prop · FZ03160 · 1975-12-31 00:00:00 — Även om dessa organ är självständiga såtillvida all ingenannan inom myndigheten kan utöva de funktioner som har lagls på dem eller bindadem genom direktiv i del särskilda fallet, anser jag att bl. a, uppgifternasart leder lill all de normall inle kan anses som självständiga i den bemärkelsesom avses i den här föreslagna bestämmelsen. All del emellertid kan finnasanledning att se annorlunda på frågan för del fall all ell organ av nu avsettslag, som befinner sig på regional eller lokal nivå. avger yttrande lill dencentrala verksförvaliningen framgår av vad jag har sagt i del föregåendeangående myndighelsorganisationer av ifrågavarande lyp. Dessaparagrafer innehåller vissa undantag från huvudregeln i 3 ij första stycketandra meningen au handlingar som förvaras hos myndighei och är all anse sominkomna eller upprällade hos myndighet är allmänna. De här iniagnabestämmelserna omfattar i huvudsak samma kategorier av handlingar som avses i4 tj 1-3. 5 och 6 i OSK:s grundlagskapiiel. Underremissbehandlingen har framförts vissa önskemål alt ytterligare kalegorier avhandlingar skall undantas från de allmänna handlingarna, ÖBanser aitsignalskyddsnyckel inte skall vara allmän handling. Med den ulvecklingsom har ägl rum inom forceringsleknikens område finns det enligl ÖB småmöjligheler au åstadkomma signalskyddssystem som utan ändring av nyckeln -koden - för kan garantera att meddelandens klartext ej blir kändav obehörig, Signalskyddsnycklar måste därför ofta bytas inomstatsförvaltningen. Varje enskild signalskydds-nyckel fyller enligt ÖB i regelej de krav som ställs på allmän handling och får aldrig bli offentlig. Fråganom sjukjournaler bör anses som allmänna handlingar eller inte behandlas avnågra remissinstanser som har anknytning till sjukvården. Socialstyrelsenförklarar att sjukjournalernas primära syfte enligl mångas åsikl är all varaminnesanieckningar till hjälp för patienternas fortsatta behandling, Enliglsocialstyrelsen lorde endasl ett fåtal läkare betrakta författande avsjukjournaler som "myndighetsutövning". sägeremellertid all sjukjournalerna vid sidan av sin belydelse som "medicinskt Prop.1975/76:160 155 dokumentjuridiskt dokument" som å ena sidan kan utgöraett stöd åt medicinalpersonalen när denna har alt bemöia påståenden om feleller försummelse i yrkesutövningen eller framförda skadeståndskrav, å andrasidan kan styrka talan av en patient som anser att han inte behandlats iöverensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. Antingen en journal ivisst fall i första hand värderas som ett medicinskt eller juridiskt dokumentär det av största vikl att uppgifterna kan tillmätas vitsord. Detta tordeenligl endasl vara möjligt om sjukjournalerna har status somallmänna handlingar. Härför talar också del förhållandet all sjukvård i vissafall meddelas tvångsvis. Sådan vård innefattar ell vissl mått avmyndighetsutövning. Detta gäller 1. ex, vård med stöd av lagen (1966:293) omberedande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall, I likhet med anserdärför att en patientjournal skall vara allmän handling och attdet är bättre att bygga ul sekretesskyddet än all undanta den från begreppelallmänna handlingar. Medicinskafakulteten vid universiieiei i beklagar alt möjligheler inle synes haförelegat att undantaga sjukhusjournaler från begreppel allmän handling för altdärmed ge ett fullt tillfredsställande integriieisskydd pä detta känsligaområde. Närdetia inte ansetts möjligt kan fakulteten i princip accepteravidgningen och klarläggandet av sekretesskyddet åstadkommet genom en intimsamordning av handlingssekretess och tystnadsplikisbe-siämmelser. Fakultetenframhåller att tystnadspliktens regler bör göras bestämda och klara. Deövriga remissinstanser som har yttrat sig i frågan hävdar alla alt sjukjournalerinte bör anses vara allmänna handlingar. understryker att sjukvårdsjournalen inte är en handling som kanjämföras med inom myndigheters verksamheter förekommande dokumentation.Journalen är i första hand au betrakta som arbetsanteckningar till hjälp förundersökning och behandling av patient. Dess syfte är att ge underlag för godoch adekvat vård och alt möjliggöra kontinuitet i vården i all synnerhet närdenna anförtros fiera läkare. Läkares sjukvårdande verksamhet kan rimligen intekarakteriseras såsom en myndighetsutövning och del ter sig enligt förbundetfrämmande alt jämställa förvaltningsärenden och läkarvård. Mycket starka skälsägs därför tala för att handlingar rörande sjukvård inte skall betraktas somallmänna handlingar. Det är enligt förbundet å andra sidan klart att läkare ivissa situationer utövar myndighetsfunktioner. Detta är exempelvis fallet nären klinikchef utfärdar instruktioner för verksamheten på kliniken, vidare vidåtgärder eller beslut enligl smittskyddslagenl 1968:231) och enligl lagen omberedande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall samt enligt lagen (1967:940)angående omsorger om viss psykiskt utvecklingsstörda (omsorgslagen). Man börenligl förbundets uppfattning söka åstadkomma en klar gränsdragning mellan iegentlig mening sjukvårdande verksamhel och myndighetsutövning och endasl ge handlingarhänföriiga till sistnämnda funktion karaktär av allmän 1975/76:160 156 handling.Förbundet anser angelägel all dessa frågor las upp till fortsail och särskildprövning. Härvid bör då även övervägas behovet av bestämmelser för all palienlskall tillförsäkras rätten till tillgång till journaluppgifter rörande honomsjälv. Även andra omsländigheler finner förbundet tala för att en omprövning avsjukvårdsjournalens rättsliga karaktär och slällning kommer till slånd inomramen för föreslagen lagstiftning. Till övervägande del tordejournalanteckningar ha karaktär av minnesanieckningar och skiljer sig härvidväsenlligi från annan dokumentation hos myndighei. Minnesanteckning ansesenligt lagförslaget ej vara allmän handling och det är vanligt i förvaltningenall sådan anieckning utsorteras före arkivering. Inom sjukvården är ett sådaniförfarande emellertid inte möjligt då del skulle kunna befaras leda lill enallvarlig kvalitetsförsämring av vården. framför synpunkter på frågan som i alll väsentligtöverensstämmer med vad har anfört. Sällskapet framhållerhärutöver som en allvarlig olägenhet med den föreslagna ordningen an del inlelorde vara förenligt med denna att av och lill göra klarläggande sammanfattningarav långa och komplicerade sjukdomsföriopp och att i samband därmed göra sig avmed inaktuellt material. Journalerna i modern sjukvård visar enligt sällskapeten stark tendens att öka i omfång. De utgör inte sällan digra, oöverskådliga dokumenti vilka även den rutinerade yrkesmannen har svårt att orientera sig.Väsentliga uppgifter drunknar bl, a, i mängden av anteckningar, som införtsenbart för all möjliggöra kontinuitet i vården under ett akut skede, men somsaknar alll värde för den fortsatta vården, - Sällskapet berör vidare desvårigheter som är förbundna med uppgiften att åstadkomma tillfredsställandesekretessregler för sjukjournalerna. Det torde enligt förbundet inle varamöjligt att finna rättsliga formuleringar för de grannlaga ställningstagandensom måste göras när det gäller sjukjournalen, där tystnadsplikten ständigtmåste vägas mol informationsplikten. Medicinskafakulteten vid framför synpunkter på sjukjournalerna somi huvudsak överensstämmer med vad som anförts av ochSvenska läkaresällskapet. Fakulteten påpekar härutöver att det i ensjukjournal inte sällan förekommer uppgifter om tredje person, t. ex. anhörigaoch arbetskamrater, vilka dessulom oftast saknar kännedom om all sådanauppgifter existerar. Enligl fakulteten tillgodoses inte det berättigade skyddetför tredje man genom del aktuella lagförslaget. Fakulteten föreslår allsjukjournalens författningsenliga ställning ytteriigare utreds innan beslulfattas om lagstiftning på området. Detbör enligt min mening endast i mycket begränsad omfattning komma i fråga attgenom särskilda undantagsbestämmelser föra bort handlingar som omfattas avdefinitionen i 3 tj första stycket andra meningen från de allmännahandlingarna. De sekretessintressen som kan föreligga bör i slällel i störstamöjliga utsträckning tillgodoses genom regler om handlingssekretess. En sådanlösning överensstämmer inte bara bäst med offentlighets- 1975/76:160 157 principenulan ger ofta också del starkaste sekretesskyddet. Man bör nämligen hålla iminnet att den omständigheten att en hos myndighei förvarad handling inte skallbetraktas som allmän inte innebär att handlingen är sekretessbelagd ulan endastatt det överiämnas åt myndighelens fria skön all avgöra om den skall lämnas uleller ej. För all en icke allmän handling skall få sekretesskydd i egentligmening krävs kompletterande regler, t. ex. om tystnadsplikt i fråga omuppgifter av del slag som handlingen innehåller. Molbakgrund av vad jag nu har sagt är jag inle beredd all föreslå au de av ÖBnämnda signalskyddsnycklarna skall undantas från de allmänna handlingarna. Desjukjournaler som förs hos offentliga sjukvårdsinrättningar är enligt gällanderätt att betrakta som allmänna handlingar. Jag vill med anledning av vissauttalanden under remissbehandlingen påpeka alt de anteckningar som görs i ensjukjournal inte utgör minnesanieckningar i den bemärkelse som avses i 2 kap, 4tj första styckei TF i detta lagrums nuvarande lydelse utan att journalerna äratt anse som sådana förteckningar som f n. nämns i 5 tj andra stycket förstameningen. Också OSK:s förslag innebär alt sjukjournalerna är allmännahandlingar. Denu nämnda journalerna omfattas otvivelaktigt av den definition av begreppetallmän handling som jag har föreslagit i 3 !J andra stycket. Enligt min meningbereder man journalerna det bäsla skyddet mot obehörig insyn genom regler omhandlingssekretess. Jag föreslår därför inte någon särskild undantagsregel fördessa handlingar. Som ett särskilt skäl att låta sjukjournalerna förbliallmänna handlingar tillkommer att dessa som har framhållitinte kan betraktas enbart som hjälpmedel vid patienternas behandling. Idenna paragraf återfinns regler om sådana handlingar som uteslutande tjänar somhjälpmedel vid ett ärendes föredragning eller beredning eller som annars kanbetraktas endast som osjälvständiga mellanled på vägen fram till en slutligprodukt. Beslämmelserna omfattar både rent myndig-hetsinlerna handlingar och s.k. delningar och andra preliminära handlingar som utväxlas mellan myndighelersom led i ett beredningsförfarande. 12 kap. 4 ij första slycket TF föreskrivs att minnesanteckning eller annanuppteckning, som har verkställts hos myndighet endast för måls eller ärendesföredragning eller beredande till avgörande, inte skall anses som allmänhandling hos myndighelen, om uppteckningen inte. sedan målel eller ärendet harslutbehandlats hos myndigheten, har tagits om hand för förvaring. BestämmelsenomfaUar dels vad som i dagligt tal brukar kallas för pro- 1975/76:160 158 memorior,dels utkast och förslag till beslut eller skrivelser. Anteckningar som innebäratt en ny sakuppgift tillförs ett ärende faller däremoi inle inom bestämmelsenstillämpningsområde ulan följer de allmänna reglerna om handlingar i mål ellerärende. Genombestämmelsen i 2 kap. 4 tj andra stycket TF parallellställs vissa tekniskaupptagningar med de upptagningar som avses i paragrafens första stycke. Enligtandra stycket gäller nämligen i fråga om teknisk upptagning som har tillkommitendast för måls eller ärendes föredragning eller beredande till avgörande hosmyndighet att upptagningen inte skall anses som allmän hos myndigheten, om deninte, sedan målet eller ärendet har slutbehandlats hos myndigheten, har tagitsom hand för förvaring. Vidare föreskrivs att sådan upptagning intill dessfrågan om omhändertagande har avgjorts, inte heller skall anses som allmän hosannan myndighet, om den förvaras där endast för teknisk bearbetning ellerlagring. Angåendebakgrunden lill och innebörden av bestämmelserna i andra stycket kan hänvisastill framställningen i avsnitl 7.3, särskill till vad som där sägs om s, k,mellanprodukter vid ADB-bearbetningar, Detär inte ovanligt att handlingar som omfattas av paragrafens första stycke sändsöver från den handläggande myndigheten till någon utomstående för preliminärgranskning. Av eU regeringsräUsavgörande(RÅ 1963 ref 16) torde man kunna draden slutsatsen att en sädan handling inte anses expedierad frän den avsändandemyndighelen. Om mottagaren är en befattningshavare vid en annan myndighei fårhandlingen däremot troligen anses vara inkommen lill denna myndighet ochdärmed allmän hos denna. OKpåpekade inledningsvis att det hade uppkommit en viss tendens alt betraktaockså sådana anteckningar, genom vilka sakupplysningar tillförs ett ärende,säsom minnesanteckningar, över vilka tjänsteman principiellt kan förfoga. Somhade uttalals vid tillkomsten av den nuvarande bestämmelsen i 2 kap. 4 ijförsta stycket TF skulle denna emellertid tillämpas så att inle därigenom någotav det sakliga material, pä vilket myndighet grundade sina beslut och åtgärder,undandrogs från offentlighetsprincipens tillämpning. OKframhöll vidare att del hade visat sig svårt att klart avgränsa de handlingarsom i stadgandets mening hade "omhändertagits för förvaring". Deltorde i stor ulsträckning förekomma att uppteckningar av det slag som avses idetta sammanhang förvarades av tjänstemän i ordnade former och kom tillanvändning vid handläggningen av andra ärenden men likväl inte ansågsomhändertagna för förvaring och alltså inte betraktades som allmännahandlingar. Bestämmelsen hade därigenom kommii att fungera som ettsekrelesstadgande. OK påpekade vidare att det med hänsyn till kontinuiteten ien myndighets verksamhet kunde vara påkallat att uppteckningar som 1975/76:160 159 hänfördesig till dess överväganden inför ett avgörande togs i förvar för att kunnaanvändas . 1 många fall kunde det dessutom vara avvärde för forskningen att ha lillgång til! Enligl OKfanns det av dessa skäl ett uppenbart intresse av att uppteckningarnabetraktades som allmänna handlingar och omhändertogs såsom sådana. OK föreslogmol bakgrund av dessa överväganden alt den nuvarande bestämmelsen i 2 kap. 4 §första slycket skulle utgå och att sekrelessinlresset i stället skulle mötasgenom att man införde en bestämmelse om hemlighållande, I denna beslämmelse,som återfinns i 14 tj i till 2 kap. TF, föreskrivs attminnesanteckning eller annan upptagning, som hos myndighei har upprättatsallenast för måls eller ärendes föredragning eller beredning, skall hållashemlig i fall som anges i lillämpningsförteck-ningen, om utlämnande kanförsvåra handläggningen av annal mål eller ärende, dock högsl . Detsammaangavs uuryckligen gälla utkast och förslag lill myndighets beslul ellerskrivelse. Ilillämpningsförteckningen hade tagils in en föreskrift av innebörd all den nyssåiergivna bestämmelsen skulle tillämpas på sådana minnesanteckningar, andrauppteckningar, utkast och förslag som skall anses upprällade försl då måleleller ärendet har slutbehandlats och som inie omhändertas såsom arkivhandlingari målel eller ärendel och inte heller eljesi redovisar uppgifter på vilkamyndighetens beslut har grundats men likväl bevaras för alt underiättahandläggningen av andra mål eller ärenden, Imotiveringen lill bestämmelsen framhöll OK bl, a. all del av gällande arkivförfaliningarfick anses följa all del som allmän regel ålåg myndigheterna all såsomarkivhandlingar omhänderta sådant material som var ägnat all belysa vad somhade förekommit i ärendet samt au sådana handlingar uppenbarligen borde bevarastillsammans med övriga handlingar i ärendet. Man torde därför enligt OK vinnaytteriigare säkerhet mol missbruk av sekreiessbeslämmelsen genom alt från desstillämpning uiesluta sådana handlingar som hade omhändertagits såsomarkivhandlingar i målel eller ärendel, 1fråga om begränsningen av bestämmelsens tillämpningsområde lill all omfallaendasl sådana handlingarsom skall anses upprättade försl då målel eller ärendelär slutbehandlat förklarade OK alt denna var föranledd av del angelägna i allbestämmelsen inle blev tillämplig på handlingar som expedieras eller på sådanaförteckningar som anges i 2 kap. 5 tj andra slyckel TF OK:sförslag innehöll inte någon särskild regel om sådana handlingar som under entill sin art intern beredning ulväxlas mellan en myndighet och någonutomstående. kunde hithörande problem ofta lösas genom all den personsom i ett sådant sammanhang lämnar biträde ål en myndighei uttryckligen ellerunderförstått förordnas alt tillfälligt tillhöra myndighelen, OK nämnde som ettexempel på della alt en industrimän, som biträder en delegation vidhandelsförhandlingar med en annan stal. 1975/76:160 160 idenna egenskap förrältar ett tiänsteärende och bör anses tillhöra delegationen.Som ett annat exempel nämndes alt en proposition i korrektur sändes förunderhandsgranskning lill en berörd verkschef eller en annan sakkunnigijänsieman, OK förklarade all det även i ell sådani fall låg närmast lill handsatt tolka gällande bestämmelser på det sättet au den tjänsteman som lämnarbiträde därvid anses tillhöra den myndighet han hjälper. Det avgörande syntesenligt OK vara, alt del här inle är fråga om alt avge ell yttrande för enmyndighei eller att eljest ge uttryck för en myndighets ståndpunkt utan endastalt hjälpa lill med insamling eller kontroll av fakta. OSKföreslär (4 ij 1 i grundlagsförslaget) att som allmän handling ej skallansesminnesanteckningellerannan uppteckning,säsom upptagning föraulo-matiskdatabehandling, vilken tillkommit endast för föredragning eller förberedandetill avgörande av mål eller ärende, såvida icke uppteckningen ellerupptagningen omhändertages för förvaring, sedan målel eller ärendet harslutbehandlats. Imoiiviexten påpekar au bestämmelsen svarar mot 2 kap. 4 tj TF i dess helhetoch att den anger alt en upptagning för ADB kan fylla samma funktion som en"minnesanteckning" i detta ords vedertagna betydelse. förklararvidare alt uliryckei minnesanteckning strängt tagel, huru vedertaget det än måvara, är mindre lyckai, efiersom del t. ex. skulle kunna anses syfta även på enanieckning påett dagboksblad. De skäl som föranledde OK att föreslå en särskildsekretessregel i 2 kap. 14 § TF för minnesanteckningar saknar enligl OSKnumera aktualitet, sedan förvaltningslagen har lillkommil, OSKförklarar vidare att den sista meningen i 2 kap, 4 S andra stycket TF harbedömts som mindre erforderlig med hänsyn lill den av föreslagnadefinitionen av "förvara", I de fall som avses med den berördabestämmelsen lorde den myndighei, som förvarar upptagning endast för teoretiskbearbeining eller lagring, inle förfoga över den. innehåller inle några beslämmelser om handlingar som påberedningsstadiet sänds ut från en myndighet för underhandsgranskning. OSKberör inte heller frågan i sina motivutlalanden. Sveahovrätt påpekar att innebörden av den föreslagna bestämmelsen omminnesanieckningar i4 punkt 1 i OSK:s grundlagsförslag, vilken bygger pånuvarande 2 kap, 4 tj första styckei TF, har blivit klargjord genom en radrättsfall och uttalanden av JK och JO, Enligt hovrätten lorde det likafulltvara berättigat alt påstå, all man på många håll inom förvaltningen svävar iokunnighet om vad bestämmelsen innebär. Det skulle därför vara 1975/76:160 161 avvärde om den nya grundlagen fick en ny och mera lättillgänglig avfattning pådenna punki, Särskill bör man beakta, all del i praktiken finns ett närasamband mellan 4 ;j p, 1 och 6 p, 6,1 båda fallen är dei fråga om arbetspapperhos de enskilda tiänsiemännen, och det kan ofta vara svårt för dem all skiljadet ena från det andra i juridiskt hänseende. Det skulle enligt hovrättensannolikt vara till hjälp i del praktiska förvaliningsarbeiei om dessa bestämmelserkunde samordnas, - Hovrätten erinrar i sammanhanget om all en viktig princip,som har uttalats i rättspraxis, är au anteckningar, som innehållerrelevanta sakuppgifter i ett ärende, inte kan hänföras under undanlagsregeln omminnesanieckningar m, m. Även om denna grundsats lorde del alltjämt rådabetydande okunnighet inom förvaltningen. Gränsdragningen kan också i detenskilda fallel vålla svårigheler. Hovrätten föreslår därför attgrundlagsiexten uttryckligen anger principen. Datainspektionenanser del vedertagna uliryckei "minnesanteckning" vara mindre lyckat.Sedan myndigheternas skyldighel all dokumentera upplysningar, som inleinkommit skriftligen, fastslagits i förvaltningslagen, förekommer ofla häravföranledda s, k, tjänsteanteckningar. Dessa avses självfallet inle i punktenI, Del för "minnesanteckningarna" karakteristiska synes enligtdalainspektionen vara alt de inte innehåller någol sakmaterial av betydelseför utredningen som inte redan finns i andra handlingar, inbegripettjänsteanteckningar, i akten. Vad det rör sig om är föredragningspromemorior,uppställningar av svåröverskådligt material, redogörelser för rättsfall ochpraxis saml synpunkter på hur ärendet kan avgöras, ibland i form avbeslutsförslag. Med hänsyn härtill och lill förvaltningslagens bestämmelserförordar datainspektionen alt ordel minnesanteckning i della sammanhang ersättsmed ell uttryck som bättre visar den avgörande förutsättningen att handlingeninte innehåller något sakmaterial som inle finns i allmänna handlingar iärendet. Förenadefabriksverken anser all del av formuleringen "omhändertages för förvaring,sedan målel eller ärendet har slutbehandlats" inte är hell klariagt vadsom är att anse som minnesanteckning. Förenade fabriksverken föreslår därföratt lagtexten kompletteras med en bestämmelse av innebörd all uppteckningenjämväl har diarieförts för all därmed belaga dess karaktär av minnesanteckning. Fasiigheisnämndeni kommun förklarar all försök au i olika konkreia situationer definierabegreppel minnesanieckningar torde ge utrymme för högsl olika bedömningar medstarkt inslag av subjektiv tolkning. Ytier-ligheier är dels av enskildbefattningshavare i ett anieckningsblock löst nedkastade "kom ihåg",dels av särskilt utsedd sekreterare vid en diskussion e, d, fört protokoll, sombeträffande underskrift och övrig utformning blir praktiskt taget lika med deprotokoll, som är obligatoriska vid nämnd-sammanträden. Behov av vissprotokollföring vid sammanträden i tjänstemannagrupper - ej myndigheter ilagförslagets mening - föreligger enligt nämnden allt mer. Inom ett verkförekommer ofta mer eller mindre re- 1975/76:160 162 gelbundetsammanträden med ledande tjänstemän för planering av verksamheten. Sådanagrupper bildas även formellt eller informellt för samverkan mellan olika verk.Den omständigheten all proiokollel ges rubriken "minnesanieckningar"lorde ej ha annan betydelse än all de i sammanlrädet dellagande själva villbedöma handlingen såsom ej allmän. En sådan handling är - oavsettrubriceringen - i och för sig att an,se som färdigställd. Man kommer då, sägernämnden vidare, även in på beslämmelserna i 6 tj om när handling ansesupprällad hos myndighei. Frågan kan siällas om "proiokollel"överhuvudlagei är all anse som upprällal hos myndighet. Blir svaret nekandeskulle "proiokollel" på den grunden ej alls kunna vara lill-gängligiför utomstående. Frågan lorde sammanhänga med om man i "upprällad hosmyndighei" ser mera allmäni på myndigheisbegreppei så au i princip alla avmyndighetens ijänstemän producerade handlingar faller in under paragrafen, ävenom de inle förelägges själva myndighelen i dess egenskap av beslutande organ, JOpåpekar au den föreslagna bestämmelsen motsvarar 2 kap, 4 ij TF, Enligl JOmissförstås denna paragraf ofta. Antingen tror man alt den är lillämplig påalla minnesanieckningar och övriga anteckningar som görs under ell ärendeshandläggning fram lill beslul, alliså även i, ex. på an-leckningar som görs viddokumentering av sakuppgifter. Eller också tror man au den bara gällertjänstemans föredragningspromemoria eller min-nesslolpar för föredragning. JOåterger härefter vad som i motiven lill den nuvarande bestämmelsen sägs omdennas innebörd (SOU 1947:60 s. 220), Han Ullalar vidare an del enligl hansmening saknas anledning all ge en specialregel just för befattningshavarespersonliga uppteckningar.