prop · FY03103 · 1975-12-31 00:00:00 — Näringslivet och Föreningen auktoriserade revisorer pekarpå alt redovisningstekniken är föremål för en ständig utveckling varförformema för redovisningen inte får låsas alltför snävt genom lagstiftningen.Genom att begreppet god redovisningssed införs som legalt begrepp kanemellertid exlra tyngd ges åt den frivilliga utvecklingen. KF går ett steglängre och yrkar att i lagen skrivs in möjligheter lill en mer flexibelutformning av årsredovisningen alltefter informationsbehovet i olika företagoch i linje med utvecklandet av god redovisningssed. Frågan om erforderligsamordning mellan aktiebolagens redovisningsregler och en ny bokföring s-l a gberörs av KF som anser att viss översyn i förenklande syfte av aktiebolagslagensregler bör göras. , som utförligt uppehållit sig vid dennafråga, har emellertid stannat för att förorda att aktiebolagslagen fårinnehålla kompletta bestämmelser om årsredovisning och att ingen hänvisninggörs till bokföringslagen. Utredningen framhåller att texterna i de olikalagarna självfallet bör vara parallella så långt möjligt. Detta innebär attockså det redovisningsteoreliska grundsynsättet och den sakliga lösningen avolika frågor bör överensstämma för regleringarna i båda lagarna. Principerna för värderingav omsättningstillgångar diskuteras i några remissyttranden. Enighet råder omatt vid bestämmande av ett lägsta värde anskaffningskostnaden (-värdet) börställas mot verkliga värdet. påpekar att balansräkningenskaraktär av resultatutredningsbalans och principen att tillgångarna utgöras avännu inte rörelseavräknade utgifter kommer till tydligare ullryck om ilagtexten anskaffningskostnaden nämns före verkliga värdet. Revisorsamfundetanmärker att enligt motiven till förslaget skall anskaffningskostnaden beräknasenligt först in- först ut-metoden. Annan värderingsgrand påyrkas inte mensamfundet pekar på atl metoden vid penningvärdeförsämring leder till attfiktiva vinster redovisas, beskattas och kanske utdelas. Detta leder tillkapitalförstöring och till att borgenärernas ställning försämras. Utredningensförslag att nettoförsäljningsvärdet skall anses som verkligt värde accepterasi princip. Några remissinstanser anmärker att skatterättensvärderingsregler i stället bygger på återanskaffningsvärdet efter avdrag förinkurans. i anser att av praktiska skälbör öppnas möjlighet att direkt anknyta till de skattemässiga reglema,förslagsvis genom att bolaget vid avvikelse från huvudregeln omnettoförsäljningsvärde åläggs att särskilt redovisa att avvikelse skett och vaddenna innebär. Revisorsamfundet föreslår alt vid bestämning av verkliga värdeten kombination av de båda värderings-gmnderna görs sålunda, att såsom verkligtvärde skall anses det lägsta av nettoförsäljningsvärdet ochåteranskaffningsvärdet. Samfundet påpekar i detta sammanhang alt termen"nuanskaffning" är bättre än "återanskaffning" eftersomvärdesättningen anknyter inte till en framtida tänkt återanskaffning utan tillvärdet vid anskaffning vid bokslutsdatum. , som i sittyttrande utförligt diskuterat värderingsfrågorna, konstaterar att man frånprincipiella och i viss mån från praktiska synpunkter får genettoförsäljningsvärdet företräde men att utrymmet för undantag bör görasrelativt omfattande. Beträffandeanvändningen av belopp som erhålls genom uppskrivning av anläggningstillgångartillstyrker näringslivet utredningens förslag men föreslår dessuiom enutvidgning. Om en anläggningstillgång finns kvar i bolaget på balansdagen mensjunkit väsentligt i värde så får enligt förslaget den erforderliganedskrivningen täckas med uppskrivningsbelopp. Sådan kompensationkan.emellertid inte göras om tillgången realiserats före balansdagen och förlustendärmed klarlagts. Enligt näringslivet bör möjligheten till kompensation intevara beroende av den kanske tillfälliga omständigheten huruvida tillgången somförlorat i värde blivit realiserad före balansdagen eller inte. Möjlighet bördärför enligt näringslivet finnas att använda uppskrivningsbelopp också förtäckning av realisationsförlust på annan anläggningstillgång. Näringslivetpåpekar vidare att viss oklarhet lorde föreligga huruvida det använda begreppet"andra anläggningstillgångar" skall avse endast andra balansposterunder rubriken anläggningstillgångar i balansräkningen eller även individuellatUlgångar inom samma kollektiva balanspost. Bokföringsutredningenanser därerriot att regeln om uppskrivningsmedels användning för nedskrivninghelpt bör utgå. Huvudprincipen är alt en nedskrivning skall påverkarörelseresultatet och sålunda redovisas som kostnad. I och för sig kaninvändningar knappast göras mot alt i extraordinära fall uppskrivningsbeloppanvänds för nedskrivning om, såsom föreslagits, förfarandet öppet redovisas inot till årsredovisningen. anser emellertid atttillräckliga garantier inte finns för att undantagsregeln alltid blir lojaltanvänd. Värdet av regeln kan knappast uppvägas av de risker som finns för missbruk.Bokföringsutredningen anför att bestämmelsen kan komma att användas som engrand för ökning av vinstutrymmet och fortsätter: Ettnedskrivningsförfarande kan användas för att kompensera otUlräckliga tidigareavskrivningar. De otUlräckliga avskrivningarna har medverkat till ökatvinstutrymme under gångna räkenskapsår. Det har också inträffat att bolag, somköpt in aktierna i ett annat bolag lill högt pris, sedan tvingats skriva neddessa dotterbolagsaktier och då utjämnat nedskrivningen med en uppskrivning avandra anläggningstillgångar i stället för alt klart redovisa den dåliga affärensom resultatpåverkande. Också i andra fall kan bolag med otillfredsställanderesultat lockas att inventera sina uppskrivningsmöjligheter och använda dem föralt indirekt förbättra det redovisade resultatet genom att kompensera ej verkställdaavskrivningar med nedskrivningar som täcks genom uppskrivningar av andraanläggningstillgångar. Bokföringsutredningenanser slutligen att om man önskar behålla möjligheterna tilluppskrivning-nedskrivning för extraordinära fall det finns skäl att strykaunder bestämmelsens undantagskaraklär. Detta kan ske genom krav i lagtext påatt nedskrivningen skall vara påkallad av särskilda omständigheter och förenligmed god redovisningssed. Ulredningensståndpunkt att inte kräva öppen redovisning av lagerreserv kritiseras avriksskatteverket, i , advokatsamfundetoch bokföringsutredningen. förordar att reservens storlek medhänsyn främst till borgenärsintresset redovisas öppet i balansräkningen. Föratt beakta de skyddssynpunkter som utredningen anfört bör enligt samfundet enförfångsklausul införas. Även bokföringsutredningen, som föreslår lagregleringendast beträffande reservens förändring, anser att en sådan klausul möjligenkan vara erforderlig. Inte heller länsslyrelsen påfordrar lagreglering ividare mån än att reservens förändring skall redovisas i resultaträkningen ide fall förändringen nämnvärt påverkar resultatet. Näringslivet delarutredningens uppfattning att öppen redovisning bör föreskrivas endast förstörre företag. Detta motsvarar bättre de mindre företagens sekretessbehov änen förfångsklausul. Uppgift om att en sådan klausul åberopats kan enligtnäringslivet ge en god indikation om företagets svaghet, vUket konkurrenternakan utnyttja på samma sätt som en mer direkt uppgift om lagerreservens ellerandra reserveringars minskning. ,i , länsåklagaren i ,företagsskatteberedningen och bokföringsutredningen uttalar sig för en öppenredovisning av omsättningssumman enligt bruttometoden. anseralt förslagets förfångsklausul bör ersättas med en möjlighet till dispens frånden öppna redovisningen om sådan redovisning kan antas lända företaget tillverkligt förfång. Dispensrätten torde kunna anförtros en särskilt . i samtbokföringsutredningen uttalar sig i samma riktning. Beträffandeuppgifterna i förvaltningsberättelsen ifrågasätter länsåklagaren i Hallandslän om inte förfångsklausulen bör slopas. 11.6Remissyttrandena över fondbörsutredningens och samarbetsutredningens förslag Utredningsförslagenfår under remissbehandlingen i huvudsak ett gott mottagande. Den avfondbörsutredningen valda principlösningen med en lagstiftnings- och enrekommendationsnivå har sålunda inte mött någon invändning. Därvid godtasutredningens ståndpunkt att lagreglering endast bör ske på sådana områden därpraxis redan är utvecklad eller full enighet råder om rätt företagsekonomiskteori. Denföreslagna miniminivån för den lagfästa informationsgivningen anses avflertalet remissinstanser vara väl avvägd även om såsom bl. a. Föreningenauktoriserade revisorer påpekar, praxis i vissa avseenden gått längre. KFframhåller risken av att en i förhållande till praxis för låg nivå konserverasgenom lagstiftningen och finner det anmärkningsvärt, att utredningen inte allsberört problemet med en erforderlig successiv anpassning av lagen tUlutvecklingen i teori och praxis. och länsstyrelseni uttalar att en förutsättning för de föreslagna lagreglerna börvara att utrymme lämnas för en viss diskretionär frihet i tillämpningen. Någraremissinstanser anser emellertid att kraven på lagfäst information börkompletteras. i föreslår sålunda föreskrifter om1. öppen redovisning i årsredovisning och delårsrapporter av investeringarna iforskning, produktutveckling, patenlskapande verksamhet och i liknandeimmateriella värden samt av dessa investeringars periodisering, oavsett ominvesteringarna aktiveras i balansräkningen, 2. upprättande av klarläggandebalansanalyser från soliditets-och likviditetssynpunkt med angivande av isammanhanget relevanta relationer mellan tillgångar och skulder av olika slagsamt öppen redovisning rörande kapitalanvändning och kapitalanskaffning(finansieringsanalys) med sikte på att klargöra bl. a.självfinansieringsgraden inom företaget, 3. beloppsmässig redogörelse förorderingången under den gångna redovisningsperioden samt orderstockens storlekvid bokslulstill-fållena och tidpunkterna för delårsrapporterna med kommentarrörande orderstockens beräknade betydelse för bolagets verksamhet under kommandeverksamhetsår, samt 4. uppgift i årsberättelsen om nettovinst per aktie.Länsstyrelsen i anser att genom förslaget skapas förutsättningarför upprättande av erforderliga lönsamhels- och finansieringsanalyser. LO harsamma uppfattning men finner det angeläget att företagen åläggs lämnafinansieringsanalys, helst för en flerårsperiod. samt direkt redogörelse för företagens likviditets-,soliditets- och ränla-bilitetsmässiga ställning. Även TCO har krav påfinansieringsanalys. Statskontoret framhåller att det såväl frånaktiemarknadens som övriga intressenters synpunkt borde vara värdefullt alt fåökad insikt i ägan-destrukturen i det svenska näringslivet och växlingarna idenna. Information bör därför lämnas om bl. a. ägareförhållandena varyid destörsta aktieägarna bör anges vid namn och med antal ägda aktier uppdelade påaktier med olika rösträtt. Konjunkturinstitutetföreslår redovisningsskyldighet beträffande kostnader för forskning,utveckling och marknadsföring . iGöteborgs och län och i län framhåller ocksåbetydelsen av information om framtida planer och förväntningar på företagetsutveckling. understryker detta behov ochanser därjämte att kraven sett ur akliemarknadssynpunkt kunde ställas högreexempelvis beträffande avskrivningar samt särredovisning för olikarörelsegrenar, produkter och marknader. i länbeklagar att krav på t. ex. särredovisning av olika rörelsegrenars resultat ochfinansieringsanalys inte tagils med. i län anser att fråganom särredovisning för olika rörelsegrenar och driftsställen bör övervägasingående med hänsyn lill dess betydelse för en förbättrad översiktligsamhällsplanering. handelskammare understryker emellertid med skärpa deskäl som anförts mot regler avseende särredovisning av resultatet för olikaverksamhetsgrenar och driftsställen saml uppgifter rörande storleken avutgifter för forsknings- och utvecklingsarbete. Vid sidan om de praktiskasvårigheter som här skulle möta måste enligt handelskammaren ifrågavarandeuppgifter regelmässigt få anses som företagsheniUgheler. Kommerskollegiumifrågasätter om inte ett allmänt utformat krav på förhandsmeddelanden börlagfästas. Utredningamasteknik att hänföra de skärpta redovisningskraven för slörre företag till ensärskild lag lämnas i huvudsak ulan kommentarer vid remissbehandlingen.Familjeföretagens förening anser emellertid mot bakgrund av den utvecklingredovisningen fått i praxis att en särskild lagstiftning i rent pedagogisktsyfte inte är bästa sätt att nå önskad informationsnivå. Om påvisbara bristerfinns bör justeringar i stället göras i aktiebolagslagen. iHallands län som på de av utredningarna anförda skälen ansluter sig till atten separat lag skapas anser det ändå böra övervägas om inte bestämmelsernaborde införas i aktiebolagslagen. i anser medhänsyn till fämansbolagen önskvärt att bestämmelsen om bruttoredovisning av omsättningensamt öppen redovisning av lagerreserv tas in i aktiebolagslagen. ifrågasätter det lämpliga i alt de företag somomfattas av samarbetsutredningens intresse faller under samma lagförslag somexempelvis börsregistrerade bolag. Genom denna breddning av företagskretsensynes fondbörsutredningens ställningstaganden ha påverkats i vissa centraladelar eftersom hänsyn har måst tas tUl de begränsade såväl finansieUa sompersonella resurser som de vanligtvis mindre företagen utanför aktiemarknadsbolagenskrets förfogar över. Föreningen förordar därför att lagen begränsas tillaktiemarknadsbolagen. påpekar alt de av stat eller kommunägda bolagen med de avgränsningskriterier som förordats kommer alt omfattas avlagens bestämmelser endast om de har mer än 500 anställda. Statliga ochkommunala förelag kan sägas ha en speciell skyldighet att på elt föredömligtsätt upplysa om sin verksamhet och resultatet av denna. Enligt kollegietsmening bör därför och då elt visst behov synes föreUgga av en mer öppen ochsystematisk information från dessa företags sida även sådana stats- ochkommunalägda bolag som uppfyller storleks-kriteriet för aktiemarknadsbolagomfattas av lagstiftningen. handelskammare har samma uppfattning. Enligt förslaget skalllagbestämmelserna tillämpas på aktiebolag, vars aktier noteras vid Stockholmsfondbörs eller på den s. k. fondhandlarelistan. påpekar att idetta avseende bör med aktier likställas på angivet sätt noterade skuldebrev,åtminstone konvertibla skuldebrev och vinstandelsbevis. Fondbörsulredningensbestämning av aktiemarknadsbolag utanför kretsen börs- och listbolag kritiserasav några remissinstanser. i och iGotlands län ifrågasätter lämpligheten av att i lagtext precicera atttillgångarnas nettovärde skall överstiga 10 mUj. Värderingen av såvälanläggnings- som omsättningstillgångar sker numera regelmässigt med beaktandeav skatterätts-liga bestämmelser. Dessa lämnar ett stort utrymme för vad somegentligen kan betraktas som vinstreglerande dispositioner. Detta innebär attvissa företag, som av olika anledningar inte kan eller kunnat utnyttja deskattemässiga avsättnings- eller nedskrivningsreglerna, har en hög värderingav sina tillgångar medan andra på grund av utnyttjade möjligheter har en mycketlåg värdering. Differensen lorde kunna röra sig om . Somytterligare skäl för att den preciserade värderegeln bör utgå åberoparlänsstyrelsen i att en engångsinflation eller en fortgåendepenningvärdeförsämring av motsvarande mått kommer attutvidga kretsen av företag som kan inrymmas under lagen. iGöteborgs och län samt handelskammare framför liknande synpunkter. Länsstyrelseni , som tillstyrker utredningens för- slag, påpekar att svårigheter i vissa fall kan uppstå vidbestämmande av antalet aktieägare i vederbörande bolag. LO anser att alltförmånga företag undantas från bestämmelserna om man uppställer krav på såväl vissstorlek på tillgångarna som antal aktieägare. LO föreslår därför alt lagen blirtillämplig så snart ett av nämnda kriterier är uppfyllt. KF hävdar att redan enspridning på 100 aktieägare bör motivera den minimistandard iinformationsgivningen, som lagen siktar till. Även för ekonomiska föreningarbör införas elt storlekskriterium med avseende på medlemsantalet på samma sättsom skett i fråga om aktiemarknadsbolagen. KF föreslår därför att samtligaekonomiska föreningar med minst 100 medlemmar skall omfattas av lagen. Detlakommer att innebära, att praktiskt taget samtliga omkring 245 till KF anslutnaföreningar skulle omfattas av lagen mot ett 20-lal enligt utredningarnasförslag. I fråga omlagens tillämpning på företag som inte är aktiemarknadsbolag framhållerlänsstyrelsen i att gränsen 500 anställda är för högtsatt. , , , i ochlänsstyrelsen i län föreslår att till-lämpningsområdet vidgas tUlföretag med mer än 200 anslällda. motsätter sig inteheller en sådan vidgning. KF yrkar att storleksgränsen sänks tUl 100 anställdaäven om problem härigenom kan uppstå för vissa mindre bolag. Föreningenauktoriserade revisorer framhåller å andra sidan att det inte kan anseslämpligt att sänka gränsen till 200 anställda, eftersom sådana företag oftainte har tUlräckliga resurser att rätt fullgöra den utvidgaderedovisningsplikten. Bankinspektionen tUlstyrker gränsen 500 anställda underåberopande av det skyddsbehov som konkurrenssituationer påkallar för mindreföretag. i län tillstyrker förslaget lill avgränsning medtillägg att när länsstyrelse ålägger aktiebolag eller ekonomisk förening altlämna uppgifter enligt lagen (1972: 827) om uppgiftsskyldighet i vissaplaneringsfrågor bör möjUghet finnas att också tillgodose ett eventuellt behovav sådana uppgifter som avses i fondbörsutredningens förslag. Därvid bör uppgifterfrån företag som inte inryms i de föreslagna kategorierna dock kunna undantasfrån offentlighet. Enligt förslaget undantas bankaktiebolag ochförsäkringsaktiebolag från de skärpta redovisningsbestämmelsema.Bankinspektionen uttalar att inte heller centralkassor för jordbrukskredit börvara underkastade bestämmelserna. finner det befogatundanta försäkringsbolagen från lagens tillämpning. Inspektionen räknar med attden inom försäkringsbranschen verksamma redovisningsgruppens utredningsarbeteskall leda fram till en redovisningsstandard som i fråga om öppenhet iredovisningen kommer att väl motsvara den som är tänkt genom lagförslaget.Länsstyrelsen i anser däremot att det förhållandet attbanker och försäkringsbolag står under tillsyn av resp. inspektion inte kantillfredsställa aktiemarknadens behov av information, varför också banker och försäkringsbolag böromfattas av den föreslagna lagens. i har sammainställning. 11.6.3 Lagfästa vidgade krav på årsredovisning Förslaget att lagerreserven skall redovisas öppet harallmänt godtagils av remissinstanserna. Att lagerreserven skall kunna, om detsärskilt anges, framräknas utifrån den skatlerättsliga formuleringen av lägstavärdets princip tillstyrks uttryckligen av ochlänsstyrelsen i . framhåller alt detvanligen torde vara skattelagstiftningens värderingsprinciper som följs däföretag redovisar lagerreserv varför den av utredningen föreslagna huvudregelnom högsta värde enligt civilrättsliga grunder säkerligen kommer att tillämpasendast undantagsvis. betonar vikten av att tUlgång påinformation enligt enhetliga värderingsprinciper finns och föreslår därför attvärdet enligt den skatterättsliga principen alltid skall framgå avårsredovisningen. i framhåller att det oftakan möta betydande svårigheter att fastställa en varalagerreserv. Detta gällersärskilt sådana fall då varalagret utgörs av inom företaget bearbetade ellertUlverkade artiklar. Ett riktigt angivande av produktionskostnaden ställernämligen stora krav på redovisningen särskilt i vad avser bestämmandet av deindirekta kostnader som skall medräknas. Länsslyrelsen anser det inte varaklart, att den skattemässigt godtagna värderingen alltid kan accepteras idetta hänseende. Om betydande marginal finns till det skattemässigt lägstagodtagbara värdet, brukar högre avdrag för inkurans än de för branschengällande schablonreglerna skattemässigt kunna accepteras, då detta ändå intepåverkat taxeringen. Även KF vänder sig mot förslaget att det ärskattelagarnas schablonmässiga inkurans-avdrag som kan läggas lill grand vidberäkning av lagerreserv. Lagret kan härigenom komma att upptas över sittverkliga värde. Detta kan knappast vara i överensstämmelse med godredovisningssed och KF anser därför det vara olämpligt att i lagen medge ensådan lagerreservbe-räkning. KF nämner i sammanhanget att i KF:s bokslut för år1970 den bokförda inkuransen med 21 mUj. eller översteg de skattemässigtenligt schablon beräknade nedskrivningarna. och Föreningenauktoriserade revisorer framför liknande synpunkter. De förordar attlagstiftningen begränsas till ett krav på att lagerreservens storlek ochförändring skall anges öppet samt att den närmare definitionen av lagerreservöverlåts till praxis och den föreslagna redovisningsnämndens rekommendationer.Härutöver bör emellertid krävas att tUl-lämpade lagervärderingsprinciper skallanges i särskild not till balansräkningen. Enligt iSödermanlands län bör i redovisningen anges om värderingsprinciperna ändratsfrån till ett annat liksom finansanalytikers förening anser att utöver denspecifikt angivna lagerreservförändringens storlek alla former avreservförändringar med vinstdispositionskaraktär bör anges, t. ex. reserv förpågående arbeten och nedskrivning av omsättningsfastigheter i byggnadsbolag. Utredningamasförslag om redovisning av bruttoomsättningssumman har ej föranlett kritikunder remissbehandlingen. i och Skåneshandelskammare pekar emellertid på att för vissa branscher tveksamhet kan rådaom vad som är ett företags omsättning. Speciellt inom varvsindustrin ochbyggnadsindustrin kan betydande differenser uppkomma, beroende på om underleverantörersarbeten inräknas i omsättningen eller ej. Remissinstanserna menar attrekommendationer och anvisningar rörande omsättningsbegreppet bör utarbetas.Handelskammaren påpekar också att för elt investmentbolag omsättningen oftamotsvaras av influtna utdelningar och ränteintäkter, varför det synes onödigtatt i detta fall uppställa krav på att ange omsättningen. Överstyrelsen förekonomiskt försvar betonar vikten av att den föreslagna dispensrätten lagfästseftersom dispens kan komma att behöva tillämpas inom det ekonomiska försvaret. Utredningarnas förslag attför bedömning av normalt avskrivningsbehov kräva redovisning för en period av bruttoinvesteringarna i vissa anläggningstillgångar kritiseras avnågra remissinstanser. KF framhåller att praxis utvecklat sig snabbt och altalll fler företag anger planmässiga avskrivningar och i vissa fall ävenackumulerade överavskrivningar. Det kan för dessa företag inte varameningsfullt att också lämna uppgift om investeringama bakåt i lideneftersom avskrivningssatsema varierar så för olika anläggningstillgångar atten beräkning utan tillgång till detaljerat underlag riskerar bli myckel osäker.Om en obligatorisk skyldighet att uppge planenliga avskrivningar inte lagfästskan, enligt KF, som ett alternativ länkas krav på att ange skUlnadsbeloppetmellan bokförda värdet och lägsta tillåtna skattemässiga restvärde för deanläggningstillgångar, som är föremål för rä-kenskapsenlig avskrivning. KFanser en sådan uppgift väsentlig och värdefull för att bedöma både gjordaavskrivningar i resultaträkningen och konsolideringsgraden. LRF anser att enuppgift om de senaste fem årens brultoanskaffningsvärden i de flesta fall ärointressant. Den av aktiebolagsutredningen förordade upplysningsplikten omtillgångarnas anskaffningskostnad jämte ackumulerade av- och nedskrivningarger en betydligt bättre upplysning vid bedömningen av avskrivningsbehovet. Föreningenpekar på att denna form av redovisning vunnit ökad spridning inom lantbruketsekonomiska föreningsrörelse. LO pekar på möjUgheten att genom schablonmetoderge en i tillfredsställande grad tillförlitlig redovisning av den"ekonomiska" förslitningen. Anläggningstillgångarna bör sålunda kunnaindelas grovt i ett antal grapper med olika lång eko- Genom att för varje grupp arbeta med en fast tidsplan föravskrivningen kan både en uppdelande och en sammanfattande redovisningåstadkommas.