prop · FZ03169 · 1975-12-31 00:00:00 — Närdet gäller styrelser inrättade under den centrala bankstyrelsen måste enligt bankmannaförbundetskillnad göras mellan å ena sidan lokala kon- Prop.1975/76:169 29 torsstyrelserochstyrelser förjordbrukskassa samt å andra sidan regionstyrelser (distrikts-,områdesstyrelser etc). I de förra anser förbundet alt arbetstagarrepresentationhar ett begränsat värde. I sitt remissvar angående förslaget till utökadoffentlig representation i affärsbankerna bar förbundet dock anfört att fråganom representation för de anställda även på kontors-styrelsenivå kanaktualiseras, om den föreslagna kommunala representationen i de lokalakontorsstyrelserna skulle innebära att dessa fär ökad betydelse och därmed enpå sikt stärkt ställning. Regionstyrelserna har av den centrala bankstyrelsenofta utmstats med betydande självständiga befogenheter. Därför är detväsentligt att arbetstagarrepresentationen i den centrala styrelsenkompletteras med representation i regionstyrelse eller motsvarande organ. Dedelegatgmpper såsom arbetsutskolt och liknande, som ibland utses inom dencentrala styrelsen, har ofta styrelsens uppdrag att avgöra många för banken ochdärmed för de anställda viktiga frågor. De av regeringen utsedda offentligastyrelserepresentanterna i vissa affärsbanker ges enligt banklagen räll altingå i dessa gmpper. Motsvarande regler bör enligt bankmannaförbundet införasför arbetstagarrepresentantema. Förbundet anser i likhei med bankinspektionenatt - med hänsyn till den centrala bankstyrelsens övergripande ansvar ochkontrollerande funktion - representation av banksiyrelseledamöter är mestmeningsfull i sådana centrala ledningsorgan som bl.a. förbereder styrelsensbeslut. Härmed avses i första hand bankernas direktioner (ledningsgrupper) ochliknande beslutsorgan som, förutom att de har tilldelats beslutsrätt i en radbetydelsefulla frågor, också förbereder styrelseärenden såväl vad gällerplanerings- och budgetfrågor som enskilda ärenden. Enfacklig representation på nivåer under styrelsen förordas också av /SR.Styrelsearbetet bar i huvudsak upplevts som insyn och samråd. Detta talar föratt de bankanställdas medbestämmande måste kompletteras med representation ävenpå andra nivåer inom bankerna, t. ex. i regionala styrelser, direktioner,arbetsutskott m. fi. organ, där bl. a. ur personalsynpunkt viktiga frågorbehandlas. Negativalill lagregler om arbetstagarrepresentation i de nämnda organen inom bankernaär bankföreningen, BAO, och sparbanksföreningen. Samtliga anslutersig i allt väsentligt till bankinspektionens uttalanden. De anser sålunda attdet med hänsyn till olikheter i bankernas storiek och organisation är svårt attfastlägga generella regler och att goda fömtsättningar finns att i samförståndmellan varje bank och dess anställda skapa erforderiiga former för medinfiytande,i den mån sådana inte redan har etablerats. PKbanken anför bl. a. att bankensorganisation och arbetsformer kan behöva ändras och att en bundenhet i fråga omfacklig representation i vissa beslutsorgan kan innebära en låsning, som integagnar några intressen. Närdet gäller representation för de anställda i de lokala föreningsbankernas,dvs. jordbrukskassornas styrelser framhåWer föreningsbankers Prop.1975/76:169 30 förbundstarkt det nära organisatoriska samband som finns inte bara mellan regionbankoch lokalbank ulan även mellan lokalbankerna inbördes. Detta gör att personaleni dessa banker bör betraktas som en personaladminislrativ enhel och alt någonsärskild representation i de lokala föreningsbankernas styrelser inte ärmotiverad. Förbundet konstaterar med tillfredsställelse att dessa synpunkterdelas av bankinspektionen. Ifråga om styrelsearbetets former och innehåll anser bankmannaförbundet attenkäten har visat att dagordning eller föredragningslista och annat materialavsett att behandlas på styrelsesammanträdena endast i begränsad omfattningutsänds till styrelseledamöterna före sammanträdena. Ett sådantförfarande medverkar till att styrelsens arbete uppfattas som en formalitet.Även om lämpligheten av att lagfästa regler om hithörande frågor kandiskuteras, anser bankmannaförbundet att del är av utomordentlig betydelse attlagstiftarens uppfattning om vad som skall anses vara god sed vidstyrelsearbetet kommer till klart uttryck. Till god sammanträdesordning höräven all tillställa styrelseledamöter och suppleanter protokoll frånsammanträdena. För arbetstagarrepresentantema är de nu upptagna frågorna avstort intresse vad gäller samrådsmöjligheter och vidareinformation lill deanställda. Förbundet motsätter sig självfallet inte att information avbanksekret natur utesluts från i förväg utsänt material och från utsändaprotokoll. Sparbanksföreningendelar bankmannaförbundets uppfattning att styrelseledamöternas möjligheter attpå ett meningsfullt sätt delta i styrelsearbetet ökar om föredragningslista ochövriga handlingar utsänds i förväg. Detta är emellertid ett generellt problemsom gäller lika för alla ledamöter och bör därför inte regleras i enlagstiftning som gäller endast de bankanställdas representanter. I ställetmåste varje banks styrelse på egen hand finna ett effektivt arbetssätt.Praktiska skäl kan i vissa fall tala för att förhandsinformation inte kandistribueras till styrelsens medlemmar. avstyrker därfören generell lagregel i denna fråga. anser i likhet med bankinspektionen att det av sekretesskälmåste iakttas stor försiktighet vid utsändandet av material till styrelsensledamöter. Liksom inspektionen anser bankföreningen all en dagordning, sominte specifikt anger ärenden av sekret natur, jämte annat icke sekret materialbör kunna utsändas före styrelsesammanträde. Däremot finns det knappastanledning att införa lagbestämmelser härom. Även beträffandestyrelseprotokollen begränsar sekretesskäl möjligheten till distribution. Arbetstagariedamöternahar goda möjligheter att ta del av origi-nalprotokollel på den plats där delförvaras av banken. Rättenlill information och samråd mellan facklig styrelseledamot och de anställdabör enligt bankmannaförbundet fastslås i lagen. Styrelsen skall inte kunnafatta generella beslut om sekretess, som hindrar intern information och samrådi den fackliga organisationen. Förbundet delar bankinspektionens uppfattningatt enskilda kreditärenden inte bör vara Prop.1975/76:169 31 föremålför förhandssamråd och vidareinformation. Frågor som omfattas av banksekretess,dvs. frågor om enskilds förhållande till banken, har sällan sådant intresse förde anställda att konflikter mellan banksekretess och informationsbehov ter sigsannolika. Bortsett från ärenden som omfattas av banksekretess är en bankjämförbar med vilket förelag som helst. De ärenden som en bankstyrelse har tillbehandling bör med nämnda undantag från informationssynpunkt bedömas på sammasätt som i andra företag. BAO,bankföreningen och sparbanksföreningen avstyrker bankmannaförbundets förslagom att lagfästa en ovillkorlig rätt för arbelslagariedamot att vidareinformeraoch samråda med övriga anställda. Enligt BAO:s mening borde nuvarande praxis,som innebär att styrelsen fattar beslut i frågan, vara tillfyllest.Bankföreningen och sparbanksföreningen ansluter sig till bankinspektionensuppfattning att vissa frågor bör undantas från arbetstagarsamråd ochinformation till medansiällda, nämligen dels frågorsom omfattas avbanksekretess, dels frågor i vilka banken själv har ett sekretessintresse, t.ex. om etablering, fastighetsförvärv, utnämningar och vissa andra personalfrågor.Bankinspektionens uppfattning synes enligt bankföreningen överensstämma med vaddepartementschefen uttalade i denna fråga vid den nuvarandeförsökslagstiftningens tillkomst (prop. 1973:186 s. 32). PK-bankenframhåller att sekretesshänsyn, särskilt gentemot iredje man, måsle i enbankverksamhet alltid komma att tillmätas stor betydelse. Banken ansluter sig därförtill bankinspektionens uppfattning att vissa frågor bör undantas från arbetstagarsamrådoch vidareinformation. Remissinstansernaanser liksom försäkringsinspektionen att utvärderingen i stort setl har gettett positivt resultat och att styrelserepresentationen för de anställda hargenomförts problemfritt i försäkringsbolagen. En permanentad lagstiftningförordas av Försäkringsbolagens förhandlingsorganisation (FFO). () och /SR. Fören föriängd försökslagstiftning utlalar sig endast , som ansluter sig lillförsäkringsinspektionens förslag, konstaterar därvid att inspektionensförslag väl sammanfaller med erfarenheter. Anvisningen omförhandlingar för att finna fastare former för styrelserepresentationuppfattar som lämplig med hänsyn till de olika förutsättningar sområder. FFOanser att lagen bör permanentas i oförändrat skick. Sökandet efler ändamålsenligaoch tillfredsställande metoder för samråd och beslulsmed-verkan kommer att ihög grad påverkas av den förestående omdaningen av arbetsrätten. Den nyalagstiftningen på detta område kommer att snart leda fram till nya föreiagsanpassadesamverkansformer som tillförsäkrar de anställda en kontinueriig påverkan på demest intressanta och viktiga besluten i företagel. Arbetstagarrepresentation istyrelsen är en samverkans- Prop.1975/76:169 32 formbland många för alt tillgodose och tillvarata intresset för medinflytande frånde anställdas sida. Representationens storlek måste dock bedömas genom enintressentavvägning, varvid det konsumentbelonade inslaget iförsäkringsrörelsen måste särskilt beaktas. Övriga instmment för medinflytandei företagen kan komma att medföra en höggradig personalpåverkan på besluten iden löpande förvaltningen. Behovet av insyn och deltagande i styrelsenskontrollerande och planerande verksamhet måste därför anses vara rimligttillgodosett genom nu gällande lagbestämmelser. a. att styrelseart)etet i huvudsak har upplevts som insyn och samråd.Detta talar för alt medbestämmandet kan behöva kompletteras med representationäven på andra nivåer, t. ex. i arbetsutskott m. fl. organ, där bl. a. ur piersonalsynpunktviktiga frågor behandlas. De försäk-ringsanställda får inte ges en särställninggentemot anställda i aktiebolag och motsvarande. /SR tillstyrker att lageni övrigt ersätts av en permanent lagstiftning om styrelserepresenlation för deanställda i försäkringsbolag. FTFanser det inte acceptabelt med en ytteriigare föriängning av försöksperioden.Systemet har prövats . har inget remissorganpåvisat några nackdelar med systemet. Tvärtom synes flertalet ha denuppfattningen att styrelserepresentationen har medfört påtagliga fördelar försåväl arbetsgivaren som arbetstagaren. Det är därför angeläget att försökslagsliftningenersätts med en permanent lag. En sådan ny lag kan dock kringgås, t. ex. genomatt styrelserna inrättar arbetsutskott eller andra liknande organ. För denskull är det helt nödvändigt att arbetstagarna också i dessa organtillförsäkras representation via lagligt stöd. FTFberör också frågan om antalet ledamöter. Förbundet har som sin principiellamålsättning att arbetstagarna skall tillförsäkras en med arbetsgivarnajämbördigställning. Denna uppfattning skall självfallet inte uppfattas så att förbundeti alla lägen eftersträvar hälften av styrelseposterna. 1 den mån statsmakterna villbereda plats för andra intressenter än arbetsgivare och arbetstagare, t, ex.konsumenter eller offentliga företrädare, i försäkringsföretagens styrelserinnebär FTF:s uppfattning en gentemot arbetsgivaren jämbördig ställning iövrigt. Detta innebär att arbetsgivare och arbetstagare, sedan övrigaintressenter tillträtt sitt antal platser, delar lika på återstoden avplatserna. Detav FTF förordade systemet kan enligt förbundet möjligen vara en för tidigtväckt tanke att genomföra i samband med en permanentning avlagstiftningen. I så fall vill FTF dock att antalet arbetstagarledamöter iförhållande till arbetsgivariedamöterna utökas i styrelsen och andra organ.Detta skulle kunna ske genom någon kvoteringsregel. I övrigt hänvisar förbundettill vad som har anförts i dess yttrande till försäkringsinspektionen i sambandmed utvärderingen. Delkan slutligen nämnas att och har avstått från all yttra sig vid remissbehand- Prop.1975/76:169 33 lingen.Försäkringsanställdas förbund, som företräder de anställda inom , haravgivit yttrande till försäkringsinspektionen i samband med utvärderingen.Yttrandet har redovisats under avsnitl 3,3. Genomlagen (1972:829) om styrelserepresentation för de anställda i aktiebolag ochekonomiska föreningar flck de anställdas lokala fackliga organisationer rättatt utse två ledamöter i styrelsen för företag med mer än 100 anställda.Undantagna från lagen är bl. a. bankaktiebolag, försäkringsaktiebolag ochekonomiska föreningar inom jordbrukskasserörelsen. Deanställda i bankinstitut och försäkringsbolag som har minst 50 anställda fick rälttill styrelserepresenlation genom lagen (1973:1093) om styrelserepresentationför de anställda i bankinstitut och försäkringsbolag. Lagen trädde i kraft denI . Skälet lill alt dessa institut särbehandlades var främst attbanklagarnas bestämmelser om styrelse i bankinstitut föranledde särskildaöverväganden. Begränsningar finns sålunda i fråga om del totala antaletstyrelseledamöter och antalet anställda som får ingå i styrelsen. Med hänsyn lillförsäkringsbolagens roll som kredilmarknadsinsti-tutioner ansågs det lämpligtatt de anställdas styrelserepresenlation i dessa bolag löstes i nära anslulningtill vad som kom i fråga för bankinstitulen. Bådalagarna om styrelserepresenlation för de anställda är av försökskaraktär ochgäller lill den . På regeringens uppdrag har den pågåendeförsöksverksamheten blivit utvärderad. På grundval av de erfarenheter som hargjorts gäller det att nu ta ställning lill frågan om deanställdas styrelserepresentation i fortsättningen. Frågan omstyrelserepresentation för de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningari allmänhet kommer senare denna dag att behandlas av chefen förindustridepartementet. Frågan om styrelserepresenlation förde anställda i bankinstiluloch försäkringsbolag bör också i fortsättningen behandlas särskilt. Med hänsyn tillalt många spörsmål är gemensamma i de båda lagstiftningsärendena har de berettsi samråd mellan mig och chefen för industridepartementet. Jag vill redan nuförutskicka att de förslag som läggs fram i fråga om bankinstitut ochförsäkringsbolag överensstämmer i allt väsentligt med vad som föreslås i frågaom aktiebolag och ekonomiska föreningar. Lagenom styrelserepresentation för de anställda i bankinstitut och försäkringsbolagomfattar bankaktiebolag, sparbanker, centralkassor för jord-bmkskredit,försäkringsaktiebolag och ömsesidiga försäkringsbolag. En förutsättning är attföretaget undet det senasle räkenskapsåret här i landet sysselsatt i genomsnittminsl 50 arbetstagare. De anställda har rätt att utse två ledamöter i styrelsen(arbetslagariedamöter) och en suppleant för varje 3 1975/76. Prop.1975/76:169 34 Även om antalet anställda inte uppgår till 50, kan bolagsstämma,sparbanks huvudmän eller centralkassas stämma besluta att lagen skall tillämpaspå förelaget eller att flera än två arbetslagariedamöter får utses av deanställda. Hänsyn skall inte tas till arbetstagarledamot vid till-lämpningen avde regler i banklagarna som begränsar antalet styrelseledamöter ochbefattningshavares möjlighet alt utses till styrelseledamot. Beslutom alt arbetstagarrepresentation skall inrättas i ett företag fattas av lokalfacklig organisation, som är bunden av kollektivavtal i förhållande till företageloch som omfattar mer än hälften av arbetstagarna inom företaget. Särskildaregler gäller om de anställda tillhör olika sådana organisationer. Arbetstagarledamöterutses av lokal facklig organisation och skall utses bland de anställda hosföretaget, 1 fråga om försäkringsbolag, som är koncernbolag, får arbetstagarledamotdock utses bland de anställda i annat koncernbolag inom samma koncern.Försäkringsbolag kan undantas från lagens tillämpning, om arbetstagarrepresentationskulle medföra väsentliga olägenheter för bolaget. I sådant fall skallföreskrivas åtgärder som på annal sätt tillgodoser arbetstagarnas intresse avinsyn och inflytande i företaget. Fråga om undantag prövas av regeringen. Påregeringens uppdrag har bankinspektionen och försäkringsinspektionen utvärderatförsöksverksamheten såvitt avser bankinstitut resp. försäkringsbolag. Arbetethar bedrivits i nära samarbete med berörda arbetsmarknadsorganisationer. Enmotsvarande utvärdering i fråga om styrelserepresenlation för de anställda iövriga aktiebolag och ekonomiska föreningar har gjorts av statens industriverk. Jagskall i det följande ta upp nägra huvudpunkter i utvärderingen och hänvisar iövrigt till avsnitt 3.2 och 3.3, där inspektionernas utvärdering redovisas utföriigare. Lagfästrätt till styrelserepresenlation föreligger vid 75 bankinstitut med hänsyn tillden nu gällande storleksgränsen 50 anställda. Rätten har utnytljals vidsamtliga banker utom en, nämligen , I denna bank ärrepresentation i styrelsen ordnad via en särskild stiftelse som förvallaraktier som de anställda äger i banken. Styrelserepresenlation för de anställdafinns f n. i 13 (inkl. ) av totalt 14 affärsbanker, i 51av sammanlagt 216 sparbanker och i 11 av totalt 12 centralkassor förjordbrukskredit. Ingen bank har utnyttjat möjligheten alt besluta om att lagenskall tillämpas på banken trots all antalet anställda är mindre än 50. I någrasådana banker finns styrelserepresenlation utan tillämpning av lagen. Påförsäkringsområdet finns f. n. styrelserepresenlation i 27 försäkringsbolag,varav två bolag med mindre än 50 anställda frivilligt beslutat lillämpa lagen.Ett bolag med mer än 50 anställda har efter beslut av regeringen medgettsundantag från lagen på vissa villkor. Försöksverksamhetenvid både banker och försäkringsbolag har enligt inspektionernas utvärderingutfallit övervägande positivt. Slyrelserepresentationen för de anställda harsålunda genomförts i stort sett utan problem. Prop.1975/76:169 35 Deanställdas deltagande i styrelsearbetet upplevs i huvudsak som insyn och samrådoch som ett komplement lill andra former för medinfiytande. Arbelstagarrepresentanlernasinsatser har främst avsetl frågorom arbetsmiljö och personalpolitik. Enligtutvärderingen anser arbetstagarrepresentantema alt den gällande lagen börändras på några punkter. Kraven på ändringar går bl. a. ut på att siorieksgränsen50 anställda för rätt till styrelserepresentation bör slopas. Representationför de anställda anses befogad också i arbetsutskott, direktioner och liknandeorgan, som förbereder styrelseärenden. Från de bankanställdas sida krävsrepresentation i bankernas regionala styrelser. Bankinspektionenoch försäkringsinspektionen anser att försökstiden vid utvärderingen är alltförkort för att definitivt avgöra hur en permanent lagstiftning skall se ut.Inspektionerna förordar därför att försöksperioden förlängs. Remissinstansernadelar uppfattningen all erfarenheterna av försöksverksamheten är övervägandepositiva. Så gott som alla instanserna både på arbetslagar- ocharbetsgivarsidan förordar att lagstiftningen nu permanentas.Arbetsgivarorganisationerna förutsätter därvid att en ny lag får sammainnehåll som den gällande. och försäkringstjän-stemannaförbundelframför däremot krav på vissa ändringar i lagen. Föregen del vill jag framhålla följande. Försöksverksamheten med styrelserepresentationför de anställda i bankinstitut och försäkringsbolag har enligt deutvärderingar som har gjorts i stort sett utfallit myckel väl. De anställdahar utnyttjat sin rätt lill styrelserepresenlation i alla bank-ochförsäkringsförelag som omfattas av lagen och där de inte redan är representeradepå annal sätt. Genom sina representanter i styrelserna har de anställda fåttmöjlighet att följa och delta i beslutsprocessen i företagens högsta beslutandeorgan i frågor som har betydelse för dem. Reformen har gett de anställda möjligheltill en bättre insyn i och ett ökat inflytande på sill förelags verksamhel ochkan sålunda ses som en viktig del i den pågående demokratiseringen inomarbetslivet. Den omfattande utvärdering som har gjorts av industriverket i frågaomstyrelserepresentation i aktiebolag och ekonomiska föreningar - ca 1 500företag - överensstämmer i stort selt med erfarenhetema från bankerna ochförsäkringsbolagen. Försökstidenhar som inspektionerna framhållit varit förhållandevis kort. Med hänsyn tillatt erfarenheterna av försöksverksamheten är så goda anser jag emellertid attdet nu finns tillräckligt underiag för att göra lagstiftningen ej tidsbegränsadoch för alt bedöma hur en permanent lag bör utformas. Chefen förindustridepartementet kommer senare denna dag att föreslå regeringen alt läggafram förslag om en permanent lag för aktiebolag och ekonomiska föreningar. Dengällande lagen bör läggas till grund förden nya permanenta lagen. Liksom hittillsbör lagstiftningen alltså utgå från att de anställda skall ha minoritelsrepresentationoch att deras lokala fackliga organisationer får besluta omstyrelserepresentation skall inrättas eller inte. Prop.1975/76:169 36 sentationi ett företag anses vara en mindre lämplig form för samarbete mellan deanställda och företaget, kan de anställdas fackliga organisationer i ställetträffa överenskommelser om andra former för insyn och inflytande i företaget. Jagvill framhålla att en permanentning av lagen om de anställdas styrelserepresenlationgivetvis inte innebär att lagreglerna på området skall anses slutgiltiga. Detförslag till ny lag om medbestämmande i arbetslivet som chefen förarbetsmarknadsdepartementet senare denna dag avser att anmäla innehållerviktiga nyheter i fråga om de anställdas inflytande och medbestämmande iförelagen. I princip varje fråga som rör förhållandet mellan arbetsgivare ocharbetstagare kommer att kunna tas upp till förhandling och regleras i avtal.Jag vill inle utesluta att det kan bli aktuellt att se överlagstiftningen om de anställdas styrelserepresenlation på grund averfarenheter av redan genomförd och kommande lagstiftning på detföretagsdemokratiska området. Vidutvärderingen och remissbehandlingen har bankmannaförbundet föreslagitändringar i fråga om vilka slag av förelag som lagstiftningen bör omfatta.Förbundet anser att rätten till styrelserepresenlation bör utsträckas till detre branschorganen . ochSveriges föreningsbankers förbund. De båda föreningarna motsätter sig bankmannaförbundetsförslag bl. a. av det skälet att deras styrelser inte fattar nägra beslut avövergripande karaklär som är direkl bindande för medlemsbankerna. Föregen del vill jag påpeka att bankföreningen och sparbanksföreningen ärorganiserade som ideella föreningar. Frågan om styrelserepresenlation för deanställda i sådana föreningar bör enligt min mening bedömas enhetligt för allaföreningar av denna typ. Jag är ense med chefen för industridepartementet attlagstiftningen inte heller fortsättningsvis bör omfatta sådana föreningar. Jag villalltså inte förorda alt lagen om styrelserepresentation skall omfatta de tvånämnda branschorganen. 1 konsekvens härmed bör lagen inte heller omfatta moisvarandeorgan inom jordbrukskasserörelsen, dvs. Ensärskild fråga är om rätt lill styrelserepresentation skall införas också förde anställda i andra kredit-och försäkringsinrättningar än sådana som omfattasav den gällande lagen. Jag tänker närmast på sådana inrättningar som landshypoleks-och siadshypoleksinslilutionerna samt understödsföreningarna. De flestaunderstödsföreningarna har över huvud tagel inga anställda och föreningarnainom hypoteksinstitutionerna i regel endast ett fåtal arbetstagare. Till följdav den slorleksgräns i fråga om antalet anställda som jag kommer att föreslå idet följande skulle lagen f. n. inte bli tillämplig på mer än ett av dessainstitut. Med hänsyn härtill och till inrättningarnas Prop.1975/76:169 37 speciellaart och organisationsform är jag inle beredd alt nu förorda att lagen skallomfatta också dessa slag av inrättningar. Jagåterkommer senare till frågan om de anställdas styrelserepresentation i koncemföretag.Jag vill emellertid redan nu ta upp en närbesläktad fråga, nämligen frågan omsådan representation i föreningsbankerna, dvs.