fråga uppkommer då huruvida det överiämnande av beslutet, som skervid förrättningen genoni granskningsmannens eller kronofogdemyndighetensförsorg, ersätter den underrättelse, som är föreskriven i 31 ! ; förvallningsprocesslagen,såvitt avser den enskilda parten, eller om domstolen är skyldig att tillställaparten beslutet oaktat det överiämnats enligt första stycket av förevarandeparagraf Med hänsyn till syftet med säkringsbeslutet är det tydligt, att i deallra fiesta fall beslutet inte kan få tillställas den enskilda parten förränvid förrättningen. Får denne del av beslutet vid förrättningen, lorde der å andrasidan inle fläna något praktiskt syfte att parten därefter lillslällesytterligare en underrättelse om beslutet av samma innehåll, genomdomstolens försorg. Därtill kommer att vid en sådan tillämpning det blirnödvändigt att meddela föreskrifter för alt i normalfallen hindra att beslutettillställes enskild part genom rättens försorg innan förrättningen ägt rum. Denordningen synes därför böra gälla att, om domstolens beslut överiämnas vidförrättningen, någon åtgärd av domstolen enligl 31 ! ; förvallningsprocesslageninte skall vidtagas såvitt angår den enskilda parten. Hardomstolsbeslutet inte kunnat överiämnas vid förrättningen på grund av att denbeslutet angår inte varit närvarande, skall enligt andra stycket delgivning avbeslutet ske. Det synes mest praktiskt att befria domstolen även från ddgivningsuppgiften.Ansvaret för delgivningen bör lämpligen 13 Regeringen 1975/76. 1975/76:11 182 om vad som skall gälla med hänsyn till 31 ! ; förvallningsprocesslagentorde vara erforderiig. Lagrådetförordar vid 25 ! ; annan ordning för domstolsprövning än det remitteradeförslaget upptar. Detta föranleder viss omformulering av förevarande paragraf Häflämtesynes några redaktionella jämkningar böra göras. Medhänsyn till vad sålunda anförts föreslår lagrådet att förevarande paragraf gesföljande lydelse: "Beslutom säkringsålgärd upprättas skriftligt och lämnas vid förrättning förverkställighet mot bevis till den granskade och annan, hos vilken verkställighetensker. Beslutet skall innehålla upplysning om vad den som är missnöjd medbeslutet har att iakttaga om han vill påkalla ändring av detta. Kanbeslutet ej överlämnas vid förrättningen, skall det delgivas genomgranskningsmannens försorg. Genom åtgärd som anges iförsta eller andra stycket fullgöres, såvitt angår enskild part, vad som i 31 §första stycket förvallningsprocesslagen (1971:291) föreskrives om att domstolsbeslut skall tillställas part. Bevis om sådan åtgärd skall tillställasdomstolen." Detmå anmärkas att, i vart fall när fråga är om domstols beslut, överlämnandetenligt det nu föreslagna första stycket i regel bör ske vid förrättningens böflan. Lagrådethar vid 23 ! ; förutskickat att viss ändring bör göras i förevarande paragrafDen prövningsordning, som lagrådet förordar vid 25 ! ;, bör vidare föranledaviss jämkning av 24!;. Härutöver synes viss omformulering av redaktionell artböra vidtas. Lagrådet föreslår att förevarande paragraf ges följande lydelse: "Angåendeverkställighet av beslut om säkringsåtgärd skall utfärdas bevis. Vad i 23 1;första och andra styckena föreskrivits rörande beslut om säkringsåtgärd skalläga motsvarande tillämpning på bevis om verkställighet. Är den som skallerhålla bevis icke närvarande vid förrättningen, skall bevis lämnas även tillnågon som kan anses företräda honom, om sådan person är närvarande. Bevis om verkställighet avbeslag skall innehålla förteckning över beslagtagna bevismedel samt erinran ombestämmelserna i 18!;." 1975/76:11 183 1denna paragraf behandlas frågan i vilken ordning part skall kunna påkalladomstols prövning av granskningsmans beslut om säkringsåtgärd och av verkställighetenligt den föreslagna lagen. Frågan har lösts så att talan mot granskningsmansbeslut och mot verkställighet skall föras genom besvär. Besvärstiden är intesärskilt reglerad i lagförslaget. ; förvaltningslagen och 7 ! ; förvallningsprocesslagenföljer att besvärsliden beträffande granskningsnians beslut är frånden dag klaganden erhöll del av beslutet. 1 fråga om verkställighet synestanken i lagförslaget vara att besvärstiden skall vara från den dagklaganden erhöll del av verkställighets-beviset. 1 23 och 24 !;! ; har upptagitsbestämmelser om atl besvärshänvisning skall lämnas. Denföreslagna ordningen med rält att till domstol fullfölja talan mot beslut omsäkringsåtgärd, som meddelats av granskningsman, kompliceras därav att en delav dessa beslut efter underställning skall bli föremål för obligatoriskomprövning av administrativ myndighet enligt bestämmelserna i 15! När beslut om säkringsåtgärd meddelats av särskilt förordnadgranskningsman, kommer besvär, som part i enlighet med honom meddelad fullföljdshänvisninganfört över beslutet, i själva verket inte att kunna prövas. Då besvärsmåletskall företagas lill avgörande, kommer nämligen det överklagade beslutetnästan alltid att redan vara ersatt av överordnad granskningsmans beslut. Villpart få till stånd domstolsprövning av säkringsåtgärd som beslutats av särskiltförordnad granskningsman och faslställts av överordnad granskningsman, måstehan i realiteten överklaga den sistnämndes beslut. Detta kan uppenbarligen lättförbises av part som följt den besvärshänvisning han fåtl och Överklagat densärskilt förordnade granskningsmannens beslut. Härigenom kan rättsföriustuppkomma. Även i andra hänseenden medför den föreslagna ordningen vissaolägenheter. Part som är missnöjd såväl med elt av överordnad granskningsnianfastställt beslut om säkringsåtgärd som med verkställigheten av nämnda beslut,blir t. ex. nödsakad att med iakttagande av skilda besvärslider fullfölja talanbåde mot fastställdsebeslutet och mot verkställighetsmyndighetens åtgärd. Underställningav beslut om tvångsmedel kan i vissa fall förekomma vid beslag i brottmål. Omexempelvis en polisman med stöd av 27 kap. ; själv beslutatom beslag, skall sålunda enligt samma lagrum anmälan om beslutet skyndsamtgöras hos undersökningsledaren eller åklagaren, som har atl pröva,om beslaget skall bestå. I 27 kap. 6 ! ; regleras frågan omdomstolsprövning av beslag som tillkommit utan rätlens förordnande. Där föreskrives,atl den som drabbats av sådant beslag äger begära rättens prövning avbeslaget. Någon inom vilken framställning om sådan prövning skall skeär inte föreskriven. Stadgandet torde innebära, att framställning som riktarsig mol Prop.1975/76:11 184 ettav polisman beslutat beslag skall upptagas till prövning utan hinder av attbeslaget sedermera faslslällls genom beslut av undersökningsledaren elleråklagaren. Vidare kan framställning prövas, oavsett om den riktar sig motsjälva beslagsbeslutet eller mot verkställigheten av beslutet och oberoende avom den grundas på att beslagsanledning från början saknats eller på alt skälenför beslaget sedermera bortfallit. Enordning sådan som den i reglerade synes vara att föredragaframför den nu föreslagna. Lagrådet förordar därför, att bestämmelsen i förstameningen i förevarande paragraf ersattes av en regel med följande lydelse:"Är någon missnöjd med säkringsåtgärd som beslutats av granskningsmaneller med åtgärd som vidtagits vid verkställighet av beslut enligt denna lag,äger han påkalla länsskatterättens prövning huruvida åtgärden skallbestå." Godtagesdetta förslag, bör rubriken närmast före 25 ! ; omformuleras, förslagsvis så kommer alt lyda: "Talan mot granskningsmans beslut m. paragrafens andra mening upptagna regeln om vem som skall föra det allmännastalan i besvärsmål vid länsskatterätt bör erhålla en mera generell räckvidd.Den kan lämpligen bilda ett andra stycke i paragrafen med förslagsvis följandelydelse: "I mål vid domslol rörande säkringsåtgärd eller verkställighetenligt denna lag föres det allmännas talan, om ej annat följer av 15 § förstastycket, av den som i sinflänst har att övervaka granskningen." vid behandlingen av 25 § föreslagit rörande sättet att påkalladomstols prövning av säkringsåtgärd skulle i och för sig föranleda följdändringari den i första meningen av förevarande paragraf upptagna bestämmelsen. Emellertidsynes det önskvärt att paragrafen - som är invecklad och ej särskilt lättolkad- omarbetas i förenklande syfte. Efler mönster i stort sett av 56 § utsökningslagenförordar lagrådet, att paragrafen ges följande lydelse: "Framställningtill länsskatterätt enligt denna lag göres till länsskatterätten i del län, därden granskade har sitt hemvist när beslut av granskningsman fattas eller, ifall som avses 1151; första stycket, när framställningen göres. Som hemvistanses den ort där den granskade är mantalsskriven samt, i fråga om dödsbo, denort där den döde senast var mantalsskriven och, i fråga om bolag eller annansom avses i 10 kap. 1 ! ; tredje stycket , den ort som enliglnämnda lagrum gäller som hemvist. Saknarden granskade hemvist inom riket, är länsskatterätten i det län behörig, därbeslut om säkringsåtgärd skall verkställas eller har verkställts." Prop.1975/76:11 185 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , , , Propositionmed förslag till bevissäkringslag för skatte- och avgiftsprocessen, m. m. Föredragandenanmäler lagrådets yttrande' över förslag till bevissäkringslag för skatte- ochavgifisprocessen. Föredragandenredogör för lagrådets yttrande. Enligtförslagets 4 skall beslut angående säkringsåtgärd lå fattas utan att den somberörs av beslutet har hörts i ärendet. Bestämmelsen betingas avatt verkställighet i många fall inte kan genomföras om den granskade fårkännedom om ärendet . Enligl såväl förvaltningslagen (1971:290)somförvallningsprocesslagen (I97I;291)skall part i princip höras innan ärendeavgörs. Lagrådetuttalar atl det i 15! ; förvaltningslagen stadgade förbudet förförvaltningsmyndighet au avgöra ärende utan alt kommunicering har skett inte ärtillämpligt på säkringsåtgärd som beslutas av granskningsman, eftersomsäkringsåtgärd endast är ett hjälpmedel för genomförande av granskning och inteett sådant beslut varigenom ett ärende slutligt avgörs. Förbudet avser enligtlagrådet endast beslut av sistnämnda slag. Vad angår domstols beslut omsäkringsåtgärd anser lagrådet att situationen oftast är den att kommuniceringkan underiåtas genom att denna skulle avsevärt försvåra genomförandet avsäkringsåtgärden. Lagrådet föreslår därför alt bestämmelsen i 4! Jaggodtar lagrådets förslag. Jag anser alltså liksom lagrådet att ett beslut avgranskningsman om säkringsåtgärd inte är att anse som eU slutligt beslut.Förvaltningslagen är således inte tillämplig. Beslut vid överprövning av särskiltförordnad granskningsmans beslut kan däremot anses som ett slutligt beslut. Enbestämmelse motsvarande innehållet i 4 ! :; torde därför erfordras beträffandesådana beslut om överprövning. Jag återkommer till denna fråga. Beträffandevillkoren för beslut om försegling enligt 6 § första punkten har lagrådetföreslagit en ny formulering som medför att försegling enligt 'Beslut om lagrädsremiss taget vid regeringssammanträde . 1975/76:11 186 dennapunkt skall få vidtas endast om de för eftersökning i vafle särskilt falluppställda villkoren är för handen. Avsikten är emellertid att försegling skallkunna användas bl. a. i den situationen när granskningsmannen saknarfullständigt underlag för att pröva om eftersökning skall beslutas. Den granskadeframför t. ex. invändningar mot ett ifrågasatt eftersökningsbeslut som kanprövas först efter särskild undersökning. Försegling skall alltså kunna skeockså i sådant fall. Lagrådets synpunkter bör enligl min mening föranleda etlförtydligande av bestämmelsen så att den klart omfattar också det fallet att eftersökninginle kan beslutas . I7 § anges villkoren för beslut om eftersökning dels i verksamhetsutrymme(första stycket) och dels i andra utrymmen, t. ex. privatbostad (andrastycket). Bestämmelserna i första stycket omfattar bl. a. utrymme som dengranskade använder för sin verksamhet. Lagrådet har föreslagit att som dengranskades verksamhetsutrymme skall anses endast utrymme som huvudsakligenanvänds för verksamheten. 1 specialmotiveringen till paragrafens första styckeuttalas att utrymme inte kan betraktas som verksamhetsutrymme om del endasttillfälligt används för verksamheten. Med anledning av lagrådets yttrandeföreslår jag ett tillägg till lagtexten av innebörd, i överensstämmelse medspecialmotiveringen, att uirymme skall anses som verksamhetsutrymme om dengranskade ej endast tillfälligt använder det för sin verksamhet. I sammanhangethar lagrådet gjort vissa uttalanden om tolkningen av bestämmelsen i förstastycket om villkoren för eftersökning i förvar. Jag instämmer i dessauttalanden som innebär förtydliganden. Lagrådetsförslag om ett tillägg till 8 § innebär att när beslag har hävts beträffandebevismedel, som myndighet äger att få överiämnat till sig för granskning,myndigheten först skulle lämna tillbaka materialet till den granskade ochdärefter återkräva det för granskning. I sådant fall skulle den. som avhäntsmaterial genom beslag vara i bättre läge än den som frivilligt har lämnat det frånsig för granskning. En sådan ordning skulle enligt min mening medföra omgångoch vissa risker för granskningsarbetel. Vad lagrådet har anfört i förevarandeavseende ger mig emellertid anledning att föreslå elt tillägg till 9! ; förstastycket av innebörd att hävningsbeslut, som har vunnit laga kraft, skallverkställas så fort det kan ske med hänsyn till granskningen. Därmed avses bl.a. att material, som avses i lagakraftvunnet hävningsbeslut, utan dröjsmålskall återställas till vederbörande om materialet inte behövs för granskningeneller om det inte får granskas. Ifråga om 15 §, som avser behörighet att fatta beslut, godtar jag lagrådetsförslag lill lydelse av andra stycket. Med hänsyn till att 4 1; enligt vad jaghar föreslagit skall utgå. bör i 15 ! ; tredje stycket föreskrivas attöverprövning får ske utan att den som ärendet avser har hörts. Beträffandeinnehållet i 18 § har lagrådet föreslagit att rätten atl begära undantagandebör avse även bevismedel som har varit under beslag. Lydelsen enligtlagrådsremissen kan i detta avseende tolkas på annat sätt. Jag föreslårattordalydelsen ändras i enlighet med lagrådets förslag. Prop.1975/76:11 187 Vadgäller 2i ;{>, som avser överlämnande av beslut, har lagrådet föreslagitflera ändringar och ett tillägg. Förslagen avser bl. a. att även annan än dengranskade bör få del av beslut om säkringsåtgärd, om verkställighet sker hosdenne. Bestämmelsen att beslut skall överiämnas till någon som kan ansesföreträda den granskade, om denne inte är närvarande, kan enligt lagrådetsmening utgå. Lagrådet föreslår vidare att delgivning alltid bör ske genomgranskningsmans försorg, om beslutet ej kan överiämnas vid förrättningen.Genom dessa åtgärder skall anses fullgjort vad som enligt 31 1; förvallningsprocesslagengäller om att domstols beslut skall tillställas part. En föreslagen ändringbetingas av lagrådets förslag till ändring av 25 §. Jag ansluter mig i principtill vad lagrådet har förordat i dessa hänseenden. Beträffande24 §, som avser överiämnande av bevis om verkslällighel, föreslår lagrådetvissa ändringar som hänger samman med föreslagna ändringar i 23 och 25 !;! ;.Därutöver föreslås en bestämmelse av innehåll att om den som skall erhållabevis inte är närvarande vid förrättningen, beviset skall lämnas även tillnågon som kan anses företräda honom, om sådan person är närvarande. Enligt minmening bör förslaget godtas. Ändringen av 25 ! ; medför omredigering av 26 ! har uttalat i anslutning till innehållet i 5§ förslaget ger miganledning understryka, att en anhållan om anstånd med överiämnande avbevismedel med angivande av skäl för uppskov självfallet inte utan vidare kanbetraktas som en vägran att tillhandahålla bevismedlet. Beträffande del föreslagnariskvillkoret vill jag framhålla, att med bestämmelsen avses alt det skallföreligga en konkret risk i det aktuella fallet. Idet remitterade förslaget har den som skall besluta om säkringsåtgärd benämntsgranskningsman. Lagrådet föreslår "granskningsledare". Jag biträderdetta förslag. Iförslaget används uttrycket "beslut angående säkringsåtgärd" när ävenhävningsbeslut avses medan orden "beslut om säkringsåtgärd" avserendast beslut atl använda sådan åtgärd. Vid behandlingen av 4 § har lagrådetuttalat som sin mening, att det från språklig synpunkt inte föreligger någon betydelseskillnadmellan de båda uttrycken. Lagrådet har därför föreslagit, att det i lagtextensärskilt utsägs när även hävningsbeslut avses. Jag anser att detta börgodtas.Förslaget medför några redaktionella ändringar i lagtexten. 1ett par sammanhang har lagrådet uttalat sig i tolknings- eller tillämpningsfrågor.Detta gäller bl. a. definitionen av bevismedel i 2 §, vilket avser"räkenskapsmaterial, varuprov och dylikt, som enligt vad som är särskiltföreskrivet skall tillhandahållas för granskning". 1 vissa lagrum har skyldighetenatt ställa material till förfogande gjorts beroende av om myndighet har begärtatt materialet skall tillhandahållas. Lagrådet drar av detta den slutsatsen attmaterial inte torde kunna hänföras till bevismedel enligt paragrafen förränföreskriven begäran om dess tillhandahållande har gjorts. Jag kan emellertidinte dela denna uppfattning. Prop.1975/76:11 188 angerrfe/i/ogs handlingar etc. som är bevismedel. Den åsikten att bevismedel enligtdefinitionen i vissa fall skulle föreligga först sedan myndighet har begärt attdet skall tillhandahållas anser jag därför inte hållbar. En annan sak är attmyndighet i de allra flesta fall kommer att besluta om säkringsåtgärd förstsedan det har visat sig att den granskade inte tillhandahåller bevismedel påbegäran av myndigheten. 1 specialmotiveringen till2 § berörs frågan om äganderätten till handlingar etc. Det underförstås där atthandling som finns hos den granskade men tillhör annan inte kan vara bevismedeli lagförslagets mening. Lagrådet menar emellertid att äganderättsfrågan intebör tillmätas betydelse i fråga om handlingar som är i den granskades besittning.Även i delta fall har jag en annan åsikt än lagrådet. Skyldigheten atttillhandahålla handlingar för granskning enligt de olika lagrummen tordenämligen bara omfatta vad som tillhör den granskade, och som bevismedel kan naturiigtvisinte anses annat än vad den granskade är skyldig att tillhandahålla. Som haruttalats i specialmotiveringen måste det dock presumeras att handlingar ochandra bevismedel, som är i den granskades besittning, också tillhör honom. Bestämmelsen i 14 ,angeratt vid verksläUighet av eftersökning i utrymme även förvar som påträffasdär får genomsökas. Lagrådet har uttalat att bestämmelsen i princip börlillämpasså,atteftersökning i förvar skall komma i fråga endast om det flnns grundad anledninganta att förvaret innehåller bevismedel. Jag vill i anslutning härtillframhålla att man självfallet bör visa all möjlig hänsyn vid verkställighet av eftersökningi förvar, som tillhör eller nytflas av annan än den granskade. Sådan i vissmening utomstående bör sålunda, som lagrådet också har påpekat, regelmässigtberedas tillfälle att närvara vid verkställighet. Emellertid skulle en strikttillämpning av lagrådets uttalanden i fråga om 14 1; inverka ytterstoförmånligt på effektiviteten vid verkställighet av eftersökning i utrymme.Den granskade kan i vissa fall antas försöka gömma undan bevismedel i sådanaförvar som normall inte används för förvaring av dem. Den särskilda bedömning,som lagrådet förutsätter vid eftersökning i utrymme där det flnns förvar, kan fö. inte tillkomma kronofogdemyndighet, som normalt skall verkställa beslut om eftersökning.Jag kan alltså inte helt instämma i de synpunkter som lagrådet har anlagt påtillämpningen av 14! Lagrådethar anmärkt mot utformningen av 16 § .första slyckel att kronofogden intetorde behöva medverka i verkställighet av hävningsbeslut och föreslagit ändringi enlighet härmed. Jag har här en annan åsikt. Särskilt hävande av förseglingkan fordra medverkan av kronofogdemyndighet. Inte heller kan jag biträdalagrådets förslag till omredigering av 16 andra stycket. Lagrådets förslag omändring i 26 § utöver den ändring som skulle vara en följd av ny lydelse av 25 ! ;innebär enligl min mening inte någon förenkling. Det tillgodoser inte heller,i motsats till det remitterade förslaget, behovet av att framställning omundantagande av bevismedel kan prövas av den länsskatterätt som ligger närmasttill vid verkställigheten. Prop.1975/76:11 189 Förutomvad jag har föreslagit med hänsyn till lagrådets yttrande bör vissa andraändringar och tillägg göras i det remitterade förslaget. I vägtrafikskattelagen(1973:601) och förordningen (1973:602) om särskild trafikskatt har, liksom iförfattningarna på jordbruksregleringens och fiskeregleringens områden, ifråga om granskning gjorts en hänvisning lill lagen (1959:552) om förfarandetvid viss konsumtionsbeskattning. Eftersom sistnämnda lag endast i ett paravseenden gäller i fråga om traflkskatterna bör för tydlighetens skullgranskning enligt vägtrafikskattelagen och förordningen om särskild trafikskauuttryckligen anges i 1 §. I i | föreslår jag en redaktionell ändring ibeskrivningen av förfarandet vid eftersökning. Ordet "granskningsman"i 5 § bör bytas ut mot "för granskning". Bestämmelsen i 6 §.första slyckelandra punkten kan med hänsyn till tredje stycket avse endast bevismedel som ejär under beslag, vilket för tydlighetens skull bör anges. I lagförslaget börinfogas en bestämmelse om att beslut om hävning av säkringsåtgärd verkställsgenom ått besittning eller annat förhållande, som har rubbats genom åtgärden,återställs. Bestämmelsen, som har viss anknytning till vad lagrådet harföreslagit som etl nytt stycke 18! ;, bör infogas i en ny 13! ; och följas av12! ; i det remitterade förslaget. 1 denna paragrafs andra stycke bör göras enredaktionell ändring och stycket flyttas till förslagets 14 S. Vissa ändringarav paragrafföljden i lagförslaget följer härav och genom att 4 ! ; skall utgå.Även ett par andra redaktionella ändringar bör göras. Idetta sammanhang föreslår jag ett tillägg i 7 ! ; lagen (1959:552) om uppbördav vissa avgifter enligt lagen om allmän försäkring, m. m. Tillägget bör avseatt anmaning enligt paragrafen kan utfärdas även av länsstyrelse. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att antaga 1. detav lagrådet granskade förslaget till bevissäkringslag för skatte- och avgiftsprocessen med föreslagna ändringar, samtde övriga vid regeringsprotokollet fogade förslagen med nuföreslagen ändring i etl av dem, nämligen förslagen till 2. lag om ändring i lagen (1908:128 s. 1 )ombevillningsavgifter för särskilda förmåner och rättigheter, 3. lag om ändring i uppbördslagen (1953:272), 4. lag om ändring i taxeringslagen (1956:623), 5. lag om ändring i lagen (1958:295) om sjömansskatt, 6. lag om ändring i lagen (1959:552) om uppbörd avvissa avgifter enligt lagen om allmän försäkring, m. m., 7. lag om ändring i lagen (1971:52) om skatterätt, fastighetstaxeringsrättoch länsrätt, 8. lag om ändring i tullagen (1973:670). Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå alt antaga de förslag som föredraganden har lagtfram. 1975/76:11 190 Propositionen................................................... ...... 1 Propositionenshuvudsakliga innehåll..................... ....... I 1. bevissäkringslag för skatte- och avgiftsprocessen 3 2. lag om ändring i lagen (1908:128 s. 1) ombevillningsavgifter försärskilda förmåner och rättigheter.................... 8 3. lag om ändring i uppbördslagen (1953:272)....... ...... 9 4. lag om ändring i taxeringslagen (1956:623) ...... ..... 11 5. lag om ändring i lagen (1958:295) om sjömansskatt 12 6. lag om ändring i lagen (1959:552) om uppbörd avvissa avgifter enligt lagen om allmän försäkring, m. m 14 7. lag om ändring i lagen (1971:52) om skatterätt, fastighetstaxe-ringsränoch länsrätt 15