prop · FZ03211 · 1975-12-31 00:00:00 — Andra verksamheter - och den gmppen är större - är i princip helt frianär det gäller val av lokaliseringsort. Mellan dessa ytieriigheter finns sedanen skala av mer eller mindre röriiga verksamheter. Situationen varierar ocksämellan företag inom en och samma bransch beroende på hur bunden man är i detenskilda fallet genom nedlagt kapital i byggnader och maskiner, leverantörs-och kundförhållande etc. 5.4.2AUmänt om de regionalpoUtiska medlen Deambitioner som sysselsättningsutredningen redovisar beträffande utjämningen avsysselsättningsgraden mellan regionerna ställer ökade krav på deregionalpoUtiska styrmedlen. En förbättring av de kvalitativa sidorna avarbetsmarknaden kommer ocksä att ställa krav på mer precisa styrmedel.Utredningen diskuterar därvid allmänt möjligheterna att påverka lokaliseringsbeslutenmed avseende på vem som är huvudman för verksamheten. Lokaliseringenav den statliga verksamheten kan direkt påverkas genom politiskt beslut. Det äremellertid dä viktigt att de regionalpolitiska aspekterna systematiskt beaktasi beslutsfattandet. Denverksamhel som på detta sätt kan påverkas är i försia hand den nationellaservice som bedrivs av staten. De beslutade omlokaliseringarna av Prop.1975/75:211 116 statligförvaltningärett exempel på regionalpolitisk styrning genom direkta politiskabeslut. Den s. k. decentraliseringsutredningen studerar f n. möjlighetema attförändra de centrala myndigheternas organisation och arbetsformer och pä detsättet föra överarbetsuppgifteroch funktioner till regionala och lokalamyndigheter. Ävenbeträffande delar av tillverkningsindustrin bör lokaliseringsbesluten kunnafattas pä direkt politisk väg. Statsmakterna har det avgörande inflytandet närdet gäller finansieringen av utbyggnader inom den statliga företagssektorn. Möjligheternaför statsmakterna att påverka den regionala fördelningen av sysselsättningeninom denkom munala sektorn kommerfrämstatl gälla en eventuell tidigareläggningav serviceutbyggnaden. Den regionala omfattningen av länsservice, regionalservice och lokal service bes tämssom tidigare framhållits, huvudsakligen avfolkmängden i de olika regionerna. Utredningenhar konstaterat att tillverkningsindustrin genom sin relativt stora geografiskaröriighet intar en nyckelställning när det gäller att åstadkomma erforderiigtantal arbetstillfällen i de skilda regionerna. De regionalpolitiska styrmedlenkan indelas i administrativa och ekonomiska. Administrativa styrmedel verkarpå så sätt att nyetableringar och utbyggnader underställs myndighetsprövning.Ekonomiska styrmedel verkar genom bidrag eller avgiftersom varierar regionalloch därigenom påverkarden ekonomiska kalkylen för ortsvalet. De nuvaranderegionalpolitiska medlen är i huvudsak av typen ekonomiska stimulansmedel,dvs. bidrag och län som varierar regionalt. Ytteriigare en typ avregionalpolitiska åtgärder är de som, i stället för att kompensera företagenför variationer i kostnadsläget, tarsikte päatl allmänt minska de regionalaskillnaderna i produktionsbetingelserna. Enviktig fräga när det gäller de ekonomiska styrmedlen är stödets varaktighet.En indelning kan här göras i inledningsstöd och varaktigt stöd. Medinledningsstöd avses stöd som utgår vid eller i nära anslutning till enutbyggnad, nylokalisering o. d. Exempel härpå är lokaliseringsstöd ochsysselsättningsstödet. Ett varaktigt styrmedel förutsätts däremot verka underobegränsad tid. Varaktiga stödformer kan användas bl. a. för att kompenseraföretag för varaktiga regionala kostnadsskillnader. Så är fallel med exempelvisåtgärder av varaktig karaktär som tar sikte på vissa grupper med särskilt storasvårigheter pä arbetsmarknaden. Närman här diskuterar skillnader i produktionsbetingelserna för olika delar avlandet mäste man hälla i minnet att förhållandena förändras i deskilda regionerna. Problemområdena växlar från tid till annan liksom problemenändrar karaktär och åtgärderna måste självfallet anpassas med hänsyn härtill.Det är därför enligt utredningen tveksamt om man från samhällets sida bör bindasig för ett stöd för mänga är framåt. Avgörande för om man i ell område skallgä in med stöd mäste alllid vara om stödet bedöms som nödvändigt för att fä deteftersträvade antalet arbetstillfällen Prop.1975/76:211 117 tillregionen i fräga. För företag som överväger att utvidga eller nyetableraverksamhet väger kostnaderna och intäkterna av verksamhetensärskilt tungt. Ett i tiden väl anpassat inledningsstöd torde därför i deflesta fall vara bäst ägnat att påverka utbyggnader och nyetableringar i församhället önskvärd riktning. Sysselsättningsuiredningen menar därför atthuvuddelen av det regionalpolitiska stödet som är mer direkt inriktat påföretagen bör ha karaktären av inledningsstöd. Detta inledningsstöd måste dockkompletteras med olika former av varaktigt stöd för att utjämna vissa bestämdaolikheter i produktionskostnaderna mellan olika delar av landet, exempelvis påtransportsidan. Någotsom ocksä diskuteras av utredningen är frägan om de regionalpolitiskastimulansmedlen i ökad utsträckning borde inriktas mer pä arbetskraftskostnaderna.Flera av de stimulansmedel som används f n. är inriktade pä andraproduktionsfaktorer än arbetskraften. Som exempel kan nämnaslokaliseringsstödet, som subventionerar kapitalanskaffning, ochtransportstödet, som subventionerar fraktkostnaderna. Det har i olikasammanhang hävdats att dessa stödformer kan leda till att produktionsfaktornarbetskraft används i mindre utsträckning än vad som skulle ha varit fallet omstödet varit mer inriktat på arbetskraftskostnaden. Nägon sådan effekt har dockenligt sysselsättningsuiredningen inte kunnat utläsas av de undersökningar somgjorts beträffande de företag som erhållit lokaliseringsstöd. Detfinns trots detta, enligt utredningens mening, skäl att i den kommandeutredningsetappen närmare studera möjligheterna till en mer direkt koppling avdet regionalpolitiska stödet till den sysselsättningsökning som faktiskt uppnåsi de enskilda stödföretagen. Vidbedömningen av medlens utformning mäste särskilt uppmärksammas vilkenträffsäkerhet olika medel har. Det gäller att utforma medel som når sä stor delsom möjligt av de beslutssituationer man kan påverka från lokaliseringssynpunktutan att en stor del av de satsade resurserna går till spillo genomatt ges lill verksamhet som trots stödet inte ändrar lokalisering elleromfattning. Styrmedlenmäste enligt utredningen vara sä utformade att de i den praktiskatillämpningen medger en långtgående anpassning till, förhållandena ochinsalsbehoven i skilda regioner. Generellt verkande åtgärder mäste kompletterasmed selektrivt stöd som lämnas endast i vissa områden eller efter särskildprövning. Utredningen anser att lokaliseringsstöd vid investeringar även iframtiden bör spela en viktig roll inom regionalpolitiken. Del bör dockövervägas om inte en större del av investeringsstödet kan lämnas i form av lånmed viss räntebefrielse under inledningsskedet av verksamheten. Det bör vidareprövas om lokaliseringsbidragens storlek kan knytas till sysselsättningsökningeni stället för till en viss procentsats av byggnadskostnaden. Eventuellt kanlokaliseringsbidragen ersättas med avskrivningslän som skrivs av med ett visstbelopp för varie person som nyanställs Prop.1975/75:211 118 För servicenäringarna har investeringsstödet begränsad betydelse.Möjlighetema att påverka den privata servicens lokalisering - det gäller såvälregional, läns- som nationell service - med nägon form av sysselsältningsslödbörytterligare prövas. Eventuellt skulledet introduktionsstöd som lämnas inomstödområdet till alla typerav verksamhet kunna omformas tillsysselsättningsstöd. 5.5Regionalpolitiska insatser (SOU 1975:91, kap. 7) Irapporten görs en genomgång av de regionalpolitiska stödåtgärderna. Därkonstateras ocksä att de regionalpolitiska medlen naturligtvis inte kanutformas en gäng för alla. Utvecklingen i olika delar av landet genomgårkraftiga förändringar. Den starkare markeringen av inomlänsproblemen i denföreliggande utvärderingen av länsplanering 1974 är ett utiryck fördetta.Ambitionerna har höjts för att skapa en mer finstämd regional- och sysselsättningspolitik.Regeringen har ocksä efter hand anpassat och förbättrat den regionalpolitiskastödverksamheten. Alltsedanlokaliseringsstödet infördes är 1965 har bidrag och län vid investeringardominerat den regionalpolitiska stödverksamheten. breddadesstödgivningen genom att sysselsättningsstödet infördes. byggdes detregionalpolitiska utbildningsstödet ut. Det har alltså skett en utveckling istödgivningen så att både investeringar och nyanställningar direkt stimuleras.Enligt rapporten bör de nuvarande stödformerna även bilda stommen iden regionalpolitiska stödverksamheten. Det bör dock övervägas om de olikabidragsformerna inom stödgivningen mer direkt kan knytas tillsysselsättningsökningen i slödföretagen. Vidare bör tjänsteverksamheten iframtiden tillmätas en större vikt i den regionalpolitiska verksamheten. Detkonstateras att när nu betydande resultat har uppnåtts i fråga om utjämning avde storregionala spänningarna kan det finnas anledning att se mer nyanserat påden regionala utvecklingen. Med den betoning av de inomregionala problemen somkan väntas enligt utvärderingen av länsplanering 1974 kan det finnas anledningalt diskutera förekomsten av t. ex. stödområden av nuvarande slag. Irapporten föreslås att en översyn nu kommer till stånd av den regionalpolitiskastödverksamheten inför det beslut bör falla . Det aviseradesockså att regeringen kommer att ge till-läggsdirektiv tillsysselsättningsutredningen om en översyn av de regionalpolitiska medlen. Diskussionenom behovet av starkare styrmedel förs utifrån den s. k. styrmedelsutredningensbetänkande (SOU 1974:82) Samverkan för regional utveckling. Utredningen, somtillkallades är 1972 har haft i uppgift att un- Prop.1975/76:211 119 dersökabehovet av och förulsällningarna för nya regional politiska styrmedel samt attpröva utformningen av olika lösningar. Detsystem för lokaliseringspåverkan som skisseras i rapporten (SOU 1975:91)Politik för regional balans utformades sedan remissutfallet pä styrmedelsutredningensbetänkande var känt. Systemet för lokaliseringspäver-han är ett alternativ somtillgodoser kraven pä enkelhet i utformningen samt snabbhet i handläggningenoch som tillförsäkrar samhället effektivare styrmedel . Avgörandeför lokaliseringspåverkan är att den kommer in sä tidigt i företagens planeringatt företagen själva inte har hunnit binda upp sig för ett visstlokaliseringsalternativ. Statsmakterna har kanaler - ofta päbranschbasis -som används bl. a. i syfte att få del av företagens planer En mersystematisk uppbyggnad av kontakterna mellan företag och samhälle är emellertidnödvändig föratt de ökade ambitionerna pä sysselsättningspolitikens områdeskall kunna infrias. Ettsystem för lokaliseringspåverkan bör därför bygga pä en överenskommelse mellanregeringen och samt vissa större förelag. Syftet medsamrådet skall enligt rapporten vara att skapa förutsättningar för en påverkanav företagens val av lokaliseringsort. bör samrådsförfarandetutformas så att det kan tjäna som underiag för utvidgning av samarbetet mellanregeringen och näringslivet. Vidare bör lokaliserings-påverkan följas upp ävenpå länsnivå där befintliga kanaler och medel utnyttjas och kompletteras.Samtidigt bör nägon form av lagstiftning övervägas för all bygga under del nuskisserade systemet för lokaliseringspäverkan. Underett inledningsskede bör samrådet omfatta ett begränsat antal industriföretagoch därvid främst de som är mest intressanta från regionalpolitisk synpunkt.Hit hör erfarenhetsmässigt de börsnoterade företagen men också vissa andrastörre och medelstora företag. Detta skulle innebära att ca 150 industriföretagskulle omfaltas av verksamheten. Industriföretag i samtliga branscher bör ingå. Formernaför lokaliseringspäverkan bör vara sä enkla som möjligt och i stor utsträckningbygga på muntliga överiäggningar. Initiativet kan antingen komma frän detenskilda företaget eller frän det organ som handlägger lokaliseringspäverkan.I del senare fallet väljs företagen ut inom den grupp som omfattas av samrådet.Härför erfordras emellertid som utgångspunkt ett systematiskt och konlinueriigtinformationsmaterial beträffande berörda företags framlidsbedömningar.Informationssystemet skall ges en sådan utformning att aktuellaexpansionsprojekt kan sättas in i sitt större sammanhang. Informationssystemetföretag-samhälle bör kunna användas som ett underlag för lokaliseringspåverkanpå säväl central som regional nivä. Men det är dä väsentligt att det s. k.DIS-systemet utvidgas och anpassas i vissa avseenden. Fleraskäl talar för att del nu skisserade systemet för lokaliseringspäverkanfullföljs också på länsplanet. De storregionala obalanserna har minskat under Prop.1975/75:211 120 Prognoserna i länsplanering 1974 pekar på att nettoomflyttningenmellan län blirlitenocksäunderrestenav . De regionalpolitiskaproblemen har i ökad grad blivit av "inomlänskaraktär". Samtidigtmåste, som påpekas i rapporten,den yrkesmässiga sammansättningenpåarbetsmark-naden uppmärksammas i ökad utsträckning. En ökande del av deregionalpolitiska problemen bör därför kunna lösas inom länen genomavvägningar av insatser mellan delar av samma län. Fömtsättningarna härför harocksä ökat genom utveckling av länsplaneringen. Lokaliseringspåverkanbör pä såväl regional som central nivä handhas av de myndigheter som har detsamlade ansvaret för samhällsplaneringen på resp. administrativ nivå. Detbetyder regeringen på central nivå och på länsnivå. Enföretagslokalisering kan dä bedömas bäde med hänsyn till dess betydelse försysselsättning, industristruktur m. m. och mot bakgrund av dess konsekvenserför samhällsbyggandet i övrigt, bl. a. hushållning med mark och vatten. 5.5.2Remissyttranden (SOU 1975:90, kap. 9 och SOU 1975:91, kap. 7) bör en långtgående utjämning avsysselsättningsgraden mellan olika regioner och arbetsmarknader utgörariktmärke för den långsiktiga sysselsättningspolitiken. Utredningen anser även inom den offentliga sektorn i ökad utsträckning systematiskt börbeakla de sysselsältningspoliliska och regionalpoliliska aspekterna i beslulsom rör förändringar i verksamheten. Denna syn delas av en sä gott som enhälligremissopinion bl. a. av och . Arvikakommun liksom Sala kommun instämmer helt i utredningens förslag om regionalutjämning av arbetstillfällena. Den senare kommunen anfördärvid att detfåranses fördelaktigt frän samhällsekonomisk synpunkt att arbetstillfällenlokaliseras till de orter, där arbetskraften finns i stället för tvärtom. LandsUngei i Kopparbergslän menar att en kraftig höjning av sysselsättningsgraden i de delar av landetdär den nu är låg innebär att man mäste föra en kraftfull och regionaltinriktad sysselsättningspolitik. Problemen återfinns även inomstorstadsområdena och regionalpolitiken måste mot denna bakgrund omfatta helalandet. Även anser att ett viktigt mål församhällets sysselsättningspolitik mäsle vara att utjämna de regionala skillnadernai sysselsättningsgrad. Det kan vara svårt att uppskatta den potentiellaarbetskraftens exakta storiek. Men det finns knappast nägra skäl som talar föratt kvinnor i mindre orter skulle vilja arbeta utanför hemmei i mindreutsträckning än kvinnor i , som har landets högstaförvärvsfrekvens. 55t/anföratt målsättningen mäste vara att i de olika länenbygga ut regioner, som kan garantera en Prop.1975/76:211 121 För att dessa regioner skall kunna komma till stånd ochfungera krävs alt samhällets planering inriktas på att styraföretagsetableringar och andra sysselsättningstillfällen lill dessa orter/regioner. SAF,Svenska Handelskammarjörbundel och anför att de delarutredningens uppfattning att samhället har ett ansvar då det gäller attunderiätta för medborgarna att finna en utkomst påarbetsmarknaden i olika delarav landet. Man kan dock inte gä längre än vad hänsynen till näringslivetsinternationella konkurtenskraft medger Det är naturiigt att insatser koncentrerastill områden därsysselsättningsproblemenärstörst, dvs. i första hand de norradelarna av landet. Trotsden tendens till stabilisering som har kunnat avläsas i befolkningsutvecklingen,kvarstårenligt/I A/5stora sysselsäliningsmässiga olikheter mellan skildadelarav landet. Skillnaderna i arbetslöshetsnivå och förvärvsgrad mellan olikadelar av landet kvarstår i stort sett oförändrade. Den eftersträvade utjämningenav sysselsättningsgraden har trots betydelsefulla insatser långt ifrånuppnåtts, konstaterar styrelsen. Densjälvklara slutsatsen av detta blir enligt LO att insatserna för alt utjämnaderegionalaskillnademaärotillräckligaochmåsteförstärkas. Som utredningenframhäller kan en utjämning av de regionala skillnaderna inte uppnäs, endastmed de traditionella regionalpolitiska medlen. Närings-och industripolitikenmåste förstärkas i syfteatt kunnaspela en större roll också i regionalpolitisktsammanhang. menar att generella medel bör användas i regionalpolitiken ihögre grad än . T. ex. bör näringslivets lokalisering styras genom attregionalpolitiska sysselsättningsavgifter läggs på alla ickeoffentligaarbetsgivare i tillväxlregioner, medan sysselsätlningsslöd och andra regionalpolitiskabidrag utgår vid etablering i sysseisätlningssvaga regioner.Sysselsättningsavgiflerna kan differentieras mellan olika regioner ochbranscher, TCOanföratt man med nuvarande regionalpolitiska insatser inte klararatt nå upptill de regionalpolitiska mäl som beslutatsav riksdag och regering, Dedi-rektaregionalpolitiska åtgärderna mäste därför i ökad utsträckning kompletteras medatt man inom olika sektorer systematiskt tillvaratar möjligheterna tillregionalpolitisk styrning. Enligt TCO:s mening bör de regionalpoliliska insatsernai framtiden i ökad utsträckning ges en selektiv inriktning. Kravet påse-lektiviiet ärsärskilt framträdande närdet gällerdirekta ekonomiska subventionertill privata företag. Stödinsatserna mäste anpassas efter företagens reellastödbehov och såatt bidragsgivningens styrmöjligheter tillvaratas. Behovet avinsatser växlardessutom frän tid till annan mellan olika delarav landel och ocksäinom stödområdet kan det aktuella stödbehovet variera starkt. Det regionalpolitiskastödet till företagen måste därför enligt TCO beslutas efter prövning avfömtsättningar och behov i varie särskilt fall. Ingenav de remissinstanser som behandlat förslaget till lokaliserings- Prop.1975/75:211 122 påverkani rapporten (SOU 1975:91) Politik för regional balans ställer sig heltavvisande till att det prövas. En klar majoritet av dessa remissinstansertillstyrker förslaget utan några invändningar. Länsstyrelseni Siockholms län ställer sig dock tveksam till förslaget om att inrätta ensärskild interdepartemental arbetsgrupp, som skall omhänderha förhandlingarnamed företagen. Risk föreligger för att berörda länsstyrelser och kommunerkommer att få ta del av ärendena pä ett alltför sent stadium. Länsstyrelsema ide län där företagen har större delen av sin verksamhel föriagd bör därförberedas lillfälle att i ett tidigt skede della i överiäggningarna mellan deninterdepartementala arbetsgruppen och företagen. Även berörda kommuner bördelta i sådana överiäggningar. Någraremissinstanser, bl. a. Moderaia samlingspartiets kvinnojörbund ochFolkpartiets ungdomsförbund vänder sig helt mot en lokaliseringspäverkan elleretableringskontroll som avser administrativa styrmedel ochetablerings-prövning. Andraremissinstanser bl, a. SSU och ettferialFCO-dislriki kräver en direktstyrning, t. ex. genom införande av etableringskontroll. ifrågasätter också om inte det samlade utredningsmaterial sompresenterats ger argument för etableringskontroll. Systemetmed lokaliseringspåverkan bär vissa likheter med det tidigare lokaliseringssamrädetom vilket utredningen konstaterar blygsamma påvisbara effekter. Om ett nyttsystem för samtal och diskussioner konstrueras måste man från samhällets sidaanvända såväl stimulerande som restriktiva medel på ett mera kraftfullt sätt.Skellefteå kommun tillstyrker systemet med lokaliseringspåverkan villkoriigt.Om avsikten med detta varit att markera att systemet i första hand skall varaett medel att göra avvägningar mellan delar av samma län vill kommunenallvariigt ifrågasätta dess berättigande som regionalpolitiskt medel. Detkommer i så fall att på kort sikt konsei-vera och pä lång sikt skärpa obalansenmellan länen och därmed verka i motsatt riktning i förhållande tillintentionerna i prop. Naturvårdsverketanser att det föreslagna förfarandet med lokaliseringspåverkan i avvaktan påatt behovet av etableringskontroll närmare klarläggs kan vara ett steg iönskvärd riktning. understryker emellertid att bl.a. prövningenligt 136 a S byggnadslagen och prövning enligl miljöskyddslagen inte fårföregripas genom de bedömningar som den föreslagna interdepartementalaarbetsgruppen förutsätts göra, KFtillstyrker det föreslagna systemet för lokaliseringspåverkan, KF understrykersärskilt betydelsen av att en samverkan mellan företag och samhällsorgankommer till ständ pä länsnivån. Ett flertal länsstyrelser betonar ocksä detta.Länsstyrdsen i tillstyrker förslaget till lokaliseringspåverkanoch anför vidare all enligl departementets utvärdering bör förslaget följas upppä länsnivå och grundas pä nägon form av lagstiftning. finnerdet väsentligt alt så sker. 1 det system för lokaliseringspåverkan Prop.1975/76:211 123 somskisseras finns enligt mening inte tillräckligt klariagt denroll som länsstyrelser och kommuner skall spela. Detta bör ytteriigareövervägas och klargöras innan systemet böriar tillämpas. i Alvsborgslän tillägger dessutom att systemet för lokaliseringspäverkan även börkompletteras pä sådant sätt att alla företag över en viss storieksgräns, somavser alt nylokalisera eller expandera inom landet, skall vara skyldiga attanmäla förhällandet till . Svenska kommunförbundettillstyrker det skisserade förslaget och päpekar vikten av attlokaliseringskommunen pä ett tidigt stadium ges möjligheter att delta ilokaliseringssamarbeiet. 7"C0tillstyrker att förslagel till utvidgad administrativ lokaliseringspåverkan prövas.TCO understryker särskilt betydelsen av all handläggningen blir en integreraddel av de regionalpolitiska insatserna vilket bl.a. torde kräva en klarareorganisatorisk anknytning av systemet lill övriga regionalpolitiska älgärderän som föresläs i rapporten. TCO framhåller även att kontakterna med företagenmåste ske i sädana former, att de berörda lokala fackliga organisationerna gesförutsättningar till ett reellt inflytande över lokaliseringsbesluten samt attde fackliga organisationerna på central och regional nivå ges möjligheter tillatt följa och delta i verksamheten, TCOanför vidare att en administrativ styrning kan vara särskilt motiverad i defall lokaliseringen av ett företags verksamhet eller delar av denna är svår attpåverka genom olika positiva stimulansåtgärder. Sädana verksamheter tillhör iregel tjänstesektorn som tjänstenäringarnas expansion medför ettkraftigt tillväxttryck på storstadsregionema och nägra större orter Det synesmot den bakgrunden enligt TCO:s mening naturiigt alt man i syfte medlokaliseringspåverkan redan från börian kommer att inkludera såvälindustriföretag som företag inom servicesektorn såsom bank-ochförsäkringsföretag, viss uppdragsverksamhet m, m. /1M5tillstyrkeratt det föreslagna systemet för lokaliseringspåverkan prövas.Styrelsen framhäller emellertid i likhet med de båda utredningarna tjänstesektornsbetydelse för sysselsättningens regionala fördelning, inte minsl den primär-ochlandstingskommunala verksamheten. Det finns därföranledning att successivtbygga ut systemet i en ellerannan form till att även avse tjänsteproduktionen. Dettänkta systemet avses bygga på ett avtal som sluts mellan regeringen ochSveriges industriförbund samt ett antal slörre industriföretag.