prop · FY0371 · 1975-12-31 00:00:00 — 'Straffet är böter eller fängelse i högst eller, om brottet är grovt', fängelse' i'-och högst . För rån dömes ériligt 8 -kap. '5 § deii som stjäl medelst våld å person eller medelst höt som inriébär trängande fara,- till fängelse,- lägst ell och högst ; Detsamma gäUér-den söm- sedan han be gått stöld och anträffaspå bar gärning "sätter-sig hfiéd sådant våldJeller hot tUl motvärn mot déh som vUl återtaga det tiUgripriä; Sorii råri bé-; traktas även gäming som innebär att någon m'ed sådant'-våld'eller höt tvingar annan till handling eUer underlåtenhet-som'innebär-vinning för gämingsmannen och skada för den tvungne. Också utpressning enligt 9 kap, 4 § kan bli hänförlig under art, 2,1 (a) i konventionen. Detta brott, som består i att medelst olaga tvång förmå någon till handling eller un derlåtenhet, som innebär för-gärnihgsmanhen öch skada'förden tvungne, förskyller färigelse i högst'eller,''orh-brottet'är'rihga,' böter;är brottet grovt, döm.es: till fängelse, lägst seX; månad,er och högst . -,",: - -. ;'' -..: För bestämmelserna i art.2.1 (b) är åtskilliga andra bestämmelser i av direkt intresse. Om någonanlägger brand, som innebär.fara för: annans liv eller hälsa eller föromfattande förstörelse av egendoni, skall ' gärningsmannen dömas for mordbrandenligt 13 kap, 1 § tUl fängelse, lägst två och högst . Är brottet att.anse såsom grovt, blir straffet fängelse , lägst .sex,och högst tioår, eller på livstid. grov skadegörelse dömes enligt. 12 kap. 3 § den som'förstör, eller , skadar egendom, fast eller lös,, till men för annans rätt tillegendomen. Straffet är fängelse i högst . Vid bedömande huruvida brottetär, grovt skall särskUt beaktas, om av gärningen kommit synnerlig fara förnågons liv eller hälsa eller skadan är synnerligen kännbar. lOckså stadgandeti 13 kap. 3 § andra; stycket om straff för grov allmänfarlig öde- ' läggelsekan bli aktuellt att tillämpa. För sådant brott dömes den som bl.a. åstadkommerexplosion eUer flygolycka eller annan sådan ofärd och därigenom framkallar faraför annans;:liv. Straffet är fängelse i lägst sex och högst ellerfängelse,på livstid,;Uppmärksammas må alt art. 2.1 (b) även nämner eninternationellt skyddad persons transportmedel. Här torde man i första hand hatänkt på färder med bil men också färder med flygplan.kan bli aktuella. Vidsådant förhållande kan det inte uteslutas att också stadgandet i 13 kap. 5 a §om luflfartssabo-lage kan bli aktuellt. Den sorn vidtager åtgärd annorledes ängenom kapning av luftfartyg, som är ägnad att framkalla fara för luftfartygssäkerhet under flygning eller gör luftfartyg oanvändbart för flygning genom attförstöra eller skada det, dömes för luftfartssabotage till fängelse . Är brottet att anse såsom grovt, kan straffet bli fängelse på visstid, lägst två och högst , eller på livstid. Vid bedömande huruvidabrottet är grovt skaU särskilt beaktas, om därigenom framkallats fara förflera människoliv eller om-gärningen eljest varit av särskUl farlig art. Omnågon till följd av skadegörelse, allmänfarlig ödeläggelse eller sabotage har dödats eller kommit tiU skada, kan BrB:s bestämnielser: om brott mot liv och hälsa bli tillämpliga i konkurrens med vissa be stämmelser i 12 eller 13 kap. Ansvar kan;således komma att ådömas, för mord eller grov misshandel, ':;..' Utöverde här nämnda straffstadgandena finns åtskilliga bestämmel-,; ser i BrB omgärningar som innebär angrepp på någons person eller frihet eller som är ägnadeatt äventyra en annans person eller frihet men med hänsyn tUl desvårighetsgrader för brott som konventionen, ,avser saknar de intresse isammanhanget. 2.1 (c), (d) och (e) upptas hot och försök att företa i artikeln- åsyftade uppsålliga angrepp liksom medhjälp därtill. : ' -: Olagahot enligt 4 kap, 5 § torde även vara hänförligt under art. 2.- Förolaga hot, för vilket istraf fet är böter eller fängelse i högst två-år, straffas bl, a, den som hotar med brottslig gärning på sätt som är ägnat att hos den hotade framkalla allvarlig fruktan för egen eller annans säkerhet tUl person eller egendom, På försöksstadiet kanstraff utdömas förutom föir mord, dråp och människorov för olåga -frihelsberövande,grovt olaga tvång, rån, utpressning, mordbrand, grov mordbrand', grovskadegörelse, allmän- -farlig ödeläggelse, grov ailmänfärlig' ödéläggélse ochluftfartssabotagé, Sammastraff som ådömes- gärningsman drabbar också den som gör sig skyldig tUlmedhjälp till i' BrB kriminaliserad gärning enligt 23 kap. 4 §, dock att den,soni förmåtts att medverka till brott genom tvång, svek eller missbruk av hans'ungdom, oförstånd eller beroende ställning eUer ock medverkat allenast i mmdremån, enligt 23 kap. 5 § må ådömas ett straff som är lägre än vad för brotteteljest är stadgat och kan i ringa fall helt befrias från ansvar. Enbestämmelse om straffskärpriihg för förgripelse mot främmande maktsstatsöverhuvud eller representant här i riket genom gärning som avses i 3 och 4kap, BrB finns i 19 kap, 11 §, För stadgandets tUlämpning fordras att denfrämmande makten blivit kränkt genom gärningen. Under samma förutsättninginträder förhöjt straff då någon gör intrång i lokal som innehas av främmandemakts representation eller om skada: görs på sådan lokal eller på egendom' somfirins där. Enligt uttalande av departementschefen i prop, 1948: 80, s, 136,bör urider uttrycket främmande makts representant anses ingå icke'blottfrämmande statsöverhuvud och diplomatiska representanter ulan även andråhärvarande utlänningar med officiell- stäUning. Vad angår uttrycket främmandestatsöverhuvud torde straffbudét ha avsett att skydda endast en person medställning såsom statsöverhuvud för varje land samt den främste av eltkollegialt organ, då sådant enligt vederbörande stats författning utöver eltstatsöverhuvuds funktioner. Beträffande kretsen av främmande maktsrepresentanter, i vilken också torde kunna inräknas främmande makts i Sverigetjänstgörande karriärkonsuler, torde ha förutsatts att dessa befinner sig iriket i officiellt uppdrag och ej- såsom- privatpersoner. Uttrycketfrämmande makts representation-i 19-kap. 11 § bör icke' heller fattas försnävt. Dit bör kunna räknas inte bara ämbetslokalér för beskickningar ellerandra officiella organ för främmande makt utan också sådana bostadslägenheter,som enligt folkrättsliga, regler åtnjuter s.k. exterrhorialitel. Som exempel påintrång må kimna tänkas inträngande mot dens vilja som- har besittningsrättentill lokalen éUer är i dennes ställe, t. éx; portvakt, och andra former avhemfridsbrott. Egendom som skyddas av straffbudét skall befinna sig i lokalsom' innehas av främmande makts representation. Hit räknas således icke t, éx,en bil som är i trafik eller uppställd på annan plats, än i en beskickningsgarage. I sammanhanget må observeras att skyddsobjékten i art. 2.1 (b) 1975: 71 21 ärden intemationellt skyddade personens officiella tjänsteställe och : hans privata bostad samt hans transportmedel var det än finns, dock alt detta stadgande i konventionen är;tillärhpligtiendast,om ettvåldsamt ;. angrepp på tjänstestället' bostaden eller transportmedlet är ägnat att,; ;. äventyra lokalinnehavåreris person eller frihet,' '' :. ::-., 3.3Svensk domstols straffrättsliga kompetens , Reglernaom svensk strafflags tillämplighet i rummet finns intagna .i 2 , kap, BrB, I överensstämmelse méd territorialitetsprincipen. omfattar svensk domstolskompetens enligt 2 kap, 1;§ tiU .en,början aUa i Sverige-begångna brott Uksom,enligt 2 kap. 3 § föirsta: pimkten; alla brott som _ har begåtts utomlandsombord på svenska faryg eller luftfartyg. I fråga om brott motsvensk lag som har begåtts utomlands är vidare -' svensk domstol enligt 2kap, 2 § första punkten alltid behörig, om bröt- ', , tet har förövats avsvensk medborgare. Medborgarskap, skall ha före- ;; legat för.gärningen. Utlänning ..med'hemvist'i .. .-. kan enligt 2 kap. 2 §första punkten alltid straffas i för brott utom riket mot svensk lagliksom, enligt 2 "kap, 2 § andra punkten", den . utlänning utanhemvist i sorii efter brottet-blivit svensk medborgare eller tagithemvist i éUer som-är dansk, finsk; eller norsk medborgare och finns iSverige, Detsamma gäller enligt 2 kap. 2 § tredje punkten annan, utlänning somfinns i , då på del utom- i' lands förövade brottet enligt svensk lagkan följa fängelse i mér än , I de här berörda fallen gäller regeln-om: dubbel slraffbarhet i 2 kap. 2 § andra stycket. Sålunda föreligger inle domsrättför svensk domstol, om gämingen är fri från ansvar enligt lagen pågärningsorteri, och inte heller om gärningen har begåtts inom område, t, ex;öppna havet, som inte tUlhör någon stat och enligt svensk lag svårare straffän " böter icke kan följa på gämingen, I de fall dofnsrätt föreliggerenligt .-2 kap. 2 § första eller' andra stycket får inte ådömas påföljd somär alt anse som strängare än det svåraste straff som är stadgat för brottetenligt lagen på gärningsorten. En regel härom finns i 2 kap, 2 § tredjestycket. Stadgandena i 2 kap. 3 §BrB utsträcker den svenska domsrätten ytterligare i vissa specialfall avutomlands begångna brott. Sålunda är svensk domstol enligt 3 § tredje purikteribehörig att döma bl, a, öm . brottet har förövats mot eller svenskallmän inrättning, exem'pel vis svensk beskickning eller svenskt konsulat, eUerockså, enUgt 3 § fjäf- - de punkten, om brottet har begåtts inom område som ejtUlhör någon . stat och har förövats mot svensk medborgare eller mot utlänningmed hemvist i , Svensk domstol har likaså' alltid domsrätt om brottet .' är kapning av luftfartyg eller luftfartssabotage eller försök, till sådant ' brott samt i fråga om brott för vUket enUgt. svensk lag det lindrigaste 1975:71 ': ' il straffetär fängelse eller däröver i(2 kap. 3'§ femte;och,-sjätte punkten). >: -.:.'. .-:- ' '''..-.-'.."- ; ;; , - ,. Enligt2 kap. 5 § får åtäli för brott,isom'j har'förövats utom > , i regel inte väckas utan: förordnande av Kunglr Maj:t' eller 'den Kungl.' Maj:t bemyndigat därtill. särskilt åtalsförordriande får. ;: anställas bl. a. om brottet har förövats i annat nordiskt land eller på fartyg eller luftfartyg 1 reguljär trafik mellan orter belägna i eller i annat nordiskt land eller av svensk, dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare möt svenskt intresse. Inskränkning i svenskdomsrätt;är under;vissa förutsättningar före skriven i 2 kap. 5 a §ri fall då fråga oni .ansvar för gärning har. prövats genom utiändsk lagakraftägande domLagföring i'Sverige-få): sålurida ej ske om domen har meddelats i fräirimande: stat där gärningen har för övats eller i främmande stat söm har tUlträtt deri europeiska könventio- . nen om brottsmålsdoriis intemationella rättsverkningar. och den tUltalade för samma gäming har frikänts från ansvar eller för klarats skyldig tiU brottet utan att påföljd hat ådöriits eller om ådönid påföljd har verkställts i'sm helhet.eller verkställigheten pågår eUer _ ådömd påföljd har bortfallit enligt lagen i den fräriimande.staten, Hätr . ifrån har i 2 kap. 5 a § andra stycket stadgats undantag i fråga om brott som har förövats i eller utonilands.rriot;eller;svensk alN; .,. män inrättning, om brottet'är kapning av.liiftfartyg eller luftfartssabo- '<: tage eller försök till ettdera av dessa brott eller ock om det Uridrigaste straff som är stadgat i'svensk'lag är-fängelse eller däröver, för- . utsatt dock att lagföringen i den fräriiriiånde ståten ej har skett på be gäran av svensk myndighet. ;;'.-'.' Maj:t har i brevtUl.riksåklagaren () , vUket trädde i kraft ; bemyndigat, RA att meddela ålalsförordnande bl. a, föir brott sorn har förövats .utomlands av svensk \ medborgare eller utlärining med hemvist i .Sverige eller för gärning som har begåtts av svensk niédborgare eller utlänning med hemvist, i i fall då frågan Om'ansvar .för samma gärning har prövats genom dom meddelad i främrriande stat. ' ' . .;. 3.4Utlämning för brott . . , Beslämmelserom utlämning för'brott från tilLannätjnordiskt land finns i lagen(1959: 254) ofn titlärnriing' föi"" brott till , ,och , samf beslämmelser:om'.utiämning, till utomnordiskt land ilagen- (1957: 668) om utiämning ;för brott. Båda dessa' lagar bygger påprincipen att fråga om. utlämning, skall prövas fritt på grundval av samtliga';föreliggande omständigheter>Ii'varje, enskilt fall.-För beviljande avutlämning krävs inte att det föreligger ett utlärrinings-avtal meUan Sverigeoch den stat som begär utiärnning.-Beslut om ut- Prop.1975:71 "'. 23 i T ; -'j: C r .-..r' lämnmgfattas av regeringen eUer -r i vissa ärenden enligt; 1959 års-,",,.; . ,, , , , lag av åklagare. För att utlämning skall kunna-medges måste, vissa, . - ,., ,'. ; -,, ilagarna uppstäUda viUkor. Sålunda får.enligt ;,;,, -, r , - ; . ',', lag svensk medborgare inte utlämnas.. Enligt samma lag skaU .den gär- .; . _:,. ;;;_ ningför vilken utlämning begärs motsvara brott för vilket enUgt.svensk ,., - lag stadgas fängelse . Vidare, får;utlämning inte beviljas i;,,..., _. för politiska brott, Lagarna anger också vissa andra hinder för utlämr...::>.., :, .,, ning, - . . ' ",. . : ;:;'-. ; -...;. Enligtutiämningslagarna har sålunda, inte skyldighet ätt be- ' ; , j ; viljautiämning, även om samtliga de villkor som angesi den tUlämpliga;., .. ; lagen är uppfyUda. Genom utiämriingsavtäl med annan stat kan ;..- .-'.., dockha åtagit sig att tiU den-staten utlämna person som uppehåller sig >;;-, .-.. här.Sådant avtal måste dock alltid som fömtsättning.för.utlämning; - ,. ', j. .' från innehålla beslämmelser som innebär att åtrninstone demini-; !, . , r ;. mivillkorför utlämning som bar uppställts i utiämningslagarna,skall va-:, ' ; <: ii; F.n. har bUaterala utiämningsavtal. endast; med ,.. .: ';; \. ,, Förenta statema och . Därjämte har.. : ,;...; .- ; ;;, tillträtt den europeiska utlämningskonventionen den 13 december1957 (SÖ 1959: 65). Lagrådsremissen om överförande av lagföring bör kanskeockså nämnas (L 5 Ju). Utiänninghar inte någori ovUlkorlig rätt att inresa öch vistas i.Sve-, rige. Det tiUkommer uteslutande svenska myndigheter att bestämma; ,;- , . devillkor under vUka ger territoriell asyl åt en politisk flykting ; , _. :,, ellerannan asylsökande utlänning." I begreppet .asylrätt ligger även en . rättför en stat alt vägra utiämna- en person soni har tagit sin. tillflykt till '"_;;. : , ; ,,, I enlighet'härmed föreskriver 2 § första stycket utlän- ' - , r, ningslagen(1954:193) att politisk flykting inte,.utan synnerliga skäl - skallvägras i riket, då han är. i behov, därav.' Som politisk ,, " , flyktinganses enligt 2 § andra stycket utlänning som i sitt.hemland -- ., ,,:.,. löperrisk att bli utsatt för politisk förföljelse, varmed, förstås bl.a.j att , ;. . .',, ,- någonpå grund av sin politiska uppfattning, eller.eljest på grund, av -,, , ; . . ;,;,,,, politiska förhållanden-utsätts för förföljelse, som riktar sig mot hans liv; r ,... ellerfrihet eller eljest ärav svår beskaffenhet, eUer.ock att på grund ay,-.,. : i,. i',; ettpolitiskt brott allvariigt straff, ålägges honom,:Regeln- om .fristad, i... ;. - : ,, ;.r, är emeUertid inte undantagslös. Om utlänning genom' grov, ,- .. r.,., - brottslighethar ådagalagt ätt. hans kvarblivande i skulleinnebära'..'.;..:.;;: . ;..,,,: en allvarlig fara för allmän'ordning'och säkerhet och den,'politiska; för-.;Il'.i . följelse som hotar honom;i. land, dit han enligt myndighets beslut. ;:-:,.,., . ; :, . avvisas, förpassas,förvisas eller utvisas,'inte: innebär fara för hans liy,, .:. ;., ,-,. och ej heller eljest är avsärskUt svan beskaffenhet; kan-utlänningen ,. ;..= ., . .-''ii, enligt 54 § samma lagtvingas lämna ,:och,-befordras-tUl det; i...; , - .. .i!",;; . 1975: 71 24 Vadhärefter angår diplomatisk asyl, .dvs. , som bevUjas på beskickning inom annan stats'område,..är den föfhärskande;folkrätts uppfattningen i och i flertalet andra-länder med undantag för; den att diplomatiska'representationer inte tillerkänns nå gon generell rätt att ge asyl. Rent humanitära, hänsyn - kan emellertid leda till att också svensk, beskickning kan ställas inför; frågan att bevilja asyl. Om en asylsökande gör. sannolikt att han är-utsatt för fara- tUl liv och lem eller kan bli föremål för orimligt hårda straffåtgärder, skulle det te sig omänskligt och stötande att inte'Utnyttja en faktisk möjlighet, att skydda den asylsökande inom en svensk beskicknings område. Upp kommer frågan i länder såsom de latinamerikanska - där regimerna kan förväntas enligt regional sedvänja eller regionala konventioner godta att asyl ges, kan beskickningens bedömning vara mera liberal, likaså , om den asylsökande är svensk medborgare: eller'har annan. anknytning tUl , När faran är över, bör vederbörande uppmanas alt lämna beskickningens område, alternativt hjälpasrur;,landet, genom förhand-, lingar med värdlandets:myndighelei". .'i:. : ,. ' ., . ' 4 Föredraganden 4.1 Inledning Deninternationella terrorismen är en företeelse som har tagitsig alltmer svårartade former, beh har. föranlett ålgärder både nationellt ochintemationellt,. TiUkoiristen av ; förbekämpande av olaga besittningstagande av. luftfartyg (kapnmg av luftfartyg,prop. 1971: 92 och;'SÖvl971: 17) och Montrealkonventionen för; bekämpande av brott mot den civUa luftfartens säkerhet(luftfartssabotage, prop. 1973: 92, SÖ 1973: 48) är led i försöken alt genomiinterriationellt samarbete , stävja farliga gärningar som är riktade > motflygtrafiken. Elt annat exempel på internationeUa .-överenskommelser somsyftar tUl att motverka intemationella terroristiska handlingar utgörWashingtonkonventionen den 2 febmari 1971 om förhindrande och.bestraffning avterroristhandlingar som har tagit formen avbrott, mot person och därtillanknuten utpressning: som har intemationell räckvidd, utarbetad inom Deamerikanska staternas organisation.' Problemet har uppmärkr. sammats också påandra-håll och ,då med särskUd inriktning på behovet; av skydd för diplomateroch med dem jämställda personer; ' 19701971 tog den italienskaregeringen initiativet till en iritemationelL diplomatisk konferens i:syfte attutarbeta en internationeU konvention' rörande kidnapping av diplomater. Ettutkast tUl konvention blev också. färdigställt (det s.k. Rom-utkastet). hade tillsatts en ad hoc-kommitlé rörande skydd'av beskicknings- och: Prop.1975: 71 25 konsulatsmedlemmar,vilken höll fem sammanträden. kom efter hand att Övergåfrån att utforma en egen,konventipnstext till. ; alt överlägga om iimehållet i det utkast i samma ämne soin förbereddes... och senare utarbetades av FN:s kommission för intemationell rätt. (ILC). . Ytterligare utkast till konventioner hade framlagts av och- av den amerikanske ledamoten av ILC . här nämnda texterna .kom alt utgöra basmaterialet för 'det utkast i ., ämnet som ILC utarbetade 1972.;. . , . I hadeproblemet, om skyddet för diplomater och om deras okränkbarhet först tagits uppi säkerhetsrådet ', på initiativ av regering.Efter att ha fått del av den nederländska framställningen hade ILC förklaratsig beredd att efter framställning av utarbeta ettkonvenlionsut-' kast i ämnet. Beslut att anförtro ILC denna uppgift fattadesay. ; församlmgen i resolutionen (XXVI) den3; . Kom-.. missionens text, intagen i rapporten från dess 24: esession (A/871p/Rev. 1), överarbetades av generalförsamlingens sjätte (juridiska)utskott .under hösten 1973 och den slutliga texten till en konvention omförebyggande ; och bestraffning av brott;mot;diplomater pch andrainternatipnellt,skyd- -dade personer (diplomatskyddskonyentionen) antogs avgeneralförsamr . lingen i resolution 3166 (XXyill), den 14, december1973. , ;;, ,. Diplomatskyddskonventionensbeslämmelser innebär .i' huvudsak; att , stat som har tUlträtt konventionen åtar sig. att belägga vissa'särskiU an-; givna, uppsåtiigt förövade g"ämingar, som är riktade mot en bestämd gmpp av intemationellt verksamma personer, med lämpUga straff imder. beaktande av brottens, allvarliga, art,,att tillse , att domsrält beträffande., sådana brott finns i angiven utsträckning och att vidta åtgärder antingen för åtal mot eller utlämning av den som har begått något av dessa.brott ; och befinner sig inom statens pmråde. Den personkrels,;Som skaU bere das skydd enligt konventionen är förutom, statsöverhuvud, rege- . ringschefer och utrikesministrar diplomatiska och konsulära tjäns temän samt intemationella meUans;tatiiga organisationers högsta tjänste män. Konventionen innehåUer också regler, om skyldighet för.kon- ventionsslat att vidta åtgärder för att inom, sitt territorium förhindra,, förberedelser tiU dessa.brott, att lämna vissa underrättelser,'alt ta gär-. ningsmän i förvar, att lämna rättsUgt bistånd vid, straffrättsliga, för faranden inom annan stat ni, m-, Diplonaatskyddskonventionen'inne håller i stort sett samma reglering spm Haag- och Montrealkonvenlio-:, nerna av frågor om åtal, utlämning, förundersökning m. m. och; även av problemet om jurisdiktion med den modifiering som-betingas av brottens olika karaktär, , ,, ..'-. För det mellanfolkligasamarbetet är det av utpniprdenllig vikt att de ; ; officiella förbindelsernamellan stater'inbördes och mellan, stater och-de,", internationellamellanstatiiga prganisatipnerna kan fortgå ostörda. Syftet med den härbehandlade konventionen är just attbekämpa,de former. 1975: 71 26 avallvarlig brottslighet som stör essa internationella förbindelser;-'En , allmän anslutning till konventionen skulle . betydligt försvåra möjUg hetema för en gämirigsmari-att undgå påföljderna av-sitt handlande- genom att ge sig av tUl ett annat ld. I samband med goklkärinaridet- av anslutning tUl Haag- och Montrealkonventionerna uttalades att det var ett intresse från svensk sida att-delta i allt intemationellt samarbete som kundemed'iferka-tUl att bekämpa flygkapningarna och' tUl att luftfartens säkerhet upprätthölls. Elt motsvarande betraktelsesätt - kan anläggas på den nu aktueUa konven tionen. Detta-talar för att ' bör tillträda diplomatskyddskonventionen. ''. ' 4.2Ratifikation av konventionen , . Föratt diplomatskyddskönventidnen skall träda i kraft krävs att den ' ratificeraseller tiUträds av 22'stater. liksom övriga nordiska sta- ter är blandde 28 stater söm har undertecknat konventionen: Det får anses vara ettönskemål att-denna konvention godtas av så rhårigå stater , som möjligt. Isamma-mån som antalet konvéntionsstater ökar, beskärs möjUghetema för engärrimgsman att'kunna'utverka fri léjdi tUl annat land eller att på annatsätt'undgå ansvar.genoni ätt ita sm tillflykt till' annat land. En bieffekt avett framgångsrikt'bekämpande'äv dé'brott ' på vilka konventionen är tiilänipligskulle också bli att statemas stundom dryga kostnader för särskild bevakning avbeskicknings-'éllér konsulats-lokaler kunde nedbringas. Konventionenssyfte övererisstärhmer väl riied-deh--svenska inställ ningen tUl de terroristdåd som konventionen avser att bekähipa.-Då det gäller att bedöma konveritionsbeslämmelsernas förenlighet med svensk rätt må framhållas följande. . .:; ;. är redan genom nugäUande folkrättsliga' sedvänerätlsregler samt genom bestämmelser i avtal ochstadgor, tiUvUka är anslutet, skyldigt att bereda särskUt skydd motangrepp riiöt ett flertal käte- -gorier av personer. Ett statsöverhuvud ärsålunda aUtid berättigat till' okränkbarhet tiU sui person. Hanfår-inte'berövas sin'frUiet eller underkastas annan tvångsåtgärd frånvistelselariclétS''myndigheter-och han skaU åtnjuta ett förstärkt' skydd mot'angrepp av enskilda. -1961 - års " Wienkonvention om diplomatiskaförbmäelser (arit, 29) öch Wienkonvenlion om konsulära förbindelser(aiti 40) ålägger den iriol-tagande staten att visa tillbörlig- aktning 'för diploriiatiska.företrädaré och karriärkonsuler sanit skyldighet att vidta-alla lämpligaåtgärder för att förhindra angrepp mot diplomatens elléf konsulns person,frihet eller värdighet.