prop · FZ03168 · 1975-12-31 00:00:00 — Länsberedningenföreslår att länsdomstolarnas organisatoriska anknytning till länsstyrelsernabehålls. Enannan principiell fråga som rör den regionala förvaltningsrättskipningen är omden dömande verksamheten även i fortsättningen skall vara uppdelad på treolika domstolar - länsskatlerält, faslighetsiaxeringsrätt och länsrätt. Avförarbetena till omorganisation och till inrättandet av de ire förvaliningsdomsiolarnaframgår enligl länsberedningen att avsikten var all länsskalterälterna ochlänsrätterna skulle föras samman till en regionalförvaltningsdomstol. 1975/76:168 38 stolarnasverksamhet bekräftar att denna tanke bör fullföljas. Även om fas-lighetslaxeringsräliernassammansättning är någol olik de båda övriga domstolarnas, finns enligtlänsberedningen inle tillräckliga skäl att hålla domstolarna organisatorisktåtskilda. På grund härav föreslås att de tre domstolarna i varje län skall slåssamman lill en förvaltningsdomstol, förslagsvis benämnd länsrätt. ansågs det inte lämpligt att mer än ett relativtbegränsat antal målgrupper handlades i den nybildade länsrätten. Departementschefenuttalade dock att länsrättens kompetensområde borde vidgas efter hand somerfarenheter vanns av den nya ordningen och organisationen hann byggas ul (prop.1970:103 s. 152), För att ylieriigare öka lekmännens medverkan inom förvaltningsrätlskipningenbör enligl länsberedningens uppfattning den nu föreslagna länsrätten tillförasnya målgrupper som i första hand hämtas från länsslyrelsen. Del ansesemellertid nödvändigt att frågan om vilka målgrupper som bör flyttas överutreds i särskild ordning. Detlorde enligl länsberedningen inte råda några delade meningar om att det ispetsen för även i framliden skall finnas en förtroendemannastyrelse.Länets invånare bör således genom utsedda representanter ta del i den allmännaledningen av verksamhel och i beslul i vikliga frågor för länetoch dess utveckling, särskilt på samhällsplaneringens område. Härigenomtillförs länsslyrelsen belydande sakkunskap som länsstyrelsensbeslut bättre kan förankras bland länels invånare. Fråganom del lämpliga anlalel ledamöter i länsslyrelsen - utöver landshövdingen -kan ses ur olika synvinklar, anför länsberedningen, A ena sidan kan det ansessom ett önskemål att antalet är så stort, att bland dem som skall utses utrymmefinns för en så långt det är möjligt rättvis partipolitisk representation. Ioch för sig innebär naturiigtvis ett stort antal ledamöter också en ökning av möjlighelernalill kontakter med skilda delar av länet samt till att styrelsen får en riktdifferentierad representation av speciella kunskaper, erfarenheter ochintressen. A andra sidan är det nödvändigt att begränsa antalet ledamöter omlänsstyrelsen skall vara ett han-teriigt och arbetsdugligl ledningsorgan. Dennuvarande sammansättningen av styrelse kan enligtlänsberedningen ge en viss ledning vid bedömningen. Styrelsen består nu avordföranden och tio andra ledamöter. Erfarenheterna visar att en styrelse avdenna storiek är arbetsduglig. En viss ökning av anlalel förtroendemän tordevara möjlig ulan att ölägenheter uppstår. Marginalen för en sådan ökning ärdock sannolikt snäv. Närdet gäller att besiämma på vilket sätt de personer skall utses som jämtelandshövdingen skall utgöra styrelse, finns del olika Prop.1975/76:168 39 möjligheter,anför länsberedningen. Flera olika intressen bör tillgodoses i förtroendernannastyrelsen. Kommunernahar enligt länsberedningen ett berättigat intresse att vara väl företrädda ilänsstyrelsen. Huvuddelen av de ärenden som" handläggs i föriroendemannaslyrelsenrör kommuner. Den nuvarande ordningen som innebär att förutsättsatt efter samråd med utse företrädareför kommunerna anses, efter vad länsberedningen har inhämtat, inte ha fungerattillfredsställande i alla län sett ur kommunernas synvinkel. Företrädareför landstingskommunen böräven i fortsättningen ingå i föriroendemannaslyrelsen,framhåller länsberedningen. Sambandet mellan lokalisering och dimensioneringav sjukvårdsanläggningar och den regionala utvecklingen är starka motiv för ensådan ordning. Förslaget om landstingskommunalt ansvar för den lokala ochregionala kollekliva persontrafiken är ytterligare skäl för attlandstingskommunen skall vara representerad i styrelsen. Erfarenheternafrån länsstyrelserna och de centrala myndigheterna visar, sägerlänsberedningen, att den kunskap och de synpunkter som företrädare för olikaintresseorganisationer kan tillföra beslutsfattandet är av mycket slor belydelse.Vissa skäl talar för att intresseorganisationernas representanter skulle kunnaknytas som en referensgrupp till föriroendemannaslyrelsen - antalet sådanarepresentanter skulle då kunna bli större. Studier av de planeringsråd som varknutna till länsstyrelserna som rådgivande organ före den partiella reformen år1971 visar emellertid att ledamöterna inte uppfattande del som särskillmeningsfullt att delta i planeringsrådens arbete, Ledamöierna ilänsstyrelsernas styrelser anser däremoi att arbetet i styrelserna är av slor belydelse.Stor risk finns att intresseorganisationernas representanter I styrelserna blirkvalitativt sämre, om de inte blir fullvärdiga ledamöter, den bakgrundenanser länsberedningen att företrädare för de stora intresseorganisationerna böringå i förtroendemannastyrelsen för alt garantera alt den erfarenhet somintresseorganisationerna kan bidra med blir direkt nyttiggjord i beslutsfattandet.Länsstyrelsen ärett organ som sköter decentraliserade statliga uppgifter, I ensådan statlig förvaltning kan en lokal och regional anpassning ske vidbeslutsfattandet. Detta kan åstadkommas genom att lokal och regional sakkunskaputnyttjas. Länsberedningen anser därför all företrädare för länets befolkningbör ha majoritet i föriroendemannaslyrelsen. Länsberedningenföreslår att föriroendemannaslyrelsen skall bestå av tolv ledamöter utöverlandshövdingen, som fungerar som ordförande. Genom del någol större anlalelledamöter i förhållande till vad som gäller blir det möjligt all beakla deintressen med avseende på slyrelsens sammansättning som har redovisats i detföregående. Av de tolv ledamöterna skall fyra representera erfarenhet,fyra landstingskommunal erfarenhet och fyra erfarenhet frånintresseorganisationernas verksamhetsområden. 1975/76:168 40 Defyra ledamöierna med erfarenhet skall enligt förslaget nomineras av . Det skall sedan ankomma på regeringen altutfärda förordnande för ledamöterna. Länsberedningen förutsätter att regeringendärvid följer länsavdelningens förslag. All ge länsavdelningarna uppdraget attnominera ledamöter lill styrelsen är enligl länsberedningen inte oförenligtmed länsavdelningarnas ställning som oreglerade privairäiisliga organ. Sådanaorganisationer nominerar ledamöter till de centrala myndigheiernasstyrelser. Erfarenheterna visaratt regeringen regelmässigt godtar de förslagsom organisationerna lämnar. Pålikartat sätt skall landstingskommunen enligt förslagel nominera fyra ledamötermed landstingskommunal erfarenhet. Regeringen skall därefter formellt ulse ledamöierna.Länst)eredningen har övervägt om inle landstingskommunerna själva på sammasätt som även formellt bör utse ledamöter med landstingskommunal erfarenhet.Den har emellertid funnii alt den syn på förhållandet mellan kommunerna ochlandstingskommunerna som har redovisats i det föregående förutsätter attkommunerna och landstingskommunerna har samma kompetens också när det gälleratt utse ledamöter till styrelser. Den ordning som tillämpas och som innebär att förutsätts utse även ledamöter med kommunalerfarenhet ger inte helt bilden av två likaberättigade kommunformer. För att debåda kommunformernas jämbördiga ställning skall betonas börenligtlänsberedningen landstingskommunen och kommunerna var för sig nominera sinarepresentanter. De personer som har nominerats kommer på della sätt attgemensamt representera länets väljare i styrelsen. Genom att regeringenformellt utser samtliga ledamöter markeras också att är ellstatligt organ. Närregeringen utser företrädare för organisationslivel bör enligt länsberedningen,hänsyn kunna tas till de skiftande förhållanden i näringslivets sammansättningsom råder i olika delar av landet. Två ledamöter med erfarenhet frånarbetstagarnas intresseorganisationer bör utses. De andra två ledamöierna börföreträda företagarsidan inom näringslivet. Alll efter näringslivelssammansättning inom länet bör de utses bland företrädare för industrin,handeln, småindustrin, hantverket eller den producentkooperativa rörelsen. 5.2.4Förtroendemannamedverkan i läiisnämnderiia m. in. Enligllänsberedningens mening bör del regionala inflytandet stärkas också när detgäller länsnämndernas sammansättning. Härvid står olika vägar öppna. Man kananvända samma ändring som föreslås i fråga om förtroendemannastyrelse.De skäl som har åberopats till stöd för all landstingskommunen och kommunernaskall få inflytande på förtroendeman-naslyrelsens sammansättning kan åberopasockså i fräga om länsnämnderna. 1975/76:168 41 1 vart fall beiräffande länsarbetsnämnden gäller delsammai fråga om inflytande för arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna. Länsberedningen anser all den lämpligasie metoden är all länsslyrelsenfår ulse de ledamöter i nämnderna som inte av särskilda skäl bör utses avregeringen eller på grund av sin befallning är självskrivna ledamöter.Ordförandena i nämnderna bör alltid utses av regeringen. Detsamma bör gällarepresentanterna för arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna ilänsarbetsnämnderna. Ledamöterna i länsvägnämnden bör dock enligtlänsberedningen utses av ett annat organ än , eftersom denna nämndhar rätt att besvära sig över beslul i ärenden som berörnämndens verksamhel. Om det skall finnas bara en valkorporation för utseendeav ledamöter i länsvägnämnden lorde av praktiska skäl endasl kunnakomma i fråga. Genom den ordning för utseende av ledamöter i länsnämndernasom länsberedningen föreslår knyts länsnämnderna fastare lill länsslyrelsen, Dellaär till fördel inte minst därför all behovei av samverkan och samordning inomden statliga länsförvaltningen därigenom framhävs ytterligare. Flertalet länsnämnder har liksom vägförvaltningenuppgifter som inte avseröversikilig samhällsplanering, påpekar länsberedningen.Många av dess uppgifter ligger utanför vad har att befatta sigmed eller har intresse av att vara informerad om. Länsberedningen har därförfunnit att del f. n, inte finns skäl att föreslå någon ytteriigare ändring avorganisationen för de uppgifter som ankommer på länsnämnderna och vägförvaltningen.Dessa sektorsorgan bör således förbli organisatoriskt fristående från länsstyrelsen.Liksom bör dock beslul i regionalpoUtiska frågor fattas avlänsstyrelsen efter beredning av sektorsorganen i samråd med län.sstyrel-sen, Länsberedningens förslag all skatteavdelningen skallbrytas ut från länsslyrelsen till ett frislående skatteverk kommenteras isamtliga länsstyrelsers yitranden, medan endast ett fätal andra remissinsianseryttrar sig över denna del av förslaget. och ,, . Svenska arbetsgivareföreningen.Sveriges imlusiriförbuiul. Svenska bankföreningen.Sveriges liantverks- och indtisniorgcinisalioii. Svenskakyrkansjörsamlings- ochpasio/ais-jörbundoch Moderata uiigdoni.slörbundet samt . och Gävleborgsläns landstingskommuner tillstyrker förslaget. Av de få kommuner som yttrar sigi frågan lillslyrker fierialei förslagel. 1975/76:168 42 Kammarrätieni Siockholm delar länsberedningens uppfallning all del funktionella ochorganisatoriska sambandet mellan skalleavdelningen och länsslyrelsen är såbegränsat att tillräckliga skäl för all skatteförvaltningen skall förbliinordnad i länsslyrelseorganisationen svårligen går alt finna. Kammarrätten harvidare inga invändningar mol de föreslagna skatteverkens organisation ocharbetsuppgifter. Samma uppfattning har kaininanättenia i Göieborg ochSundsvall. Riksjörsäkringsveikeianser det sannolikt att av särskilda länsskatleverk kommer alt göra samarbetemellan skattemyndigheterna och socialförsäkringens organ effektivare. mening finns det ett klart samband mellan den centrala, denregionala och den lokala organisationen inom skalleadministrationen. Det ärtveksamt om reella vinster kan påräknas genom samordning med sektorer somsaknar funktionella samband med skatteförvall-ningen. Däremoi torde vinsterkunna uppnås med fristående skalleverk. anser därför attskatteförvaltningen bör brytas ul från lill ett regionaltskatteverk. Värdet av en sådan ålgärd blir dock enligt mindreom man, som länsberedningen har länkt sig, behåller den nuvaranderegionindelningen med den starkt varierande storleken på de geografiskaverksamhetsområdena. Möjligheten alt utjämna skillnaderna mellanverksamhetsområdens omfattning bör enligt utredas. Riksskatteverketbedömer att det inte här anses betingat av materiella hänsyn att inrättastyrelser för de frislående skatteverken. Sådana styrelser kan dock ge deviktigare administrativa beslut som anses ankomma på skatteverken en bätlreförankring. Riksskatteverketvisar vidare på vissa brister i skattechefens möjligheler all administrativtpåverka sitt ansvarsområde. Dessa brister kommer alt bli än mer påtagliga närde ändringar i skatteadministrationen som aviseras i prop, 1975:57 och 87 hargenomförts. Om den nuvarande organisationen kommer att bestå, måsle enligt riksskatteverketskattechefens reella möjligheter all administrativt påverka sill ansvarsområdei vä.sentliga avseenden förbättras. Delta innebär bl. a. att skattechefen börges ett reellt budgetansvar för skatteverksamheten inom totalramen förlänsstyrelsens och de lokala skattemyndigheternas resurser och ett reelltansvar för rekrytering och till-sällning av personal inom skatteförvaltningen.Riksskatteverket finner all en sådan ulveckling ligger väl i linje medintentionerna i budgetulredningens belänkande (SOU 1974:44-46) och de principersom ligger lill grund för utformningen av statens ekonomiadministrativa system. TCO, samtliga länsstyrelser och ,och . Alvsborgs och läns landstingskominuner avstyrkerförslagel om fristående skatteverk, Statskonlorei finner alllänsstyrelsernas slällning och arbetsuppgifter är Sladda i stark förändring, Decentraliséringsulredningensarbeie kan också Prop.1975/76:168 43 ledalill all organisation ändras, Statskonioret anser därför attskälen för en omedelbar utbrytning av skalleförvaltningarna är svaga. Statskontoretär därför f. n. inte berett att tillstyrka förslaget. .Ännu ett skäl för altbeslut i frågan om fristående skatteverk inte bör fallas nu är all denregionala och den lokala skatteförvaltningens roll inom folkbokföringen ännu äroklar, framhåller siatskontoret. Tills vidare är det väsentligt att skatteavdelningarnassjälvständiga ställning inom och deras intima kontakt med riksskatteverketutvecklas. Svenskakommuiiförhundei kan inte finna länsberedningens argumentation för sinuppfattning helt övertygande. Det är förbundets mening att de kunskaper ocherfarenheter som finns inom måsle vara tillnytta även för annan verksamhet inom och alt betydelsen häravhar ökal . Förbundet kan vidare inle finna att det förhållandelatt skatteförvaltningen ingår i länsslyrelsen skall behöva utgöra någol hindermot effektivitet i verksamheien, SACOISRanser all länsberedningen inle har visat bärande skäl för alt skatteavdelningenf. n. bör brytas ut ur och organiseras som ett friståendeskatteverk under ledning, TCOhar inga betänkligheter mot ell organisatoriskt samband mellan de fiskala ochde dömande uppgifterna. TCO avstyrker länsberedningens förslag och anser att depågående reformerna inom skatteområdet bör genomföras, innan frågan omfristående regionala skatteverk prövas. Om fristående regionala skatteverkskall bildas, lillslyrker TCO all de får en organisatorisk uppbyggnad somstämmer överens med länsberedningens förslag. TCO tillstyrker vidare förslagelatt skatteverken skall förses med lekmannastyrelser. För att kompetenstvisierskall kunna undvikas bör ansvars- och arbetsfördelningen mellan de centralaoch de regionala myndigheterna anges klart. Länsberedningenförbiser enligt i Siockholms län alt förutsällningarna förlandskontorsutredningens förslag har ändrats fundamentalt. Förslaget ingick år1967 i ett större sammanhang. Del förutsattes bl.a, au genomgripande ändringari länsindelningarna skulle ske. Tanken var att man skulle i färre menväsentligt slörre län bygga upp nya regionala skatteverk. Andra delar av 1967års förslag har numera genomförts genom all och länsskatterätiernahar inrättats. Vidare har länsstyrelserna omorganiserats på ett genomgripandesätt. All nu skilja skatleför-vallningen från länsslyrelsen kan sålunda intemotiveras med de skäl som förelåg , eftersom föruisäitningarna är hellandra. Länsstyrelserna har fåll nya uppgifter. När del gäller all fullgöradessa uppgifter, är del organisatoriska sambandet mellan skatleförvallningenoch liinsstyrelsen i övrigt av vital belydelse, Länsslyrelseni anser all de skäl som länsberedningen anför för sill förslag inteär övertygande. Det förhållandet ati länsstyrelserna på senare lid har fållbetydligt vidgade uppgifter på samhällsplaneringens område kan inle sägas hapåverkal deras förutsättningar i övrigi. 1975/76:168 44 har en rad skiftande förvaltningsuppgifter,däribland skatteförvaltningen, och deras uppgifter är väl förankrade hosallmänheten. Enligt mening med tanke på att verksamheten inteenbart har en fiskalisk inriktning är det en väsentlig fördel, omskatteförvaltningens hävdvunna anknyining till länsslyrelsen kan behållas. De möjligheter till gemensam personalrekrytering ochpersonalplanering som den nuvarande organisationen medger måsle också betraktassom en stor fördel. En utbrytning skulle medföra att länsslyrelsen får svårareall utnyttja dalaenhelens malerial och servicekapacilel. Både planeringsavdelningenoch förvaltningsavdelningen behöver samverka med dataenheten. Vad gällerplaneringsavdelningen har hillilis främsl regionalekonomiska enhetensamarbetat med dalaenheten. Pågående försöksverksamhet på olika områden kanleda till ati della samverkansbehov utvecklas och utvidgas till att omfallaäven andra enheter på planeringsavdelningen. För förvall-ningsavdelningens delerinrar om den samverkan med dataenheten som förekommer isamband med de allmänna valen. Länsslyrelsen framhåller också de förhållandevis godamöjligheter till gemensam administrativ service som skapades vidomorganisationen . Den administrativa enheten sköter många frågor omekonomi, personal, kontorsdrift m, m. som är gemensamma för hela länsslyrelsen.Samma kapacitet torde inte utan betydligt högre kostnader kunna tilldelas delsdet nya skatteverket, dels den minskade . Synpunkter av det slag som anförs av länsstyrelserna i Siockholmoch förs fram av flertalet länsstyrelser. Länsslyrelsen i framhålleratl den inle harmärkt nägon misstro från allmänhetens sida mot att den fiskala myndighelenarbetar inom samma organisation som den dömande. Liknande erfarenheterredovisar i . Enligt riksrevisioii.sverkcis bedömning kan en utbrytningav skatteavdelningen från medföra fördelar förskatteförvaltningen som helhet. För länsstyrelserna synes å andra sidan dennuvarande ordningen inte innebära några olägenheter, 1 vissa fall torde detvara en fördel för länsstyrelserna alt skatteavdelningen finns inomlänsstyrelsen. anser därför att fördelarna och nackdelarnamed en utbrytning bör vägas mol koslnadskonsekvenserna, innan ställning tas ifrågan. Om regionala skatteverk skall inrättas, bör den regionala indelningenprövas om. läns landstingskommun anser utan att taställning till frågan om fristående skatteverk att chefen för ell friståendeskatteverk endast bör vara ledamot i verkets slyrelse och inte dess ordförande, Endast en mindre del av remissinstanserna kommenterarlänsberedningens ställningstaganden när det gäller förvaltningsrätlskipningen. De remissinstanser som lar upp frågan om all de nuvarandetre dom- Prop.1975/76:168 45 stolarnabör läggas samman lill en domstol, kallad länsrätt, lillslyrker länsberedningensförslag i denna del. hovrätten jör , kammarrätterna,sialskoniorel, riksrevisionsverkel. hantverks- och indusiiiorganisatlon,SACOISR och jlerialel länsstyrelser redovisar en sådan uppfattning. Länsstyrelseni vars organisation delvis avviker från övriga länsstyrelsers,anser dock att någon ändring inte är påkallad för dess del. En sammanslagningav förvaltningsdomstolarna i länet skulle enligt mening endastskapa lokalmässiga och organisatoriska problem. Ävennär det gäller länsberedningens förslag om utredning av frågan om lekmannamedverkani förvaltningsrätlskipningen kan ökas genom att ytterligare målgruppertillförs de regionala förvaltningsdomstolarna är remissopinionen genomgåendepositiv, Ifråga om förslaget att förvaltningsdomstolarna även i fortsättningen organisatorisktskall vara knutna till beklagarjiisiiilekansleni med instämmandeav kammarrätterna, statskontoret och länsstyrelserna i . ,och Väsierboliens län a\\ länsberedningen inte har ägnat frågan merauppmärksamhet. Om så hade skett hade remissinstanserna fått ett bättre underiagför bedömningen av frågan hur den regionala förvaltningsrätlskipningen börvara organiserad. Frånprincipiell synpunkt är del enligt justitiekanslern betänkligt all länsdomstolarnainle utåt framsiår som fristående domstolar utan som enheter inomlänsstyrelsen. En sådan organisation kan leda lill uppfattningen att enobjektiv domstolsprövning kan erhållas först i de fristående kammarrätterna. Kaminanäiieni anför ell flertal skäl av såväl principiell som praktisk art föralt de regionala förvaltningsdomstolarna bör brytas ut från länsstyrelserna. Enutbrytning skulle, anför kammarrätten, trygga länsdomsiolarnas självständighetgentemot länsstyrelserna. På den nuvarande förvaltningsavdelningen - särskiltden allmänna enheten - är sammanblandningen mellan förvaltningsmål och förvaltningsuppgiftersärskilt framträdande. Kammarrätten anser det angeläget alt den dömandeverksamheten ges en mera oberoende slällning, skulle kunna åstadkommasgenom att fristående länsdomstolar införs. De ordinarie domarna vid fristående länsdomstolarskulle kunna tillsättas i samma ordning som domare vid övriga domsiolar, Resurslilldelningenskulle kunna bli mer tillfredsställande, om domstolarna var självständiga ochskilda från . har enligt kammarrätien, helt andra förulsällningarän länsstyrelsernas organisationsnämnd närdet gälleratt främja ändamålsenligaoch elTektiva verksamhetsformer i länsdomstolarna. En utbrytning skulle vidareinnebära obestridliga fördelar när del gäller all utforma domarulbildningen ochdomarkarriären 1975/76:168 46 på ell ändamålsenligt sätt. Sammanfattningsvis anser kammarrätien att tiden är inneför ett principbeslut om utbrytning av förvaltningsräitsskipningen på länsnivåtill fristående domstolar. En på detta mål inriktad utredning bör enligtkammarrättens uppftittning påbörjas. Därvid bör även frågan om vilkamålgrupper som bör ingå i länsdomstols kompetensområde utredas. Till i stort sett samma slutsats kommer justitiekanslern,hovrätten för , kammarrätterna i och SundsvaU,I och läns landsiiiigskommiin.Till stöd för sitt ställningstagande åberopar dessa remissinstanser i huvudsaksamma synpunkter som kammarrätien i , Frågan om en utbrytning av länsdomstolarna bör enligtstatskontoret, , t SR och länsstyrelserna IKronobergs, , . och länutredas ytterligare. landslingskoininun framhåller att deargument som i tidigare utredningar och remissyttranden har anförts för förvallningsdomslolarsom är helt fristående från och skatteförvaltningen alltjämtkvarstår med full siyrka. Genom länsberedningens förslag om särskilda regionalaskatteverk har nackdelarna med det nuvarande systemet i viss omfattningeliminerats. Att länsdomstolarna skiljs från framstår från vissasynpunkter fortfarande som önskvärt men effektivitetssynpunkter talar för tills vidare behåller ett visst samband med . bör docklänsdomstolama bli fristående, anser landstingskommunen. Till länsberedningens uppfattning all länsdomstolarnafortfarande bör vara organisatoriskt knutna lill länsslyrelsen ans\uter sigkammarkollegiet. Svenska komnniiijöibuiidei, TCO.