prop · FY034 · 1975-12-31 00:00:00 — Förutsättningarnaför att den angivna tidsplanen skall kunna hållas har emellertid förändratsefter Kungl. Maj:ts nämnda beslut. Kritik har nämligen i olika sammanhanganförts mot den beslutade reformen. Kritiken har främst avsettkostnaderna för reformen och dess konsekvenser för det nuvarande beståndet avby- och gårdsnamn. Medanledning av kritiken tillsattes en utredning inomdåvarande för att belysa konsekvenserna för reformen i olikaavseenden samt komma med förslag till eventuella ändringar i riktlinjerna.Resultatet av utredningen har redovisats i rapport (Ds C 1973:4)Fastighetsbeteckningsreformen. Rapporten innehåller bl. a. förslag till ändraderiktlinjer för fastighetsregisterreformen. I samband med remissbehandling avrapporten har CFD redovisat de konsekvenser som ett genomförande avutredningens förslag skulle medföra för nämnden. CFD har därvid framhållit attdriftsystem 1 kan tas i bruk med rättsverkan först i slutet av budgetåret1974/75 med början i län, om utredningens förslag skall genomföras. CFDhar också anfört att ett rikssystem kan tas i bruk tidigast . I prop.1974:48 angående anslag till för budgetåret1974/75, m. m. har chefen för förordat att riktlinjerna för fastighetsregisterreformen ändras i enlighet med Ju.59 Skr 1975:4 72 Med anledning därav har chefen för föreslagitatt CFD:s senast angivna tidsplan för arbetet på driftsystem 1 skall läggastill grund för anslagsberäkningen för /75. statsverksproposition anförde chefen för bl. a.(prop. 4 s. 24) att en undersökning av alternativa lösningar tilldriftsystem 1 bör ingå som ett led och ett mycket viktigt sådant i arbetetpå utvecklingen av ett rikssystem. Maj:t har därför genom det tidigarenämnda beslutet uppdragit år CFD att efter samråd meddatasamordningskommittén (Fi 1973:03; DASK) utarbeta förslag till ett andradriftsystem driftsystem 2 och därvid särskilt beakta möjligheterna tillalternativa lösningar. Innanjag går in på hur detta utredningsarbete fortskridit vill jag här först nämnanågot om de utredningar som pågår inom DASK. DASKhar i en verksamhetsrapport (Ds Fi 1973:10) redovisat sitt arbete under detförsta året samt uppläggningen och inriktningen av det fortsatta arbetet. Avrapporten framgår att DASK bl. a. behandlar frågan om centralisering ellerregionalisering av statliga ADB-system. Systemen för fastighetsdata och förfolkbokföring och beskattning nämns därvid som särskilt intressanta, eftersomde innehåller grundläggande uppgifter om i statliga ADB-system vanliga och församhällsplaneringen viktiga informationsobjekt (fysiska personer, juridiskapersoner, framför allt sådana som är företag, samt fastigheter). Vidare kan idetta sammanhang nämnas att DASK som ett led i detta arbetet under sommaren1973 hemställde att CFD i samband med en planerad förstudie för rikssystemetför fastighetsdata belyste möjligheterna till samordning med systemen förfolkbokföring och beskattning och att därvid möjligheterna till regionalsamordning särskilt beaktades. Detta arbete skulle ske i samarbete mellanriksskatteverket (RSV), statskontoret och DASK. Jag återkommer längre fram tilldenna förstudie. DASK:shittillsvarande arbete med frågan om centralisering eller regionalisering har ijanuari 1974 redovisats i en rapport somutarbetats av en arbetsgrupp inom kommitténs sekretariat. Rapporten, tillvilken kommittén ännu ej tagit ståndpunkt, har sänts ut till ett antalmyndigheter och andra organ för synpunkter. I denna rapport berörs även fråganom centralisering eller regionalisering av systemet för fastighetsdata ochsystemen för folkbokföring och beskattning. Ävenandra av DASK:s utredningar kan komma att få betydelse för utformningen avdriftsystem 2 för fastighetsdata. Det gäller främst utredningar av behoven avoch möjligheterna till innehålls- och utseendemässig samordning av data i olikaADB-system. I dessa utredningar ingår bl. a. att belysa för- och nackdelar medatt inrätta s. k. bas-eller primärregister för sådana data däribland data omfastigheter som är gemensamma för flera system. Fördelen med eventuella bas-eller primärregister är inte minst att dubbelarbetet reduceras för såväluppgiftslämnare som förvaltning genom att data insamlas i denna typ av registeroch därifrån tillhandahålles andra system. Andrautredningar av betydelse i detta sammanhang är den översyn som RSV ochstatskontoret påbörjat av det organisatoriska och tekniska systemet förfolkbokföring och beskattning. Denna översyn har inletts med en förstudie isyfte att närmare klarlägga tänkbara alternativa lösningar rörande den framtidautformningen av detta ADB-system samt att ta fram erforderiiga tids- och kostnadskalkyler för fortsatt utveckling och 73 Kommittéer; Ju;59 genomförandeav det framtida systemet. I förstudien harutarbetats en lägesrapport, daterad . I denna diskuteras trealternativa tekniska utformningar för lagringen och bearbetningen av data isystemet ett med regional registerföring, ett med en kombination av centraloch regional registerföring och ett med central registerföring. Vidare berörsvissa frågor angående möjligheter till samordning mellan ett nytt system förfolkbokföring och beskattning och fastighetsdataprojektet. RSV ochstatskontoret avser att redovisa resultatet av förstudien . För att återgå till i uppdrag att genomföra denovan nämnda förstudien avseende driftsystem 2. Enligt uppdraget skulleStatskonsult belysa vilka systemlösningar som är möjliga och därefter ange ettantal alternativ som bör studeras närmare i det fortsatta arbetet. Minst ett avdessa alternativ skulle avse en regionaliserad lösning och minst ett ensamordnad lösning med syslemet för folkbokföring och beskattning. har ifebruari 1974 avgett en rapport angående alternativa lösningar för driftsystem2. I rapporten redovisas tolv olika systemlösningar, varav Statskonsultrekommenderat fem för närmare studier. Avdessa är ett snarlikt driftsystem 1 under det att ett annat innebär en direktvidareutveckling av detta system. Ett av de rekommenderade alternativen byggerpå mikrofilmteknik och central placering av utrustning för kopiering ochdistribution till berörda myndigheter av mikrofilmer. Två av de femrekommenderade alternativen innebär regionaliserade lösningar av CFD-systemet. Detre förstnämnda alternativen ligger på samma kostnadsnivå. Alternativen medregionaliserad lösning ligger på högre kostnadsnivåer. Det ena medför mer ändubbelt så höga kostnader och det andra nästan dubbla kostnader jämfört mednågot av de övriga rekommenderade alternativen. CFD, som anmält rapporteni skrivelse med förslag till anslag för nämnden /75, har framhållit, att de slutsatser och förslag sompresenteras i rapporten är egna. CFD har också framhållit, attnämnden avser att driva den fortsatta utredningen av driftsystem 2 i samarbetemed DASK, RSV och statskontoret. Av vad jag nu anförtframgår att frågan om utformningen av framtida system förfastighetsregistrering och inskrivningsväsende är komplicerad. En rad tekniskaoch ekonomiska frågor belyses i de utredningar DASK, CFD, RSV och statskontoretnu gör. Även om dessa utredningar ännu inte avslutats, kan det redan nukonstateras, att flera olika lösningar för system för fastighetsregistrering,inskrivningsväsende, folkbokföring och beskattning är möjliga att genomföra under1980-taIet. Den tidsplan som redovisas i den tidigare nämnda lägesrapportenavseende systemet för folkbokföring och beskattning tar sikte på att ett nyttADB-system skall genomföras med början 1978. Med hänsyn bl. a. till detta ochtill de stora kostnaderna för fastighetsdataprojektet anslaget till CFD /75 beräknas till 15 milj. kr. är det emellertid angeläget attvalet av lösning träffas . i detta perspektiv minskarvalmöjligheterna. är det angeläget att valet av system förfastighetsregistrering och inskrivningsväsende sker så att man inte binder sigför lösningar som på visar sig vara förenade med olägenheter. Ju .59 Skr 1975:4 74 Det utredningsarbete som gjorts och som pågårbör kunna bilda utgångspunkt för en samlad bedömning av frågan om hurfastighetsregister och inskrivningsregister skall ordnas och om manbör åstadkomma en samordning med andra system, t. ex. system för beskattning.I det senare fallet bör i första hand prövas en form av samordning, som innebäratt önskad information kan utväxlas mellan olika system. En långt gåendeteknisk samordning av två administrativt så omfattande och komplexa system somdet för fastighetsregister och inskrivningsregister å ena sidan och det förfolkbokföring och beskattning å den andra bör vidare-utredas endast i den måndet framstår som uppenbart att påtagliga fördelar därigenom står att vinna. Enbedömning av vilken teknisk lösning som bör väljas för fastighetsregistreringoch inskrivningsväsende bör inte baseras enbart på de alternativ somStatskonsult rekommenderat för fortsatta studier. Bedömningen av tänkbaraalternativ bör i stället göras förutsättningslöst. Det innebär bl. a. att andralösningar än sådana tekniska avancerade ADB-lösningar som det hittillsvarandeutredningsarbetet avsett bör tas med i bedömningen. För att olika lösningarskall kunna jämföras är det viktigt att kostnads- och intäktsanalyser utförs.Självfallet kan arbetet på driftsystem 1 ge värdefulla erfarenheter för valetav system. En uppföljning av driftsystem 1 är därför angelägen. För de uppgifter jag nu angett behövs enligt min mening ensärskild kommitté med parlamentarisk förankring. Kommittén bör samarbeta medDASK och berörda myndigheter. Kommittén har hållit femsammanträden. Vidare har kommittén gjort studiebesök vid centralnämnden förfastighetsdata i samt inskrivnings-och fastighetsregistermyndigheler iUppsala. Kommitténs arbete beräknas pågå . Nordiska ämbetsmannakommlttén (Ju 1974:07) förlagstiftningsfrågor Tillkallad enligt Kungl. Maj:ts bemyndigande den 19april1974 för att ingå som svensk medlem i en nordisk ämbeismannakommitlé förlagstiftningsfrågor: Svensk medlem: , J. ., statssekreterareErsättare för den svenske medlemmen: , K. A. , departementsrådKnutsson, P. , rättschef Expert: , ., hovrättsassessor (fr.o.m. den26 ) Lokal: , Fack, 103 10 Slockholm, lel.växel 763 10 00 Särskilda direktiv har ej meddelats. 75 Kommittéer: Ju:61 har beslutat att inrätta enämbeismannakommitlé för lagstiftningsfrågor och fastställtarbetsordning för kommittén. Enligt I arbetsordningen skall kommittén beslå aven medlem för varje land. För medlem av kommittén får utses ersättare som vidförfall för medlemmen inlräder i dennes ställe. Kommitténskall inom sitt verksamhetsområde förbereda Nordiska ministerrådets arbete,göra upp förslag till dagordning för möten med ministerrådet och underministerrådet ansvara för verkställigheten av rådets beslut. Kommittén skall iövrigt fullgöra de uppgifter som ministerrådet ålägger den. Kommitténhar t. o. m. hållit tre möten varvid olika nordiskalagstiftningsfrågor avhandlats. Kommitténsarbete beräknas pågå . 61.Utredningen (Ju 1974:08) om telefonavlyssning Maj:ts bemyndigande föratt utreda frågan omÖversyn av bestämmelserna om telefonavlyssning vid förundersökning m. m. (sePost- och Inrikes tidn. Ordförande:Nyman, , justitieråd , StigG., förbundsjurist, led. av Jonäng, .,studieinstruktör, led. av , ., ombudsman Sekreterare:Ekeberg, , hovrättsfiskal (fr.o.m. ) , Fack, 103 40 , tel. växel 14 0240 (sekreteraren) Direktiv(anförande av statsrådet till statsrådsprotokollet ): Ivårt land finns en utförlig lagreglering av de tvångsmedel som stårtill myndigheternas förfogande vid förundersökning med anledning av brott. Degrundläggande reglerna härom finns i (RB). Regleringen iämnet motiveras av att tvångsmedlen innefattar avsevärda ingrepp i denenskildes rättssfär. Från rättsskyddssynpunkt är det därför av vikt attlagstiftningen drar upp bestämda gränser för tvångsmedlens användning. Blandde straffprocessuella tvångsmedlen intar telefonavlyssningen en särställning såtill vida att de legala förutsättningarna för användningen av denna åtgärd ärsträngare än i fråga om tvångsmedel i allmänhet. Telefonavlyssning skiljer sigockså på det viset från övriga tvångsåtgärder Ju.61 Skr 1975:4 76 attregler härom finns inte bara i RB ulan också i vissa speciallagar rörandeingripande mot särskilda typer av allvarligare brott. Nuvarande regleringinnebär i huvudsak följande. Enligt27 kap. 16 § RB kan domstolen på yrkande av undersökningsledare eller åklagaremeddela tillstånd till telefonavlyssning. För att tillstånd skall få meddelaskrävs att någon kan skäligen misstänkas för brott, för vilket inte är stadgatlindrigare straff än fängelse . Det skall vidare bedömas vara avsynnerlig vikt för utredningen att den som leder förundersökningen får del avsamtal till och från telefonapparat, som innehas av den misstänkte eller eljestkan antas komma atl begagnas av honom. Tillstånd skall meddelas ,högst , från den dag då tillståndet delgavs telefonanstaltensföreståndare. Uppteckning som görs beträffande avlyssnat samtal får i regelgranskas endast av rätten, undersökningsledaren och åklagaren. I den månuppteckningen innehåller något som inte är av betydelse för utredningen skalluppteckningen efter granskningen förstöras. I sammanhanget kantilläggas att handlingar rörande telefonavlyssning åtnjuter sekretesskyddenligt 10 § lagen (1937:249) om inskränkningar i rätten att utbekomma allmännahandlingar. Ilagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål gesvidgade möjligheter att utnyttja telefonavlyssning vid förundersökning angåendevissa i lagen angivna grövre brott, t.ex. sabotage och spioneri. Bestämmelsernai lagen är utformade som tilläggs- och undantagsbestämmelser till RB:s regleroch rör även andra tvångsåtgärder än avlyssning av telefonsamtal, däriblandbeslag. Beträffande telefonavlyssning föreskrivs i 5 § att tillstånd härtillfår meddelas, även om för brottet är stadgat lindrigare straff än fängelse . Om det är av synnerlig vikt för utredningen får vidare expedieringen avsamtal till och från apparat, som innehas eller begagnas av den misstänkte,inställas eller fördröjas eller apparaten avstängas eller uppgift inhämtas omsamtal som har expedierats eller beställts till och från apparaten. Beslut omsådan åtgärd meddelas av rätten. Giltighetstiden för tillstånd till telefonavlyssningeller annan åtgärd av nämnda slag är högst en månad från det att tillståndetdelgavs telefonanstaltens föreståndare. Förundersökningsledaren eller åklagarenfår i brådskande fall själv besluta om åtgärden. Om han gör det skall han ofördröjligenanmäla detta till rätten, som har att skyndsamt pröva ärendet. Lagens giltighetär tidsbegränsad (numera till ). Giltighetstiden har successivtförlängts, senast till utgången av . Tdigare har beslutats prop.1974:53 med förslag om förlängning . Enligtlagen (1969:36) om telefonavlyssning vid förundersökning angående grovtnarkotikabrott m.m. skall 27 kap. 16 § RB äga motsvarande tillämpning vidförundersökning angående grovt narkotikabrott eller grov varusmuggling, omsmugglingen gällt narkotika, trots att för brottet är stadgat lindrigare straffän fängelse . GiUighetstiden för tillstånd lill avlyssning får dockbestämmas till högst en månad. Även lag har tidsbegränsad giltighet.Giltighetstiden har successivt förlängts med i sänder, senast tillulgången av . har beslutats prop. 1974:52 med förslagom föriängning till utgången av . Ävenlagen (1973:162) om särskilda åtgärder till förebyggande av vissa våldsdåd medinternationell bakgrund innehåller regler om telefonavlyssning. Enligt 11 § ilagen kan rätten förordna att polismyndighet får ta del av samtal till och fråntelefonapparat som innehas eller eljest kan antas komma att begagnas avutlänning, vilken har drabbats av ett beslut om avvisning eller utvisning enligt lagen eller av ett avvisnings- eller 77 Kommittéer: Ju:61 avlägsnandebeslutenligt utlänningslagen (1954:193) men som på grund av politiskt f lyktingskapeller av annat särskilt skäl likväl har tillåtits att stanna kvar i landet. Harbeslutet meddelats enligt utlänningslagen krävs därutöver visst förordnande avKungl. Vidare förutsätts att telefonavlyssning är av betydelse för attutröna i vad mån verksamhet som bedrivs av viss organisation eller grupp utgörhot mot allmän ordning och säkerhet. Förordnande om telefonavlyssning fårmeddelas endast om synnerliga skäl föreligger. Enligt 12 § i lagen skall frågaom tillstånd till telefonavlyssning prövas av på yrkandeav . Tillstånd får meddelas att gälla högst en månad. I 13 §första stycket ges vidare bestämmelser om vem som får granska uppteckning vidtelefonavlyssning och om förstörande av material som saknar betydelse. Lagen ärtidsbegränsad och gäller t. o. m. den 30 april 1974.1 prop. 1974:55 föreslåsatt giltighetstiden förlängs till utgången av . Somframgår av den nu lämnade redogörelsen är förutsättningarna för användande avtelefonavlyssning olika beroende på vilket ändamål utredningen har. Regleringenuppvisar också skillnader i fråga om de särskilda lagarnas giltighetstider. Detär mot denna bakgrund naturligt att önskemål om samordning av bestämmelserna påsistone har framställts. I samband med remissbehandlingen avrikspolisstyrelsens framställning om förlängning av giltighetstiden för1969 års lag ifrågasatte sålunda riksåklagaren om inte tiden var mogen att göraen översyn av RB :s regler om tvångsmedel (prop. 1973:104 s. 8). Vid utskottsbehandlingenav lag togs motsvarande spörsmål upp av justitieutskottet (JuU 1973:18s. Utskottet framhöll att, även om erfarenheterna av den hittillsvarandetillämpningen av bestämmelserna om telefonavlyssning inte tydde på annat än attutnyttjandet skett med tillbörlig restriktivitet, den successiva utökningen avmöjligheterna till telefonavlyssning motiverade en samlad översyn avlagstiftningen och dess tillämpning. En sådan kartläggning borde enligtutskottet ske i lämpligt sammanhang under beaktande avintegritetsskyddskommitténs (Ju 1967:62) arbete rörande ett förstärktintegritetsskydd på personrättens område. beslöt att ge Kungl. Maj:ttill känna vad utskottet sålunda anfört (rskr 1973:121; jfr rskr 1973:223). Antalet tillstånd tilltelefonavlyssning är räknat mycket litet. De myndigheter och företrädareför som i olika sammanhang har haft att granska verksamheten har intei något fall funnit att telefonavlyssning utnyttjats otillbörligt. Detta kandock inte tas till intäkt för att en översyn av det slag har förordatskulle vara av ringa intresse. Telefonavlyssning innebär ett mycket allvarligtingrepp i den enskildes rättssfär. Redan med hänsyn härtill finns goda skäl attgöra en undersökning av hur detta tvångsmedel utnyttjas. Härtill kommer attlagregleringen på området har kommit att bli ganska splittrad. Bestämmelsernaär intagna i olika lagar, som har tillkommit vid skilda tillfällen för att mötaefter hand uppkommande behov, och de avviker sinsemellan på flera punkter.Enligt min mening är tiden nu mogen att göra en allmän översyn avlagstiftningen på området. Översynen bör anförtros år särskilda sakkunniga. Desakkunniga bör i första hand kartlägga tillämpningen av gällande regler omtelefonavlyssning. De bör granska de fall där sådant ingripande har företagitsoch försöka bilda sig en uppfattning om vilken effekt åtgärderna har haft ochom de varit nödvändiga för att uppnå resultat. Telefonavlyssningär otvivelaktigt en effektiv spaningsmetod vid vissa slag av mycket allvarligabrott som är svåra att komma åt enbart med andra Ju:61 Skr 1975:4 78 metoder.Med hänsyn till ingreppets karaktär bör det emellertid inte få förekomma iandra fall än då det motiveras av starka samhällsintressen. De sakkunniga böröverväga om gällande regler om tillämpningsområdet för telefonavlyssninginnefattar en lämplig avvägning mellan intresset av ett starkt skydd för denenskildes privatliv och samhällets intresse av effektiva medel ibrottsbekämpningen. I detta sammanhang bör undersökas om visst minimistraff ärlämplig förutsättning för tillstånd till telefonavlyssning eller om visstangivet brott i princip bör vara avgörande. Enviktig uppgift för de sakkunniga blir att undersöka om det är möjligt att ytterligarestärka rättssäkerhetsgarantierna vid telefonavlyssning. I detta syfte bör de seöver bl. a. reglerna om förfarandet vid tillståndsprövningen. En annan frågasom bör uppmärksammas är om kretsen av de personer som har rätt att ta del avdet upptecknade materialet kan begränsas ytterligare. Somjag har nämnt är reglerna om telefonavlyssning spridda på olika lagar.De sakkunniga bör undersöka om det är möjligt att uppnå större enhetlighetgenom att samla alla eller åtminstone flertalet regler rörandetelefonavlyssning i en enda lag. Flertalet tillstånd till telefonavlyssningtorde f. n. meddelas med stöd av de särskilda, tidsbegränsade lagarna. Enordning med tidsbegränsad lagreglering i ämnet har den fördelen att riksdagenfortlöpande kan kontrollera att verksamheten bedrivs efter uppdragnariktlinjer. De sakkunniga bör överväga om denna ordning bör behållas eller omerforderliga garantier för att får tillräcklig insyn i verksamhetenkan skapas på annat sätt. Ensärskild aspekt på frågan om telefonavlyssning har tagits upp i en skrivelsefrån , nämligen de problem somsammanhänger med telefonavlyssning hos tidningsredaktioner och i andrasituationer då åtgärden kan komma i konflikt med den i tryckfrihetsförordningengrundade principen om meddelares rätt till anonymitet. De sakkunniga böruppmärksamma detta särskilda problem och därvid samråda med de sakkunniga somtillkallats för att utreda frågan om skydd för meddelares anonymitet vid beslagoch husrannsakan. Underöversynen av telefonavlyssningsreglerna kan även andra frågor om förstärkningav integritetsskyddet på området aktualiseras. I den mån sådana frågor haromedelbart samband med det nu givna lagstiftningsuppdraget bör de sakkunniga kunnaföreslå reformer också i sådana hänseenden. De sakkunniga bör därvid samrådamed integritetsskyddskommittén. De sakkunniga bör även vara oförhindrade att om det visar sig nödvändigt föreslå sådana ändringar lag omsärskilda tvångsmedel i vissa brottmål som föranleds av översynen beträffandereglerna om telefonavlyssning. Utredningsarbetetbör bedrivas skyndsamt. Utredningenhar hållit två sammanträden samt haftöverläggningar med olika myndigheter som berörs av utredningens arbete. Utredningenberäknas slutföra sitt arbete . 79 Kommittéer; Ju:62 62.Försäkringsrättskommittén (Ju 1974:09) Maj:ts bemyndigande med uppdrag att göra enöversyn av försäkringsavtalslagen m. m. (se Post- och Inrikes tidn. den 24 maj1974): Ordförande:Hellner, , professor Ledamöter:Ernulf, T. , borgmästare, f.d. led. av , StigG.,förbundsjurist, led. av , B. , förbundsordförandeSchönmeyr, C. . C, direktör , , ombudsman, led. G., avdelningschef (fr.o.m. ) ,, professor (fr.o.m. ) Skaar, , kommendörkapten(fr.o.m. ) , Hans O., avdelningsdirektör (fr.o.m. den 2juli 1974) , M. , departementssekreterare (fr.o.m. den 16 maj1974) , , direktör (fr.o.m. ) Sekreterare:Assarson, Per A., hovrättsassessor (fr.o.m. ) Lokal:Statsdepartementens utredningsavdelning, , 211 20 , tel.växel 040/749 50 (sekreteraren) Direktiv(anförande av statsrådet till statsrådsprotokollet ): Dengällande svenska lagen (1927:77) om försäkringsavtal, som tillkom i nordisktsamarbete, reglerar utförligt rättsförhållandet mellan å ena sidanförsäkringsgivaren, å andra sidan försäkringstagaren och andra som försäkringenskyddar. Lagen har inte ändrats på någon punkt av större betydelse under singiltighetstid. Den innehåller dels en rad mera allmänna bestämmelser, som tillstor del behandlar påföljderna av att försäkringstagaren brustit i olikaavtalsmässiga skyldigheter mot försäkringsgivaren, dels vissa speciella regler,som gäller särskilda försäkringsbranscher. Framför allt de allmännabestämmelserna är i väsentliga avseenden tvingande till försäkringstagarensfördel. På åtskilliga punkter råder dock avtalsfrihet. a. harförsäkringsgivaren i allmänhet möjlighet att fritt bestämma vilka risker somskall omfattas av försäkringsskyddet. Denoffentliga kontrollen över försäkringsbolag regleras i 280 294 §§ lagen(1948:433) om försäkringsrörelse.