prop · FZ03136 · 1975-12-31 00:00:00 — tordeemellertid böra medföra en ytterligare sänkning för de sökande somnaturaliseras med viUkor enligt 6 § tredje stycket MbL, eftersom deterfarenhetsmässigt tar att bli befriad från det tidigare medborgarskapet.Viss dispens bör gälla när makar söker svenskt medborgarskap , menbara en av dem uppfyller hemvistvillkoret vid beslutstiUfäUet. EnUgt nuvarandepraxis reduceras kravet på hemvist med för den av makama som inteuppfyller villkoret. Vid den föreslagna generella säkningen av hemvisttiden ärdet dock inte motiverat att behåUa en så långtgående dispenspraxis. Dispensgrundensärskilda skäl inrymmer även möjlighet att ta hänsyn till personliga,humanitära och sociala förhållanden. Ett exempel härpå utgör politiskaflyktingar och statslösa. För dessa gmpper reduceras i praxis kravet påhemvisttid i med , om sökanden anför starka humanitära skäl. Somsådana skäl godtas beträffande de statslösa besök i det förutvarande hemlandethos närstående sjuk anförvant. I fråga om politiska flyktingar har tagitshänsyn till möjligheten för sökandens i hemlandet kvarboende närstående att fåutresetillstånd, om sökande erhåller svenskt medborgarskap. Vidare har tagitshänsyn tUl möjligheten för flyktingar att efter erhållet svenskt medborgarskapbesöka närstående i annat land än sitt hemland. För statslösa har vid sidanhärav i praxis införts en generell dispens som innebär att en statslös kanupptas till svensk medborgare vistelse i . Genominternationella överenskommelser har åtagit sig att behandla flyktingaroch statslösa särskUt förmånligt i medborgarskapshänseende. Det kan i dettahänseende hänvisas tUl bl. a. artikel 34 omflyktingars rättsliga ställning och om begränsning avstatslöshet. Vidare kan nämnas en rekommendation (564/1969) från ,som behandlar flyktingars förvärv av vistelselandets medborgarskap. Med hänsynhärtill bör det nu övervägas ytterligare lättnader dispensvägen för dessagrupper vid sidan av den generella sänkningen av hemvistvillkoret. I framtidenbör inte heller göras någon skillnad i behandlingen av statslösa och politiskaflyktingar i fråga om kravet på hemvist i riket. Motbakgrund av vad som anförts föreslås följande riktlinjer för dispenspraxis, omen förkortning sker av den tid som utlänningen enligt MbL skall ha vistats h'ärför att bU svensk medborgare. Beträffandedispensgrunderna gagn för riket och tidigare ägt svenskt medborgarskap föreslåsinte någon ändring i gällande praxis. Ifråga om utomnordisk medborgare som är gift med svensk medborgare föreslås ensänkning av hemvisttiden till och en sänkning av tiden för äktenskapetsbestånd till . Sammanboende under äktenskapsUknande former bör ävenframdeles j'ämstäUas med äktenskap. Dispenspå grund av sökandes särskilda skäl bör även fortsättningsvis 6 1975/76. 1975/76:136 82 kunnages för den som erhåller s. k. viUkorat naturalisationsbeslut. Villkorsbeslutetbör kunna meddelas vistelse. Förstatslösa och politiska flyktingar föreslås en generell dispens. Dessa bådagmpper bör kunna upptas till svenska medborgare vistelse iSverige. Utöverde här nämnda dispensgrunderna torde det i enstaka fall finnas skäl att medhänsyn till humanifära, sociala eller personliga förhållanden medge vissalättnader beträffande hemvistkravet. Medhänsyn till att den särskilda hemvisttiden för dansk, finsk, isländskeller norsk medborgare har angetts i lagtexten, torde den särskUdadispensregeln för nordiska medborgare inte behövas. Bestämmelsen i 6 § andra stycketandra punkten föreslås därför utgå. 8.3FörsörjningsviUkoret m. m. 8.3.1Frågan om avskaffande av försörjningsvillkoret Enligt6 § MbL gäller som viUkor för naturalisation bl. a. att sökanden har fört enhederlig vandel och att han har möjlighet att försörja sig och sin familj. Beträffandekravet på försörjningsförmåga har som nämnts utvecklingen lett till attförsörjningsvillkoret efter hand har fått en avsevärt minskad betydelse somsj'älvst'ändig bedömningsgrund (j'ämför 3.3). I naturalisationsärenden skallvisserligen göras en utredning av sökandens försörjningsförmåga och på grundvalav denna bedömas om försörjningsvUlkoret är uppfyllt. Som framgått avredogörelsen under 3.3, leder dock i allmänhet denna prövning till attsökanden antingen anses uppfyUa villkoret eller också erhåller dispens fråndet. I sj'älva verket begränsas de kategorier av sök.ande som enligt nuvarandepraxis inte anses uppfylla försörjningsvillkoret och som i regel inte hellererhåller dispens till dels personer som för sin försörjning 'är i huvudsakberoende av socialhjälp, dels personer som inte gör vad som skäligen kan begärasför att betala skatter, böter och underhållsskulder och dels vissa hemmafruarsom ensamma ansöker om svenskt medborgarskap. Medhänsyn tiU försörjningsvUlkorets numera starkt begränsade betydelse finnsanledning att överväga om villkoret bör kvarstå eUer om det, sominvandraratredningen förelår, nu bör avskaffas. Ett ställningstagandeförutsätter en närmare granskning av var och en av de tre kategorier som f. n.inte får dispens. Personersom uppbär socialhjälp. Den som för sin försörjning är i huvudsak beroende avsocialhjälp får som nämnts inte dispens från försörjningsviUkoret. Från dennapraxis har gjorts enstaka undantag. Sålunda har i några fall dispens frånförsörjningsviUkoret lämnats beträffande arbetsföra personer som varitberoende av socialhjälp för sin för- 1975/76:136 83 sörjning.Detta har t. ex. skett i fråga om ensamstående sökande med minderåriga barn. Invandramtredningenpåpekar att de personer som uppbär mer omfattande socialhjälputgör en jämförelsevis liten grupp och att det dessutom som regel finns enförklarlig orsak till att detta sker. Det kan t. ex. vara fråga om bristandeskolunderbyggnad eller yrkesutbildning. föreslår därföratt försörjningsvillkoret tas bort i MbL. Rättentill socialhjälp tUlkommer utlänning i lika mån som svensk medborgare. Denomständigheten att utlänning uppbär socialhjälp på grund av förhåUanden sominte kan läggas honom till last bör inte få påverka hans möjlighet att fåsvenskt medborgarskap. I andra fall däremot, får bedömas i vad månomständigheterna är sådana att han inte kan anses uppfylla vandelsviUkoret i 6§ MbL. Personersom inte betalar skatter, böter eller underhållsskulder. I praxis har inaturalisationsärenden gjorts skiUnad mellan sökande som gjort vad som skäligenkan begäras för att betala skatteskulder, böter och underhållsskulder ochsådana sökanden som har underlåtit detta. Personer tillhörande den förragruppen erhåUer regelmässigt dispens från försörjnings villkoret. I vissa falllämnas dock inte sådan dispens Detta gäller exempelvis när skuldema uppkommitså sent att en bedömning av sökandes vilja och förmåga att betala inte kangöras i ärendet. Dispens har också vägrats i vissa faU då skulderna varitmycket stora. Ättvid upprepade tiUfällen utan godtagbart skäl underlåta att betala skatter,böter eUer underhållsskulder bör som också invandramtredningen anser närmastbetraktas som en vandelsfråga. I praxis har i flera fall gjorts sammabedömning. Övervägande skäl talar för att medveten försummelse att betalaskatter, böter eller underhållsskulder hänförs till bedömningen av fråganhuruvida vandelsvillkoret har uppfyllts. Sökande med skatteskulder, bötereller underhållsskulder, som i vissa fall vägras dispens beroende på attskulderna uppkommit så sent att han inte hunnit påbörja avbetalning eUer medhänsyn tiU att skulderna är mycket stora, bör liksom andra sökandefå svenskt medborgarskap, om vandelskäl inte föranleder annat. Dessa sökandetorde för övrigt utgöra en mycket Uten grupp. Hemmafruarsom ensamma söker svenskt medborgarskap. Enligt en stadgad praxismeddelas dispens från försörjningsvillkoret för hemmafra som sökernaturaUsation tillsammans med sin man eller som söker ensam men vars man ärsvensk medborgare. Till grand för denna praxis har bl. a. legat tanken attfamiljen i medborgarskapshänseende skall vara enhetlig. SIVhar i tiU regeringen fullföljda eller överlämnade naturalisationsärendenhävdat, att det arbete som en hemmafru lägger ned på sitt hem och sin famUjfrån försörjningssynpunkt är likvärdigt med förvärvsår- 1975/76:136 84 beteutom hemmet, i vart fall när minderåriga barn finns i hemmet. Regeringen har isina hittillsvarande avgöranden inte delat den uppfattningen. I vissa fall hardock hemmafra, som ensam sökt svenskt medborgarskap, ansetts uppfyllaförsörjningsvUlkoret. Detta har varit faUet när sökanden haryrkesarbetat eller har yrkesutbUdiung och vid ansökningstiUfäUet harminderåriga barn. Dengrupp av hemmafruar sora enligt gäUande praxis inte anses uppfyllaförsörjningsvUlkoret och inte heller erhåller dispens torde vara mycketbegränsad. Det kan även från principiella synpunkter diskuteras om inte dessasökande i framliden bör behandlas på samma s'ätt som hemmafra som söker svensktmedborgarskap tillsammans med sin man eller vars man har svenskt medborgarskap. Dennu gjorda genomgången ger alltså vid handen, att sådan social-hjälpstagare somkan lämna en godtagbar förklaring till varför han uppbär socialhjälp i principbör erhålla svenskt medborgarskap utan hinder av försörjningsviUkoret, medanbristande försörjningsförmåga i annat fall får beaktas vid bedömningen avfrågan huruvida vUlkoret om hederlig vandel är uppfyllt. 1 fråga om sökandesom inte betalat skatteskulder, böter eUer underhållssiailder bör påmotsvarande sätt göras skUlnad mellan dem som försöker att uppfylla sinaåUgganden och andra. Beträffande den grapp av hemmafruar som inte ansesuppfylla försörjningsvillkoret och inte heUer erhåUer dispens kan framhåUas följande.Accepteras i fråga om socialhj'älpstagare och dem som underlåtit att betalavissa skulder den uppfattning som förts fram i det föregående, kan det inteanses rimligt att behålla försörjningsvUlkoret i MbL endast beträffande dessahemmafruar. Den berörda kategorin av sökande är som nämnts mycket liten. Motbakgrund av vad nu anförts bör försörjningsviUkoret enligt 6 § MbL nuavskaffas. S.3.2Konsekvenser av försörjningsvillkorets avskaffande Borttagandetav försörjningsvillkoret får till följd att naturalisations-ansöloiingar som nui vissa fall avslås med hänvisning till sökandens bristande försörjningsförmågai stället får bedömas och eventuellt avslås på grund av sökandens bristandevandel. Det är här fråga om sökande som inte gör vad som skäligen kan begärasför att betala skatter, böter eller underhåUsskulder samt omi dem som utangodtagbar anledning uppbär socialhjälp. Sökande tUlhörande den första gruppenbör anses inte uppfyUa vandelsvUlkoret, om han visar uppenbar ovUja att görarätt för sig, t. ex. genom att båUa sig undan från berörda myndigheter, ellerockså visar bristande vilja att iaktta uppgjord avbetalningsplan eller dylikt.Hit bör inte sällan kunna hiinföras även sådana fall där sökanden åberoparbristande förmåga att betala men där en sammanstäUning av sökandens ekonomiskaförhållanden klart ger vid handen, att han har 1975/76:136 85 möjlighetatt helt eller delvis klara betalningen. För att ansökan skall avslås på gmndav bristande vandel bör således fömtsättas att sökanden på ett tydligt sätt hardokumenterat sin ovilja mot eUer brist på vilja att betala. Denna bör dessutomha manifesterats under en inte alltför . Somtidigare nämnts bör den omständigheten att en utlänning uppbär socialhjälp pågrand av förhåUanden som inte kan läggas honom tUl last inte få påverka hansmöjlighet att få svenskt medborgarkap. I andra fall däremot får bedömas i vadmån omständigheterna är sådana att han inte kan anses uppfyUa vandelsviUkoretenUgt 6 § MbL. Enligt3 § medborgarskapskungörelsen skall i naturalisations'ärende göras en utredningav bl. a. sökandens försörjningsförmåga. Om försörjningsviUkoret avskaffas i MbL,får utredningen i detta hänseende göras mera begränsad. Den utredning bör görasbeträffande sökandens ekonomiska omständigheter som behövs för en bedömning huravidasökanden uppfyller vandelsviUkoret. Paragrafen bör därför i detta hänseendeföreskriva att utredningen skall avse frågan i vilken omfattning sökandenfullgjort honom ålagd underhållsskyldighet och uppfyllt sina förpliktelser motdet allmänna. Äveni fråga om vandelsviUkoret kan enligt 6 § andra stycket MbL meddelas dispens.Departementschefen framhöU proposition att dispens från vandelsvillkoretborde meddelas mera restriktivt 'än dispenser från andra naturalisationsvillkor.Riksdagen delade den uppfattningen (ILU 1950: 27). I praxis har dispens gettsåt den som vistats mycket i , den som är gift med svenskmedborgare eller den som förut har haft svenskt medborgarskap. De förslag somnu har lagts fram bör inte i och för sig föranleda ändring av nuvarande praxis. Motbakgrund av vad som har anförts under 3.2 om uppskov med bevUjande av svensktmedborgarskap för sökande som begått brott finns det i detta sammanhanganledning att understryka, att uppskovstiden i princip bör beräknas medutgångspunkt från tidpunkten för brottet. 8.4Bestämmelser som hindrar att bam blir statslöst vid födelsen 1 1§ MbL anges i vilka fall svenskt medborgarskap förvärvas vid födelsen. Enligtbestämmelsen gäller olika regler för barn i äktenskap och barn utom äktenskap.Barn i äktenskap förvärvar svenskt medborgarskap vid födseln, om fadern ärsvensk medborgare, medan barn utom äktenskap blir svensk medborgare vidfödseln, om modern har svenskt medborgarskap. I båda faUen saknar det betydelsevar bamet är fött. Från huvudregeln att faderns nationalitet är bestämmande förvilket medborgarskap barn i äktenskap förvärvar vid födseln finns ett undantag.Om fadern inte har medborgarskap i någon stat eller om barnet inte förvärvarhans medborgarskap vid födseln, får n'ämligen barn i 'akten- 1975/76:136 86 skåpsvenskt medborgarskap om modern är svensk medborgare. En förutsättning för tiUämpningav denna besfämmelse är dock att barnet har fötts här i riket. På grund avsamhörigheten mellan de nordiska länderna har i 10 § a) MbL öppnats möjlighetatt i vissa avseenden jämstäUa födelse eUer hemvist i , , Islandeller med födelse eller hemvist här i riket. För tiUämpningen avbestämmelsen, liksom av 10 § i övrigt, krävs dock att avtal har träffats därommed de andra länderna. Sedan sådant avtal har träffats mellan ,och och meUan och , har Kungl. Maj:tförordnat om tUlämpnmgen i förhåUande till , och av 10 § MbL.I detta avseende gäUer därför att födelse i , och likstäUsmed födelse här i riket. 1 § MbLfick sin nuvarande utformning . saknade barn i äktenskapmöjlighet att vid födseln erhålla modems medborgarskap i de fall det inteerhöll faderns. Dedelegerade framhöll i sitt betänkande att det kunde Ugga nära till hands att bami äktenskap skulle bU svensk medborgare om en av föräldrama var det, särskiltmed hänsyn till principen om könens jämstäl-lighet. De ansåg sig dock inte kurmaförorda en dylik regel främst av det skälet att den skulle medföra dubblamedborgarskap i utomordentligt stor omfattning. 1samband med förslaget om att barn i äktenskap i vissa fall borde kunna förvärvamoderns medborgarskap anförde de delegerade att lag i vissa fall leddetill att svensk kvinnas barn blev statslöst, nämligen när fadern var statslös eUerbarnet enligt lagen i faderns hemland inte genom födseln förvärvade dennesmedborgarskap. Enligt de delegerades mening måste den då gällande lagstiftningeni detta hänseende anses otillfredsställande. Med hämyn tiU den starka ökningav antalet statslösa som hade ägt rum torde det intesällan förekomma, att en svensk kvinna gifte sig med en statslös man. De delegeradeansåg emellertid att stora tiUämpningssvårigheler skulle kunna uppkomma, om maninförde en besfämmelse som gav barn i 'äktenskap rätt att vid födseln erhållamodems medborgarskap när antmgen fadern var statslös eller barnet vid födselninte förvärvade faderns medborgarskap. Tillämpningssvårigheterna skulleemellertid i hög grad minskas, om man begränsade bestämmelsen till att omfattaenbart barn fött i . I dessa fall skulle ur svenska myndighetershandlingar kunna inhämtas upplysningar om faderns medborgarskapsrättsligaställning. Modern skulle även kunna ge information som kunde ligga tUl grandför ett säkert avgörande av denna fråga. Enligt de delegerade skulle en regel,omfattande även utomlands fött barn, medföra tUlämpningssvårigheter även avdet skälet, att medborgarskapsfrågan troligen inte skuUe bli aktuell förränlångt efter barnets födelse. Beträffande inom landet fött barn kunde däremot enprövning av medborgarskapsfrågan ske re- Prop.1975/76:136 87 dani samband med registreringen av födseln. Till stöd för den ifrågavarandebegränsningen åberopades slutligen att utomlands fött barn i äktenskap mellanstatslös man och svensk kvinna i många fall kunde antagas sakna närmareanknytning till . Departementschefentillstyrkte de delegerades förslag om att barn i äktenskap som är fött här iriket i vissa faU skulle få moderns medborgarskap. Däremot biträdde han inteden under remissbehandlingen framförda meningen att bestämmelsen bordeutsträckas att omfatta även sådana fall då faderns medborgarskap är ovissteller okänt. Inte heller kunde han förorda att bestämmelsen utvidgades att avseäven bara som är fött utom riket. Med hänsyn tiU vad som i betänkandet anfördesmot en sådan utvidgning, ansåg departementschefen det lämpligast att fråganhuruvida barnet i detta fall skall få svenskt medborgarskap underkastadesprövning i det enskilda fallet. I invandrarutredningensbetänkande (SOU 1974: 69) framförs som tidigare nämnts ett förslag om enspärregel mot barns statslöshet. Detta sker mot bakgmnd av att MbL i motsats tiUbl. a. den fmländska lagen och lagarna i ett flertal andra länder saknar ensådan spärregel. Ett bara som föds i äktenskap utanför av svensk moderoch utländsk eller statslös fader och som inte automatiskt förvärvar fadernseller födelselandets medborgarskap blir statslöst. 1 internationeUa övereskommel-sernämns emellertid ofta att statslöshet i möjligaste mån bör undvika-kas. Även omdet endast rör sig om ett fåtal fall , ansåg invandrarutredningen attdet är otUlfredsställande att ett barn som är fött av svensk moderöverhuvudtaget skall kunna bli statslöst. förslag harmottagits positivt vid remissbehandlingen. 1riksdagen har vid ett flertal tUlfällen väckts motionerangående en översyn av gällande bestämmelser om medborgarskap för här i riketbosatt barn, av vars föräldrar endast den ene är svensk medborgare. Motionernahar inte lett till någon åtgärd. Första lagutskottet har i sinautlåtanden avvisat förslagen om en sådan ändring av MbL att barn i äktenskapmed svensk moder och utländsk fader skulle bli svensk medborgare vid födseln.Utskottet har därvid anfört, förutom att det därigenom skulle uppkomma mångafall av dubbla medborgarskap, att det redan nu finns goda möjligheter attuppta dessa barn till svenska medborgare naturaUsationsvägen. I samband medutskottets uttalande (ILU 1967: 27) berörde utskottet även frågan ombarn i äktenskap vars moder är svensk medborgare och vars fader är statslös.Utskottet förutsatte att Kungl. Maj:t hade sin uppmärksamhet riktad på fråganhuruvida de erfarenheter som vunnits under tillämpningen av MbL föranledde ett stäUningstaganderörande nämnda barns förvärv av svenskt medborgarskap. Somnämnts tidigare, finns redan i den finska lagen en spärregel mot statslöshetför barn. Enligt 1 § 2) i den finska medborgarskapslagen för- 1975/76:136 88 värvasfinskt medborgarskap av bam i äktenskap, vars moder är finsk medborgare, om ej bametvid födseln förvärvar medborgarskap i främmande stat. I motsats till vad somgäller i de övriga nordiska ländema kräver alltså den finska lagen inte attbarnet är fött i landet. Ovanhar nämnts att antog en rekommendation (6/1970) sombehandlade möjUgheten att vid fastsfåUande av barns medborgarskap ta störrehänsyn till principen om baraets intresse. Den samnordiska arbetsgrapp somtillsattes att undersöka detta har slutfört sitt arbete. I sitt betänkandeföreslår arbetsgrappen bl. a. att 1 § andra punkten i de dansk-norsk-svenskalagarna ändras så att texten "här i riket fött" utgår. Arbetsgrappenpåpekar att mjm genom att välja denna formulering har önskat uppnå att denomständigheten att ett barn har fötts i ett land som tUrämpar territorialprincipeninte skall utgöra ett hinder mot att barnet följer modem i medborgarskapsrättsligthänseende på samma sätt som detta förhållande enligt 1 § första punkten inteär ett hinder för alt barnet följer fadern i medborgarskapshänseende. Somtidigare nämnts pågår för närvaraode arbete rörande medborgarskapsfrågor inomen expertkommitté i . Enligt rekommendation 696 år1973 om särskilda aspekter på förvärv av medborgarskap bör det utredas om detär möjligt att få fram en konvention som behandlar bams m»lborgarskap i de faUbaraets föräldrar har olika medborgarskap. I rekommendationen berörs ävenfrågan om statslösa barn. rekommenderas att inbjuda medlemsstaternaatt införa en regel enligt vilken barn erhåller vederbörande statsmedborgarskap oavsett var barnet 'är fött, om barnets moder är medborgare iden staten och barnet i annat fall skulle bli statslöst. Dennafråga behandlas även i den rapport som föregick rekommendationen. Detframhålls där att frågan om imdvikande av statslöshet har diskuterats mycket avmedlemsstaterna samt att de flesta medlemsstater i allmänhet ger sittmedborgarskap till personer som föds på deras område, om de annars skulle bli statslösa.Ett ytterligare steg vore därför att ge landets medborgarskap tiU barn som 'ärfödda utanför medlemsstatens område av en statslös fader och en moder, som harmedborgarskap i medlemsstaten. I rapporten framhålls att, om en sådan regel infördesi medlemsstaterna, fullständig överensstämmelse skulle uppnås med de två förstameningarna i art. 4 om be-gr'änsning av statslöshet. Avdet ovan anförda framgår att barn i äktenskap, fött av svensk moder i vissafall kan bU statslöst, nämligen om bamet föds utanför och fadem ärstatslös eller om barnet inte förvärvar faderns medborgarskap. En ytterligare föruts'åttningär att barnet inte föds i ett land som tillämpar territorialprincipen, i vilketfall barnet erhåller medborgarskap i det landet. För att belysa i vilka fall bami äkenskap mel- 1975/76:136 89 lansvensk moder och utländsk fader inte vid födseln erhåller faderns medborgarskapkan nämnas, att vissa stater kr'äver att barnet skall registreras i hemlandetför att erhåUa fadems medborgarskap. Sker inte sådan registrering kan bametsåledes i vissa faU bU statslöst. VidMbL:s tillkomst fäste föredragande departementschefen, som förut nämnts,avgörande vikt vid svårigheten att tiUämpa en lagregel som även gav barn föddautanför riket svenskt medborgarskap, om modem var svensk medborgare och fadernvar statslös eller barnet inte erhöU hans medborgarskap. HärtUl kom att dessabarn enUgt hans mening har ringa anknytning till . Sedanlagens tiUkomst har antalet statslösa personer ökat betydligt världen över. Manhar därför, i synnerhet på det intemationeUa planet, intensifieratansträngningarna att minska antalet statslösa personer samt alt förbättra derasrättsliga stäUning. Som exempel tjänar 1954 och om statslösasrättsställnmg resp. begränsning av statslöshet. Det bör vidare erinras om nämnda rekommendationen av . Frånprincipiell synpunkt framstår det som ett både rimligt och angeläget krav attbarn som föds av svensk moder inte skall kunna bli statslöst vid födseln. Detkan i och för sig hävdas att barnets rätt tUl svenskt medborgarskap i nuangivet fall inte bör påverkas av de större eller mindre svårigheter som rentpraktiskt föreligger, när det gäller att konstatera huruvida barnet förvärvat fademsmedborgarskap. A andra sidan är det svårt att helt bortse från sådana praktiskaöverväganden. Desynpunkter som anfördes vid den nuvarande bestämmelsens tillkomst kan därförsägas fortfarande ha viss betyddse. Det bör emeUertid framhållas attkommunikationsförhållandena har förbättrats och upplysningar numera lättarekan erhåUas om främmande medborgarskapslagstiftning. Svårigheten att avgöra huruvidaen person är statslös kan därför nu i vart faU inte tUlmätas samma betydelsesom .