prop · FZ03187 · 1975-12-31 00:00:00 — I praktiskl laget alla kommuner har frågoromarbetstagarnas löne- och anställningsvillkor(detla gäller även despecialreglerade nämnderna) förts över till en särskild lönenämnd, personalnämnde. d. eller till kommunstyrelsen. Det är däremot osäkert i vad mån uppgiftenatt tillsätta tjänsler kan föras över till ett sådant centralt personalorgan. Despecialreglerade nämndernas uppgifter anges i resp. specialförfattning, som iallmänhel i en eller annan form föreskriver att nämnden skall utöva inseendetöver den verksamhet eller handha förvaltningen av de angelägenheler somregleras i författningen. De specialreglerade nämndernas förvaltningsbefogenhetanses innebära att de också skall handha förvaltningen i fråga om den personaloch den egendom som tas i anspråk för verksamheten. Möjligheten attcentralisera de specialreglerade nämndernas personaladministration etc. ärmindre än när det gäller de kommunallagsreglerade nämnderna. Inom det specialregleradeområdet finns på fiera håll dels särskilda beslämmelser som understryker nämndsansvar för en viss Prop.1975/76:187 475 förvaltningsuppgift,dels bestämmelser som ger fullmäktige befogenhet att föra över uppgift till ettcentralt organ. Desociala nämnderna har var och en att förvalta den egendom som hör till densektor av socialvården som nämnden ansvarar för, i den mån fullmäktige inte haruppdragit förvaltningen åt kommunstyrelsen eller annan nämnd (4 S 2 mom. lagen1954:579, om nyklerhelsvård, omtryckt 1971:307, 6S lagen, 1956:2, omsocialhjälp, 3S barnavårdslagen, 1960:97, omtryckt 1971:308, 1 S lagen,1970:296, om social centralnämnd). Socialvårdslagstiftningen innehåller ocksåvissa föreskrifter om tillsättning av tjänster. Det gäller 5 och 10 SS lagen omsocial centralnämnd, 5 S lagen om socialhjälp, 10 S barnavårdslagen, 7 S lagenom nyklerhelsvård och lagen (1953:228) om tillsättning av vissabefattningshavare inom socialvården. Dessa beslämmelser innebär bl. a. attvarje nämnd själv skall tillsätta de tjänster som hör uteslutande till dennämnden och att rätten att tillsätta sådan tjänst inte kan överiämnas tillkommunstyrelsen eller t. ex. personalnämnden. Ävenför skolstyrelsen gäller särskilda bestämmelser om fastighetsförvaltning ochpersonaladministration. Enligl 8 S tredje stycket skollagen (1962:319, omtryckt1970:1026, 8S ändrad senast 1975:159) får kommunfullmäktige föreskriva attförvaltning och verkställighet i fråga om byggnad och mark för skola somförvaltas av skolstyrelsen skall handhas av annan nämnd. Denna regelfanns tidigare i 2 kap. 4 S skolförordningen (1971:235), Den tillkom för altunderiätta dels samordningen av den kommunala fastighetsförvaltningen, delsförvaltningen av skolbyggnaderna i de fall då dessa används till fiera ändamål(KU 1969:30), I skolförordningen regleras bl. a. vilket organ som skalltillsätta tjänster och besluta om ledighet, vikariat eller skiljande fråntjänst inom skolväsendet. Dessa regler finns i 17 kap, 55 S och 18 kap, 9 Sskolförordningen. infördes ett tillägg till dessa bestämmelser avinnebörd att kommunfullmäktige får bestämma att beslut om anställning etc, avannan personal än skolledare, lärare, skol-läkare och skolsköterska skallmeddelas av annan nämnd än skolstyrelsen. Föredragandedepartementschefen ansåg att kommunerna själva borde få avgöra vilket organ somskall besluta i dessa frågor (prop. 1972:14 s. 6). Tilläggsbestämmelsen ärnumera intagen i 8S tredje styckei skollagen. Motsvarande regler gäller förlandstingskommuns utbildningsnämnd, Enligl3 S brandlagen (1974:80) skall förvaltningen av brandförsvarets angelägenheterhandhas av brandstyrelsen, I denna förvaltningsuppgift anses ligga rätt ochskyldighet att tillsätta personal inom brandförsvaret och förvalta den egendomsom har anskaffats för verksamheten. Fullmäktige anses inte kunna beslula attannal kommunalt organ skall fullgöra dessa uppgifter. och hälsovårdsnämnd saknas särskilda bestämmelser omegendomsförvaltning och personaladministration. Byggnads- och hälsovårdslagstiftningeninnehåller inte ens någon allmän bestämmelse om att förvaltning ochverkställighet inom ifrågavarande områden skall ombesörjas Prop.1975/76:187 476 avbyggnadsnämnd och hälsovårdsnämnd. Det får ändå anses osäkert om fullmäktige inågon nämnvärd utsträckning kan överföra egendomsförvaltning ochpersonaladministration, i synnerhet tjänstetillsätlning, från byggnadsnämndeller hälsovårdsnämnd till ett centralt organ. Detsamma gäller de fiesta avkommunernas övriga specialreglerade nämnder. Förledande förvaltningstjänstemän och för läkare, tandläkare och lärare finns isjukvårds-, tandvårds- och omsorgslagstiftningen samt i folkhögskoleförordningen(1958:478) bestämmelser som lägger lillsätiningsräiien hos sjukvårdsstyrelse,direktion, tandvårdsnämnd, omsorgsstyrelse och folkhögskolestyrelse. För övrigpersonal finns i regel inga föreskrifter om lill-sättningsräit ispedalförfattningar som rör landstingskommunal verksamhet. Personal som behövsinom vårddelen av omsorgsverksamhelen utgör ett undantag. Sådan personaltillsätts enligt 105 S stadgan (1968:146) angående omsorger om vissa psykisktutvecklingsstörda (omtryckt 1972:456) av omsorgsstyrelsen. kansåledes inte fiytta befogenheten att tillsätta dessa tjänster till annan nämnd.Sjukvårdsstyrelse, direktion, tandvårdsnämnd och omsorgsstyrelse har i resp.specialförfaiining ålagts ett allmänt ansvar för förvaltningen inom sinaverksamhetsområden. Delta torde i stor ulsträckning hindra från attfiytta personaladministration och egendomsförvaltning till annan nämnd. Ipromemorian (Ds Kn 1975:3) Minskad statlig detaljreglering av kommunerna, PMII, , underställning m. m, framhålls att kommunallagarnasyftar till att ge en grundläggande enhetlig reglering av den kommunalaförvaltningens organisation och arbetsformer med iakttagande av principen altkommunerna bör ha största möjliga frihel att ordna förvaltning och verksamhetmed hänsyn lill skiftande lokala behov. Från denna synpunkt förefaller enligtpromemorian kommunfullmäktiges befogenheter i fråga om egendomsförvaltning ochpersonaladministration vara mera begränsade än vad som är nödvändigt. Manhar i kommunerna, påpekas i promemorian, strävat efter ökad effektivitet inämndarbetet och ibland önskat avlasta facknämnderna förvaltningsuppgifter sominte har direkt betydelse för verksamheten på deras olika sakområden.Nämndledamöterna har därigenom i större utsträckning kunnat koncentrera sinainsatser till huvuduppgifterna på det område vars förvaltning de har att svaraför. Kommunerna har införts s, k. centralad-ministration, centralbyggnadskommitté, centraliserad inköpsverksamhet osv. I lagstiftning som berörden komniunala uppgiftsfördelningen kan iakttas en niotsvarandetendens att ge kommunfullmäktige ökad frihet att besiämma vilket organ somskall handlägga en viss typ av ärenden, Ipromemorian konstateras att oklarhet i flera avseenden råder om kom- Prop.1975/76:187 477 munfullmäktigesmöjligheter att välja lämplig organisation för egendoms-förvaltning ochpersonaladministration. Det finns inget utrymme för enhetliga lösningar.Reglerna varierar från nämnd till nämnd. Kommunfullmäktige har redan nurelativt stora möjligheter att uppdra förvaltningen av både fast och lösegendom, som används i de kommunala nämndernas verksamhet, till kommunstyrelse,fastighetsnämnd, central byggnadskommitté eller annat centralt organ. Dettagäller i synnerhet de kommunallagsreglerade nämnderna samt vissa av despecialreglerade nämnderna. Det finns enligt promemorian ingen anledning varförkommunfullmäktige inte skulle ha samma befogenhet i fråga om byggnadsnämnds,hälsovårdsnämnds och brandstyrelses saml övriga specialreglerade nämndersegendomsförvaltning, I promemorian föreslås därför att kommunfullmäktigesbefogenhet utvidgas i dessa hänseenden. Detta kommer inte att få någon slörrebelydelse för praxis men kommer att undanröja de formella hindren mot gemensamfastighetsförvaltning, inköpsverksamhet och förrådsförvaltning. Personaladministrationenär, framhålls i promemorian, det område där de författningsmässiga hindren förkommunfullmäktige att välja organisationsform vållar de största ölägenheterna förkommunerna. Kommunfullmäktige har bara begränsade möjligheler all överiåta åtett centralt personalorgan att för alla facknämnder utöva de s, k.myndighetsfunktionerna, dvs. att besluta om tillsättning av tjänst, eller omledighet, vikariat eller skiljande från tjänst m. m. Delta gäller framför alltför de specialreglerade nämnderna men även i viss mån för dekommunallagsreglerade, 1 promemorian föreslås att kommunerna fritt får väljaorganisationsform för sin personaladministration även i den del som avsertillsättning av tjänst och andra myndighetsfunktioner. Delta bör gälla allatjänsler hos de kommunallagsreglerade nämnderna och i princip alla ickestatligt reglerade tjänster hos de specialreglerade nämnderna. Starka skältalar för att kommunerna bör få största möjliga frihet all utforma sinpersonaladministration på det sätl som de finner lämpligt. Härigenom blir detmöjligt för kommunerna att överiämna beslutanderätten i de frågor del härgäller lill ett organ med tillgång till arbetsrättslig ochpersonaladminislrativ sakkunskap. Behovei av sakkunskap i fråga om de olikaförvaltningsområdena kan tillgodoses genom samråd med facknämnderna. Deföreslagna ändringarna bör enligt vad sotn förordas i promemorian genomföras pådet sättet att en generell regel om alt kommunfullmäktige och landsting fårbesluta om gemensam personaladministration och egendomsförvalining tas in iden nya kommunallagen. Regeln bör gälla alla nämnder hos kommunerochlandstingskommuner, kommunallagsreglerade såväl som specialreglerade, om ingetannat sägs i specialförfattning. Genom en generell regel i kommunallagenundanröjs den oklarhet som har rått i fråga om tillsättningen avtjänster hos de kommunallagsreglerade nämnderna. Inom den specialregleradeförvaltningen bör i första hand den inskränkningen av fullmäktiges befogenhetundanröjas som ligger i de sär- Prop.1975/76:187 478 skildabestämmelserna om vissa specialreglerade nämnders exklusiva till-sätlningsrätl.För alt fullmäktige skall få den eftersträvade valfriheten, krävs dessutom atten generell bestämmelse av det slag som har nämnts tas in i kommunallagen.1 annat fall skulle rätten alt tillsätta tjänster och förvalta egendomfortfarande ligga kvar hos facknämnderna på grund av deras uppgift enligt specialförfattningamaalt utöva förvaltningen på resp, sakområde. Om däremot en generell bestämmelselas in i den nya kommunallagen, får fullmäktige möjlighet att lill styrelseneller personalnämnd föra över tillsättningen av tjänsler från alla nämnder, om ingetannat uttryckligen sägs i specialförfattningama. Bestämmelsen föreslås ipromemorian få den innebörden att kommunfullmäktige och landsting, om inteannat är särskilt föreskrivet, får besluta att kommunstyrelsen resp.förvallningsutskottet eller annan nämnd skall handha egendomsförvaltning somannars sköts av andra nämnder eller handlägga frågor om anställning, ledighet,vikariat eller skiljande från tjänst beträffande personal som är underställdandra nämnder. Ipromemorian uttalas att kommun resp. landstingskommun som för över helapersonaladministrationen lill ett centralt organ kan fömtsättas se lill attsamråd sker mellan den nämnd som tillsätter en tjänst och den facknämnd tillvilken tjänsten hör. härom lorde inte behövas. Det börkunna överiämnas åt kommunerna och landstingskommunerna alt bestämma dettaantingen i reglementen för ifrågavarande nämnder eller på annat sätt. Dennya bestämmelsen föreslås i promemorian få sin plats i anslutning tillbestämmelserna om specialreglerade och kommunallagsreglerade nämnder ikommunallagsutredningens förslag. 1 promemorian föreslås vidare vissaföljdändringar i de olika specialförfattningarna. Ytteriigare följdändringarföreslås i promemorian (Ds Kn 1975:6) Minskad statlig detaljreglering avkommunema, PM 111, Övriga specialreglerade kommunala nämnder m. m. och ipromemorian (Ds Kn 1975:7) Minskad statlig detaljreglering av kommunerna, PM IV, Landstingskommunernas specialreglerade nämnder. Förslageni departementspromemorian angående gemensam personaladministration ochegendomsförvaltning tillstyrks av nära nog samtliga remissinstanser. Någraremissinstanser vill dock på olika sätt värna om facknämndens infiytande iijänslelillsällningsärenden. a, socialutredningen (S 1969:29) ochlänsstyrelserna I . och län betonar viktenav ,samråd med facknämnden. anser liksomhälsovårdsstadgeutredningen (S 1974:08) all facknämnden även i fortsättningenbör tillförsäkras ett avgörande infiytande i tjänstetillsättningsärenden. Någraremissinstanser, däribland länsstyrelserna i och län samt framhåller att skyldigheten att samråda Prop.1975/76:187 479 medfacknämnden bör regleras i lag. Flera remissinstanser betonar att det ärangeläget alt förslagen genomförs och pekar på de krav som den modernaarbetsrätten ställer på arbetsgivarna. i anser attde ändringar som föreslås är nödvändiga, om bestämmelserna omanställningstrygghet och återansiällningsrätl skall kunna tillgodoses.Länsstyrelsen avstyrker dock förslaget beträffande brandslyrdsen, som har tillhuvuduppgift att handlägga just personal- och utrustningsfrågor, Kumla kommunframhåller med instämmande av I län att gemensamförvaltning och administration bör kunna omfatta ytteriigare funktioner, t.ex. inköp och försäkring, Stockholmskommun anser att förslaget om gemensam personaladministration bör utredasytteriigare så att bl. a. ansvars- och revisionsfrågorna kan klariäggas. Avpersonalorganisationerna tillstyrker Lö och 7"C0 förslaget. SACOISRavstyrker däremot och framhåller att syftet med förslaget bör kunna uppnås utanlångtgående koncentration av berednings- och beslutsfunktioner. 1likhet med utredningen och nästan alla remissinstanser anser jag att enbestämmelse om rätt för kommunfullmäktige och landsting att beslula om gemensampersonaladministration och egendomsförvaltning bör tas in i den enhetligakommunallagen. Bestämmelsen har, med en ändring som jag återkommer till i detföljande, utformats i enlighet med förslaget i departementspromemorian . Syftetmed bestämmelsen är att förbättra möjligheterna för kommunerna ochlandstingskommunerna att organisera sin egendomsförvaltning och personaladministrationpå det sätt som de själva anser mest ändamålsenligt. Staten har inte annat änundantagsvis någon anledning att på dessa områden föreskriva någon bestämdorganisatorisk lösning för kommunerna. Kommunfullmäktige och landsting är bäslskickade att avgöra om personaladministration eller egendomsförvaltning böröverföras till en central nämnd eller om dessa uppgifter bör skötas av . Paragrafen ger kommunfullmäktige resp, bemyndigandeatt bestämma vilket organ som skall handlägga personalfrågor och frågor omegendomsförvaltning. Jag vill understryka att bestämmelsen inte skalluppfattas som en rekommendation om centraliserad personaladministration ochegendomsförvaltning. Bestämmelsen är endast ett uttryck för tanken att frågomaom hur personaladministration och egendomsförvaltning skall organiseras bör fålösas av kommunfullmäktige resp, . Bestämmelsernai denna paragraf gör inte anspråk på att reglera alla detaljfrågor somuppkommer när en kommun eller en landstingskommun beslutar om handhavandet avegendomsförvaltning och personaladmini-slration. Fullmäktige bör i dessasammanhang se till alt ansvars- och re- Prop.1975/76:187 480 visionsfrågornaklargörs och beakta vad reglerna om tystnadsplikt kan betyda för de valdalösningarna. Det är naturiigtvis tänkbart att sådana faktorer eller praktisktadministrativa skäl i vissa fall lägger hinder i vägen för en överföring av enviss del av personaladministrationen eller egendomsförvaltningen frånfacknämnden till kommunstyrelsen resp. förvaltningsulskottet eller en särskildnämnd. Beslutom överföring av personaladministration och egendomsförvaltning får enligtparagrafen fattas endast om annal inle är föreskrivet i lag eller annanförfattning. De allmänna bestämmelserna i specialförfattningarna om nämndernasförvaltningsbefogenheter innebär vanligen att nämnderna också skall handhaförvaltningen i fråga om den personal och den egendom som tas i anspråk förverksamheten. För att bestämmelserna om personaladministration ochegendomsförvalining skall få någon nämnvärd genomslagskraft måsle sådanaregler i specialförfallningarna ändras så alt del framgår att de inte uteslutersådana beslul av kommunfullmäktige och landsting som avses i förevarandeparagraf 1de fall då facknämndernas personaladministration eller egendomsförvaltning haröverförts till kommunstyrelsen resp. förvaltningsutskottet eller en särskildnämnd blir det troligen ganska ofta nödvändigl att denna nämnd samråder med denfacknämnd som berörs av ärendet, I synnerhet vid tillsättning av tjänstertorde ett sådant behov uppkomma. Jag anser emellertid inte att skyldighet allsamråda bör föreskrivas i lagen. I den mån del behövs kan kommunerna ochlandstingskommunerna förutsättas se till att kommunstyrelsen,förvaltningsutskottet eller den särskilda nämnden samråder med den facknämnd ivars verksamhel den aktuella personalen eller egendomen tas i anspråk.Fullmäktige kan i reglemente föreskriva att samråd skall ske. Möjlighetenatt uppdra egendomsförvaltningen åt kommunstyrelsen resp. förvallningsutskotteteller en särskild nämnd bör kunna gälla över hela fältet. Man torde inte ispecialförfattning behöva förbehålla någon nämnd rätten att förvalla denegendom eller viss del därav som nämnden använder i sin verksamhet. hör vård och skötsel i vid mening av fast och lösegendom. Den omfattar också upphandling och försäkring. Möjlighetenatt införa gemensam personaladministration bör omfatta alla tjänsler hos dekommunallagsreglerade nämnderna och i princip alla icke statligt regleradetjänster hos de specialreglerade nämnderna. För vissa tjänster av delta slagfinns i specialförfattningarna uttryckliga bestämmelser om att de skalltillsältas av en bestämd nämnd. Det lår från fall till fall avgöras om dessabeslämmelser bör upphävas så att regeln i förevarande paragraf om gemensampersonaladministration blir lillämplig på tjänsten i fråga. Jag avser att inomkort föreslå regeringen att dessa frågor tas upp i en proposition lillriksdagen. Paragrafengör det möjligt för fullmäktige att överiåta åt ett centralt per- Prop.1975/76:187 481 sonalorgan,styrelsen eller en särskild personalnämnd, alt i facknämndernas ställe utöva des.,k. myndighetsfunktionerna, dvs. att handlägga frågor om anställning,ledighet, vikariat eller skiljande från tjänst. Frågor om löne-ochanställningsvillkor för alla kommunalanställda samt rådgivande och samordnandeuppgifter på personalområdel har redan enligt gällande räll ansetts kunnaanförtros åt ett centralt personalorgan. Den nya bestämmelsen medför därvidlagingen ändring. Detta klargörs genom alt bestämmelsen, i motsats tillpromemorieförsläget, anges avse inte endast de s, k, myndighetsfunktionernaulan även övriga personalfrågor. Idenna paragraf behandlas förtroendemans rätt att närvara och yttra sig vidsammanträde med nämnder i vilka han eller hon inte är ledamot eller suppleant.Bestämmelsen har ingen motsvarighet i de nuvarande kommunallagarna.Beträffande bakgrunden till bestämmelsen får jag hänvisa till vad jag haranfört i den allmänna motiveringen (avsnitt 12.5,3). Bestämmelsenavser närvarorätt m. m. i kommunstyrelsen, förvaltningsutskottel och allaandra nämnder, både kommunallagsreglerade och specialreglerade. Den innebärett bemyndigande för kommunfullmäktige resp, all föreskriva altviss förtroendeman skall ha närvarorätt, yttranderält och rätt att låavvikande mening antecknad i protokollet vid sammanträde i nämnd, därförtroendemannen varken är ledamot eller suppleant. Det är såledeskommunfullmäktige resp, och inte nämnden som bestämmer i dessafrågor. Fullmäktige har frihet att begränsa sitt beslut så alt förtroendemannenfår endast närvarorätt ellerendast närvarorätt och yttranderätt. Närvarorättm, m, kan formellt medges var och en som är ledamot eller suppleant ikommunfullmäktige, , kommunstyrelsen, förvaltningsutskottel, annannämnd eller beredning. Som jag har anfört i den allmänna motiveringen är denemellertid främst avsedd att tillämpas på heltidsengagerade förtroendemän medövergripande arbetsuppgifter som saknar ordförandeuppdrag, påminoriletsföreirädare och på ordförande i kommunstyrelse eller förvallningsutskottsom inte är heltidsengagerade. Kommunfullmäktige resp. får avgörahur länge närvarorätten elc. skall gälla, vilken eller vilka nämnder den skallavse och om den skall begränsas lill vissa ärenden eller gmpper av ärenden. Närvarorätt,yttranderätt och rätt att få avvikande mening antecknad i protokollet, som harföreskrivits med stöd av denna paragraf, ger förtroendemannen en ovillkoriigrätt att närvara m, m. resp, inte harutnyttjat sin befogenhet enligt paragrafen, har nämnden möjlighet alt med stödav 42 S andra stycket ge förtroendeman närvarorätt och yttranderätt hosnämnden. Kommunfullmäktige resp, kan inte med stöd av dennaparagraf hindra nämnden från all tillkalla 31 1975/76. 1975/76:187 482 förtroendemanenligt 42 S andra stycket. Förevarandeparagrafs syfte är framför allt att bidra till att ge den grupp avförtroendemän som bestämmelserna är avsedda för sådan ställning och sådanaarbelsfömtsätlningar att de kan fullgöra sina uppdrag på ett tillfredsställandesätt. Syftet med bestämmelsen i 42 S andra stycket är närmast alt bidra lillatt ge nämnden ett säkert beslutsunderiag. I det förra fallet liggertyngdpunkten på förtroendemannens intresse av att få och även lämnaupplysningar, 1 det senare fallet gäller det nämndens intresse av att lå information. Idenna paragraf finns bestämmelser om arvode och annan ersättning till ledamöleroch suppleanter i kommunstyrelsen, förvaltningsutskottet och övriga nämnder.Paragrafen motsvarar 46 S KL, 53 S KLS och 55 S LL. Paragrafenhänvisar, liksom de nuvarande bestämmelserna och den bestämmelse somkommunallagsutredningen föreslår, lill föreskrifterna om ersättning lillledamöler och suppleanter i kommunfullmäktige, landsting och beredning (34 S).Beträffande innebörden av dessa bestämmelser får jag hänvisa till vad jag haranfört i den allmänna motiveringen (avsnitt 12.2.3, 12.2.4 och 12.5.2) ochspecialmotiveringen till 34 S, Hänvisningen i paragrafen till särskildaföreskrifter avser bestämmelser om ersättning i specialförfattning, Ilikhet med utredningen anserjag att uttrycket "utsedd ledamot", somförekommer i gällande regler, inte bör användas i den nya kommunallagen. Jagdelar också utredningens uppfattning att nägon motsvarighet inte behövs tillden särskilda regeln i 53 S KLS om årsarvode till kommunstyrelsens ordförandeoch vice ordförande, arvode kan, om fullmäktige bestämmer det, utgåenligt de allmänna bestämmelserna. Dessaparagrafer innehåller särskilda bestämmelser om borgarråd i kommun.Paragraferna motsvarar 45, 46 och 50 SS KLS, 1KLS har särskilda bestämmelser om borgarråden och borgarrådsberedningenplacerats i kapitlet om kommunstyrelsen (44-46 och 50 SS), Härutöver finnsregler om borgarrådens slällning i skilda avseenden på olika håll i lagen, Ihuvudsak har denna systematik behållits i den nya kommunallagen. Sådanareglerom borgarråden som inle har anknytning till andra paragrafer i den nyalagen har placerats i 52 och 53 SS. Jämförtmed reglerna i KLS har bestämmelserna om borgarråden begränsats till ettminimum. Den nya lagen innehåller inte några bestämmelser som uttryckligen ärtillämpliga endast på heltidsengagerade förtroendemän i andra kommuner änStockholm eller i landstingskommuner. För att organisationen ocharbetsformerna i inte skall rubbas i alltför hög grad måsteemellertid vissa särskilda regler om borgarråden Prop.1975/76:187 483 tasin i den nya lagen. Där lagstöd inte behövs kan regler om borgarråden tas in ireglemente. Av della skäl finns i lagen ingen moisvarighei lill bl, a, regeln i44 S KLS om borgarrådens föredragningsskyldighet i kommunstyrelsen. Dennafråga kan lika väl behandlas i reglemente.