prop · FZ03160 · 1975-12-31 00:00:00 — Å andra sidan bör visa respekt och förståelseföratt ett annat land i vissa fall icke önskar offentliggöra överenskommelser,som från svenska utgångspunkter inle borde hållas hemliga. Alla parter tordevinna pä största möjliga tillämpning av en offentlighetsprincip enligt vilkenhandlingar som berör och ett annat land är i stor utsträckningoffentliga i vad avser utvecklingssamarbetet. Motsvarande resonemang gälleräven dokument rörande de mellanfolkliga organisationerna. Möjligheten att hällasädana handlingar hemliga bör finnas, dä handlingarna innehäller uppgifter omandra länder än , som av hänsyn till dessa länder inte böroffentliggöras. Om inte diskretion i sädana fall kunde garanteras kan delbefaras att SIDA inte skulle få del av handlingar som verket har stort behovav. Sekretesskravet grundas alltså inte främst på hänsyn till de mellanfolkligaorganisationerna och deras ledning. Endast få handlingar inombiståndsverksamheten torde vara av sådan karaktär att ett utlämnande kan antasskada riket eller störa dess mellanfolkliga förbindelser. har beträffande kommitténs tolkning av skaderekvisitet i förstastycket samma synsätt som SIDA. vid universitetföreslär att skaderekvisitet modifieras till: "om det kan antagas attutlämnande skadar riket eller dess mellanfolkliga förbindelser". Beträffandepresu m tionen i andra stycket för hemlighällande anser SIDA att det ärrimligt när det gäller delar av ut-rikesförbindelser. Eftersombiständskontoren numera är en del av ambassaderna och således tillhörutrikesförvaltningen, innebär den föreslagna regeln emellertid att informationfrän biständskontoren till SIDA generellt kommer att underkastas sekretess,vilket SIDA anser vara en nackdel. En presumtion för sekretess kan alltför lättleda till att handlingar, vars sakinnehåll inte är av sädan natur att debehöver hemlighällas, sekretessbeläggs. Handlingar som angårbiståndsverksamheten bör därför enligt SIDA undantas från regeln i andrastycket. menar att det andra stycket helst bör utgå. Utrikespolitikenutgör en viktig del av den allmänna åsiktsbildningen. Det är inte försvariigtatt ha en regel som förutsätter att alla handlingar som berör nägot utländsktskall i princip hemlighållas. Mot sekretessbehovet måste ställas behovet av atttillgodose den allmänna opinionsbildningen med stoff rörande utrikespolitiskaförhållanden. och anmärker all i andra stycket börmarkeras att vad som där föreskrivs gäller endast sådana hand- Prop.1975/76:160. lingarsom anges i första styckei, Ifråga om sekretess av hänsyn till förhållande till mellanfolkligorganisation enligt iredje stycket finner vid Uppsalauniversitet det angeläget att framhålla att stadgandet inte lår utnyttjas tillhemlighållande av enskild medborgares tvist med svenska staten införinternationellt forum, t. ex. kommission. Bestämmelserna i fjärdestycket om sekreiessliden berörs av nägra remissinstanser.Tysinadsplikiskommlitén anser alt dessa bör avfattas sä att det klart framgåratt vad regeringen kan göra än att eliminera det hinder för hemlighållande someljest ligger i all maximitiden har löpt ut. Som bestämmelserna är formuleradei förslaget kan enligt kommittén det missförståndet uppkomma att besvärsrällenligt 5 kap. 10 § i förslaget till MMG inte skulle föreligga efter beslut omförlängning. Försvarets radioansiaU förklararati det är olyckligt att harangett skilda lider för utrikessekretessen och försvarssekreiessen. Deunderrättelsehandlingar som radioanstalten har att ta befattning med kan inteså sällan anses sakna betydelse för rikets försvar, medan ettoffentliggörande kan skada rikets förhållande till främmande stat. I dessa fallkan den föreslagna övre gränsen pä för utrikessekretessen ligga för lågt.I vissa sådana fall kan dock bestämmelserna i 37 ij med dess övre gräns pä 70är äga tillämpning. Enligt radioanstaltens uppfaltning bör därför tidsgränsernaför utrikessekretessen utformas pä samma sätt som skett i 5 tj- välkomnar att sekretesstiden förkortas men vill starktifrågasätta om sä som är rimligt som generell regel, särskillmot bakgrund av att regeringen ges möjlighet att förlänga sekreiessliden i defall detta är nödvändigl. Ingenav de remissinstanser som uttalar sig i denna del har gjort någon erinran motförslaget om en kort och generell lydelse av bestämmelsen om försvar tillstyrker uttryckligen paragrafen,och förenade fabriksverken anser att klara förbättringar uppnås genom att denuvarande sex sekretesskungörelserna avskaffas och innefattas i en allmän,direkl i LAH given regel om rikets totalförsvar. Överstyrelsenför ekonomiskt försvar har den uppfattningen att det inte är möjligt att iförfattning räkna upp alla de slag av handlingar som kan komma i fräga försekretessbeläggning med hänsyn lill rikels säkerhel och försvar. Till belysningav denna uppfattning anför överstyrelsen att olika sekretess-intressen rymsinom dess verksamhetsområde och olika materiella sekretessbestämmelser kankomma i fråga för tillämpning. I övervägande antalet fall stöder sig överstyrelsenpå 4 ij SekrL när en handling bedöms böra sekretessbeläggas, men handlingarsekretessbeläggs ocksä med stöd av förordnanden jämlikt 21 ij SekrL. Motbakgrund av att statsmakterna kan komma all besluta om beredskap motfredskriser av olika slag kommer säkeriigen 1975/76:160. behovav att kunna åberopa även andra lagrum än de nämnda eller de lagrum sommotsvarar dessa i kommitténs förslag att uppstå. Det kan röra handlingar omlagringsplanering, avtalsförhandlingar, upphandling, köp och försäljning avråvaror etc, där hiltillsvarande rekvisit för sekretessbeläggning inle kananses vara uppfyllt. Ett exempel härpå är oljekrisen /74. Det ligger isakens natur au exempelvis åtgärder med stöd av ransoneringslagen kan vidtagasoch hilhörande handlingar sekretessbeläggas utan att de likväl kan sägas direktangå rikets säkerhet. Civilförsvarssiyrelsenanför att har sekretessen kring totalförsvaret avsevärtuppmjukats. Denna tendens underiättar en realistisk debatt om totalförsvaretoch kan enligt styrelsens mening ytteriigare utvecklas utan att väsentligasekretessbehov äventyras. Den teknik som har använt vid formuleringen avtotalförsvarets sekretessbehov ger utrymme för en sådan fortsatt utveckling,Sälunda krävs för att en handling skall fä hemlighållas att utlämnandet kanantas välla fara för rikets säkerhet eller eljest skadar försvaret av riket.Innan beslut meddelas om hemlighällande av handling skall alltså en noggrannprövning ske huruvida ett sådant hemlighällande är nödvändigt frånsäkerhetssynpunkt. Den slentrianmässighet som alltjämt i viss utsträckningförekommer bör härigenom kunna undanröjas. Kommunala organ har fått och tordei framtiden få ökade uppgifter på försvarsområdet. Det är därför värdefullt attden osäkerhet som rått i fräga om kommunala organs skyldighet att iakttagällande offentlighets-och sekretessbestämmelser undanröjts genom att isitt förslag helt jämställt dessa organ med statliga. Samma ståndpunkt intartotalförsvarets upplysningstjänst. Fleraremissinstanser, exempelvis,/o>5varew civilförvaltning, överlanimätarmyndigheteni samt länsstyrelserna I Östeigötlands och län.uttalar att anvisningar för tillämpningen av paragrafen behövs, ÖB pekar päatt han inom försvarsmakten kan utfärda erforderiiga sädana anvisningar, menatt ingen föreskrift dock anger att han skall ge anvisningar i fräga omtillämpning av sekretessbestämmelser utöver den rekommendation som finns i 6 ijsäkerhetskungörelsen, där det sägs att om statlig myndighet är tveksam i enpubliceringsfråga, myndigheten skall inhämta yttrande frän ÖB. Avsamordningsskäl är det enligt ÖB vä-sentligt att 5 ij får ett lilläggsom innebär bemyndigande för regeringen att förordna viss myndighet all ulfärdaerforderiiga föreskrifier för lagens till-lämpning. Liknande synpunkter anförsav krigsarkivet. i har den uppfattningen alt detkan behövas anvisningar, förutom av ÖB, också från ochöverstyrelsen för ekonomiskt försvar samt eventuellt andra myndigheter.Värnpliktsverket anmärker att anvisningar för tillämpningen av paragrafen kanfå en lägre dignitet i rättshänseende än om de återfinns i lag ellerförordning. Härigenom ges olika tyngd ät ä ena sidan sekretessen itotalförsvarsärenden och å andra sidan det lagreglerade sekretesskyddet förövriga områden av samhällslivet och enskilda. 1975/76:160.Bilaga 3 49 Speciellafrågor tas upp av några remissinsianser. ÖB uttalar sig angåendesekretesskyddet för kartor och nämner att kartsekretessbrevet haromarbetats och utkommit som regeringsförordning (1975:372). Förordningenredovisar den officiella uppfattningen om sekretess för kartor och flygbilder.Intressenter i denna fråga är främst lantmäteriverket, ochöverbefälhavaren. De skiljaktigheter i bedömningar som dessa myndigheter kanha, är samordnade i förordningen. Skulle den övergripande funktion somregeringen i detta speciella fall utövar försvinna, måste detta bedömas sommindre lämpligt emedan kartor och främst flygbilder, som är ett väsentligtunderiag i kartframställning, som handlingsbegrepp mäste inta en särställning.Flygbilden i lantmäteriverkets produktion, dvs. sädan som är användbar förstereobearbetning, framstår i förordningen som allmän handling vilkenomgärdats med särskilda föreskrifter i fråga om spridning. Oavsett vilkaförfattningar, bestämmelser eller motsvarande som skall gälla för hantering avdessa bilder, mäste den praktiska tillämpningen bli densom nu gäller. ÖB vill betona att flygbilder är mycket värdefulla sominformationskällor och motsätter sig en ändring som kan bidra lill attrespekten för bildens roll i angivet hänseende kommer all minska.Kartsekreiessförordningen bör enligt ÖB:s uppfattning fortsätta att gälla.Detsamma anser också statens lantmäteriverk. 1 dettasammanhang berör verket tolkningen av lagen (1975:370) om förbud mot spridning och utförsel av vissa kartor m. m. Verket har inte funnit något uttalande i lagens förarbeten om att granskning för spridningsgod kännande liksom tidigare (prop. 1949:182 s. 13) inte skall avse legala för rättningskartor. Enligt verkets uppfattning bör den tillämpade av gränsningen av vilka kanor som skall granskas gälla oförändrad. 2 ijlagen (1971:1078) om försvarsuppfinningar skall frägaom hemlighållande av försvarsuppfinning prövas av ningar. Jämlikt 6 och 16 ij§ nämnda lag äger pröva huruvida uppfinning skall hällas hemlig. 1 dessa bestämmelser angivna för utsättningar för hemlighällande överensstämmer inte hell med motsvarande förutsättningar enligt 5 ij LAH. beslut om hemlig hällande, som enligt 22 § lagen om försvarsuppfinningar kan överklagas genom besvär till regeringen, mäste emellertid anses ha generell giltighet och inte lämna utrymme för en självständig prövning av andra myndigheler enligt 5 tj LAH. Pä grund härav och med hänsyn ocksä till det föreslagna stadgandet i 5 kap. 1 § andra styckei yttrandefrihetsgmndlagen ifrågasätter förvaltningen om inte 5 § LAH bör kompletteras med ett tillägg av innehåll att om försvarsuppfinningar gäller särskilda beslämmelser (jfr 76 tj patent lagen). Angåendeparagrafens bestämmelser om sekretesstid säger sig ÖB biträda OSK:s förslag ochnämner att de handlingstyper som främst kan komma i fråga för längresekrelesstid än rör i första hand under- 4 ]976. 1975/76:160. rättelse/säkerhetstjänstoch fasta anläggningar. Däremot anser polisstyrelsen i polisdistriktatt den föreslagna tiden är för kort. ansvarar förtotalförsvarshandlingar, som rör fasta anläggningar av stor varaktighet. Redannu är ålskilliga av dessa anläggningar mer än , men det oaktatkvarstår intresset att få hålla skisser och andra handlingar beträffandeanläggningarna hemliga under ytteriigare en mängd år. Polisstyrelsenifrågasätter därför om inte den normala tiden för hemlighållande av handlingarrörande totalförsvarsanläggningar bör höjas lill 50 är. Vad som anföres ispecialmotiveringen till 5 § LAH om ledningscentraler utgör enligtpolisstyrelsen ett ytteriigare stöd för denna synpunkt. Enligttystnadsplikiskommlttén kan samma anmärkning riktas mot omfattningen avparagrafens andra stycke som den utredningen framfört beträffande motsvarandebestämmelse i 4 ij. 6§ Rikets centrala finans- och räntepolitik Kritikmot den föreslagna utformningen av sekretessen rörande rikets centrala finans-och räntepolitik riktas från olika utgångspunkter av en del remissinstanser. Tillde remissinstanser som anser att sekretessen har fåu en alltför slor omfattninghör regeringsrätten, som finner att 6 § fått en så vidsträckt avfattning aUregeln inger betänkligheter. Den omfattar i princip alla handlingar inomcentral finans- och räntepolitik. Stadgandets tillämpningsområde kan - oavsettOSK:s uttalande i specialmotiveringen - i praktiken komma att utsträckas så attregeln inkräktar på den fria åsiktsbildningen. Till handling angående dencentrala finans- och räntepolitiken kan komma att hänföras även handling, somfrån yttrandefrihets- och opinionsbildningssynpunkt bör vara tillgänglig förden ofientliga debatten. Liknande synpunkter framförs av . Regeringsrättenfinner ä andra sidan också anledning att ifrågasätta regelns snäva begränsning.Inom gäller t. ex. denna sekretess endast så länge handlingen finnshos finansutskottet men upphör om den skulle komma över till ett annatriksdagsutskott. Också noterar, att det syns förutsatt attifrågavarande handlingar alltid förvaras "hos" de angivnamyndigheterna och sålunda inte lånas ut till annan myndighet. Formuleringenvad som "är ägnat att motverka syftel med vidtagna eller planeradeåtgärder eller eljest vara till men för det allmänna" finner 7"C0vara en alltför tänjbar formulering, vars innehåll borde klarare ha begränsatsi motivuttalandena. Uppfattningen delas av . En mycketstor del av den inrikespolitiska ekonomiska debatten gäller finanspolitiken. Paragrafensföreslagna avfattning möjliggör för regeringen att sek-retessbelägga i stortsett alla dokument pä detta område. Enligl samarbetsnämndens uppfaltning kandet finnas skäl att hemlighålla handlingar som gäller valuta- ochdiskontofrågor för att förhindra enskild spekulation. 1975/76:160. Hemlighållandeav uppgifter rörande finanspolitiken bör emellertid medges endast i myckelbegränsad omfattning så att inte myndigheterna genom sekretessbeläggningundanhåller sådan information som erfordras för den allmänna debatten omstatens finanser. Riksbanksfullmäktigeföreslår att uttrycket "den centrala finans- och räntepolitiken"ändras till "den centrala finans-, penning- och valutapolitiken".Motsvarande ändring bör dä göras i rubriken över 6 §. Förslaget innebär att manhar beaktat vad fullmäktige har framhållit i sitt tidigare remissyttrande omatt offentliggörande kan tänkas vara till men utan att för den skull motverkasyftet med t. ex. en ränteändring. Riksbanksfullmäktige tillstyrker attsekretesskyddet för centrala politik utformas pä angivet sätt. Iuppfattningen att sekretess angående den centrala finans- och räntepolitikenskall gälla även för instämmer riksgäldsfuUmäk-tlge. Oftatorde åtgärder från sida få ses som led i den centralafinans- och räntepolitiken, och riksgäldsfullmäktige finner det därförnaturiigt att även omfattas av ifrågavarande sekrelesstadgande. Sekretesstiden anser deremissinstanser som uttalar sig härom vara för lång. Med hänsyn till intressetatt främja den allmänna debatten om finans- och penningspolitiska frågor villriksbanksfullmäktige föreslå alt sekreiessliden sänks ytteriigare. Det börvara möjligt att begränsa sekretessen för centrala finans-, penning- ochvalutapolitiska frågor till 10 är om man, säsom i fräga om utrikes- ochförsvarssekretess, tillägger att regeringen eller, i fråga omriksbankshandlingar, fullmäktige i befogenhet att om särskilda skälföreligger, förordna om sekretess . Längre sekretesstid än 20är bör dock ej kunna förekomma enligt riksbanksfullmäktige. Inteheller TCO finner nägon rimlig anledning att i detta avsnitt sättasekretesstiden till 20 är. Den offentliga granskningen av myndigheternasagerande inom detta område torde utan större men i allmänhet kunna ske redannägra år efter det att åtgärden vidtagits. Samma åsikt uttalas av . 1§ Inspektion, kontroll och annan tillsyn Ingenav de remissinstanser som yttrar sig över denna paragraf anser att sekretessengår för långt. Flertalet finner förslaget lämpligt pä sitt område. Skolöverstyrelsennoterar att 7 § tillsammans med 44 § LAH synes täcka det behov av sekretess somföreligger inom skolområdet, varvid förutsätts att reglerna i 7 ij avsesomfatta också prov av typen centrala prov, standardprov, studielämplighetsprovoch liknande. Pedagogiskt utvecklingsarbete förekommer, anföruniversitetskanslersämbetet, i växande utsträckning inom den eftergymnasialautbildningen. Detta arbete är både tids- och kost- 1975/76:160. nadskrävande,och bl. a. sätts stora resurser i vissa fall in för att utarbeta prov ochundersökningar. Som ett exempel kan nämnas det utvecklingsarbete som pägär inomflera institutioner för att uppnå systematiskt uppbyggda frågebanker. Detfinns sålunda ett stort behov av en skyddslagstiftning för handlingarupprättade för anordnande av kunskapsprov och ämbetet tillstyrker därför det i7 § 2. föreslagna sekretesskyddet. ,inom vars område anlags- och urvalsprov förekommer, har ingen erinran motförslaget. Arbetarskyddsstyrelsen anmärker att motsvarande stadgande i gällandelagstiftning (7 § SekrL och 1 § I. CSK) inte gäller beträffande handlingar hosstyrelsen eller yrkesinspektionen. Även för dessa myndigheters del kanemellertid i vissa fall föreligga ett intresse av att t. ex. företag och andraarbetsgivare inte har möjlighet att få del av handlingar som rör sådant somplanering av inspektionsresor eller igångsättandet av särskildainspektionsprojekt. Arbetarskyddsstyrelsen tillstyrker därför förslaget. Ävenbostadsstyrelsen och skoldirektionen i tillstyrker detta.Sveriges psykologförbund anser att formuleringen i paragrafen ger ett fullttillräckligt skydd. Riksrevisionsverketkonstaterar till en börian att bestämmelsen om sekretess vid inspektion m. m.i första stycket 1 har getts en snävare formulering i förhållande till 7 §SekrL och I § CSK sä till vida som punkten endast talar om planering och annanförberedelse för revision. Enligt verkets mening ligger det vidare alllför näratill hands att tolka skaderekvisitet "hindrar eller försvårarverksamheten" såsom närmast avseende själva genomförandet av ifrågavarandeåtgärd. En granskningsätgärd hindras eller försvåras inte därför altgranskningsplanen i förväg lämnats ut. Däremot kan resultatet bli missvisandeoch den av revisionen företagna helhetsbedömningen felaktig därför att t. ex.brister i granskade rutiner i förväg har kamouflerats. Den av uttaladefarhågan att sekretessen vid en fortsatt användning av nuvarande formulering i1 § CSK, "såvitt syftet med granskningen ... skulle motverkas", ipraktiken skulle bli absolut, framstår mot bakgrund av verkets erfarenheter pårevisionsområdet som överdriven. Verket anser att nuvarande formulering börbibehållas. Samma uppfattning företräder i , somförordar att en förutsättning för hemlighållande bör vara alt utlämnandeavsevärt motverkar syftet med verksamheten. - På revisionsområdet är det inteovanligt att handlingar, såsom t. ex. checklistor, upprepade gånger används församma ändamål. Det framstår därför som positivt all i lagtexten klart angesatt sekretessen kan upprätthållas så länge handlingen begagnas för sittändamål. förordar vidare att antingen 5 kap. 5 och 6 §§ MMGändras eller ett tillägg görs till 7 ij LAH sä att verket får möjlighet attkommunicera med andra myndigheter i slutskedet av projekt ulan att utkast ochliknande arbetshandlingar blir att betrakta som allmänna och offentligahandlingar. Som framgått av det sagda tillgodoses enligl riksrevisionsverketsuppfattning varken i gällande eller i den föreslagna bestämmelsen i 7 § 1 LAHdet odis- Prop.1975/76:160. kutablabehovet av sekretess under revisionsarbetet. Som jämförelse kan nämnas attrevisorer i privat verksamhet enligt aktiebolagslagen (1944:705) ochrevisorskungörelsen (1973:221) är ålagda tystnadsplikt. Riksrevisionsverketförutsätter att en omprövning av förslaget i hithörande delar äger rum underdet fortsatta lagstiftningsarbetet. Länsstyrelseni jämför sista meningen i 17 § SekrL första stycket med 7 § LAH därdet bl. a. heter aU handling " skall hällas hemligså länge handlingen begagnas för sädant ändamål om del kan antagas attutlämnande hindrar eller avsevärt försvårar verksamheten". Länsstyrelsentolkar den nya lagtexten som en utvidgning av möjligheterna att vägra utiämningav material eller uppgifter till part i skatteärende. Denna tolkning kan t. ex.antagas möjliggöra vägran att utlämna material till part i följande fall somenligt vad som erfarits inträffat vid taxeringsavdelning.Skattskyldig hade efter skönstaxering inlämnat besvär och begärde i sambanddärmed att få ta del av kontrolluppgifterna i skönstaxeringsfor-muläret vilkenbegäran ansågs böra beviljas med hänsyn till att utredning ej ansågs varapågående (se 17 § SekrL). Möjlighet att vägra utlämnande av material i sådanafall skulle t. ex. omöjliggöra att skattskyldig, som underlåter att deklarera,först avvaktar taxeringsnämndens skönstaxering och sedan får ta del avkontrollmaterialet föratt först därefter upprätta deklaration i samband medeller efter inlämnade besvär. Detta förhällande synes helt orimligt. Underförutsättning att 7 § LAH inrymmer fall sådana som del relaterade, dvs. innebärviss utvidgning av skattemyndighets befogenhet att vägra utlämnande av materialeller uppgifter till part, är positiv till lagtextens utformning.Kan den föreslagna nya lagtexten inte anses innefatta nämnda tolkning föreslåsen omformulering. Enligtden föreslagna lagtexten skall handling som har upprättats för kontroll av bl.a, taxering vara sekretessbelagd så länge ett offentliggörande skulle äventyrasyftel med kontrollen. En fräga som länsslyrelsen i tarupp i delta sammanhang är om beslut om taxeringsrevision, beslut omhandräckning eller åtalsanmälan under pågående revision skall anses vara sådanhandling som omnämnes i 7 ij LAH eller om det faktum att handlingen utformatssom beslul omöjliggör ett hemlighållande tills dess syftet med beslutad aktionär uppnått. vill, ur effektivitetssynpunkt, förorda en vidtolkning av denna paragraf så att dylikt beslut kan offentliggöras först sedanbeslutad aktion igångsatts, Beiräffandeförsta stycket 2, som rör sekretess för kunskapsprov och psykologiska provuttalar datainspektionen följande. De psykologiska prov, för vilka här föreslåss. k. instrumenten sekretess, är ofta avsedda alt bli föremål för automatiskdalabehandling av innebörd att provresultaten förs in som personuppgifter i ettADB-register. 1 ärende om tillstånd för sådani regisler skall dalainspektionenenligt 3 § datalagen särskilt beakta inställningen till registret hos dem somavses bli registrerade. Denna bestämmelse tillämpas ofta så att de tilltänktaregist- 1975/76:160. reradetillfrågas genom remiss till en organisation som de tillhör. För attintegritetskänsligheien skall kunna bedömas erfordras därvid kännedom om i. ex.de frågor som skall besvaras vid ett psykologiskt prov. 1 dessa fall nödgas manavstå antingen från att inhämta de berördas mening eller från deninstrumentella sekretessen. När provet är frivilligt i den meningen att dedeltagande känner till att provet är förutsätining för en viss förmån, kanfrägan sannolikt ofta lösas av datainspektionen utan sädana åtgärder som kanäventyra den instrumentella sekretessen. Det förekommer enligt datainspektionenvidare fall där kännedom om de frågor som skall besvaras inte i och för sig"hindrar eller avsevärt försvårar verksamheten" i den mening som OSKtorde avse. Ett exempel, som förekommit i datainspektionens verksamhet, är atten forskningsinstitution till yngre skolelevers lärare har önskat ställa frågorom elevernas beteende i olika hänseenden, med syfte att utföra en vetenskaplig,psykologisk undersökning som underiag för reformer inom skolans arbete;resultatet skulle bearbetas med ADB.