prop · FZ03113 · 1975-12-31 00:00:00 — Beslut i de frågor som avses bör ankomma på den förman somhar att pröva själva omhändertagandet. 1975/76:113 99 Efler polis- och åklagarväsendets förstatligandeoch omorganisation utövar tillsynen överallmänna häkten och polisarresler som är anordnade i anslutning lill sådanahäkten samt RPS tillsynen över övriga polisartester. Bestämmelser härom finnsi kungörelsen (1958i215) med vissa föreskrifter om allmänna häkten ochpolisarresler som också innehåller föreskrifter om lokalernas beskaffenhet.Enligt dessa föreskrifler gäller bl.a. all förvaringsrum skall fylla skäligaanspråk på sundhet. Del skall vara försett med fönster som är inrättat så attmmmet får god dager. Golvyta och kubikinnehåU fär inle understiga bestämda minimimått.Rummet skall vidare vara försett med anordningar för uppvärmning, vädring,belysning och signalsystem. Inredningen skall såviti möjligl ha sådanlutförande all den inle av inlagen kan användas lill skada för honom själveller annan. Närmare föreskrifter meddelas av tillsynsmyndigheten som ocksåkan medge dispens från vissa av de allmänna bestämmelserna. Normalritningaroch tekniska anvisningar för byggande och inredning av allmänna häkten ochpolisarresler upprättas av , byggnadssiyrelsen och RPS isamråd. När slalen överlog huvudmannaskapet förpolisarteslerna var särskilt fyUeriartesterna utformade och inredda pä eltmycket olikartat sätt i de olika polisstationerna. Elt antal sådana arresterhade i överensslämmelse med vissa tidigare anvisningar byggts med sluttandegolv eller med. sängplats i form av en s. k. lave, utförd som en utfyUnad avhela främre delen av rummet. Ändra hade utformats utan inredning med hell kalaväggar. De äldsta arresterna var i allmänhet försedda med träbritsar somliggplats. Oenhetlighelen och osäkerheten i fråga om utformningen hade våUatbetydande olägenheter. Anmärkningar mot arrestema hade också från skilda hållframställts med hänvisning tiU humanitära och sanitära synpunkter. Sedan genom polisväsendets förstatiigandefömtsättningar skapats för en mera planmässig nybyggnad av poUslokaler överhela landel, har önskemålen om lämpligare principer för utformning avfyUeriartestema kunnai tillgodoses i betydande utsträckning. haruppförts elt sjuttiotal nya poUshus med förvaringslokaler för akut bemsade.Under tiden från och med /66 intUl utgången av budgetåret1974/75 har ca 497 milj. kr. disponerats för inlösen av polishus som uppförtsefter kommunala eUer enskilda åtaganden eller nybyggnad av poUshus i slalligregi samt inköp av tomtmark för polishus. De fyUeriartester som harfärdigställts har i aUmänhet kunna utformas efter modemaprinciper. De har det konventioneUa sjuk- eller vilommmel som förebild ochkännetec-kans bl. a. av att artestema har släta golv med plast- ellergummimatta och inreds med bäddbar brits. De modema artestema har visal sigerbjuda betydande fördelar i förhållande tUl tidigare artesttyper framför aUtgenom att starkt minska riskema för olycksfall. Vidare anses den modema artest- 1975/76:113 fOO typenerbjuda fömtsättningar för etl humant omhändertagande av de berusade,som den uppfyller de krav som kan ställas i sanitärt och tekniskthänseende. Polisartester som används förförvaring av bemsadefinns f n. i omkring 120 centralorter. Det sammanlagda antalet förvaringsmm ärca 840. De flesla cenlralortema är försedda med artcster av modern typ. Även efler det alt staten övertog huvudmannaskapetför polisväsendet har de nybyggda polishusen i slor utsträckning uppförts eflerkommunala och enskilda åtaganden. Staten har löst in ett antal av dessa hus.Denna del av polishusbyggandet, som har skett i samarbete medbyggnadsstyrelsen, har numera avvecklats. Den framtida nybyggnadsverksamhetenkommer sålunda i princip alt ske i statlig regi. Det går visseriigen inle all idetta sammanhang dra upp några riktiinjer för taklen och omfattningen när delgäller nybyggnaden av polishus. Jag vill emellertid framhålla vikten av att vidnybyggnadsverksamheten särskild uppmärksamhet inriktas på polisar-reslema närdet gäUer de lokaler som skaU användas för förvaringen av berusade personer.Riktpunkten måsle självfaUet i deUa avseende vara all de nya artestema utformasefler de principer som har visal sig erbjuda de bästa vårdmöjlighelema för deomhändertagna. Uppmärksamheten bör emeUertid enligl min meningockså inriklas på en del av det äldre arrestbeståndet på sådana orter där ennybyggnad inle kommer att bli aktuell. Det gäUer här framför allt polishus somhar uppförts strax före eller strax efter förstatiigandet och somprojekterats innan de modema principema för fylleriartestemas utförande ochinredning hade hunnit utvecklas. I vissa av dessa polishus finns fortfarandear-restenheler med en utformning som måsle bedömas som otidsenlig.För-varingsmmmen är sålunda ofla försedda med sluttande golv eller sängplats iform av en s. k. lave och i andra fall helt ulan inredning med kala väggar. Enpreliminär undersökning lyder på all det i de flesta fall skulle vara möjliglall modemisera dessa arrester genom viss ombyggnad av lokalema. EnUgt kalkylersom har gjorts i samband med den nu berörda undersökningen kan sålunda entotal renovering av denna del av arteslbeståndet genomföras mot ganskamåttliga kostnader. Att en sådan renovering kommer lill stånd är enliglmin mening ett angeläget önskemål. Jag förordar sålunda aft en partielluppmstning av del äldre arteslbeståndet genomförs i enlighet med de riktiinjersom jag har angett. Kostnadema för denna uppmstning har beaktats vidarbetet med budgetpropositionen för /77. 7.4Försöksverksamhet i anslutning till avkriminaliseringen Förvaringen av omhändertagna personer i polisartestfömtsätter som tidigare nämnts en fortlöpande bevakning och tiUsyn vidarrestema. Vakt-håUningen vid dessa fullgörs numera inte bara av polismän. Prop.1975/76:113 101 lisdistriktenfinns särskilda vaklkonstapeltjänster för ändamålet. I betydande utsträckninganUlas också i de flesla polisdistrikt särskilt förordnade arrestvakter, dvs.personal utanför polisväsendet. Kostnadema för vakl-håUning genom sådanpersonal uppgick för till ca 4 milj. kr. Som jag har anförl i del föregående är en av deviktigaste uppgifterna vid omhändertagande av en person på grund av akutbemsning all avgöra om den bemsades tillstånd är sådanl alt han börunderkastas läkarundersökning. Del har vidare betonats all den fortlöpandetillsynen över de omhändertagna måsle inriklas på en bedömning av eventuellt senareuppkommande indikationer på behov av särskild vård. Jag har också nämnt alt RPShar utfärdat vissa anvisningar lill ledning för bedömningen härav. Enliglanvisningarna skall läkarundersökning alllid ske bl.a. om personens tillståndkan antas vara hell eller delvis förorsakat av sjukdom, om han företer ellerkan befaras ha ådragit sig kroppsskada av inte ringa omfattning, om berusningenär så höggradig all den närmar sig medvetslöshet eller är förenad medomlöckningstillslånd eller om den kan anlas vara förorsakad helt eller delvisav annal än alkohol. Med hänsyn till all en del sjukdomstillstånd lätt kanförväxlas med bemsning har i anvisningarna också lagils med exempel på sådanasjukdomar samt föreskrifter om hur det skall förfaras i sådana fall. Polispersonalen har efter hand fått ökade kunskaperom de symptom som framträder vid bmk av olika bemsningsmedel liksom om symptomsom hos omtöcknade personer tyder på sjukdomstillstånd. Både i den reguljärapolisutbildningen och i den särskilda ulbildning som anordnas förarteslanlvakier ingår också undervisning som lar sikte på dessa frågor. Även omman vidtar ålgärder för alt ytterligare förbättra utbildningen i dettaavseende, står del klart atl del i praktiken ofta måsle innebära en svåruppgift för bevakningspersonalen all ta slällning till frågan om en omhändertagenbör underkastas läkamndersökning. Detta beror inle minsl på all del på senaretid har blivit vanligare att alkoholförläring kombineras med tablett- ochnarkotikaanvändning. Vidare har anlalel personer som omhändertagits på grund avbemsning absolut sell ökal. Man kan inle bortse från att dessa faktorer ökarrisken för att det i vissa fall kan göras felbedömningar och misstag när delgäUer frågan om en omhändertagen bör föras lill läkare eller sjukhus förundersökning, något som också har underslmkits både av fyUeristraffutredningenoch i flera andra sammanhang, bl. a. av RPS i en särskild skrivelse den 29 maj1975 lill chefen för . Dessa problem gör sig i särskildgrad gällande i de slörre polisdistrikten med den förhållandevis högaomhänderlagandefrekvens som förekommer där. Det är en angelägen uppgift att söka skapafömtsättningar för att de problem det här gäUer i största möjliga utsträckningskäU kunna bemästras. EnUgt min mening är det mycket som talar för atl manundersöker möjlig- Prop.1975/76:113 102 hetemaav all - särskilt i de störte distrikten - sjukvårdspersonal mera permanentknyts liU polismyndighelema för tillsyn av omhändertagna akut bemsade personer.Ell sådant syslem skuUe inte bara vara ägnat all främja säkerheten vidomhändertagande och förvaring av bemsade utan också vara lill fördel från fleraandra synpunkler. Del är inle minst av värde alt den del av den polisulbUdadepersonalen som tas i anspråk för arrestbe-vakning i ökad ulslräckning kanfrigöras för egentliga polisuppgifter. Dessutom skuUe man skapa fömtsättningaratl bereda omedelbar och adekvat vård bl. a. ål omhändertagna som företer t.ex. lindrigare kroppsskador vilka inle i och för sig kräver läkarbehandling.Man lorde slutligen inle kunna bortse från de fördelar av psykologisk art somkan ligga däri alt den omhändertagne under vistelsen i polisensförvaringslokaler kommer i kontakt med personal som genom sin utbildning ochinriktning starkt förknippas med tanken på vård och omsorg. Detär sålunda enligl min mening betydande fördelar som står alt vinna genom eltsyslem av del slag som har diskuterats. Jag anser del ändamålsenligt om ensådan verksamhet kan initieras i anslutning lill alt den nya regleringen närdel gäller omhändertagande av bemsade personer genomförs. En försöksverksamheti detla syfte bör kunna utformas så att man i ell anlal polisdistrikt knytersjukvårdsutbildad personal och då helst personer med sjukskölerskeulbildningför ijänslgöring direki i anslutning till de polisartester som används förförvaring av omhändertagna berusade personer. Detta behöver givelvis inlefömlsatta en ijänstgöring på från den berörda personalens sida ulan kanske i andra former, såsom genom all personalen finns till förfogande vid tiderdå arrestemas beläggning erfarenhetsmässigt är särskilt hög eller genom ettsyslem med beredskapstjänstgöring. Flera skäl talar vidare för all denpersonal det här gäller inte bör vara anställd inom polisväsendet ulan bör lydaunder vederbörande huvudman för sjukvården. Regeringen har därför för avsiktatt genom överläggningar med dessa organ undersöka fömtsättningama för ettsådanl arrangemang. Del bör sedan ankomma på regeringen eUer myndighet somregeringen bestämmer atl välja ul distrikten och i övrigi leda försöksverksamheten,som lämpligen bör omfatta en tvåårsperiod. Jag räknar med alt en utvärdering avverksamheten därefter kommer att ge underlag för fortsalla StäUningstaganden. Del är enUgl min mening av värde om manpå någon ort får tillfäUe att pröva om den av fyllerislraffutredningenframlagda modellen med vårdklinik för de omhändertagna kan realiseras i enmodifierad och mindre resurskrävande utformning. Detta bör lämpligen kunna skei samband med annan försöksverksamhel på nyklerhetsvårdens område. Jag tänkerhärvid närmast på den försöksverksamhet som f. n. pågår i och Malmöhuslän och som bl. a. omfattar nykterhelsvården där. Medel för fortsattförsöksverksamhet under nästa budgetår har begärts under socialhuvud-tileln(prop 1975/76:100 bU. 7 s. 152-158). Jag viU här erinra om att riksda- 1975/76:113 103 gen vid behandUngen av budgetproposition påförslag av socialutskottet (SoU I975i 5 p. 29) uttalade all det bör ankomma påden ledningsgmpp som tiUsatts för denna verksamhet att närmare prövautformningen av försöken på nyklerhetsvårdens område. Efler samråd med chefenför vUl jag föreslå atl försöksverksamheten förläggs ort inom ell av dessa län. Ledningsgmppen har ansett vara denlämpligaste orten för ett sådanl försök. Verksamheten bör bedrivas i samverkanmed landstingels sjukvård och den kommunala socialvården. Ledningsgmppen harlagl fram ett förslag i frågan som innebär alt försöken kan påbörjas fr. o. m.nästa budgetår och pågå under minsl . Medel för detta ändamål avses kommaatt ställas till ledningsgruppens förfogande. Ledningsgmppen bör i samråd medlandstinget och kommunen svara för den närmare ulformningen av verksamheten. 7.5 Fylleri på militärt område m. m. Den allmänna fylleribestämmelsen i16 kap. 15 § BrB gäller även militärer som uppträder berusade pä allmän plats.Som förut har berörts finns det emellertid i 21 kap. 15 § BrB en särskildstraffbestämmelse som avser fylleri inom militärt område. 1 denna föreskrivsatl krigsman som, inom område eller utrymme som nyttjas av försvarsmakten,uppträder berusad av alkoholhaltiga drycker så alt del framgår av åtbördereller tal döms till disciplinstraff, dvs. fritidssiraff eller disciplinbot.Även i detta fall gäller samma straff om ruset har orsakats av annal änalkoholhaltiga drycker. Skälet till denna specialbeslämmelse är att man harvelat göra del möjligt att bestraffa fylleri inom försvarsmakten även när delinte har förövats på allmän plats. Straff för förseelse mot 21 kap. 15 § BrB -liksom också för förseelse mot 16 kap. 15 § BrB som begåtis av uniformskläddkrigsman åläggs i regel i disciplinmål. Ansvarsfrågan prövas därvid avbestraffningsberättigad befattningshavare inom försvarsmakten, dvs.regelmässigt chef för regemente eUer molsvarande eller högre mililär chef. framhållerbeträffande del militära fylleriet atl de allmänna synpunkter som utredningenhar lagt på avkriminaliseringsfrågan gäUer ocksä militärer som uppträderberusade vare sig del sker inom eller utom militärt område. Enligt utredningensmening drar sålunda avskaffandet av den allmänna straffbestämmelsen med sig etlkrav på all även den speciella bestämmelsen i 21 kap. 15 § upphävs. Även i denna del har ulredningensförslag tillstyrkts av det helt övervägande antalet remissinstanser, däriblandÖB och chefema för marinen och flygvapnel. En viss tveksamhet i frågan har dockredovisats bl. a. av chefen för armén som anser del lämpligl med en slraffnormsom kan verka återhållande på ordningsstörande element. För egen del har jag i och för sigsamma uppfattning som ulredningen och flertalet remissinstanser. Jag vill dockunderstryka all de särskilda för- 1975/76:113 104 håUanden som präglar verksamheten inom försvarsmaktenmotiverar all man inom den mililära sektom måsle upprätthålla strängaföreskrifler när del gäUer missbmk av alkoholdrycker. En avkriminalisering avdel militära fyUeriel kan givetvis inte fä påverka del absoluta kravet pä altden som är krigsman iakttar nykterhet när han är i tjänst. DeUa kravsanktioneras emellertid av en särskild straffbestämmelse i 21 kap. 14 § BrB därdet föreskrivs att krigsman, som under tjänsteutövning är så påverkad av bemsningsmedelall hans förmåga atl fullgöra tjänsten måste anlas vara ned-saU, skall dömasför onykterhel i tjänsten till disciplinstraff eller fängelse i högsl elt år.En ännu strängare bestämmelse gäUer för det fallet att krigsman som tjänstgörsom chef för avdelning av försvarsmakten eller fullgör vakttjänst ellerliknande uppgift sätter sig ur stånd alt fullgöra tjänsten genom förtäring avalkoholhaltiga drycker. Delta betraktas nämligen som övergivandeavpost ochmedför ansvar enligl 21 kap. 13 § BrB. Någon ändring i de nu nämndabestämmelserna bör inte komma i fråga. Som förut berörts medför enavkriminalisering av den akuta bemsningen som sädan inle heller i och för signågon ändring i fråga om bedömningen av andra straffbara handlingar som begåsunder inflytande av bemsning. För den militära sektorn finns en rad särskildastraffbestämmelser som avser alt säkerställa efterlevnaden av de regler omordning och disciplin som gäUer för verksamheten inom försvarsmakten och somkan liilämpas vare sig gärningsmannen är påverkad av alkoholdrycker eller ej.Som exempel kan nämnas bestämmelserna i 21 kap. 9 § BrB om oskickligt beteendeoch 21 kap. 16 § BrB om förargelseväckande beleende på militärl område. Del börvidare anmärkas att överträdelser av föreskrifter i tjänslgöringsregle-mentenoch instruktioner självfallet kommer alt kunna medföra ansvar även när de harsamband med en akut berusning. Om en värnpliktig exempelvis har berusat sig påsitt logement kan detta sålunda i vissa fall föra med sig disciplinstraff förförvaring och förtäring av rusdrycker på militärt område. Med hänsyn till demöjligheter som sålunda föreligger att komma till rätta med sådanabeteendeyttringar i samband med bemsning som av disciplinära eller andra skälbör beivras anser jag inle några betänkligheter föreligga mot all man tar borlbötesstraffet för själva berusningen också när det gäUer fall inom militärtområde eller utrymme. Enligt min mening finns det inte heller skäl atl, som harifrågasatts av RÅ, införa särskilda föreskrifler för beredskapslägen ochdärmed jämförliga situationer. På gmnd av del anförda förordarjagalt straffbestämmelsen i 21 kap. 15 § BrB angående miUtärt fyUeri upphävssamlidigl som den allmänna fylleribestämmelsen i 16 kap. 15 § BrB. När del gäUer omhändertagande avakut berusade militärer på allmän plats, har den befogenhet som enligl 1841 årsförordning tillkommer polisen när del gäller all la hand om bemsade personertillämpning även i fråga om militärer. Vid sidan härav finns del emellertidockså särskilda regler i militära rältegångslagen (1948i272) som berättigarmililär personal atl 1975/76:113 105 Enligt 36 § i nämnda lag gäller sålunda att krigsman som inomområde eller utrymme som nyttjas av försvarsmakten eller - iklädd militärIjänstedräkt på allmän plats uppträder bemsad så alt det framgår av hansåtbörder och tal eUer eljest stör allmän ordning eller ordningen inomförsvarsmakten får tas i förvar enligl förmans förordnande. Den omhändertagnefår inte håUas i förvar längre än som betingas av det ändamål som har föranlettomhändertagandel. Bestämmelser om förvaringslokalernas beskaffenhet finns ikungörelsen (1948i 691) angående den mililära rättsvården (mililärarältsvårdskungörelsen). Enligl 51 § i denna kungörelse skall den omhändertagneförvaras i militärhäkte eller, om sådant inle finns all tillgå, i annan lämpliglokal. Regeln om omhändertagande i militärarättegångslagen kompletleras vidare av vissa bestämmelser i tjänslereglementetför försvarsmakten, där del bl. a. föreskrivs alt ingripande av förman förupprätthållandet av ordningen på allmän plats får ske bara under fömtsättningatl civil polis, vaktpersonal, ordningspatmU eller militär polispersonal intefinns tillgänglig eller är i behov av hjälp. har i denna del förordal enordning enligl vilken akut berusade militärer i fortsättningen skall tas omhand och behandlas på samma sätt som andra fyUerisler. Ulredningen ansersålunda all även militärer skall föras lill akutklinik eller, där sådan inlefinns, till polisartest. Någon förvaring i militära lokaler skall enligtulredningen inle vidare förekomma. Utredningsförslaget har på denna punkt mötts avviss kritik. ÖB och chefen för armén har sålunda understrukit viklen av att enreform inte minskar mililär chefs befogenhet all ingripa mol underlydandepersonal för ordningens upprätthållande. Såväl ÖB som försvaretssjukvårdsstyrelse har vidare framhåUit att bemsade militärer som behöver vårdbör tas om hand på sitt förband, om detla har tillfredsstäUande vårdresurser.Chefen för marinen har erinrat om de speciella förhåUanden som råder på örlogsfartygunder expedition. För egen del vill jag först framhålla alt denföreslagna allmänna lagen om omhändertagande av berusade personer givetvisavses gälla även i fråga om krigsman, såvida förulsältningarna föromhändertagande i övrigi är uppfyllda. Enligl min mening är det emellertidvidare nödvändigt inle minst av disciplinära skäl all mililär förman liksom fn. tillerkänns befogenhet all la hand om akut bemsade eller ordningsstörandemilitärer som anträffas inom område eller utrymme som utnyttjas avförsvarsmakten. Del synes inte heller tillrådligt att upphäva den nuvarandebefogenheten för militär förman all verkställa sådana omhändertaganden även påallmän plats i faU då detta är nödvändigt, t. ex. på gmnd av att civil poUsinte finns att tillgå. Någon anledning atl i detla sammanhang genomföra enordning som innebär alt en omhändertagen krigsman inte skulle få förvaras imilitära lokaler anser jag inte föreligga. Däremot bör fömtsättningama för etl Prop.1975/76:113 106 omhändertagandepå gmnd av bemsning när del gäller krigsmän utformas på samma sätt som enligtden föreslagna allmänna lagen om omhändertagande av bemsade personer. För atlell omhändertagande enbart på grund av bemsning skaU få äga mm bör såledeskrävas alt vederbörande är så berusad att han är ur stånd atl la vård om sigeller annars utgör en fara för sig själv eller annan. Liksom när del gäller denallmänna lagen om omhändertagande av bemsade personer bör vidare meddelas ensärskild föreskrift som understryker viklen av att krigsman som har tagils omhand på gmnd av akut bemsning blir föremål för läkamndersökning. om detlabehövs med hänsyn lill hans lillslånd. Alkoholdrycker och andra berusningsmedel sompåträffas hos en mililär fyllerist och som skäligen kan anlas vara förverkadeenligl lagen om förverkande av alkoholhaltiga drycker m. m. kan f n. tas ibeslag av sådan personal hos försvarsmakten som har alt ingripa vid fall avmUUärt fylleri. Militär befattningshavare som äger bestraffningsrätt idisciplinmål skaU pröva om beslaget skall bestå. Den som hardrabbats av beslaget kan dock begära domstols prövning därav, i vilket fallmålet skall hänskjutas lill åklagare. Den bestraffningsberättigadekan i samband med utdömandet av disciplinstraff förklara egendomen förverkad. Att del även i fortsättningen måste fmnasbestämmelser som ger slöd för ell omhändertagande av bemsningsmedel från krigsmänsom av militär myndighet las i förvar på gmnd av akut bemsning lorde varaoslridigl. Som jag har anförl fömt kan det varken vara ändamålsenligt ellerprincipieUt tillfredsställande all efter avkriminaliseringen behålla ellsyslem med straffprocessuella beslämmelser om beslag och förverkande. Även i defall del här gäller bör enligt min mening denna fråga regleras på samma sällsom har skell i t. ex. 63 § Nvl. Beslulel bör då lämpligen ankomma på denförman som har förordnal om själva omhändertagandel. Polis- eller åklagarmyndighet, som får kännedom omall någon har gjort sig skyldig lill fylleri eller eljesi har använtalkoholhaltiga drycker lill skada för sig själv eller annan är f. n. enligl 10§ Nvl skyldig alt göra anmälan till nyklerhelsnämnden om förhållandet. Det harförutsatts atl anmälan i princip skall göras hos den kommunalanykterhetsnämnden. Av 1 och 2 §§ lagen (1970: 296) om social centralnämnd m. m.följer alt anmälan i stället skall göras till social centralnämnd i de kommunerdär sådan nämnd har övertagit de uppgifler som ankommer på nyklerhelsnämnd.På vissa håll har emellertid iräffals överenskommelser som innebär allanmälningarna sänds till länsnyklerhetsnämnd som sedan vidarebefordrar demtill den kommunala nämnd som har all la hand om fallet. Den anmälningsskyldighet som del här är fråga omskall fullgöras och är alltså inte knuten lill en dom varigenomnågon har fällts till Prop.1975/76:113 107 Bakgmnden lill anmälningsskyldigheten är önskemålet all denyklerheisvårdande myndigheterna skall kunna ingripa med lämpliga åtgärder motett konstaterat missförhållande på etl så lidigl stadium som möjligt.