prop · FZ03135 · 1975-12-31 00:00:00 — Länsstyrelsensverksamhet leds av en lekmannastyrelse med landshövdingen som ordförande.Styrelsen består av landshövdingen och tio särskilt utsedda ledamöter.Landshövdingen är chef för länsslyrelsen. i övrigt är främst planeringsavdelningen av intresse i dettasammanhang. Inom denna finns fiera underenheter - i normalfallet juridiskaenheten, regionalekonomiska enheten, nalurvärdsenhelen, planen-helen,lanlmälerienheten och försvarsenheten med var och en sin chef 1planeringsavdelningen ingår härutöver länsveterinären. För all den nödvändigasamordningen skall komma till stånd är de berörda fackområdena representeradevid ärendenas beredning och handläggning. Verksamhetenvid regleras dels genom länsstyrelse-instruktionen, dels genom ensärskild arbetsordning som fastställs av 1975/76:135 166 länsstyrelsen.Till ledning för att utarbeta denna arbetsordning fastställer regeringen ennormalarbetsordning. Ärendenaär inom fördelade på olika beslutsnivåer. Det ankommer t. ex. påstyrelsen att avgöra viktigare frågor om samhällsplanering och andra för länetbetydelsefulla åtgärder. Andra ärenden avgörs av landshövdingen, avdelnings-eller enhetschef eller av annan tjänsteman som vederbörande chef har utsett. Genomatt ansvaret för hela miljövårdsfältet genom omorganisationen samlas ilänsstyrelsen skapas förijtsättningar för ett intimt samarbete mellan den nyetjänstemannen för kulturminnesvården samt i främsta rummet plan-, naturvårds-och lanlmälerienheten. Inomplaneringsavdelningen fär tjänstemannen som främsta uppgift alt företrädakulturminnesvårdens intressen i den för hela avdelningen gemensammaverksamheten med samhällsplanering och översiktlig fysisk planering.Tjänstemannen skall vidare delta i handläggningen av de ärenden som enligt lageller annan författning ankommer pä länsslyrelsen säsom företrädare förkulturminnesvården. Tjänstemannen kan ocksä komma all delta i handläggningen avenskilda besvärsärenden som (. n, handläggs på planeringsavdelningen. Ävenvissa yttranden som avger kan vara av betydelse fränkulturminnesvärdssynpunkt, Ibilaga 2 till nuvarande normalarbetsordning för anges vilka som harföredragningsskyldighe:l och beslutanderätt i befintliga ärenden. Vidaremarkeras vilka övriga tjänstemän som skall delta i samråden när beslut fattas.Arbetsgruppen redovisar i sitt förslag den skyldighet att delta i samråden somdärvid bör ankomma pä tjänstemannen. Närdet gäller de nytillkomna ärendena enligl speciallagstiftningen (8.3.2)föreslär arbetsgruppen att beslutsnivån läggs relativt högt inom länsstyrelsen.Således bör lägst avdelningschefen pä planeringsavdelningen ha beslutanderätteni de ärenden som inte skall avgöras av styrelse eller avlandshövdingen. Tjänstemannenbör vara föredragande i samtliga nya ärenden. Artiets-gruppen redovisar i sittförslag ocksä vilka övriga enheter som bör delta i ärendehandläggningen. Huvudmanför landsanlikvarieorganisalionen i , med undanlag för Stockholmskommun, är kullurmin-nesräd. Landsantikvarien i länär lokalmässigl knuten till och fungerar som friståendelänsexperi i kulturminnesvårds-frågor. utgörs avlandsantikvarien och ytterligare tvä tjänstemän saml ett kanslibiträde. Dekulturminnesvårdande uppgiftema inom handhas av Stockholmsstadsmuseum med stadsantikvarien som chef 1975/76:135 167 antikvarienyttrar sig till i ärenden angående kulturminnesvård.Museet har även vissa andra uppdrag för ämbetet. Kontakten med de statligaorganen har säkerställts genom att riksaniikvarien har rält att delta ikulturnämndens sammanträden. Statsmakternasbeslut angående den regionala kulturminnesvärden förutsätter att den nyetjänstemannen med större tyngd än landsantikvarien skall kunna hävdakulturminnesvårdens intressen i samhällsplaneringen. Enligt arbetsgruppensuppfattning är det närmast ogöriigt för en tjänsteman att fullgöra de uppgiftersom efter omorganisationen faller inom ansvarsområde iStockholms län. a. är art)etsmängden och ärendenas svårighetsgradförhållandevis större i ett storstadslän än i andra län. Medhänsyn till de särskilda förhållandena pä kullurminnesvärdsomrädel i Stockholmslän föreslär arbetsgruppen att den befintliga landsantikvarie-organisationenvad gäller antalet tjänstemän behålls i den nya organisationen i länsstyrelsen.Genom den föreslagna organisationen får resurser att ulföraarbetsuppgifter som i andra län åvilar . Huvudmanför landsantikvarien i är hembygdsförbund.Landsantikvarien är också intendent för . kommunbedriver genom sina arkeologiska och historiska museer kullurminnesvårdandeuppgifter inom kommunen. Museerna samarbetar med i ärendenrörande kommunen och fyller till viss del den funktion som i övriga delen avlänet omhänderhas av landsantikvarien. Situationeninom kulturminnesvärden I ger enligt arbetsgruppensmening stöd för att en förstärkning av medytteriigare handläggare och kvalificerad biträdes-hjälp kan övervägas. Ävenförhållandena iMalmöhus län bör särskilt uppmärksammas. I de båda ärSkånes hembygdsförbund huvudman för landsantikvarieorganisationen, som harkontor i och . De regionala kullurminnesvärdsuppgifterna iMalmöhus län är mycket omfattande. Arbetsgruppen anser att en förstärkning medytteriigare handläggare och kvalificerad biträdeshjälp kan övervägas. Arbetsgruppenföreslär ett nytt statsbidragssystem för länsmuseerna. Under hänvisning tillbl. a. pågående utredningsarbete lägger arbetsgruppen dock inle fram någotförslag om statsbidrag lill museiverksamheten i , och . Arbetsgruppenframhåller beträffande lagen om fornminnen alt skyddet av de fastafornlämningarna allt oftare berörs av frågor om markanvändning och byggande. 1975/76:135 168 Skyddetav de fasta fornlämningarna behandlas inle bara som ett ärende enligt lagen omfornminnen. Inom den regionala planeringen handläggs bl. a. plan-, byggnads-ochnalurvårdsärenden som i större eller mindre utsträckning ocksä berör de fastafornlämningarna, 1 viss män är sålunda forn-lämningsskyddet redan integrerat ilänsstyrelsens planeringsverksamhet. Del måste anses angeläget att även deaktuella beslutsfunktionerna förs över på . Arbetsgruppen föreslårdärför att länsslyrelsen blir beslutande myndighet i fråga om de fasta fornlämningarna.Riksantikvarieämbetet bör dock även i fortsättningen ha överinseende övervärden och bevarandet av de fasta fornlämningarna. Detta bör komma till uttrycki 1 ij. 1 2§ anges vad som är fast fornlämning. Lagen om fornminnen innehäller emellertidinte någon bestämmelse om vem som avgör huruvida fast fornlämning föreligger.Om beslutanderätten decentraliseras bör det primärt åvila att taställning i denna fräga. Vid tveksamma fall bör samräda medriksantikvarieämbetei och . Denföreslagna decentraliseringen innebär att undersökning och annan åtgärd enligt5 § ankommer på liinsslyrelsen. Detta bör dock inte medföra altriksantikvarieämbetei skall vara beroende av tillstånd omämbetet vill företa åtgärd som avses i denna paragraf. Arbetsgruppen föreslåratt det i 5 § införs en bestämmelse varigenom ämbetet äger rätt att företaundersökning eller annan åtgärd utan tillsländ av . Förslagetinnebär vidare att den koslnadsprövning som kan komma i fråga enligt 9 § försöver pä län;;slyrelsen. Riksantikvarieämbetei beslutar emellertid om medel förändamålet. Delta fär till följd att har att göra framställninglill ämbetet för den händelse prövningen leder fram lill alt det allmänna börsvara för kostnaden. Decentraliseringenav beslutanderätten enligt speciallagstiftningen fär betydelse även förriksantikvarieämbetets lokala ombud. Dessa fullgör bl, a, vissa uppgifterenligt lagen om fornminnen. Det är angeläget att ombuden även i fortsättningenges möjlighet au fullgöra kullurminnesvårdande uppgifter. Ombuden böremellertid inte längre svara för det samråd m, m, som nämns i 8 §, Arbetsgmppenföreslår all länsslyrelsen ensam tar över uppgifterna. Vadgäller skeppsvrak har antalet sädana ärenden för delhittills varit relativt begränsat. Det sammanhänger bl, a, med att storaområden av botten i hav och insjöar ännu är outforskade. Utvecklingen går motett ökat utnyttjande av vattenområdena. Härav följer ett behov av att kartläggaoch undersöka områdena vilket i princip bör vara en uppgifl för den regionalaplaneringsverksamheten. Del kan därför övervägas att decentraliseraärendena om skeppsvrak till , , n, får de emellertid anses tillhöraen så ny och avgränsad kategori att fördelarna med den centrala handläggningenväger över. Arbetsgruppen föreslär ingen decentralisering av dessa ärenden. Prop.1975/76:135 169 Tillämpningenav beslämmelserna om fornfynd ger vid handen alt särskilt ärenden omfyndfördelning enligt 13 S innefattar ställningstaganden av speciell art.Riksantikvarieämbetets beslut föregås också av en mycket noggrann beredning.Under denna sker en jämförelse mellan det aktuella fyndet och föremål ihistoriska museets samlingar. Avsikten är att bedöma huruvida fyndet börinföriivas med museets rikstäckande samlingar. Arbetsgruppen anser attkrav på största möjliga rättvisa och ändamålsenlighet talar för attriksantikvarieämbetet erhåller beslutanderätten i ärenden om fyndfördelning.Även ämbetets befattning med fornfynden enligt 10-12 och 14 §5; bör kvarstå.Den överblick och erfarenhet som ämbetet har förvärvat är av betydelse för debedömningsfrågor som här blir aktuella. Underrubrikenfornfynd hör också undersökning av fyndplats enligl 15 §. Detta är en uppgiftsom i första hand bör ligga pä . 1 överensstämmelse med förslagetom undersökning enligt 5 S bör ha rätt att undersökaplats för fornfynd utan tillstånd av . Vadgäller k u ngörelsen om fornminnen föreslär arbetsgruppen alt länsslyrelsenskall samräda med innan länsslyrelsen i ärende enligllagen om fornminnen fattar beslut som kan föranleda ersättningsskyldighet ellerannat beslut av vikt. Vidare föresläs bl. a. alt skall underrättaämbetet om beslut som meddelar enligt lagen om fornminnen. 1 fräga om kungörelsen medföreskrifter rörande del offentliga byggnadsväsendet har tillämpningen avbeslämmelserna om byggnadsminnesmärken enligl 18 S i viss mån präglats av denosäkerhet som föreligger beträffande vilka byggnader som skall räknas somsädana minnesmärken. Det är alt märka att det inle finns anvisat någotförfarande varigenom del fastställs att byggnad uppfyller kravet pä kulturhistoriskteller konsinäriigt värde. uppgift alt ha tillsyn överunderhäll och värd har inneburit au ämbetet vid behov har biträtt medgranskning och kontroll. Uppgiften har i huvudsak innefattat antikvariskabedömningar. Arbetsgruppen föreslär därför ingen ändring av de nuvarandebeslämmelserna. Debeslämmelser som gäller för de förtecknade statliga byggnadsminnesmärkenaenligl 20 S påkallar särskilda överväganden. Beslut om älgärder beträffandedessa minnesmärken fallas sålunda i slor utsträckning på central nivå. Dettagäller även handläggningen hos de byggnadsförvaltande myndigheterna. Del pågåremellertid en utredning om att decentralisera vissa av byggnadsstyrelsensuppgifter och beslutsfunktioner till de regionala byggnadsförvaltningarna. Ettställningslagande beträffande uppgifter bör tillgodoseintresset att åstadkomma en samordning med verksamheten hos debyggnadsförvaltande myndigheterna. En strävan bör vara att decentraliseraämbetets uppgifter i den män motsvarande förvaltningsålgärder förs 1975/76:135 170 överpå det regionala planet. Arbetsgruppen föreslår att ämbetet behåller sinanuvarande uppgifter i avvaktan på att det blir klariagt i vilken utsträckningde byggnadsförvaltande funktionerna kommeratt decentraliseras. Vadgäller kyrkobyggandet omfattar granskning av nybyggandeoch nyanläggningar förslagets funktionella och arkitektoniska egenskaper, Ifräga om byggnad granskas även inredning och konstnäriig utsmyckning.Granskningen beträffande befintlig byggnad eller kyrkotomt görs såväl frånfunktionella och arkitektoniska som från kullurminnesvårdande synpunkter. Deuppgifter som ankommer på ämbetet kräver tillgång till särskild expertis. Detkan befaras att vid en decentralisering skulle få praktiskasvårigheter när del gäller att klara handläggningen av kyrkobyggnadsärendena,Å andra sidan är det bl, a, från miljösynpunkt ett starkt önskemål att dekyrkliga frågorna inordnas i övrig regional planeringsverksamhet. Delär också ett lokalt intresse all fä inflytande på dessa frågor. Avvägningenför och emot en decentralisering är särskilt osäker när del gäller uppgiftenalt granska förslag till ny kyrkobyggnad. Ämbetet fullgör här en granskning somi och för sig inte hör till ämbetets egentliga verksamhet säsomkullurminnesvårdande organ. Medhänsyn lill pågående prövning av förhållandet mellan stal och kyrka föreslårarbetsgruppen inte någon decentralisering av kyrkobyggnadsärendena. Del äremellertid angeläget all ämbetet i sådana ärenden underrättar såatt denna kan följa den aktuella verksamheten, Lagenom byggnadsminnen syftar lill att bevara individuella byggnader och derasnärmaste omgivningar. Även andra författningar än lagen om byggnadsminneninnehäller beslämmelser som berör den kulturhistoriskt värdefulla bebyggelsen.Byggnadslagen (1947:385, omtryckt 1972:775, ändrad senast 1975:1321) ochbyggnadsstadgan (1959:612, omtryckt 1972:776, ändrad senast 1975:819) upptarsåledes vissa skyddsinstru-menl. Förordnande enligl naiur\'årdslagen har ocksäbetydelse i sammanhanget. Vidare kan expropriation enligl expropriationslagen(1972:719, ändrad 1975:659) ske för alt bevara kulturhistoriskt märkligbebyggelse. Endecentralisering av beslutsfunktionerna enligt lagen om byggnadsminnen börmedföra all samordnande verksamhet stärks och alt de befintligaresurserna las tillvara bättre. Härigenom bör i större utsträckning del eftersträvadebevaranderesultatet kunna uppnäs. Arbetsgruppen föreslär därför attbeslutanderätten enligt lagen om byggnadsminnen decentraliseras tilllänsstyrelsen. 1överensstämmelse med förslaget i fråga om de fasta fornlämningarna börriksantikvarieämbetets övergripande ansvar komma lill uttryck i lagen ombyggnadsminnen. En bestämmelse härom bör införas i en ny paragraf, laij. Arbetsgruppenföreslår all skall utfärda skyddsföreskrifter 1975/76:135 171 enligt2 § i samråd med . Förslaget innebär vidare attlänsstyrelsen har all företräda slalen i ersättningsfrågor enligt 5 §. Riksantikvarieämbetetförfogar emellertid över medel för ändamålet. Innan fattar beslutsom kan medföra rätt till ersättning av allmänna medel, har länsslyrelsendärför att vända sig lill ämbetet. Härigenom kan ämbetet prioritera mellan deönskade byggnadsminnesförklaringar som medför ersättningsanspråk gentemotstaten. Arbetsgruppenföreslår även vissa ändringar i kungörelsen om byggnadsminnen. Bl.a. föresläs i1 § en bestämmelse att länsslyrelsen skall samräda med riksantikvarieämbetetinnan länsslyrelsen i ärende om byggnadsminne fattar beslut som kan föranledaersättningsskyldighet eller annat beslut av vikt. Ärenden enligtbegravningskungörelsen har samband med flera frågor inom den regionalaplaneringen. Ärendena har emellertid också anknytning till frågor omkyrkobyggande och kyrkotomt. Del är enligl arbetsgruppens mening inteändamålsenligt all avskilja uppgifter enligtbegravningskungörelsen frän handläggningen av frågor som rör t, ex, kyrkotomtoch byggnad pä sådan plats. Mot bakgrund av del tidigare ställningstagandet ifräga om kyrkobyggandel föreslår arbetsgmppen att ämbetet behäller sina nuvarandeuppgifter enligt begravningskungörelsen. Vadgäller uppgifter lill följd av kungörelsen angåendevården av vissa kyrkliga inventarier föreslär arbetsgmppen ingen ändring bl. a.med hänsyn lill den aktuella prövningen av förhållandel mellan stal och kyrka. Beträffandekungörelsen angående förbud mol utförsel från riket av vissa äldrekulturföremål har Kungl. Maj:l gett iuppdrag att i samråd med och göra envärdering av erfarenheterna av gällande ordning i fräga om utförsel avkulturföremål. Rådet skall till regeringen redovisa resultatet av värderingenoch avge de förslag som rådet med anledning av denna kan finna påkallade.Arbetsgmppen anser att förslaget från slatens kulturråd bör avvaktas innanfrägan om en ändring av nuvarande beslämmelser las upp till slutlig prövning. Arbetsgruppenhar närmare övervägt omfattningen av den rätt att besvära sig överlänsstyrelsens beslut som bör tillkomma . Arbetsgruppenerinrar om att ämbetet kommer att ha kvar ett övergripande ansvar förkulturminnesvärden. Besvärsräiien har samband med ämbetets åligganden attbevaka kulturminnesvårdens intressen. a. skall ämbetet följa den regionalaverksamheten och genom samråd, råd och anvisningar biträda länsstyrelser ochmuseer i deras verksamhet. Föratt skall kunna få till stånd en enhetlig och 1975/76:135 172 ändamålsenligtillämpning av lagen om fornminnen och lagen om byggnadsminnen, bör ämbetetges rätt att föra talan mol de beslut som meddelar enligl dessaförfattningar. Någon begränsning av denna besvärsräti bör inte gälla. Deltamöjliggör för ämbetet att ocksä överklaga t. ex, beslut ombyggnadsminnesförklaring varigenom det allmänna åsamkas kostnad som inle slår irimligt förhållande lill del kulturhistoriska värde som tillgodoses genombeslut. Arbetsgruppenföreslär att det i lagen om fornminnen och lagen om byggnadsminnen las in bestämmelserom den besvärsräll som sålunda bör tillkomma , Ettstort anlal remissinstanser ansluter sig till arbetsgruppens förslag angåenderegional organisation inom kulturminnesvården. Bland dem som ger förslaget ettuttalat principiellt stöd återfinns kammarkollegiet, statskontoret. RRV.statens kuhurråd, slatens naiuivårdsverk, AMS, 14 länsstyrelser,decentraliseringsutredningen. , ett antal kommuner,LandsilngslÖrbundet, flera landsllng, TCO, ell anlal hembygdsjörbund,Lands-antikvarieorganisationernas samarbetsråd. Förslagetsbetydelse för verksamhet behandlas av någraremissinsiansier, Enligl statskontoret aktualiserar ell genomförande avförslaget vissa frågor om ställning och uppgifter, bl,a, inom byggnadsminnesvärden. Statskontoret förutsätter alt även dessa frågorpå lämpligt sätt uppmärksammas i del fortsatta planerings- ochutredningsarbetet. RR V anser all fortlöpande börutarbeta riktlinjer för hur dokumentation av inventeringar av olika slag börläggas upp för att det avsedda samspelet mellan länsstyrelse, kommuner ochlänsmuseum skall kunna förverkligas. Riksantikvarieämbeteioch statens historiska museer ulgär frän att den nya regionala organisationeninte kommer att medföra några principiella förändringar avriksantikvarieämbetets uppgifter beträffande dels inventering, undersökning ochdokumentation, dels planering, projektering och kontroll av vårdarbeten inombyggnads- och fornminnesvårdens område. Verket avser emellertid alt närmareutreda dessa frågor och ge underlag för ställningstaganden beträffandekompeaensfördelning och samarbetsformer mellan och denregionala organisationen. Ellijugolal remissinsianser däribland , länsstyrelserna iKronobergs, , och län samt några kommuner ochhembygdsförbund yttrar sig om hembygdsrörelsen. Samtliga ger hembygdsrörelsenett uttalat stöd. anser det angeläget all den verksamhetsom bedrivs av de ideella organisationerna på natur- 1975/76:135 173 värdensoch kulturvärdens område får samhällets stöd. Länsslyrelsen I Jönköpingslänfinner del väsentligt att hembygdsrörelsen i sin verksamhet erhåller stöd ochexperthjälp från länsmuseel. Ett mycket klart uttalat behov finns enligllänsslyrelsen av en fackutbildad tjänsteman, som helt kan biträdahembygdsföreningarna i deras arbete. ochMalungs fiembygdsförening ansluter sig till bedömning, Enliglstatens naturvårdsverk bör ekonomiskt stöd lill lokala föreningar i huvudsakulgä från kommunerna. Denna uppfattning delas av som kraftigt understryker nödvändigheten av att del nyaslalsbidragel lill länsmuseerna ocksä skall göra del möjligt att gehembygdsföreningarna stöd i olika former i deras allmänna arbete. Bl, a,i anser att formerna för de framlida kontakternamellan länsmuseel och hembygdsrörelsen saml de lokala hembygdsföreningarnasbehov av rådgivning och stöd i andra former från bör närmareklariäggas och beaktas vid statsbidragsgivningen. Delförefaller enligt som om de pågåendestiftelsebildningarna av länsmuseerna har underiätial för resp, hembygdsförbundalt ikläda sig uppgiften att verka som en länk i organisalionskedjan lokalhembygdsförening - regionall förbund - riksorganisation, Äv detta skäl anserriksförbundet all en enhetlig organisation för hela riket är önskvärd för denregionala kulturminnesvården, Riksantikvarieämbeteioch statens historiska museer understryker liksom arbetsgruppen betydelsen avett mellan länsslyrelsen och aktivt bedrivet samarbete ochinformationsutbyle. Någralänsstyrelser förespråkar ett fritt och obundet samarbete, Länsslyrelsen iVärmlands län finner del väsentligt all ell omfallande samarbete kommer tillstånd men påpekar att samarbetet bör fä utvecklas relativt fritt utan snävtbindande regler. Länsslyrelsen i anser alt samrådmed i konkreta plan-eller bevarandefrågor bör begränsas till vad somverkligen kan vara av behovet påkallat så alt inle onödigt dubbelarbeteuppkommer. Remissförfarandet bör enligt i ihuvudsak begränsas till ärenden där länsmuseel genom egna utredningar ellergenom specialkompetens mäste tillföra ärendet beslutsunderiag somlänsstyrelsens tjänsteman inte kan bidra med. Ettdrygl irelliolal remissinstanser, bl. a. länsstyrelserna I , ,, och . några kommuner och landsting.Landstingsförbundet, /SR, femton hembygdsförbund.Landsanii-kvarieorganlsationernas samarbetsråd. Föreningen och förespråkar ett organiseratsamarbete mellan och länsmuseel. Ett genomgående drag iremissvaren är behovet av föreskrifter, arbetsordning eller andra regler församarbetet. Länsslyrelseni län framhåller viklen av att del framtida samarbetet blir nägoriundalikformigt över hela landet. 1975/76:135 174 deltaåstadkommas genom råd och anvisningar frän centralt håll. iBlekinge län anser del väsentligt all länsmuseel genom beslulskopior, remisserm. m. hålls underrättad om de ärenden som handläggs av . Det börenligl I finnas någon form av instruktion som bl,a. föreskriver skyldighet för länsslyrelsetjänstemannen att delta iföredragningar hos . LänsslyrelsenI framhåller i sammanhanget alt initiativ,rådgivning och beslut bör grundas på ett obligatoriskt samråd med länsmuseel.Samrådet bör ske i organiserad form vid regelmässigt återkommandesammanträdeslillfällen. Den tidsödande och omständliga remissordningen kanhärigenom undvikas för flertalet ärenden. Landstingeni och finner alt omfattningen av länsmuseetsmedverkan är oklart angiven. ställer sigavvisande till alt endast anlitas på initiativ.Örebro läns hembygdsförbund framhåller som angeläget att fortsattainitiativrätt i kulturminnesvårdsfrågor tryggas. Avsaknadenav en preciserad och i samtliga län tillämplig arbetsordning för samarbetetinnebär enligl Siiftelsen all man riskerar enförsvagning av kulturminnesvården. Stiftelsen föreslär att organisationenkompletteras med en handläggningsordning. Skälen för en sådan utvecklas närmareav Föreningen som anser det väsentligt attremissförfarandet mdlan länsslyrelsen och regleras i samband medomorganisationen. skapas skyldighel för attupprätlhälla ett kontinuerligt samarbete med länsmuseel. Handläggningsordningeninnebär alt beslut om borttagande av fornlämning, gränslinjebestämning samlundersökning av fast fornlämning och plats för fornfynd alltid kommer allföregås av en sakkunnig prövning, liksom förklarande av byggnadsminne, ändringav byggnadsminne och hävande av byggnadsminnesförklaring samt yttrande omecklesiastika boställen. Övriga frågor förutsätts däremot bli handlagda heltinom länsslyrelsen. Föreningen anser all parterna sä långt som möjligt börfungera som ett arbetslag. Lämpligen bör kontakterna upprätthållas genom alllänsslyrelsetjänstemannen deltar i veckoföredragningar. Blandde remissinstanser som uttryckligen stöder de föreslagna riktlinjerna förfördelning av uppgifter mellan och återfinnskammarkollegiet, statskontoret, RR V, , ,tio länsstyrelser, saml några hembygdsförbund.