prop · FY031 · 1975-12-31 00:00:00 — DärtUI kommer att de politiska kostnadernaför den nuvarande inriktningen av anliinflationspolitiken kommer att stiga itakt med arbetslöshetstalen. En fortsatt restriktiv politik med låg investeringsaktivitet skulle dessutom leda till attproduktionskapaciteten vid en kommande konjunkturuppgång ånyo skullebli en flaskhals och på samma sätt somunder högkonjunkturen 19721973 generera starka inflationsimpulser. Den här antagna omsvängningen i de störreOECD-ländernas ekonomiska politik förutsesla sig uttryck i en fortsatt mildring av penningpolitiken i syfte attstimulera främst industrins investeringar, men även motverka enproduktionsneddragning och en därav betingad utstötning av arbetskraft frånföretagen av likviditetsskäl. Enbart en lättare penningpolitik torde dock interäcka till för alt åstadkomma en snabb återhämtning. För att uppnå dennödvändiga stimulansen erfordras finanspolitiska åtgärder som förhållandevissnabbt kan stimulera även andra efterfrågekomponenter. Mot denna bakgrund kanman ingalunda utesluta åtgärder som förstärker hushållens realadisponibla inkomster och/eller ökar de offentliga utgifterna. Med utgångspunkt i de ovan gjordaantagandena bedöms produktionen inom OECD-området fortsätta att utvecklas isamma långsamma tempo som under andra halvåret 1974.Därefter har man anledning att förutse en begynnande efterfrågeexpansion, sannoliktledd av en uppgång i den privata konsumtionen. bör sedan en uppgång iindustriinvesteringarna och i utrikeshandeln göra sig alltmer märkbar. Trots en relativthög expansionstakt underandra , drar dock den låga aktivitetsnivån under första halvåretned takten för , varför den volymmässiga tillväxten ibruttonationalprodukten bedöms komma att uppgå lill endast för helaiänderområdet. Till en viss del ärföreliggande prognos beroende av riktigheten i anlaganden om en omläggning avden ekonomiska politiken i Förenta staterna.När bruttonationalprodukten vägs ihop för hela OECD-området svarar den amerikanskaandelen för och av områdets hela import svarar Förenta slatema ensamt förca 1/6. En given förändring i den amerikanska utvecklingen får därför storeffekt på hela området. Den bedömning somhär gjorts innebär alt den amerikanska ekonomin under loppet av första halvåret1975 skulle lämna den nuvarande recessionstrenden. I takt med attpenningpolitiken lättas finns anledning att räkna med alt ävenindustriinvesteringarna ökar. förutses därför en tämligen snabb återgång till entillväxttakt närmare den långsiktiga trenden på . På grund av densannolikt negativa tillväxttakten under första och kanske även andrakvartalet, torde dock bruttonationalprodukten för för Förentastaterna inte uppvisa någon mer väsentligökning i förhållande till 1974. Effekterna av olje- ochråvaruprishöjningama var speciellt starka i med dess exceptionellaberoende av importen av dessa varor. I och med att man kundeåterställa den externa balansen och genomatt den nuvarande prisutvecklingen tyder på en viss inbromsning iinflationslakten, bör det nödvändiga stabiliseringspolitiska utryrrmietha skapats för en mer expansiv politik. Främsta uttrycksmedlet för en sådan lorde bli en lättnad ipenningpolitiken, vilken i vanligtvis har en snabbare effekt påföretagens beteende än i andra länder. Menäven den privata konsumtionen och den offentliga sektorns utgifter väntas öka. Mot denna bakgrund bedöms entillväxt på som sannolik. För del tordekonjunkturutvecklingen komma att kännetecknasav en mera måttlig och successiv återhämtning, från den låga tillväxttaktenunder 1974. Härvid har förutsatts att utvecklingen i FörbundsrepublikenTyskland kommer att påverkas av den alltmer markanta omsvängning av denekonomiska politiken i expansiv riktning somkunnat noteras . Den tydligaförskjutningen mot en lättare penningpolitik kompletterades då medfinanspolitiska åtgärder i syfte att motverka den tydliga uppgången iarbetslösheten och skapa incitament för ökade industriinvesteringar. Mot dennabakgrund förefaller en tillväxt på vara väl garderad. FörFrankrikes del finns f. n. inga tecken som tyder på en förestående omsvängningi den restriktiva politiken. 1975:1 Bilaga 1 Finansplanen 32 nellthöga tillväxttakten torde visserligen dämpas men en ökning avproduktionen med inemot bör ändå vara möjlig. Den brittiska politik är f. n. inriktad på att förstärkabarnfamiljernas och pensionärernas köpkraft och stimulera industrins investeringaroch exporten. Med dessa åtgärder syftar man till att både stödjasysselsättningen och förbättra den brittiska industrins internationella konkurrenskraft på . Ensuccessiv återhämtning av produktionen förutses leda till enBNP-ökning på . För deltorde hänsynen till den yttre balansen göra en restriktiv politik nödvändigäven , varför tillväxten väntas bli mycket måttlig. De mindre uppvisade enavsevärt högre tillväxttakt än de större . För vissa avde mindre länderna torde denna skillnad konuna att upprätthållas även under1975. Det mest utpräglade exemplet härpå är , där produktionen väntas ökamed gott och väl , men även bruttonationalprodukt beräknas ökarelativt sett snabbt, med . , och tordekomma att tillhöra en mellangrupp med en tillväxt på mellan 2,5 och . Utvecklingen iSovjetunionen har gynnats av en god skörd på ca 200 milj. lon spannmål. Landelsrikedom på råvaror och utrikeshandelns ringa andel i den totala ekonominskapar förutsättningar för att uppfylla de planerade produktionsökningarna för1974 och 1975. Ökningarna i nationalinkomsten skulle i så fall uppgå till . Utvecklingen i de östeuropeiska staternaföreter en mera splittrad bild. I kan den ökade skuldsättningen gentemotutlandet komma att dämpa den f. n. höga tillväxttakten något. ochRumänien kan förväntas uppvisa en fortsatt hög tillväxt medan den tjeckoslovakiskaekonomin sannolikt kommer att kännetecknas av en viss stagnation. Högkonjunkturen i OECD-områdetgynnade även de icke olje-producerande . Dessa ländersbytesförhållande förbättrades kraftigt av de höjda råvarupriserna. U-ländernalyckades därtill öka såväl sin andel av den totala importen till som sinandel av import av färdigvaror. torde den stagnerade efterfrågani den industtialiserade världen dock ha dämpat denna positiva utveckling. De oljeproducerande u-ländema kommeroberoende av den långsamma tillväxten i att kunna öka sin tillväxt. Vissaandra har nått en sådan utvecklingstakt att den långsammareefterfrågeutvecklingen i i-världen inte inågon väsentlig utsträckning torde begränsa deras tillväxttakt. Däremothar de allra fattigaste ländernas utsikter försämrats kraftigt. Vikandeefterfrågan på deras exportvaror och försämrat bytesförhållande gentemotutlandet har i vissa fall i tiden samman- 1 Preluninär nationalbudget 33 fallitmed svåra naturkatastrofer. har i-ländernas u-hjälpsan-strängningarmattats av påtagligt under intryck av de egna ekonomiska problemen. Med den här antagna successivaefterfrågeexpansionen i de större OECD-ländema kan handeln förutsättas uppvisaen motsvarande ut-vecklmg med en påtaglig acceleration förintra-OECD-han-deln . OECD-områdels totala importberäknas öka med inemot i volym och exporten något snabbare, vilketskulle innebära en minskad stimulans till bmllonationalprodukten frånutrikeshandeln jämfört med . torde exporten kommaatt bäras upp av en fortsalt hög efterfrågan från de oljeproducerande staterna,medan de icke oljeproducerande kan fömtses bli tvingade att begränsasin import från som en följd av försämringen i bytesförhållandet genemotutlandet för dessa länders export. Under antagande av att råvamprisnivånstabiliseras totalt sett och inte heller oljepriserna blir föremål för någranämnvärda förändringar och att priserna på industriella färdigvaror stigeravsevärt långsammare än 1974, skulle såväl import- som exportpriserna för OECDstiga med . Jämfört med utfallet är därför en relativförbättring av OECD-områdels bytesbalans gentemot OPEC-länderna att förutse.Denna förbättring lorde dock till stor del vägas upp av ett efterfrågebortfallfrån de icke-oljeproducerande länderna. Bytesbalansunderskottets fördelningmellan de olika OECD-medlem-marna torde inte konmia att förändras radikaltunder 1975. I den mån råvampriserna stabiliseras bör detta leda till att deländer som är mest beroende av råvamtillförseln från utlandet. ,och , gynnas i förhållande till övriga länder. Dåemellertid den inhemska kostnadsutvecklingen i högre grad än kommeratt påverka ländernas inbördes konkurrenskraft, är det svårt att bedöma detotala effekterna på bytesbalansen för resp. land. Finansieringen av OECD-ländernasbytesbalansunderskott har skett genomprivata kapilalinflöden, offentlig upplåning och genom neddragning avvalutareservema. OECD-ländemas samlade valutareserver minskade under de treförsta kvartalen 1974 med ca . ökadede oljeexporterande länderna sina placeringar på den amerikanskakredilmarknaden och eurovalutamarknaden med ca . Ökningen i kreditutbudet har i samverkanmed sjunkande råvarupriser och avtagande ekonomisk aktivitet i övrigt letttill att den internationella räntenivån börjat sjunka under hösten.Räntesatserna på exempelvis tre månaders eurodollar som under sommaren1974 steg till , hade sålunda sjunkit till . InomInternationella valutafonden (IMF) arbetar man f. n. på att fin- 3Riksdagen 1975.1 saml. Prop.1975:1 Bilaga 1 Finansplanen 34 naformer som skulle underlätta en återkanalisering av OPEC-ländernas betalningsöverskott till underskottsländerna. Manundersöker dels möjligheterna att IMF träffar avtal direkt medOPEC-länderna om en utbyggnad av redan existerande lånearrangemang. En andraframgångslinje är att OPEC-ländemas msatser i valutafonden skulle höjas i sambandmed den allmänna översyn av fondens resurser som f. n. pågår. Vidare utreds f. n. de tekniskaförutsättningarna för olika förslag att inrätta ett för OECD-ländema gemensamtarrangemang för denna återkanalisering. Den snabba ekonomiska tillväxten under1972 dämpades successivt under loppet av 1973 till följd av tilltagandekapacitetsbrist, ökad prisslegringstakl med åtföljande stagnerande realkonsumtion och tilltagande ekonomisk-politisk åtstramning. Investeringar ochexport bidrog dock till att upprätthålla en relativt hög efterfrågenivå ävenunder . Totala inhemska produktionen steg med överhelåret en för amerikanska förhållanden hög tillväxtnivå. Prisnivån ikonsumentledet steg , vilket till ca hälften förklaras av de höjdalivsmedelspriserna. Utvecklingen har präglats aven nedgång i produktionen med i årstakt , och enfortsatt men långsammare nedgång . Över året som helhettorde totala produktionen ha minskat med inemot i förhållandetill föregående år. Denna oväntade recession inleddes med att oljekrisen förorsakade en drastisk nedgång i bilproduktionen med åtföljandespridningseffekter till andra sektorer. Under andra och tredje kvartalen blevkonjunkturbilden alltmer splittrad. Den tillfälliga återhämtningen inombilseklorn åtföljdes av fortsatt högt kapacitetsutnyttjande i vissa branscher,exempelvis stål, kemikalier, pappcrsproduk-ter samt kol och olja somandra branscher noterade en stagnation och bostadsbyggandet fortsatt attminska. Mot årets slut blev avmattningen mera allmän och tidigare knapphet påvissa insatsvaror eliminerades. började den stigandeöverskottskapaciteten ta sig uttryck i snabbt stigande arbetslöshetstal somvid årsslutet låg väl . Den allt överskuggande målsättningen förden ekonomiska politiken har varit att dämpa inflationen. Dengrundläggande förutsättning som den förda politiken bygger på är att det skallvara möjligt att bryta inflationstrenden trols att den huvudsakligen inuvarande skede stimuleras frånkostnadssidan genom att generellt minska efterfrågan i ekonomin, ävenom detta skulle behöva ske till priset av en högre arbetslöshet. Huvudbördan istabiliseringspolitiken har lagts på 1 Preliminär nationalbudget 35 penningpolitiken,då denna anses vara lättare att styra på kort sikt, medan finanspolitiken istort inriktats på att hålla de offentliga utgifterna på en oförändrad nivå.Penningpolitiken har därför givits en mycket restriktiv utformning.Penningmängdens årliga tillväxt har begränsats till . Mot bakgrund avden starka efterfrågan på krediter ledde denna politik till kraftiga höjningari ränteläget och under soimna-ren 1974 nådde det officiella diskontot en nivåpå . Att ränteläget successivt började sjunka från dentidigare höga nivån, trots att penningmängdens tillväxt hölls på en nivå somlåg imder den nominella tillväxten i bruttonationalprodukten,får tas som bevis för att den restriktiva politiken började få mycket kraftigakontraktiva effekter på den reala efterfrågan. Inflationen har som helhetnärts från såväl efterfråge-som kostnadssidan. Konsumentprisindex torde förhelåret ha överträffat nivå med ca 111/. Spekulativ lageruppbyggnadoch brist på vissa industriella insatsvaror bidrog till alt stimuleraefterfrågan. Rå-varuprisema fortsatte att stiga och nådde en kulmen undervåren. Därefter föll livsmedels- och metallpriserna , men det iförhållande till förväntningarna dåliga skördeutfallet drev åter upp vissalivsmedelspriser . I takt med att de efterfrågebe-stämdainflalionsimpulsema för övriga varor mattades av mot hösten blev löntagarnassträvanden att kompensera sig för minskningen i real köpkraft allt starkare.Trots den snabbt stigande arbetslösheten lyckades man i de avtal som slötsunder uppnå genomsnittliga lönelyft på och indexregleringav lönerna i förhållande till konsumentprisindex under den nya avtalsperioden.Detta har dock inte varit tillräckligt för att undvika en nedgång i de realadisponibla inkomsterna. Sparkvoten hargått ned från den höga nivån /1974 men detta har intekuimat hindra den privata konsumtionen från att minska med . Den tUlfäUiga uppgång ibilköpen som noterades , får till en del tillskrivas konsumenternassträvan att föregripa de redan annonserade prishöjningarna på 1975 årsmodeller. föll bilförsäljningen kraftigt. Industrins investeringar utgjorde ettefterfrågestimulerande inslag . Det fullakapacitetsutnyttjandet inom vissa branscher, med åtföljande flaskhalsar iproduktionen, utgjorde ett incitament för efterfrågan på maskiner och utmstning.De höjda energikostnaderna stimulerade å ena sidan till betydandenyinvesteringar inom den kraftproducerande industrin, liksom de höjdaråvarupriserna främjade en utbyggnad av basindustrin. Ä andra sidan medfördeoljeprishöjningarna kraftiga produktionsinskräkningår på kort sikt ochstmkturella problem på lite för bilindustrin. Då denna sektorsvarar för ca 1/5 av industrins totala investeringar torde effekten avminskningen Prop.1975:1 Bilaga 1 Finansplanen 36 avbilindustrins investeringar på de totala industriinvesteringarnas volym havarit omfattande. medförde den fortsattaefterfrågeavmattningen och den allt mer pressade likviditeten att ävenindustriinvesteringarna vände nedåt. Det område där den restriktivapenningpolitiken 1974 torde ha haft starkast effekt är bostadsinvesteringama.Antalet igångsatta lägenheter föll från 2,4 miljoner i årstakt vid årsskiftet1972/1973 till 1,1 miljoner . Det högt uppdrivnaränteläget i affärsbankerna minskade tillströmningen av medel till desparinstitut som svarar för hy-poteksfinansieringen av bostadsbyggandet. Detdärav följande höga ränteläget även inom byggsektorn skar bort en stor del avefterfrågan. En viss temporär mättnad på bostadsmarknaden efter den tidigarehöga utbudstakten kan möjligen också ha gjort sig gällande. Nedgången i bostadsbyggandetfick i sin tur givetvis en direkt effekt på sysselsättningen inom denna sektor,men även på efterfrågan för varaktiga konsumtionsvaror andra än bilar. Lagren ökades successivt ,vilket i kombination med de höga räntekostnaderna för lagerhållningen och denvikande efterfrågan ledde till en nedgång ilagerinvesteringarna. Uppskattningen av lagrens storlek försvårades dock avatt den snabba inflationen medförde svårigheter att rätt uppskatta volymen avlagerstockama och lagerinvesteringama. Råvamlagrens tillväxt bromsades in underhösten i takt med att priserna på de viktigare industriråvarorna stabiliserades,varigenom incitamentet att gardera sig mot framtida prishöjningar genomlageruppbyggnad blev mindre. En aiman bidragande orsak till de minskadelagerinvesteringama torde ha varit att knappheten på vissa insatsvaroreliminerades, varför lagring av insatsvaror av försörjningsskäl inte längre varlika nödvändig. Utrikeshandeln utvecklades positivt underförsta med en kraftig ökning av exporten och en moderat uppgång iimporten. Exporten torde därvid ha stimulerats av den effektiva deprecieringenav dollam . slog recessionstendensernainom och avmattningen i världshandeln igenom ihandelssiffrorna och en nedgång i tillväxten för såväl export som import tycksha inträffat. Då importprisema steg snabbare än exportprisernauppstod ett underskott i handelsbalansen. Bytesbalansen för året i dess helhettorde komma att uppvisa ett underskott på ca . Bedömningen av utsikterna för denamerikanska ekonomin är förknippad med en osedvanligt storosäkerhet. Vid utgången av 1974 karakteriseras ekonomin av stagnation ellertillbakagång i de flesta efterfrågekomponenter. Mot denna bakgmnd blir det avavgörande betydelse vilka antaganden som görs om den ekonomiska politikensfortsatta inriktning, dvs. humvida inflationen kommer att kvarstå 1 Preliminär nationalbudget 37 som"nationens fiende nr 1" eller om den ökande arbetslösheten kan kommaatt påverka politiken i expansiv riktning. Den senastekursangivelsen för den ekonomiska politiken återfinns i president ekonomisk-politiskaprogram som lades fram inför kongressen ioktober 1974. Vid sidan av en lång rad åtgärder på de energipolitiskaoch jordbrukspolitiska områdena innehöll detta paket vissa åtgärder för attdämpa inflationen och förbättra stödet till de arbetslösa. Sålunda föreslogsen 5-procentig skattehöjning på löntagares och företags inkomster, en höjningav skattekreditema till företagen, en ökning av kreditramama förbostadsbyggandet och förbättrat arbetslös-hetsimderstöd och ökade offentligaarbeten i det fall arbetslösheten skulle stiga . Programmetskonjunkturpolitiska effekt har bedömts som närmast neutral. Det är emellertidmöjligt att behandlingen i kongressen kan leda till att programmet modifierasnågot i expansiv riktning. Man kan inte heller utesluta att den ekonomiskautvecklingen leder till en successivt förändrad syn på den ekonomiskapolitikens inriktning. Men även om så blir fallet kommer inte effektema aveventuella åtgärder att göra sig gällande med nämnvärd styrka förrän en bit inpå 1975. Den förutsebara stagnationen 1975 skulle då brytas ochavlösas av en i huvudsak konsumtionsledd expansion. Mot slutet av åretskulle denna närma sig en mera normal tillväxttakt på . Skulle emellertiddetta antagande inte besannas torde utvecklingenunder bli avsevärt mer recessiv än vad som skisseras i det följande. För att få en någorlunda snabb effekt påproduktionen måste den här antagna stimulansen i första handinriktas på den privata konsumtionen och den offentliga sektom. Utvecklingenför de reala disponibla inkomsterna kan förväntas förbättras som en följd avatt lönema ökat snabbare än priserna . Detta skulle normaltleda till ökad privat konsumtion, men det osäkra arbetsmarknadsläget kan komma alt driva upp sparkvoten igen.Med hänsyn till att den reala privata konsumtionen legat praktiskt tagetstilla fr. o. m. slutet av 1973 och att denantagna mer expansiva politiken väntas bli inriktad på konsumtionen,förutses en uppgång i denna med några procent för . Administrationen strävar efter att hålladen federala budgeten /75 under en nivå på . Dennuvarande ökningstakten i de federala utgifterna och den förutsattaomsvängningen i expansiv riktning gör ett uppnående av detta mål mindresannolikt. Här har antagits att de offentliga utgifterna stiger med mellan 1och i reala termer. Av tillgängliga investeringsenkäterframgår att den tunga industrin planerar avsevärda investeringsökningar för1975. Prop.1975:1 Bilaga 1 Finansplanen 38 seraspå en lägre nivå, vilket allt f. n. tyder på, och konsumtionsexpansionenkommer till stånd, finns det anledning att räkna med en ökning även i denövriga industrins investeringar. Bostadsinvesteringama låg långtunder den långsiktiga efterfrågenivån och mot bakgrund av en lättarekreditpolitik förefaller en uppgång i bostadsbyggandet senast fr. o. som sannolik. Den svaga tillväxten i omvärlden ochsträvan hos handelspartner att hålla tillbaka importen avbytesbalansskäl kommer troligtvis att dämpa exportutvecklingen, medan importenfortsätter att stiga till följd av en ökande andel utländsk olja och naturgas itotala energiförsörjningen. En sådan utveckling skulle resultera i ett icke obetydligtunderskott i bytesbalansen. Den här skisserade utvecklingen med enmarkerad uppgång i den ekonomiska aktiviteten under andra eller senast tredjekvartalet 1975 skulle visserligen leda till en relativt hög aktivitet underandra halvåret, men detta skulle inte väga upp stagnationen under inledningenav året. Någon egentlig ökning i bruttonationalprodukten för helåret 1975torde man därför inte kvmna räkna med. Med en utveckling för produktionen avhär skisserat slag torde arbetslösheten nå och ennedgång i antalet arbetslösa är sannolikt inte möjlig förrän tidigast undersista kvartalet 1975. hade , i likhet medflertalet , genomgått en intensiv högkonjunktur med en tillväxt på11 % i bruttonationalprodukten. lades den ekonomiskapolitiken om i restriktiv riktning. Kursändringen tog sig formen av en stark åtstramningav såväl penningpolitiken som finanspolitiken. Då emellertid företagenslikviditet för tillfället var mycket god dröjde det bortåt innanåtstramningen fick full effekt. Den kom då att tidsmässigt sammanfalla med dekontraktiva verkningarna av olje- och råvaruprishöjningama och den däravaccelererade inhemska inflationen pä samt den ovisshet om Japansoljeförsörjnmgsläge som härskade . Den samladeeffekten av dessa efterfrågedämpande faktorer blev ett brant fall ibruttonationalprodukten med i årstakt . En återhämtning hade urspmngligenföratsetts fr. o. m. . Till följd av ytterligare skärpningari penning- och finanspolitiken och en årlig inflationstakt på höllssåväl investeringar som konsumtion tillbaka. Den ekonomiska politikenshuvudmål var att dämpa prisutvecklingen och förbättra den externa balansen, sompå gmnd av extrema beroende av utlandet för sin försörjning av råvaroroch bränslen, kraftigt försämrades. Effekternaav den deflationistiska politiken blev alltmer märkbara un- 1 Preliminär nationalbudget 39 Den snabba ofrivilliga lageruppbyggnaden leddetill en skarp neddragning av lagerinvesteringama . Sysselsättningsläget försämrades successivt och arbetslöshetennådde för japanska förhållanden höga nivåer. Orderingången, i synnerhet inombasindustrin, ökade dock tydligt trots den stramakredilpoliliken och de administrativa begränsningarna för investeringsverksamheten.Den externa balansen förbättrades också i snabb takt genom alt exporten ökadekraftigt som importen stagneradetill följd av den svaga inhemska efterfrågan. noteradesåterigen ett överskott på handelsbalansen. som helhet tordeunderskottet i bytesbalansen uppgå till inemot . Dettaunderskott har fmansierals bl. a. med direkta lån från de oljeproducerandestaterna. Hushållens realadisponibla inkomster ökade lill följd av kraftiga lönehöjningar, främst inom denoffentliga sektorn. Den privatakonsumtionen stimulerades härigenom tUlräckligt för att en minskning i förhållande tUl nivå skulle kunnaundvikas. De privata investeringarna visade dock inte lika påtagligatecken till återhämtning och den offentliga sektorns utgifter ökade endastmarginellt i reala termer. Mot denna bakgrund torde bruttonationalprodukten haminskat med vilket är den första nedgången i den totala produktioneni .