prop · FY0345 · 1975-12-31 00:00:00 — Ifråga om bidraget till dem som inle är medlemmar av arbetslöshetskassa har KAMUansett sig böra frångå inkomslborlfallsprincipen eftersom denna inle skullekunna tillämpas konsekvent. För arbetslösa ulan rätt lill kassaersäilninginnebär utbildningen inget direkt inkomstbortfall, utom beträffande dem som ärberättigade till kontant arbetsmarknadsstöd. Detla Slöd kan å andra sidan enliglKAMU:s mening inte läggas till grund för bidragsberäkningen för denna grupp.Det är nämligen avsett huvudsakligen för kortare perioder och kan inle anses gevuxna en rimlig försörjning under en utbildning. KAMU har i stället föreslagitall utbildningsbidraget i dessa fall skall sällas lill ell belopp motsvarandevad som lägst kan utgå lill försäkrade, dvs. För egen delfinner jag det föreslagna beloppet väl avvägt. Som jag förut framhållit börbidraget inle sältas högre för oförsäkrade än för försäkrade. Å andra sidanbör det med hänsyn lill levnadskostnaderna inte heller sättas lägre än . Jagtillstyrker ocksä KAMU:s förslag i fråga om utbildningsbidrag lill person under20 är som enligl de dispensregler jag har behandlat flr genomgåarbetsmarknadsutbildning. Bidraget bör alltså i flertalet fall ulgå med 45 kr.om dagen, vilket motsvarar del kontanta arbetsmarknadsstödet jämte . omdagen som stimulans. Detla belopp bör gälla både för dem som redan enligtnuvarande regler kan få utbildningsbidrag och för sådana ungdomar som i övrigtär berättigade till kontant arbetsmarknadsstöd. Undantag bör som KAMU föreslårgöras för ungdomar som har vårdnaden om barn. De bör få bidrag med samma beloppsom vuxna i motsvarande situation. 1 enlighet med vad AMS, LO och samorganlsationenhar anfört i sina yttranden förordar jag vidare all undanlag ocksä görs frånhuvudregeln när det gäller ungdomar som är medlemmar och har upparbetat ersätlningsrätli arbetslöshetskassa. Även dessa ungdomar bör i bidrags- hänseendejämställas med vuxna. Jagkan inte tillstyrka KAMU:s förslag om alt AMS och SÖ skall bemyndigas allbevilja extra stimulansbidrag vid särskilt angelägna ulbildningar eller i särskildakonjunkturiägen. KAMUhar lämnat förslag i fråga om utbildningsbidrag lill dem som underarbetsmarknadsutbildning uppbär sjukpenning eller pension, livränta m. m. Jaganser del motiverat atl de som har hel pension (förtidspension, sjukpensioneller ålderspension) och de som är konlinueriigt sjukskrivna beviljas enbart eltstimulansbidrag av . De som uppbär mindre än hel pension och desom uppbär livränta m. m. bör däremot som KAMU föreslår kunna få bådedagpenning, som minskas med ersättningsbeloppet, och stimulansbidrag.Stimulansbidrag med . bör således utgå i samtliga fall ulan begränsning. Jagvill i detta sammanhang erinra om all handikappade som genomgår arbetsprövningoch arbelsträning flr s. k. eleversältning enligl samma grunder som gäller förutbildningsbidrag. Ersättningen utbetalas av verksamhetens huvudman, som flrstatsbidrag av arbetsmarknadsverket. Överensstämmelsen i de ekonomiskavillkoren vid olika arbelsvärdande åtgärder bör enligt min mening bibehållas,så all arbetsförmedlingen skall kunna rekommendera den i varje enskilt falllämpligaste åtgärden utan hänsyn till bidragsfrågan. Vidsin behandling av bidragssystemet har KAMU slutligen tagit upp vissa frågorrörande traktamenten och särskilda ersättningar under arbetsmarknadsutbildning.KAMU:s förslag i dessa hänseenden är av sådan art all de inte torde behövaunderställas prövning. Jag anhåller all fl återkomma lill dessafrågor i annat sammanhang. Jagövergår nu lill frågan om bidragssystemels administration. KAMUhar inle närmare behandlat frågan om bidragsgivningens administration, dvs.formerna för beslut om samt beräkning och utbetalning av bidrag. Prövningen aven ansökan om arbetsmarknadsutbildning görs nu av länsarbetsnämnden eller idess ställe av chefen för distriklskontor eller i vissa fall av chefen förlokalkontor. ombesörjer beräkningen av bidraget, varefterdet betalas ut via arbetsmarknadsverkels dalaanläggning. Någonändring av gällande ordning för prövning av frågan om en person skall flgenomgå arbelsmarknadsulbildning bör inle ske. Denna prövning bör liksom hillillsankomma på arbetsmarknadsverket. När del gäller beräkningen och utbetalningenav bidraget till den enskilde vill jag först erinra om alt chefen förutbildningsdepartementet har förordat alt det särskilda vuxenstudieslödelskall beräknas och utbetalas av de allmänna försäkringskassorna.Som motiv härför har framhållits atl försäkringskassorna genom sin nuvarandeverksamhet har tillgäng till de erforderiiga uppgifterna fördel slaget avberäkningar. De har dessutom väl inarbetade rutiner för beräkning av preliminärskatt och utfärdande av inkomstuppgifler. De har slutligen god geografiskspridning med minst ell kontor i varje kommun. Den konstruktion för beräkningav bidraget vid arbetsmarknadsutbildning som jag i del föregående har förordatgör all flera av de skäl som talar för att vuxenstudieslödel beräknas avförsäkringskassorna enligl min mening kan åberopas för att kassorna också flrbiträda med beräkning och utbetalning av bidraget vid arbetsmarknadsutbildning.Vissa rationaliseringsvinster skulle ocksä uppnås genom all sammanföraberäknings- och kassamliner av i stort sett samma slag lill etl och sammaställe. Jag vill erinra om all utbetalningen av kontant slöd vid arbetslöshetombesörjs av försäkringskassorna. Efter samråd med chefen försocialdepartementet förordar jag därför atl beräkningen och utbetalningen avbidrag vid arbetsmarknadsutbildning anförtros försäkringskassorna. Del börankomma pä regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer atl utfärdanärmare föreskrifter om handläggningsordningen. Vad jag nu har förordat medför ocksävissa förändringar i fråga om besvärsordningen. Besvär över beslut i enskildafall om arbetsmarknadsutbildning bör liksom föras hos arbetsmarknadsstyrelsenoch regeringen, medan besvär över beräkning och utbetalning av bidrag börhandläggas av och försäkringsdomslolen. KAMUanser alt den nuvarande fördelningen av ansvarel för arbetsmarknadsutbildningenpå central nivå mellan skol- och arbetsmarknadsmyndigheterna bör bibehållas. 1det sammanhanget behandlar KAMU också frågan om forsknings- ochutvecklingsarbete kring arbetsmarknadsutbildningen och dess resultat. KAMUmenar atl hillills alltför begränsade resurser har satsals pä forskning omarbetsmarknadsutbildningen och atl kraven pä ett utvecklingsarbete inom dennautbildning i fortsättningen kommer atl öka. Tyngdpunkten i forskningen börenligt KAMU ligga vid tillämpad forskning, undersökningar och uppföljningarvars resultal snabbi kan omsättas i praktiska åtgärder inom verksamheten. KAMUföreslär all en fast basorganisation inrättas för sådant forsknings- ochutvecklingsarbete och knyts lill SÖ, som liksom bör ha ansvaret försådant arbete. Samarbelsdelegationen mellan AMS och SÖ, SAMS i vilkenarbetsmarknadens parter är representerade, bör emellertid ha ell avgörandeinflytande pä verksamheten. Ut-giftema för forsknings- och utvecklingsarbetebör enligl KAMU belasta anslaget till arbetsmarknadsutbildning. Fleraremissinstanser har i sina yttranden understrukit vikten av all forskningenkring och uppföljningen av resultaten av arbetsmarknadsutbildningenintensifieras. Några av dem tillslyrker också förslagel om inrättande av enfast basorganisalion. SÖ anser emellertid all förslaget närmare bör övervägasinom SÖ i samråd med SAMS och EFA och hävdar att organisationen av forskningenkring arbetsmarknadsutbildningen bör inordnas i en vidare ram. Föregen del kan jag hell instämma i vad KAMU och remissinstanserna har ullalat ombehovet av vidgad forskning på delta område. Del är närmast självklart atl enså omfattande och för många människor betydelsefull verksamhet somarbetsmarknadsutbildningen fortlöpande studeras från olika utgångspunkter. Ensådan verksamhet bedrivs ocksä sedan läng lid tillbaka både i myndigheters regioch genom särskilda forskningsinsatser. Jag vill här erinra om del särskildaforskningsprojekt som bedrivs med expertgruppen för utredningsverksamhet iarbetsmarknadsfrågor (EFA) som huvudman och som delvis har redovisats ibetänkandet (SOU 1974:29) All utvärdera arbetsmarknadspolitik. Däremot har jag inleblivit övertygad om nödvändigheten eller lämpligheten av all för ändamåletinrätta en sådan fast basorganisation som KAMU föreslår. En utveckling av denredan pågående forsknings- och uppföljningsverksamhelen på det sätt somframstår som angeläget bör sålunda enligt min mening mycket väl kunna ske inomden redan etablerade organisatoriska ramen. Jag vill i del sammanhanget erinraom vad chefen för anförde vid sin anmälan av EFA:snyssnämnda betänkande i årets budgetproposition. Det var enligt hans mening naturiigtatl AMS - och delta bör enligt min mening ocksä gälla SÖ - inom ramen för deanslag som ställs lill förfogande för skilda arbetsmarknadspolitiska programfortlöpande följer användningen av olika arbetsmarknadspoliliska medel inteenbart genom statistisk registrering av verksamhetens omfattning och inriktningulan ocksä genom en analys av denna statistik för all klariägga om och i vadmän åsyftade effekter har uppnåtts. 1 den män utveckling och introduktion avuppföljnings- och utvärderingsmetoder ställde krav på särskild forsknings- ochutredningsverksamhet utöver vad som kan ses som ett normalt inslag imyndighetens verksamhet var denna enligl departementschefen självfalletoförhindrad all ansöka om medel härför från departementets särskildaforskningsanslag. Han framhöll slutligen atl EFA med den sammansättning gruppenhar enligt hans mening var etl lämpligt organ för att upprätthålla kontaktenmellan forskningen och de administrativa instanserna. KAMUhar beträffande administrationen av arbetsmarknadsutbildningen pä länsnivå bl.a. föreslagit att det skall inrättas särskilda partsammansattaberedningsgrupper för ramplaneringen. De remissinstanser som har uttalat sig idenna fråga har tillstyrkt förslaget, i vissa fall med tilläggsförslag i frågaom vilka inslanser som skall vara företrädda i beredningsgrupperna. Ansvaretför ramplaneringen pä länsnivå åvilar länsarbetsnämnderna. Särskilda kursslyrelserfinns inrättade med representanter för länsarbetsnämnder, länsskolnämnder samtSAF, LO och TCO. Där ingår också en särskild sakkunnig i yrkesulbildningsfrägor.Dessa kursstyrelser har bl. a. lill uppgift alt fortlöpande bedöma hur detillgängliga utbildningsresurserna bäst skall utnyttjas. Utöver kursstyrelsernafinns regionala kursnämnder, som kurs-styrelserna tillsätter för olikabranscher, och i vissa fall lokala kursnämnder. beslår som regel avtre ledamöter representerande arbetstagarna, arbetsgivarna resp. kursslyrelsen.De har till uppgift all följa uppläggningen av utbildningen inom ett yrke elleren yrkesgrupp och att komma med förslag i fråga om förändringar i utbildningen. Ävden korta beskrivning jag nu har lämnat framgår att flera organ verkar pälänsnivå för alt bereda och övervaka frågor som har samband med arbetsmarknadsutbildningen.I samtliga befintliga organ är arbetsmarknadens parter representerade.Inrättandet av ytteriigare beredningsorgan skulle enligl min mening innebärarisker för en överorganisation med åtföljande oklarheter om arbets- ochansvarsfördelning. Svaren pä den enkät som KAMU har riktat lill ledamöterna ide försöksvis inrättade beredningsgrupperna styrker mig i denna uppfattning.Jag kan alltså inte tillstyrka K AMU:s förslag om inrättandet av särskildaberedningsgrupper för ramplanering. Ansvarel för denna planering ligger hoslänsarbetsnämnden som har den bästa överblicken över behov och resurser. finner anledning att samräda med arbetsmarknadens parterutöver vad som kan uppnås inom länsarbetsnämnden genom kontakter medkursstyrelser och kursnämnder bör detta ske genom informella sammankomster ochkonsultationer. KAMUhar vidare föreslagit all antalet ledamöter i kursnämnderna skall ulökas fräntre lill sju, vilka skall representera länsarbetsnämnden, SÖ, arbetsgivarna(2), arbetstagarna (2) samt kursdeltagarna. Dessutom föreslås alt tillkursnämnderna skall kunna knytas särskilda branschkunniga konsulenter. Jagdelar KAMU:s uppfattning om betydelsen av den verksamhet som bedrivs inomkursnämnderna. Jag anser således liksom KAMU och de remissinstanser som haryttrat sig i frägan alt förutsättningarna för kursnämndernas arbete börförbättras. Jag finner del också angeläget alt parternas inflytande förstärksoch att en representant för eleverna bereds lilirälle att delta i nämndens arbele.Jag tillstyrker därför förslaget om en ökning av antalet ledamöter frän tretill sju. Däremot kan jag inle ansluta mig till förslagel om anställning avsärskilda branschkonsulenler för kursnämndernas behov. Jag utgår ifrån att denför nämnderna erforderiiga sakkunskapen skall kunna bli tillgodosedd i och medatt parterna på arbetsmarknaden i fortsättningen flr lämna förslag till varderatvå representanter i nämnderna. Jagkan inte heller tillstyrka K AMU:s förslag om atl arvoden lill ledamöter i kursslyrelseroch kursnämnder skall utgå i vidare män än vad som är fallet. Arvode ulgär fn. till sådan ledamot av kursslyrelse och särskild kursnämnd som ej ärtjänsteman i arbetsmarknadsverket. 7 1975 1 saml. KAMUhar vid sin behandling av de organisatoriska frågorna också lagit upp formernaför elevernas inflytande på verksamheten vid AMU-center. KAMU anser delväsentligt att de av SÖ beslutade samarbelsnämnderna vid dessa center snarastinrättas. Vidare anser KAMU all det skall föreskrivas atl kursstyrelserna skallha ansvaret för atl elevråd inrättas vid varje AMU-center. Samhällel bör vidaresöka fl lill stånd elt representativt forum på riksnivå för dem som deltar i arbelsmarknadsulbildning,vad KAMU kallar en "AMU-riksdag". Jag delar hell denuppfattning hos KAMU som ligger bakom de sålunda framlagda förslagen. Elevernai arbelsmarknadsulbildning bör liksom andra grupper i samhällel ha räll ochmöjlighet atl framföra sina synpunkter i sedvanliga demokratiska former. Eltuttryck för denna min inställning är del förslag jag har tillstyrkt om rällför eleverna att utse ledamot av kursnämnd. Jag tror emellertid alt elevråd ochformerna för elevsamverkan pä riksnivå måste växa fram naturligt genomelevernas egna initiativ. Självklart bör myndigheterna stödja eleverna i derassträvan atl åsladkomma sädana former för elevsamverkan. Jag förutsätter all denarbetsgrupp som SÖ enligl remissyttrandet har tillsatt med syfte all finnavägar för all främja sådan elevsamverkan arbetar med den målsättning jag nu harangett. KAMUhar slutligen i detla sammanhang aktualiserat behovet av vissa personalförslärkningarvid länsarbetsnämnderna och SÖ. 1 budgetproposition (bil. 10 s. 142) framhöllföredraganden med anledning av SÖ:s i sin anslagsframställning framfördaförslag om personalförstärkning vid byrå V 3 vid SÖ att behovet av personalförslärkningvid denna byrå borde övervägas i samband med beredningen av KAMU:s förslag. Eflersamråd med slalsrädel har jag räknat med atl SÖ behöver tillförastvå tjänster för handläggande personal med anledning av det merarbete som deförslag jag fört fram i del föregående medför för ämbetsverket. Jag kommer atlföreslå regeringen all bevilja medel för här nämnd personalförslärkning i formav överskridande /76 av det under åttonde huvudtiteln upptagnaanslaget lill . Underdenna rubrik lar KAMU i första hand upp frägan om information lill deltagare iarbetsmarknadsutbildning. KAMU understryker därvid betydelsen både förindividen och samhällel av alt denna information, särskilt studie- ochyrkesorienteringen, blir så grundlig all riskerna för felaktiga sludieval ochdärmed onödiga kostnader begränsas. Studie- och yrkesvalsinformationen flr enliglKAMU inle anses avslutad i och med all utbildningen påbörjas utan måstefortsätta under denna sä all felval kan upptäckas så lidigl som möjligt. Idelta sammanhang pekar KAMU på att införandet av ALU-kurserna och en ökadanvändning av anlagsprov harinneburit en förstärkning av studie- och yrkesorienteringen. ALU-kursernaanses utgöra ett värdefullt men dyrbart instrument för detta ändamål och bördärför kompletteras med utbyggda möjligheter lill information vidarbetsförmedlingarna. Remissinstanserna har inle haft några invändningar mot KAMU:shär redovisade uppfattning. AMS och påpekar all särskilda informationsinsatserbehövs för invandrare. Föregen del ansluter jag mig till den bedömning som KAMU gör om behovet av en godstudie- och yrkesorientering både före och efter utbildningen. Det är viktigt atlen effektiv information kan ges redan på arbetsförmedlingen. 1 många fall ärdock den form av praktisk yrkesorientering i kombination med information somges i de s. k. ALU-kurserna överiägsen en aldrig så ingående studie- ochyrkesorientering vid förmedlingen. Jagulgår ifrån att SÖ och AMS i samråd överväger vilka ålgärder som kan behövasför att tillgodose det påtalade behovet av särskilda informationsinsatser för invandaresom kan komma ifråga för arbetsmarknadsutbildning. Jag vill också erinra omatt särskilda sakkunniga har tillkallats för all utreda den yrkesinriktaderehabiliteringen. 1 de sakkunnigas uppdrag ingår bl. a. atl pröva frägan omdimensionering och inriktning av den ar-betspsykologiska utredningsverksamhetsom bedrivs inom arbetsmarknadspolitikens ram. KAMUtar vidare upp frågan om information lill allmänheten om möjligheterna tillarbetsmarknadsutbildning och betonar nödvändigheten av atl denna informationsamordnas med information om annan vuxenutbildning. Jag vill i anledning häraverinra om vad utbildningsministern har anfört vid sin anmälan avförslaget om vidgad vuxenutbildning. Informationen om möjligheterna lillvuxenutbildning skall i huvudsak bedrivas på arbetsplatserna genom de fackligaorganisationernas försorg. Det förutsattes alt delta sker genom särskildastudieorganisatörer som därvid skall kunna lämna upplysningar om olika formerav vuxenutbildning, bl. a. arbetsmarknadsutbildning. Utbildningsministern harockså förordat alt särskilda medel ställs till förfogande för utbildning avdessa studieorganisatörer. Jag vill vidare anmäla atl jag har för avsikt alllåta utarbeta en sammanfallande informationsbroschyr om innebörden av de nyareglerna för arbelsmarknadsulbildningen. Denna broschyr, som jag räknar medskall föreligga i tryck kortast möjliga tid efter del all har faltalbeslut i ämnet, kommer också att innehålla kortfattade redogörelser för övrigamöjligheter lill vuxenutbildning. Även AMS och SÖ måsle självfallet i olikaformer bedriva upplysningsverksamhet om möjligheterna lill och villkoren förarbetsmarknadsutbildning. Det torde fl ankomma på regeringen all medutnyttjande av anslaget lill arbetsmarknadsutbildning fä bestämma de ekonomiskaramarna för och inriktningen av denna informationsverksamhet. Denav KAMU väckta frägan om alt ge arbetsgivare information om innebördenav en viss arbelsmarknadsulbildning genom någon form av intyg eller pä annat sälllorde vara av den natur all den i första hand bör prövas av AMS och SÖ isamråd. Underdenna rubrik lar KAMU upp åtskilliga frågor som rör kursdeltagarnas situationvid utbildningscentra och vid arbetsmarknadsutbildning i övrigi. Jag kanansluta mig lill KAMU:s grundläggande syn beträffande vikten av atl eleverna flrslöd inle bara med sludierädgivning och arbetsförmedling utan också i andrahänseenden. Flertalet av de förslag som KAMU framlägger om detta är emellertidav sådan art alt de kan prövas av regeringen eller vederbörande myndigheter. a. frågor om olika kurativa åtgärder, hälsovård m. m. ochbarntillsyn under arbetsmarknadsutbildning. KAMUhar föreslagit alt den pågående försöksverksamheten med barntillsyn inom arbelsmarknadsulbildningenskall successivt utvidgas allteftersom behov uppstår Den verksamhet som nubedrivs har tillkommit för atl elev som beviljas arbetsmarknadsutbildningutanför hemortskommunen inle skall tvingas avstå från denna därför atl barnlillsynsfråganinle kan lösas på etl tillfredsställande säll. Del bör ankomma pä regeringenall besluta om de justeringar av bestämmelserna som kan visa sig motiverade. KAMUhar också föreslagit all utbildningsbidrag skall jämställas med inkomst avförvärvsarbete inom sjukförsäkringen. Motsvarande gäller redan nu beträffandeberäkning av pensionsgrundande inkomst inom ATP. Förslagel syftar lill attäven den som inte haft sjukpenninggrundande inkomst före utbildningen skall fl eltförsäkringsskydd mol sjukdom som inträffar under utbildning. Detta skulleemellertid ocksä kunna uppnås genom all kursdeltagarna vid sjukdom får behållautbildningsbidraget, i likhel med vad som gäller inom del ordinariestudiestödet. KAMU har vidare ansett det otillfredsställande att kursdeltagare inlekan uppbära sjukpenning för all vårda sjukt barn. 1dag har kursdeltagarna räll lill ledighet under i regel högst 25 - och i vissafall 35 - dagar under etl är för sjukdom med bibehållande av utbildningsbidraget.Jag är inte beredd förorda annan ändring i denna bestämmelse än all denkompletteras med en räll lill ledighet med bibehållet utbildningsbidrag undersammanlagt för värd av sjukt barn.Detta motsvarar den bestämmelse som gäller inom sjukförsäkringen om rätt tillsjukpenning för angivet ändamål. Fråganom räll lill semester för deltagare i arbetsmarknadsutbildning prövas r n. av1974 års semeslerkommillé, som beräknas framlägga sina förslag under loppet avår 1975. Jag är därför inle beredd alt nu ta ställning lill denna fråga. Jagvill erinra om atl den nuvarande rätten lill viss ledighet förenskild angelägenhet i praktiken har en omfattning som i de flesla fall ärjämförbar med rätt lill semester vid förvärvsarbete. Vidanmälan av mina förslag i årets budgetproposition beräknade jag medelsbehovetför arbetsmarknadsutbildning under /76 till I 086,7 milj. krBeräkningen avsåg utgifter för verksamheten enligl nu gällande bestämmelser. Denya riktlinjer för arbetsmarknadsutbildningen som jag har redogjort förbör träda i kraft . Jag beräknar helårseffeklen av reformentill 690 milj. kr. Av beloppet avser ca 520 milj. kr. utbildningsbidrag, varavca 180 milj. kr. faller pä den ökning av antalet kursdeltagare som kan väntasuppkomma till följd av de olika förslagen. Jag räknar med att deltagarna iarbetsmarknadsutbildning om förslagen genomförs kommer alt vara i genomsnittca 7 000 fler än vad som annars kan väntas bli fallet. Detla motsvarar 15000-20 000 personer i utbildning under ell hell år. Föratt läcka arbetsmarknadsutbildningens ökade kostnader anser jag all en särskildarbetsgivaravgift bör införas fr. o. m. . Jag vill i detsammanhanget erinra om vad chefen för har anfört härom i prop.1975:1 (Bil. I s. 22). Avgiflsunderiaget för arbetsgivaravgiften bör varasamma som inom den allmänna sjukförsäkringen. Medlen från avgiften börtillföras en särskild fond - arbetsmarknadsutbildningsfonden.Arbetsmarknadsutbildningsfonden bör utformas enligl i huvudsak samma principersom gäller för sjukförsäkringsfonden inom den allmänna försäkringen och arbetslöshelsfonden.Över fonden, som bör redovisas över inkomstskattelileln, skall utgifterna förarbetsmarknadsutbildningen bestridas. Fonden skall finansieras dels avarbetsgivaravgifter, dels av bidrag över statsbudgeten. Som framgår avberäkningarna tidigare kommer den lolala kostnaden för de föreslagnareformerna att uppgå till ca 690 milj. kr. Förslag till lag omarbetsgivaravgift lill arbetsmarknadsutbildningen läggs nu fram. Motiv lilllagen redovisas i det följande (8.2). Förde nuvarande utbildningsbidragen i form av grundbidrag, hyresbidrag på hemortenoch bamlillägg, gäller att skatteintäkterna tillgodoförs staten. Chefen förfinansdepartementet kommer att föreslå att samma princip skall gällaför dagpenning och stimulansbidrag i del nya bidrags-syslem som föreslås idenna proposition. Vid beskattning av de reformerade utbildningsbidragen stigerskatteinkomsterna för staten med drygt 160 milj. kr. Denna ökning har sin grundi dels alt utbildningsbidragen höjs, del att antalet elever i utbildning stigertill följd av reformen.