prop · FZ03131 · 1975-12-31 00:00:00 — Enligt SAF är detuppenbara syftet med denna definition att vissa tidningar skaU få stöd medanandra skall bli utan och alt man härigenom sammankopplar ell statligt presstödmed partipolitiska syften. Flera remissinstanseranser det principiellt felaktigt att utesluta kvällstidningar från rätt tillproduktionsbidrag. TU framhåller att avvägningen mellan abonnemangs- ochlösnummerförsäljning är ett tekniskt och ekonomiskt problem. Att dethittillsvarande presstödet har riktals endast till abonnerade tidningar berorpå dessas svårigheler på annons- och upplagemarknaderna och inte pådistributionssättet. Eftersom kriterierna för dét föreslagna presstödet hushållstäckningen inte är användbara på lösnummerspridda tidningar anser TUatt man bör utreda under vilka förutsällningar stöd skall kunna utgå även tilldenna kategori tidningar. Liknande synpunkter framförs av iStockholms län. , , , , och LO. Samtliga remissinstansertUlstyrker eller lämnar utan eririfan att hus-håUstäckningen på utgivningsortenläggs till grund för produktionsbidragel. Flera remissinstanser instämmer medutredningen i alt hushållstäckningen ger ett enkelt målf på en tidningsekonomiska bärkraft genom dess möjligheter att hävda sig på annonsmarknaden. TUanser emeUertid att det även bland de s. k. högtäckningstidningarna finns fleramed oliUfredsslällande lönsamhet och att utredningen inte tillfredsstäUandehar klarlagt förhållandena för de tidningar söm utanför sin' ut- 1975/76:131 104 givningsorthar en gles spridning över stora områden. anför att utredningensynes ha goda belägg för riktigheten i detla förslag men att systemomläggningaringer särskilda betänkligheter. Ingenremissinstans avstyrker förslaget till ändring av vad som skall betraktas somen tidnings utgivningsort. Förslaget kommenteras endast av iStockholms län,.LO och . anser atthuvudredaktionens placering normalt avspeglar en tidnings innehållsmässigainriktning. anser inte att det kan komma i fråga atthuvudredaktioner flyttas endast i syfte att tillskansa sig produktionsbidrag.Länsstyrelsen framhåller också att förslaget lill förordning dessutom gerutrymme för presslödsnämnden att beräkna, täckningstalet för annat område. LO framhåUeratt begreppet kan ge vissa tolkningssvårigheler för presstödsnämnden och då måsle ta hänsyn tUl gängse bedömningar av vad som är utgivningskommun.LO framhåller också att befolkningsförändringar i olika landsdelar kanmotivera att en tidning flyttar och alt detla inte generellt bör diskvalificeraför bidrag. LO anser alt så stora kostnader är förknippade med en flyttning attutsikten att kunna få produklionsbidrag inle kan väga särskilt tungt. Liknandesynpunkter framförs av . Utredningensförslag atl den årliga genomsnittliga pappersförbrukningen skall vara beräkningsenhet för produktionsbidraget kommenteras endastav , i och anser att detla eventuellt kan verka kostnadsdrivande genomatt det inte medverkar till återhållsamhet med pappersförbrukningen. TU framhåUeratt en uppjustering av bidraget per ton papper bör göras för att hänsyn skallkunna tas till ylviktssänkningen på tidningspapper och alt hänsyn också måstetas till ändringar av pappersförbrukningen till följd av ändringar i periodicileten. Länsstyrelseni menar att papperskonsumtionen som bas förproduktionsbidraget knappast främjar en långsiktigt riktig hushållning med enknapp resurs. Ett alternativ borde kunna vara att stödet baseras på en merafullständig kalkyl över tidningsföretagets intäkter och kostnader. Ingenremissinstans har någon erinran mot utredningens förslag om bättrestödmöjligheter för tidningar med liten upplaga. TCO,och TU tar särskilt upp problemen för storstädernaslågläckningstidningar. TU anser att bidragstaket för storstadstidningar börslopas. TCO framhåller att det är särskilt angeläget att de av TCO föreslagna uppjusteringamaav produktionsbidraget kommer dessa tidningar tUl godo och att ytterligarejusteringar kan bli nödvändiga för deras behov. Högläckningstidningamas situation tas upp av 1975/76:131 105 Länsstyrelserna i , och ,TCO, och instämmer alla iutredningens bedömning att det inte heUer i fortsättningen är nödvändigt attlämna kontinuerliga bidrag till första-tidningar/högtäckningstidningar.Länsstyrelsen i anser att i regel bör dessa kunna lösa sinaproblem, med intäkter från marknaden. TCOfinner slopandet av 17 § välmotiverat med hänsyn till att statiigt stöd endastbör ges de tidningar som verkligen behöver slöd och att det föreslagnautvecklingsbidraget är det bästa sättet att ge nödvändigt slöd i speciella siluationer. ,i , SAF och TU förordar att en beslämmelse moisvarandeden nuvarande 17 § införs i den nya förordningen för presstödet. Liknandesynpunkter framförs av lokala fackliga organisationer vid . TUanser det möjligt alt konslraera generellt verkande kvalifikationsreglerenligt vUka högtäckningstidningar kan få reducerade produktionsbidrag och atten bestämmelse som helt motsvarar den nuvarande 17 § bör införas i kungörelsenom slatligt stöd till dagstidningar. SAF anser det önskvärt att även förstatidningar/högtäckningstidningari vissa fall skall kunna få produktionsbidrag. Enligt SAF är det särskiltstötande att samhället stödjer en av två konkurrerande tidningar med jämförbaraupplagor och täckningstal. anser inte att elt slopande av§ 17-möjligheten kan anses utgöra ett hinder med den innebörd begreppet har itryckfrihetsförordningen. anför att det från principiell synpunktskulle framstå som tilltalande att ha kvar § 17-möjligheten somsäkerhetsventil. Utredningensförslag om införande av utvecklingsbidrag tillstyrks av samtligaremissinstanser som yttrat sig i frågan. TCOanser dock att utvecklingsbidraget är för litet i förhåUande tillproduktionsbidraget. Det bör enligt TCO vara i genomsnitt maximalt 750 000kronor , eller samma belopp som ulgår tUl tidningar på s. k. § 17-orter.TCO understryker också att taket på utvecklingsbidraget bör få behålla sinrelation till produktionsbidraget vid höjningar av presstödet. Samma synpunkterframförs av . Också i länifrågasätter om inle utvecklingsbidraget är väl snävt tilltaget. LOförordar att ett statligt stöd skall finnas också för högtäcknings-tidnmgar medsärskilda svårigheter. LO anser det inte möjligt att konslraera automatisktverkande regler för ett sådant slöd eftersom problemen varierar mycket fråntid till tid och från plats till plats. LO anför också att utvecklingen äroroande för de högtäckningstidningar som ges ut i områden med svagaannonsmarknader och i stora geografiska spridningsområden med små tätorter. LOföreslår därför att såväl totalramen 1975/76:131 106 somtaket för utvecklingsbidraget höjs väsentligt. LO förutsätter attpresstödsnämnden tar initiativ till ett kontinuerligt utvecklingsbidrag medautomatiskt verkande regler för högtäckningstidningar på svaga annonsmarknader. GotlandsTidningar//Gotlänningen framhåller de särskilda problem somtidningarna på har, i synnerhet . Dess konstraktionmed två ägare, två ledarsidor och två ansvariga utgivare medför betydandemerkostnader. Tidningarna föreslår att ett speciellt bidrag införs förtidningar med flera ägare och mer än en politisk redaktion i syfte attmöjliggöra utgivning av editioner med skiljaktig politisk färg. Liknandesynpunkter framför av . Länsstyrelseni finner det tveksamt är tillräckligt förutvecklingsbidrag vid övergång från få- till flerdagarsutgivning. Flertaletremissinstanser tillstyrker eller lämnar ulan erinran förslaget tillproduktionsbidrag till fådagarstidningar. i anserdock att två- och tredagarstidningar bör kunna få högre bidrag än endagstidningar.LO ifrågasätter om inle stödet tUl fådagarstidningar med spridning i helalandet och/eller i storstadsområden borde vara högre. Anställda vid anför att tidningens utgivning skuUe äventyras om den inte också ifortsättningen blir berättigad till produktionsbidrag, vilket den enligtutredningens förslag inte blir eftersom den är att betrakta som lokal fådagarstidning. Samtligaremissinstanser tUlstyrker eller lämnar utan erinran att ett statligt stöd lillnyetablering av tidningar införs. Länsstyrelsernai och , massmediekoncen-trationsutredningen ochPublicistklubben tiUstyrker att stödet inriktas på att stödja nyetablering av fådagarstidningar.LO delar utredningens uppfattning att det f. n. inle är realistiskt attetablera flerdagarstidningar om föratsättningen är att dessa skall bliföretagsekonomiskt lönsamma. Detta bör dock inte, enligt LO, vara ett hinderför staten att stödja sådan nyetablering. LO anser dock alt det mestnäraliggande förefaller vara stöd till fådagarstidningar. Dessa kanvisserligen, enligt LO, inte ersätta flerdagarstidningar men de kan ändå ökautflödet av information och reportage och genom redaktionell konkurrens med flerdagars-tidningamabidra tiU att dessa utvecklas journalistiskt. Sveahovrätt, NO, , och anserdock alt etableringsstöd också skall kunna utgå till nyetablering av flerdagarstidningar.TCO anser i motsats till uiredningen att fådagarstidningar inte kan utvecklas tUlflerdagarstidningar med hjälp av utvecklingsbidrag. TCO anför alt eftersom fådagarslidningama Prop.1975/76:131 107 verkarpå en delvis annan marknad än flerdagarstidningarna finns det bestämda gränserför en upplageökning. anser all bättre tidningsekonomi iflera fall borde kunna vinnas genom flerdagars-utgivnmg. Ettantal av de remissinstanser som yttrar sig över förslaget till etableringsstödanser att det måste göras större om nyetablering verkUgen skall kunnastimuleras. Länsstyrelseni menar att redan i startläget bör en större ram tUldelasdenna del av presstödet. anser att en nyelablerad tidningkommer i ett mycket svårt konkurrensläge om det på orten redan finns en tidningsom har fullt produktionsbidrag. LO, TCO och anseralt stödet bör motsvara två produktionsbidrag. Massmediekoncentrationsutredningenoch anser inte att återbetalningsskyldigheten bör varaovillkorlig om de uppstäUda kraven inte uppnås. bör hamöjlighet att efterge lån även i sådana fall. anser att även etlseriöst projekt kan misslyckas och att kraven på framgång kan verka alltföravskräckande. Förslagentill förändringar av reglerna för samdistributionsrabatten tillstyrks ellerlämnas utan erinran av flertalet remissinstanser. TU anser dem vara i enlighetmed rabattens syfte. i anser alt bidraget har varittill stor nytta för tidningama och inte minst för abonnenterna och finnerförslagen tUl förändringar välmotiverade. och statskontoret tar uppfrågan om tidningsförelag skall till-låtas fungera som underentrepenör för rabattberättigaddistribution. anför att stalskontoret medgivit alt tidningsförelagfår fungera som entreprenör för rabattberättigad distribution och att denkaraktär av övergångsanordning som delta har haft nu förefaller alt haförsvunnit. anser delta uppenbart olämpligt om det är fråga om förstatidningarpå orter med utpräglad konkurrens, vare sig det sker i företagets egen eller idotterbolags regi. Allvarliga konkurrensbe-gränsande effekter kan då inteundvikas. Enligt postverket har det inträffat att förstalidningsom anlitat elt dislribu-tionsföretag med neutral distribulionsentreprenörövergått till samdistribution genom eget dotterbolag med rabatt förmedlad avannat distributionsföretag. Starka presspolitiska skäl talar, enligt postverket,mot en utveckUng i en sådan riktning. anser därför att regler måsteskapas mot en sådan utveckling. Distributionsföretagen kan knappast självamotverka en sådan utveckling eftersom de då riskerar att förlora marknad.Postverket anser att tidningsföretag som anser att särskUda skäl motiverar attdet har en egen distributionsapparat bör söka dispens från gällande regler hospresstödsnämnden. Prop.1975/76:131 108 detär angeläget att tidningsföretag själva eller genom dotterbolag inte permanenttillåls fungera som underentreprenörer vid tidningsdistributionen, såvida intestarka rationella skäl talar för detta och de dellagande tidningarna intemotsätter sig en sådan lösning. Postverketanser att det ar angeläget att reglerna för tidningsföretagens rätt till insyni distribulionsförelagen inte utformas så att offerter på fasta priserförsvåras. Statskontoret förordar att distributionsföretagen skall delge anbudpå samdistribution inom ett område till alla berörda tidningar vid ett ochsamma tillfäUe. Däremot ifrågasätter stalskontoret om den administrerandemyndigheten har rätt att lill tidningsföretagen lämna ut uppgifter om kosinaderoch kostnadsfördelning för en planerad eller pågående samdislribulion ulansamtycke från del berörda företaget. tUlstyrkerförslaget att endast ett företag skall tiUåtas förmedla rabatt inom ettdistributionsområde. anser dessutom att detta bör kompletteras medatt det skall vara den samdistribution som omfattar huvudparten avtidningsexemplaren i området som skall vara rabattberättigad. Ävenstatskontoret tUlstyrker, men anser alt om tidningsföretagen inte kan kommaöverens om vilket företag de skall anlita bör det ankomma på den administrerandemyndigheten atl besluta i frågan eller meddela genereUa föreskrifter. NO anseremellertid att det i vissa fall kan vara motiverat att två distributionsföretagsvarar för rabattberättigad distribution inom samma område, t. ex. i storstadsområdena. Förslaget om att lika prisskall gälla för alla tidningar inom ett och samma distributionsområde och altolika pris endast får förekomma vid olika periodicitet och vikt kommenterasendast av statskontoret och postverket. Statskontoret anser att detla kan ledatUl tvisligheter mellan tidningsföretagen och dislributionsföretagen ellermellan tidningama inbördes. Stalskontoret anser därför att distributionsområdenasomfattning även i fortsättningen bör avgöras genom avtal mellan distributionsföretagenoch de tidningar som skall samdistribueras. anser atl bestämmelsenkommer alt leda till omfördelning av distributionskostnadema mellan tidnmgamaoch ifrågasätter om rabatten är tillräckligt hög för atl tidningama skallacceptera dessa högre kostnader. Också omfattande regionala transporter kommerenligt postverket att omfattas av likaprisregehi, vilket kan uinebära atttidningsföretagen vinner fördel om de återgår till egna bilar. anserdärför att likaprisprincipen bara bör avse lokala transporter. Flertaletremissinstanser tillstyrker eller lämnar utan erinran förslaget alt tidningsdislribuiiongenom postens lantbrevbäring görs rabattberättigad. anser dock att samtiigapostbefordrade tidningsexemplar bör bli berättigade lUl rabatt. Postverketanför att postsystemet innebär samdislribulion i ordets djupaste mening.Postverket anför vidare att det faktum atl samdistributionsrabatt mte lämnasför post- Prop.1975/76:131 109 verketsordmarie utdelningsturer har påverkat konkurrensförhållandena på distribulionsmarknadenoch också gett upphov till en del av volym-liortfallet i postverkels tidningsröreise.Den del av volymbortfallet som enligt postverket enbart beror på den uteblivnarabatten och inte på bättre distribution genom annat företag beräknar man till15 miljoner exemplar , vilket ger en direkt förlust på 6 milj. kr.Volymbortfallet har emellertid inte medfört några möjligheter lillkostnadsminskningar och eftersom volymbortfallet mer inträffat i tätorter än iandra områden har det också inneburit atl verksamheien i mer tätt bebyggdaområden får lämna slörre bidrag till tidningsutdelningen i glesbygderna. Dettainnebär enligt postverket att man får ökade andelar av den mest kostsamma lidningsdistribulionenvilket är oförmånligt för verkets ekonomi och drabbar andra av poslens kunder,eftersom underskottet i lidnhigsrö-relsen läcks med intäkter från andraområden. hemställer därför om bidrag av statsmedel för att täckaunderskottet i tidningsrörelsen. ochlänsstyrelsen i tUlstyrker att samdistributionsrabatten t.v.förblir oförändrat per exemplar. anför alt rabatten möjligeninte är tillräckligt slor för att överbrygga vissa tidningars motstånd mot atlgå in i det högre kostnadsläge som vissa av utredningens förslag skulle innebäramen postverket framhåller också alt en höjning av rabatten skulle medföraökande svårigheter för postverkels ordinarie tidningsutdelning. TU och SvenskaPressbyrån anser att rabatten bör höjas till per exemplar. Utan ensådan höjning kan man enligt Pressbyrån inte utesluta utbrytningar ursystemet. Vidare framhåUer Pressbyrån att angelägenheten av en höjning framstårsom än mer uppenbar mot bakgrand av de ökade kostnadema på grand av ingångnalöneavtal. StatskontorettiUstyrker att administrationen av samdistributionsrabatten överförs frånstatskontoret till presslödsnämnden. Övriga remissinstanser tillstyrker ellerlämnar förslaget utan erinran. 5.3.5 Stöd till samverkan Flertaletremissinstanser tillstyrker eller lämnar utan erinran förslaget alt statengenom bidrag stimulerar samverkan inom produktion och annonsförsäljning och istörre branschprojekt. Länsstyrelserna i och samt massmediekoncentrationsutredningenframhåller alt riskerna för redaktionellt beroende och frågorna kring ägarskapelsbetydelse måsle följas noggrant. föreslåratt presstödsnämnden skall få befogenhet alt vägra samverkansbidrag omsamverkan på elt oacceptabelt sätt inskränker den redaktionella friheten. Massmediekoncentralionsulredningenanser vidare alt samverkansbidrag inle bör utgå lill tidningar med sammaägare. Är samverkan sakligt motiverad bör den, enligl massmediekoncentra» tionsutredningen,komma tiU stånd ändå. NO framhåUer att samverkan 1975/76:131 110 inomproduktion och annonsförsäljning inle får leda till samverkan i prisfrågor. Förslagetalt produktionssamverkan skall stimuleras med statliga bidrag tillstyrks av bl.a. LO, TCO, SAF och TU. LO anser att möjligheterna att bevara mångsidigheten ipressen ökar om tidningama möter kostnadsökningar med kostnadssänkande samarbete.Tekniskt samarbete bör kurma stimuleras fram på samma sätt som skett med dis-Iributionssamverkan.SAF och TU framhåller dock att det ofta är stora svårigheter förenade medförsök att få tUl stånd produktionssamverkan. Med hänvisning tUl att i beskatlningssammanhangvinstutjämning mellan åren inte kan göras av tidningsförelag anser TU attspeciella reser-veringsmöjligheter bör skapas för tidningsbranschen.Riksrevisionsverket kan inte stödja förslaget. Verket anser inte att staten börge bidrag lill projekt som ändå är företagsekonomiskt lönsamma och attbidragels slorlek och möjUga utsträckning i tiden är alltför knapphändigtmotiverade. Flertaletremissinstanser ansluter sig till förslaget att staten stimulerar samverkaninom annonsförsäljningen. Endast och vid GefleDagblad avvisar i en skrivelse helt förslaget. i Krönobergs länfinner förslaget värdefullt ur presspolitisk synvinkel. Med hänsyn till att frivUlighelenär en grandläggande princip för förslaget anser sig NO, TU ochmassmedieutredningen kunna acceptera förslaget. Massmedieulredningen framhållerdock att bidragssystemet inte får utformas eller tillämpas så atl principernaom frivillighet frångås. har inle funnit anledning till erinranmot förslaget ulan tUlstyrker det. Flera remissinstanser uttrycker tveksamhetom effektema av de föreslagna bidragen till annonssamverkan, bland demriksrevisionsverket och TU som efterlyser ytterligare analyser. TCO, LO,och anser att bidraget börvara av intäktema från de annonser som tidningama samverkar om. Om någonav de tidningar som ingår i samverkan har hushållsläckningbör bidraget vara . TCO menar att förslagel leder till att tidningar medsmå skillnader i hushållstäckning kan samverka medan det skulle bli alltfördyrt för tidningar med små upplagor. TCO och anserdessutom alt priset för den annonsör som endast önskar utnyttja en av desamverkande tidningarna bör vara av priset för samverkans-annonser. Förslagenom bidrag till större branschprojekt tUlstyrks eller lämnas utan erinran avsamtliga remissinstanser som behandlar förslaget. Samtiigaremissinstanser tillstyrker eller lämnar ulan erinran förslagen till ändraderegler för lån ur pressens lånefond. LO förordar att för 1975/76:131 111 detidningar som inte kan uppnå acceptabla avtal om samverkan och som inte kanfinna andra finansieringsmöjligheter bör frågan om ränte-och amorteringsfrihetbedömas särskilt generöst. LO anser vidare att pressens lånefond i särskildafall bör ha rätt alt avskriva lån. förordargenerösare tillskott tUl och låneregler för pressens lånefond. Flertaletremissinstanser tillstyrker eUer lämnar utan erinran utredningens förslag om presslödsnämndensarbetsuppgifter. Flera remissinstanser anser att nämnden bör få ytterligareuppgifter utöver vad utredningen föreslagit. Journalisthögskolorna i Stockholmoch anser i sina av yttranden att presslödsnämnden bör få i uppdrag alt medverka tiU fortbUdningav joumalister i syfte alt förbättra tidningarnas kvalitativa innehåll. NOpekar på möjligheten att låta statens pris- och kartellnämnd svara förbevakningen av ägarförändringarna inom pressen. Statens pris-och kartellnämndanser att ett nära samarbete mellan statens pris- och kartellnämnd ochpresstödsnämnden i sådana frågor är angeläget. framhåller har stort behov av samarbete med press-stödsnämnden i frågor som rörreklambladen, en uppgift som bedömer som krävande. uttryckligen få i uppgift att avge yttrande till riksskatteverketi frågor som rör tillämpningen av 24 § reklamskattelagen. Presstödsnämndenanser att det bör ankomma på presstödsnämnden att vidta åtgärder för att undvikaförlust på grand av lån ur pressens lånefond och att nämnden också bör habefogenhet att vidta åtgärder så att den berörda tidningen kan leva vidare. LOanser slutligen alt presslödsnämnden inle bara skall ha möjlighet ulan ocksåskyldighet att följa den ekonomiska utvecklingen inom pressen och alt avgeförslag om förändringar i bidragen. LO framhåller att kvällstidningamassituation måste bevakas särskilt noga. Förslagelalt den nuvarande uppdelningen i en stor och en liten nämnd skall upphöra möteringen kritik bland remissinstansema. Statskontoretoch Svenska Pressbyrån framhåller att presstödsnämnden lill sitt förfogandebör få en referensgrupp med representanter från direkt berörda. TCO och framhåller att nämnden i frågor som är betydelsefulla förde anställda bör anlita experter från berörda fackliga organisationer. pekar på möjligheten att ge de anställdas organisationerrepresentation i nämnden. Flertaletremissinstanser tillstyrker eller lämnar utan erinran förslaget att nämnden lillsitt förfogande får elt permanent kansli. i anseratt det med hänsyn tUl de utökade arbetsuppgifterna är väl motiverat attnämnden får ett eget kansli. anser det nödvändigt attvissa resurser ställs till nämndens förfo- 1975/76:131 112 gandemen anser att den organisatoriska placeringen bör övervägas närmare och bör undvika att skapa en ny myndighet. anser vidareatt man på bör överväga att få ett samlat massmediepolitiskt ansvaroch därigenom en ändamålsenlig inriktning av budgeten. vamarbestämt för en utveckling mot något slags mindre ämbetsverk för pressfrågor menanser det befogat att nämnden får etl eget kansli. Statskontoret anseremellertid att de arbetsuppgifter som nämnden kommer att ha knappast motiverarett eget kansli. I stället anser man att nämnden bör få en heltidsanställdsekreterare, som kan hålla samman beredningen av ärendena och se till attnämndens beslut verkställs. Övriga arbetsuppgifter bör kunna utföras avpersonal vid någon existerande myndighet. Statskontoret förordar att nämndenknyts tUl statens industriverk med hänsyn till att uppgifterna i första handrör analyser av tidningsmarknaden och tidningarnas ekonomiska situation. Samtligaremissuislanser tUlstyrker eller lämnar ulan erinran förslaget att liUsätla en utrednmgom tidskrifterna. Flertaletav de remissinstanser som behandlar tidskriftema betonar tidskrifternas storabetydelse och uttrycker stark oro över utvecklingen . Statenskulturråd, /SR, TCO, , , , , och understryker alla starkt behovet av snaraåtgärder för tidskriftema. Statenskulturråd vitsordar pressulredningens bedömning av den snabba kostnadsökningenför tidskrifter.