prop · FY039 · 1975-12-31 00:00:00 — Utredningenutgår från att ett rektorsämbete, vid mera omfattande högskolor bestående avrektor och förvaltningschef, skall ha det fortlöpande inseendet öververksamheten och utöva den verkställande ledningen, såsom ärfallet inom UKÄ-området och vid jordbmkets högskolor. Rektoroch prorektor skall enligt förslaget utses efter förslag av högskolestyrelsen,sedan en församJling av det slag som finns enligt provisoriskabestämmelser om rektorsval, dvs. bestående av företrädare för olika grapperanställda och studerande vid högskolan, nominerat kandidater. Högskolestyrelsens uppgifterblir omfattande och av skiftande slag. Styrelsen måste koncentrera sig på destörre och principiella frågoma. Stor uppmärksamhet måste ägnas åt att inomhögskolan skapa en ändamålsenlig beslutsorganisation och en lämplig fördelningav uppgifter mellan olika organ. Styrelsen måste sålunda få betydande frihetatt delegera beslutanderätt såväl till rektorsämbetet som till andra organ inomhögskolan. Specialorgan for beredning av olika frågor bör kimna inrättas avstyrelsen. Enligtuiredningens mening bör vid de högskolor, där så bedöms erforderligt, finnasett beredningsorgan för lokal- och ulruslningsplane-ringsfrågor. I detta organbör ingå, såsom i nuvarande LUP-kommittéer, företrädare för olikapersonalgrupper och de studerande samt expertis från andra myndigheter, främstbyggnadsstyrelsen och ulrastningsnämn-den för universitet och högskolor. Principenom en lokal högskoleorganisation innebär att de administrativa resursema, medundantag av dem som hör till institutioner och serviceinrättningar, bör blidelar av en högskoleförvaltning, i Ifigur 12 återges en principskiss över den av U 68 föreslagna statliga lokalahögskoleorganisationen. (avsnitt 6.3.6) Utgångspunktenför U 68: s förslag om organisation av den kommunala högskoleutbildningen ärnuvarande förhållanden i fråga om 1Särskilda yttranden av och . Principskiss över den föreslagna statliga lokala högskoleorganisationen. huvudmannaskap.Detta innebär i huvudsak att vårdutbildning kommer att vara en uppgift förlandstingskommun och övrig högskoleutbildning en uppgift förprimärkommun. I båda fallen är det fråga om ulbildning som ofta ärsamorganiserad med gymnasial utbildning. Denstatliga regleringen av den kommunala högskoleutbildningen bör enligtutredningens uppfattning vara mindre omfattande än vad som gäller förgymnasieskolan. Det är väsentligt att högskoleutbildning för destuderande och för yrkeslivet kommer att framstå som i olika avseendenlikvärdig med den statliga högskoleutbildningen. Kommunbör vara skyldig att som studerande ta emot även den som inte tillhör kommunen.Enligt U 68:s mening skall interkommunal ersättning tiUs vidare ulgå på sammasätt som i gymnasieskolan. Styrelseför högskoleutbildning bör i princip vara skolstyrelsen i fråga omprimärkommun och utbildningsnämnden i fråga om (= landstingskommuns nuvarande utbildningsnämnd> X Utbildningsnämndenföreslås få vissa samordnande uppgifter beträffande all högskoleutbildning,sålunda även den kommunala z Institution förutsätts i vissa fall tillsammans med andrainstitutioner och serviceinrättningarkunna bilda en förvaltningsenhet Principskiss över den föreslagna organisaiionen för statlig och kommunalgrundutbildning. landstingskommun.För att förväxling med de statliga utbildningsnänin-dema skall undvikas bör densenares benämning, i analogi med den statliga högskolestyrelsens och denkommunala skolstyrelsens, ändras lill utbildningsstyrelse. I huvudsak börgenomförandet av utbildningen vara en angelägenhet för huvudmannen inom ramenför generella statliga beslänmielser. I vissa fall, där samordning med denstatliga högskolan är angelägen, blir det emellertid fråga om att organ inomdenna högskola skaU besluta i enskilda ärenden som rör utbildning, t.ex. i fråga om utbildningslinjer som innehåller moment från såväl statlig somkommunal utbildningsorganisation (nuvarande kombinationsutbildningar). Underskolstyrelse och utbildningsstyrelse bör det enligt U 68:s uppfattning finnasorgan med uppgifter motsvarande de statliga utbildningsnämndernas ochlinjenänmdemas. Dessa får i regel enskilda utbildningslinjer eller gmpper avsådana som ansvarsområde. De bör därför benämnas linjenämnder. Linjenämndernabör sammansättas enligt samma principer som de motsvarande statliga organen ochderas ledamöter bör utsespå i princip samma sätt som dessas. Den statliga och den kommunalahögskoleorganisationen illustreras jämförande i figur 13. Regionalsamverkan (avsnitt 6.3.7) EnligtU 68: s bedömning kommer behovet av samverkan och samråd mellan högskoloma ochmellan dessa och de kommimala huvudmännen för högskoleutbildning att varastort. I många fall utgör de utbildningsregioner utredningen arbetat med idimensionerings- och lokaliseringsövervägandena natmrliga ramar för enplaneringssamverkan. Detta gäller t. ex. i fråga om utbudet av lokalautbildningslinjer och av enstaka kurser och studiekurser, bl. a. somdecentraliserad utbildning, där enligt utredningens förslag de enskildahögskolestyrelsema i princip skall ha frihet att utnyttja tillgängligaresurser. Det gäller ocksä beträffande utbyten av lärartjänstgöring mellanhögskolor med och högskolor utan forskningsorganisation. Utbyten av detta slagblir av stor betydelse för de mindre högskolornas och deras utbildnmgsforskningskontakt. U 68 anser det lämpligtatt organ skapas för samråd mellan högskolestyrelsema och styrelsema för dekommimala högskoleutbildningarna, i varje fall i utbildningsregioner med mer änen statlig högskola. Utredningen utgår från att styrelsen för den störstastatliga högskolan i varje utbildningsregion kommer att ta erforderligainitiativ och svara för den administrativa servicen åt ett sådant samrådsorgan. Samråd och samverkan ikonkreta planeringsfrågor kan aktualiseras också mellan institutioner ellerutbildnings- och linjenämnder. Erfarenhetema från bl. a.universitetsfilialerna visar på behovet av sådan samverkan. Samråd iplaneringen och gemensamt utnyttjande av personal bör vara normalt viduppbyggnad av en ny högskola eller en ny utbildningslinje vid en befintlighögskola. Också samverkan i fråga om rekrytering av studerande från muidrehögskolor till forskamtbildning är väsenllig. Vissa funktioner bör avresursskäl vara koncentrerade till beslämda högskolor. Det gäller t. ex.expertis för lokal- och utmslningsplanering som bör finnas vid vissa störrehögskolor och ha skyldighet att vid behov biträda även andra högskolor. Andraområden där sådan personalsamverkan blir aktuell är t. ex. pedagogisklutvecklingsarbete och läromedelsfrågor. Ekonomiska och administrativafunktioner såsom redovisning bör koncentreras till vissa högskolor, om såbedöms ändamålsenligt. När det gällerförhållandet mellan statlig högskola och utbildningsorganisation pådel lokala planet är det väsentligt att samverkan kommer till stånd fömtomgenom personalsamband i olika organ genom att frågor av gemensamt intresseregelmässigt behandlas i samråd mellan myndigheterna inom den statliga och den Exempelvis bör sådant samråd föregå de årligaanslagsframställningarna. Dencentrala organisationen (avsnitt 6.4) Deför utbildningsplaneringen i stort styrande besluten ankonmier på statsmaktema.Enligt U 68:s uppfattning bör beslutanderätt i fråga om högskoleutbildningensdimensionering, organisation, innehåll och verksamhetsformer i ökadutsträckning anförtros de lokala högskolemyndigheterna. Även i framtidenkommer det dock att behövas centrala planerings- och samordningsinsatser avden arten och omfattningen att de inte kan eller bör fullgöras pådepartementsnivå. U 68 utgår därför frän att det skall finnas enverksorganisation för högskoleutbildningen. I avsnitt 6.4.2 sammanfattarutredningen verksorganisationens huvuduppgifter. I avsnitt 6.4.3 redovisai* U68 sammanfattningsvis följande syn på frågan om verksorganisationens yttreuppbyggnad. Den strävan tillsamordning a\ utbildningsplaneringen som är ett huvudmotiv för uiredningensförslajj till lokal organisation motiverar även på verksnivå en såvitt möjligtsiumnanhållen organisation. Denna bör avse statlig, landstingskommunal ochprimärkommunal högskoleutbildning inom område. Viss högskoleutbildning ärlokalt samorganiserad med gymnasial utbildning. Detta gäller huvuddelen av denkommunala högskoleutbildningen och viss statlig sådan, främstsjöbefälsutbildningen. Praktiska skäl talar för att berörda skolenheter i sinhelhet bör tillhöra ett och samma verks ansvarsområde. Enligt U 68:s mening börsåledes högskoleulbildning av nämnda slag liksomsjöbefälsutbiliiningen ha SÖ som central myndighet. För att säkra denplaneringssamordning inom högskoleutbildningens hela område som U 68 ser somutomordentligt väsentlig bör lämpliga former för samråd utvecklas mellan SÖ ochden för högskoleutbildningen i övrigt ansvariga verksorganisationen. U 68 förordar ensammanhållen verksorganisation för huvuddelen av den statligahögskoleutbildningen. För en sådan organisation talar den sammanhållna lokalaorganisation som utredningen föreslår och strävan att ge denna största möjligafrihel i fråga om planering och utnyttjande av de samlade resursema förhögskoleutbildningen liksom också behovet att i den långsiktiga planeringen seresurserna för högre utbildning som en helhet. Vid genomförande av en sådancentral organisation måste särskilt uppmärksammas formerna för organisationenskontakt med yrkeslivet inom olika sektorer. U68 föreslår mot denna bakgrund att verksuppgifterna för i huvudsak all statlighögskoleutbildning inom om- 1Särskilda yttranden av och . 1975: 9 113 radeanförtros ett nytt verk. Utredningen föreslår att detta verk benämnsuniversitets- och högskoleämbetet (UHÄ). UHÄ:suppgifter kommer enligt förslaget att anknyta till nuvarande uppgifter i frågaom gmndläggande högskoleutbildning för främst UKÄ, SÖ och nämnden försocionomutbildning när det gäller bl. a. dimensionering och lokalisering, tillträdetill utbildning, studiernas organisation, pedagogiskt utvecklingsarbete,institutionell organisation, personalfrågor samt administrativa uppgifter iövrigt. UHÄ avses också överta de uppgifter i fråga om forskning ochforskarutbildning som vilar på i första hand UKÄ. Härutöver föreslår U 68 attdet nya verket skall överta de centrala funktioner i lokal- och utrustningsplaneringensom fullgörs av . U68 föreslår att UHÄ skall ledas av en av regeringen utsedd styrelse beståendeav, fömtom verksledningen, företrädare för offentlig och enskild verksamhet medanknytning tiU högskoleväsendet och för arbetslagar- och studerandeintressen.Vid sammansättningen av styrelsen bör såväl forskningens ochforskamtbildningens som grundutbildningens behov beaktas och en anknytningtill olika samhällssektorer och yrkesområden eftersträvas. Föralt kunna fullgöra sina planerings- och utvecklingsuppgifter behöver UHÄmedverkan av en avsevärt vidare krets av personer med anknytning till skildayrkes-, utbildnings- och forskningsområden än som kan rymmas inom ämbetetsstyrelse och bland dess tjänstemän. U68 utgår från att de nuvarande fakultetsberedningama inom UKÄ tills vidareskall vara beredningsorgan för forsknings- och forskamtbUd-ningsfrågor. Närdet gäller beredningsorganisationen för den grundläggande högskoleutbildningenär det enligt U 68:s mening nödvändigt att finna former som ger god anknytningtill yrkeslivet. Liksom den lokala planeringsorganisationen bör den centralaberedningsorganisationen utgå från den indelning i yrkesutbildningssektorer somligger till gmnd för U 68:s förslag till både kvantitativ och kvalitativplanering. Fakultetsberedningama, som i fråga om gmndutbildningen förnärvarande har uppgifter bara inom en del av det som svarar mot den framtidahögskoleorganisationen, fyller inle generellt dessa krav. U 68 föreslår därfören organisation med fem utbildningsberedningar, en för varje yrkesutbildningssektor. Ledamöternai dessa bör utses av regeringen och väljas så att bl. a. arbetsgivare ocharbetstagare inom det berörda yrkesområdet, statliga myndigheter med anknytningtill detta eller med ansvar för näraliggande utbildning samt inom högskolanverksamma lärare och forskare, andra anställda samt studerande blir företräddai beredningarna. 1Särskilt yttrande av . 8 1975.1 saml Nr 9 Isamband med att den nuvarande inordnas i dels de föreslagnahögskoloma, dels UHÄ bör enligt U 68:s uppfattning också en lokal- ochutrustningsberedning inrättas inom ämbetet. I denna beredning bör ingå bl. a.föieträdare för och , ochhögskolor samt för de inom högskolorna verksamma. Anslagssystem(avsnitt 6.5) Vissaförändringar i sättet at; anvisa medel för verksamheten inom högskoleväsendetär nödvändiga i samband med ett genomförande av U 68: s förslag. U 68 anser detnaturligt att statsmakternas awägm"ngar i fråga om resurser tillhögskoleverksamhet i första hand görs från ändamålssynpunkt. Anslagssystemetbör därför baseras på indelningen efter verksamhetsområden och inte påindelningen i högskolor m.m. Utredningen föreslår som tidigare nämnts enanslagsmässig åtskillnad mellan å ena sidan grundläggande högskoleutbildning, åandra sidan forskning och forskarutbildning inom högskoloma. Närdet gäller forskning och forskamtbildning utgår U 68 från att medel för dennadel av verksaraheten liksom skall anvisas per fakultetsområde. När detgäller gmndutbildningen innebär utredningens förslag att planering m. m. gmndaspå en indelning i yrkesutbildningssektorer. Utredningen finner det dånaturligt att också medelsanvisningen sker i huvudsak peryrkesutbildningsseklor. Även bidrag tiU kommimal och enskild högskoleutbildningbör anvisas sektorsvis för att en samlad överblick skall underlättas. Enanslagsmässig åtskillnad mellan gmndutbildning och forskning/ forskaratbildningförutsätter i uigångsläget en fördelning av främst de befintligafakultetsanslagen på de båda verksamhetsgrenarna. En sådan fördelning behöverinte innebära att en viss typ av lärartjänster förs helt till den ena eller denandira verksamhetsgrenen. Stor frihet bör enligt U 68:s mening föreligga i detfaktiska utnyttjandet av de samlade lärarresurserna med hänsyn till de givnauppgifterna. Någonuppdelning av de fakidtetsområdes- eller sektorsvis anvisade medlen på anslagför olika slag av kostnader, t. ex. lärarlöne- ocb driftkostnader, bör inteförekomma, utan den lokala friheten i resursdispositionen bör underlättasgenom att medel anvisas under ett ocb samma anslag per fakultetsområde resp.yrkesutbildningssektor. Statsmakternabör liksom ange elt antal utbildningsplatser per linje eller gmpp avlinjer för vilket medel beräknats. Regeringen eller, efter regeringensbemyndigande, UHÄ bör fördela de under varje seklorsanslag anvisade medlen påhögskolor. Inom den givna ramen bör de lokala högskolemyndighelema i princip hafrihet att disponera med- lenför berörda linjer. Vissa restriktioner kan dock bli aktuella, bl. a. för attunderlätta övergången till det nya systemet. Medelför lokala och individuella utbildningslinjer vilka det enligt U 68:sbedömning är svårt att centralt fördela på yrkesutbildningssektorer böranvisas under ett särskilt anslag. Den styming statsmakterna här kan viljagöra bör komma till uttryck i riktlinjer av mera allmän karaktär. Samma ordningbör gälla i fråga om medel för enstaka kurser och studiekurser, vilka också böranvisas under ett särskilt anslag. Här kan bl. a. förekomsten av fastalärartjänster bli en restriktion när det gäller att utnyttja de anvisademedlen. U 68betonar högskolestyrelsens övergripande ansvar för de samlade resurserna ochvikten av att styrelsen garanterar även de institutioner vQkas verksamhetfaller inom flera anslagsområden en nödvändig stabilitet i verksamheten. Tjänsteorganisatoriskafrågor (avsnitt 6.6) Ettgenomförande av den av U 68 föreslagna institutionella organisationenfömtsätter inte några principiella förändringar i t. ex. anställningsformer,behörighetskrav och tjänstgöringsskyldighet för olika slag av tjänster.Utredningen utgår från att det alltjämt skall finnas lärartjänster avseddaföreträdesvis för forskning och forskamtbildning liksom tjänster avseddaföreträdesvis eller helt för gmndutbildning. Det finns emellertid en rik floraav tjänstetyper vid de läroanstalter som föreslås ingå i de nya högskoloma. Detär angeläget att skapa föratsättningar för ett smidigt utnyttjande av desamlade resursema genom att utjämna en del skillnader mellan olika likartadetjänster. Målet bör vara att få ett mindre antal typer av lärartjänster och enså långt möjligt enhetlig ulformning av bestämmelsema för varje typ av tjänst. Ocksåledningsfunklionema på olika nivåer inom läroanstalterna påverkas mera konkretom den föreslagna organisationen genomförs. Mot bakgrund av de skiftandeförutsättningarna inom olika delar av de blivande högskoloma betonar U 68vikten av ell smidigt system för att genom heltids- eller deltidstjänstertillgodose ledningsfunktionerna som rektor eller prorektor för högskola, rektorvid förvaltningsenhet, ordförande i ulbildnings- eller linjenämnd, dekanuseller motsvarande inom fakultet/sektion samt prefekt eller studierektor vidinstitution. Dessa ledningsuppgifter föratsätts i flertalet fall komma attfullgöras av lärare. Det bör vara möjligt att hos en och samma person förenaskilda funktioner. Högskolestyrelsenbör enligt U 68: s mening ha stor frihet att inom givna medelsramar inrättatjänster såväl för lärare som för teknisk och administrativ personal m. m. Ifråga om tillsättning av tjänster finner U 68 det i och för sig önsk- värtatt denna uppgift förs över tiU högskolestyrelsema i betydande omfattning.Utredningen har emelli;rtid inte anledning att generellt gå in på frågor omtillsättningsnivå för olika slag av lärartjänster. U 68 anser det docknödvändigt att föreslå en enhetlig tillsättningsnivå för gmppen lektorstjänsterav olika slag, där förhållandena skiftar mellan olika läroanstalter.Utredningen förordar i avvaktan på en vidare prövning av frågan attsamtliga lektorstjänster skall tillsättas av UHÄ efter förslag avhögskolestyrelsen.i övriga tjänster utom vissa tjänster som tillsätts avregeringen bör tillsättas av högskolestyrelsen. När det gällerlärartjänster avsedda företrädesvis för forskning och forskarutbildning utgår U68 från att förslag skall avges av vederbörande fakullets/sektionsorgan.Beuäffande tjänster helt eller företrädesvis avsedda för grandutbildning dvs.bl. a. olika slag av lektorstjänster är en molsvarande reguljär medverkan avutbildningsnämnder svår att förverkliga, eftersom i många faU flera nämnderkommer att beröras. U 68 menar då alt del natudiga är all förslag tillhögskolestyrelsen avges av vederbörande institution och att styrelsen däreftermed hänsyn till det enskilda ärendets art får avgöra om beredning i särskildordning är påkallad, innan förslag avges. Denfrihet att utnyttja de samlade lärarresurserna som U 68 föreslår är väsentligbl. a. med hänsyn till önskemålet att underlätta kontakterna mellanforskning/forskamtbildning och gmndutbildning. Tjänstgöring av t. ex. enprofessor i gmndutbildning och en universitetslektor i forskarutbildning kanvara både nödvändig och önskvärd från såväl verksamhetens som den enskildelärarens synpunkt för att underlätta dessa kontakter. Det är viktigt att defonnella förutsättningama för lärare, som i huvudsak är verksamma igmndutbildning, att fullgöra tjänstgöring i forskamtbildning förbättras. Tjänstgöringsbytenav nämnda slag kommer enklast till stånd inom ramen för den enskildainstitutionen, i den mån den är gemensam för gmndutbildning ochforskning/liorskamtbildning. Mellan institutioner inom en högskola bör bytenkcrnma tUl stånd genom beslut av högskolestyrelsen efter förslag eller hörandeav de berörda. Tjänslgöringsbytenmellan högskolor slutligen är, som antytts i det föregående, av slor betydelseför de mindre högskolomas och deras lärares forskningskontakt. Behovet av medelför sådana byten bör beaktas vid beräkning av anslagen, till gmndutbildning.En generell förutsättning för byten av här diskuterat slag bör vara att beslutfattas i samförstånd med de lärare del gäller. Ocksåför lärare som helt eUer i huvudsak är verksamma i grundutbildning är en meraaktiv forskningskontakt ofta av slor betydelse. U 68 förordar att man skallkunna för den enskilde läraren koncentrera un-dervisningsinsatsema i tiden såatt tjänstgöringen medger sammanhäng- 1Särskilt yttrande av . andeperioder för forskning. Högskolestyrelsen bör ha möjlighet att för lärare mederforderlig vetenskaplig gmndkompetens göra sådana omfördelningar i liden inomden givna totalramen. Iandra och mer generella former bör kontakt med forskning m. m. kunna vara ettåliggande för lärare med grundutbildning som enda uppgift eller huvuduppgift.Högskolestyrelsen bör ha ett övergripande ansvar för planering av lärarnasfortbildning i här antydda former och medel bör beräknas för ändamålet, i Ispecialbetänkandet Högskolornas förvaltning behandlar U 68kansliorganisationen vid de nya' myndigheter som utredningen föreslagit ihuvudbetänkandet. Iavsnitt 2.3 diskuterar U 68 konsekvenserna för den lokala förvaltningsorganisationensoch verksorganisationens uppgifter av utredningens olika förslag. Utredningenframhåller att en huvudpunkt är att öka den lokala organisationens befogenheteroch handlingsfrihet och därmed också fömtsättningarna för lokalt engagemang iutbildningsplaneringen. Detta gäller i fråga om såväl dimensionering ochlokalisering (av enstaka kurser och studiekurser) som utbildningens innehålloch organisation, högskolans institutionella organisation och dispositionen avanvisade resurser. Förändringar i denna riktning avlastar de centrala myndigheternavissa uppgifter, men ställer en ökad decentralisering geografisktoch ansvarsmässigt andra krav på samordning på riksplanet och på ett samlatplaneringsunderlag för statsmakterna. (kapitel 3) Utgångspunkter (avsnitt 3.1) Ifråga om UHÄ:s planeringsuppgifter kommer utbildnings- och fakultetsberedningamaatt spela en central roU. U 68 utgår därför vid överväganden omkansliorganisationen från beredningarnas uppgifter, ansvarsområden och behovav service. Alla frågor som hör tiU en viss berednings område bör med deimautgångspunkt hållas samman inom en arbetsenhet. Tvåprincipmodeller för den beredningsanknutna delen av kansliorganisationen kan iförsta hand tänkas. Den ena modellen innebär att grundutbildningsuppgifterresp, forsknings/forskaratbildningsuppgifter håUs samman var för sig. Den andramodellen innebär att ett antal arbetsenheter svarar för uppgifter som rör bådaverksamhetsgrenarna. i vilken ansvar för gnmdutbildningsfrågor och ansvar förforsknings/forskamtbildningsfrågor förenas inom samma arbetsenheter föratsätteren koppling mellan fakultetsområde och yrkes- 1Särskilt yttrande av . utbildningssektor.En sådan koppling är inom en del områden naturlig på gmndval av befintligaämnesmässiga samband men erbjuder i andra fall stora svårigheter genom attangelägna samband inte kan tillgodoses. Det finns också risker för en låsningav utvecklingen om kansliorganisationen baseras på vissa, av miinga, sambandmellan grundutbildning och forskning/forskamtbildning. Omman stannar för en för forskning/forskamtbildning och grundutbildning åtskildorganisation, tcrde när det gäller forskning och forskarutbildning ansvaretför hithörande frågor beträffande samtliga fakultets-områden kunna hållassamman inom en arbetsenhet. I fråga om den grundläggande utbildningen blir detdäremot med hänsyn till fömtse-bara personalbehov nödvändigt att ha fleraarbetsenheter. Det står sålunda klart att gmndutbildningsfrågorna rentkvantitativt kommer atl dominera starkt. Del kan då hävdas att forskningen ochforskarutbildningen bör få en egen platlforra i form av en separatarbetsenhet. Å andra sidan kan hävdas att detta innebär risker för en isoleringav forsknings- och forskamtbildningsfrägoma. Man bör emellertid beakta attmöjlighelerna att rekrytera jiersonal med erfarenhet av och inriktning påforskningsverksamhet ökar med en sådan organisation. Bådade diskuterade modellerna är förenade med problem.