prop · FY038 · 1975-12-31 00:00:00 — Vanligtvis är det fråga om statistiskauppgifter som har lämnats av en näringsidkare eller om uppgifter som harinhämtats vid granskning eller inspektion av en näringsidkares verksamhei. 1 defiesta fall lorde sådana bestämmelser kunna föras in under 3, 4 eller 5. Manbör emellertid enligl promemorian i delegationslagen öppna en möjlighet attfånga upp också fall som inte låler sig på eit naturiigt sätt inordnas i nämndakategorier men som ändå är nära besläktade med dem. Enligtpromemorian bör man utnyttja den möjlighet till vidaredelegering frånregeringen till förvaltningsmyndighet eller kommun som öppnas i 8 kap. 11 § RF.Bakgrunden härtill sägs vara bl. a. atl beslämmelser om tystnadsplikt r n.lorde vara vanliga j kommunala instruktioner. Det kan vidare enligt promemorianvara lämpligt atl i vissa fall låta en förvaltningsmyndighet själv beslutagenerella bestämmelser om tystnadsplikt för sina tjänstemän. Föreskrifterom tystnadsplikt beträffande innehållet i ännu ej meddelade domar och b e s I ut åierfinns i utkastet i 1 §. De materiella reglerna om denna tystnadspliktbörenligi promemorian las in direkt i den föreslagna lagen och inte i enregeringsförordning grundad på ett riksdagsbemyndigande. Eftersom ifrågavarandetystnadsplikt hiltills i betydande utsträckning har varit oreglerad ellerfastslagen i författning av lägre valör än samfällt stiftad lag, får dettaslällningstagande till följd alt funktionärer som har kunnatstraffritt lämna meddelanden i ifrågavarande hänseende för offentliggörande itryckt skrift kan göra detta. Med hänsyn till denna genombrytningav reglerna om meddelarskydd är det enligt ett uttalande i promemorianangeläget att bestämmelsen uiformas så atl den kommer alt omfaita bara de falldär hänsynen lill den enskildes intresse gör del särskilt angeläget altlagstadgad tystnadsplikt råder. De organ som omfattas avpromemorieförslagel i denna del är domstolarna och de statliga och kommunalaförvaltningsmyndigheterna. Del påpekas att, i likhel med vad som gäller i dennya RF, uttrycket förvaltningsmyndighet inle omfattar regeringen. Inte hellerriksdagen och de kommunala beslutande församlingarna berörs av förslaget. Delbehov av tystnadsplikt som föreligger i fråga om regeringensförvaltningsverksamhet kan enligl promemorian lämpligen tillgodoses genombestämmelser beslutade med stöd av2§. 1promemorian föreslås att bestämmelsen skall omfatla alla funktionärer somhar varit med om alt falla de beslut det gäller, vare sig beslutsfattarna ärtjänsieman, lekmannaledamöier av en myndighet eller lekmannaleda-möier av enmyndighets styrelse. Bestämmelsen föreslås vidare omfatta alla anställda vid enmyndighet - t. ex. skrivbiträden - som i sin tjänsl får del av beslul av detslag som avses i beslämmelsen samt slutligen också personer som anlitas av enmyndighet som uppdragstagare och som i utövningen av sill uppdrag får kännedomom innehållel i sådana beslul. Denföreslagna lystnadsplikten avser innehållet i ännu inte meddelade domar och vissaandra ännu inte meddelade beslut. En förutsättning för atl tystnadspliktenskall gälla är alltså, all del föreligger ett av myndighet i vederböriigordning fallas beslul. Tystnadsplikt i fråga om beslutsförslag och annalmaierial som tjänar som underiag för ett ställningslagande föreligger enligtpromemorian inle på grund av den föreslagna bestämmelsen. Sådan lyslnadspliktkan däremot gälla t. ex. till följd av bestämmelser beslulade med stöd av 2 §. Uttrycketdom kräver enligt promemorian inle någon närmare utläggning. Del föreslås alttystnadsplikten i nu diskuterat hänseende i övrigt skall avse sådana beslut somlill sin lyp slår domar nära. Till denna grupp av beslul hör först och främsidomstols beslul i mål eller ärende som lillhör dess rättskipande ellerrätlsvårdande verksamhet. Vidare hänför promemorian dil alla andra beslutvarigenom myndighet - i andra fall än när det gäller föreskrifter lill allmänefterrättelse - utövar befogenhet all för enskild bestämma om förmån,rättighet, skyldighet, disciplinär bestraffning eller annal jämförbartförhållande. I promemorian hänvisas i sammanhanget till bestämmelserna i 3 §förvaltningslagen (1971:290) om myndighetsutövning mol enskild. Uttrycketenskild omfattar i vissa fall även offenilig myndighet. Som exempel nämns delfall alt staten eller kommun äger fastighet. 1promemorian påpekas atl frågan om författningsreglering av tystnadspliktenbeträffande innehållet i hemliga handlingar f. n. övervägs av offentlighets-och sekretesslagstiftnings-kommittén och av massmedieutredningen. En i lagintagen regel om tystnadsplikt belräffande innehållel i hemlig handlingskulle, med nuvarande tryckfrihetsrättsliga systemalik, medföra en beiydandeminskning av del område som f n. omfattas av tryckfrihetslagstiftningensbestämmelser om meddelarskydd. Enligl promemorian kan därför en sådan lagregelinle införas annat än efter överväganden som rör detla regelkomplex i desshelhet. Om man vill bibehålla tystnadsplikten i fråga om innehållet i hemligahandlingar efter den , får man för liden fram tillikraftträdandet av den lagsliftning som kan föranledas av de nämndautredningarnas arbeie nöja sig med en provisorisk reglering som inle rubbarrådande rättsläge såvitt gäller meddelarskyddet. Den del av denna reglering somföreslås få lagform återfinns i 3 §. 1promemorian diskuleras vidare om man i ytteriigare etl hänseende skall införaförfattningsbestämmelser belräffande hiltills oreglerad tystnadsplikt. Ipromemorian förklaras nämligen alt det där inte görs något försök altpresentera generella beslämmelser om tystnadsplikt rörande innehållel i hosmyndigheler gjorda uppteckningar som inte är att betrakta som där upprättadehandlingar. Som grund för detla slällningstagande anförs för det första atlrättsläget på delta område f n. är oklart. För det andra rör det sig enliglpromemorian här om en så heterogen samling av uppgiftsdokumentalioner - man kan tänka sig allt frånosammanhängande klotter på papperslappar till fullt utarbetade besluts- ellerPM-utkast - atl det möter betydande svårigheter att införa någol begrepp avungefär samma slag som handlingsbegreppet och alt med hjälp av detta knyta antill sekretesslagens regelsystem. Att i stället låla tystnadsplikten gällasjälva uppgiften, oavsett om denna har dokumenterats i någol medium eller inle,medför enligt promemorian ännu större svårigheter vad gäller en sammankopplingmed sekretesslagen. Nämnda lag uppställer nämligen ofta andra krilerier änarten av de uppgifter som finns i handlingen - t. ex. handlingens syfte, denmyndighet som har upprättat handlingen, arten av det ärende i vilket handlingenhar upprättats - för att kvalificera den som hemlig.Det hävdas emellertid, atl den omständigheten, alt lystnadsplikt av nu avsettslag inte kan bestå efter ingången av 1975, inle lorde behöva medföra någrastörre praktiska komplikationer. I slor utsträckning torde enligt promemorianbehovet av tystnadsplikt redan vara tillgodosett genom specialregler somföreskriver sådan plikt på skilda områden. 1 övrigt får man stöd av de tidigarenämnda delegationsbesläm-melserna - eller undantagsvis genom särskildlagsliftning - besluta de föreskrifter om lystnadsplikt rörande olikauppgifter som man kan finna nödvändiga. Förslageni promemorian har tillstyrkts eller lämnats ulan erinran av offentlighets- ochsekretesslagstiftningskommittén. Också JO har i huvudsak intagit en positiv attityd tillpromemorians innehåll. Starkt kritiska är däremoi massmedieutredningen ochpressens samarbetsnämnd. radio har förklarat sig instämma i de synpunktersom framförs av de Ivå sisinämnda instanserna. Allmännasynpunkler på behandlingen av lysinadspliklsfrågorna framförs av ett par remissinstanser. bör man inte - annat än övergångsvis i anledning avikraftträdandet av den nya RF - fortsätta med samma punktvisa regleringar idetaljfrågor som har skett utan underkasta frågorna om offentligafunktionärers lystnadsplikt en genomgripande inventering och principiellundersökning. Ulredningen förklarar att den överväger att i sill förslag tillny grundlag om yttiandefriheten i tryckt skrift, radio, television och filmuppta en beslämmelse att meddelarskyddet skall genombrytas av lagstadgadtystnadsplikt endast i de fall som anges i särskild lag. Om denna regelaccepteras, aklualiseras sålunda enligl ulredningen en inventering av dennakategori av lystnadsplikter. Men del föreligger också behov av en inventeringav sådana tystnadsplikter som inte skall genombryta meddelarskyddet.Utredningen föreslår därför all en särskild ulredning tillsätts för att göra enallmän inventering och klassificering av offentliga funktionärerstystnadsplikt. Också pressens samarbetsnämnd understryker nödvändigheten av attgöra frågan om offentliga funktionärers tystnadsplikt till föremål för engenomgripande undersökning för all lä till stånd en rättslig systematiseringav tystnadsplikter. Mot bakgrund härav föreslår nämnden alt del tillsätts enutredning med uppdrag atl göra en sammanställning och klassificering av sådanatystnadsplikter. Promemoriansförslag till allmän delegalionsbestämmelse (2 §) har inte föranlett någrainvändningar från offentlighets- och sekretesslagstiftningskommittén. mening kan de allmänl hållna beskrivningarna i denföreslagna 2 § - vilka sägs reellt sett innebära en lolal fullmakt förregeringen i fråga om tystnadsplikter enligt 8 kap. 7 § andra stycket RF - inteanses förenliga med grunderna för RF:s förevarande stadgande. Till stöd fördenna uppfattning åberopar utredningen uttalandena i prop. 1973:90 omutformningen av bemyndiganden (s. 209) saml om förhållandet mellan lag ochverkställighetsföreskrifter till lag (s. 211 och 313). Enligt utredningeninnebär promemorieförslagel alt den berörda delen av den enskilde medborgarensyttrandefrihet blir prakiiski laget avförd från grundlagen - utredningen pekari sammanhanget särskilt på uttrycket "eller jämförbart förhållande"- och utredningen framhåller atl regleringen l. o. m. kan anförtros åtförvaltningsmyndighet eller kommun ulan att lagen ger någon ytteriigarebegränsning därvidlag. Enligl utredningens mening bör bemyndigandet förregeringen konkretiseras ytteriigare, antingen - såsom i sekretesslagen - genomangivande av vilka myndigheter det är fråga om eller åtminstone vilka slag avmyndigheler eller också genom angivande av vilka slags frågor eller ärenden somavses. Enligl utredningen föreligger det inte något behov av ettsådant generellt bemyndigande som upptas i 2 §, varför ulredningen avstyrkerförslaget i denna del. 1 den mån det i vissa avseenden kan anses föreligga ettaktuellt behov av ett bemyndigande enligt 8 kap. 7 § andra styckel RF, börenligt utredningens mening bemyndigandet konkretiseras, t. ex. genom att självabemyndigandet formuleras i enlighel med vad som avses gälla belräffandeutformningen av den förordning som skall utfärdas med slöd av bemyndigandet.Pressens samarbetsnämnd framför synpunkter som i alll väsentligt överensstämmermed massmedieulredningens. Vadgäller frågan om avgränsningen av den kompetens som skall överlämnas tillregeringen förklarar JO att del i vart fall inle ännu lär vara möjligt att iett bemyndigande enligt 8 kap. 7 § andra stycket RF ange eftervilka kriterier man skall avgöra om en viss tystnadsplikt bör regleras genomlag eller genom förordning eller annan administrativ författning. 1 eltbemyndigande torde nu endast kunna tecknas en allmän ram för regeringenskompetens. JO förklarar att han inte anser sig ha anledning att rikta någoninvändning mot lagutkastets beskrivning av ramen för regeringensförordningsmakt. JO tar vidare upp frågan om den personkrets som avses idelegalionsbeslämmelserna i utkastet och diskuterar därvid innebörden avbegreppet allmän tjänst i 8 kap. 7 § andra styckel RF. JO påpekar all begreppeti andra sammanhang har en mera begränsad innebörd än vad som i promemorianhävdas för det aktuella grundlagsstadgandets del. Han förklarar emellertid atthan i brist på närmare tolkningsunderlag inte kan hävda någon bestämd mening itolkningsfrågan och att han därför inskränker sig till all fästauppmärksamheten på denna. Vadgäller tystnadsplikten i fråga om innehållet i ännu ej meddelade domar ochbeslul förklararqffentlighets-och sekretesslagstiftningskommltlén att den intekan finna all det väcker några betänkligheter att införa en sådan tystnadspliktäven i förhållande till massmedierna. Offentligheten av sådana domar ochbeslut inträder redan nu först då de avkunnas eller expedieras (2 kap. 6 §tryckfrihetsförordningen), och före denna tidpunkl kan något legitimtnyhetsintresse inte anses föreligga. Med anledning av uttala;ndet ipromemorian, att tystnadsplikt i fråga om beslulsförslag och annat material somtjänar som underiag för ell slällningstagande inte föreligger på grund av denföreslagna beslämmelsen, förklarar kommittén vidare, atl delta uttalande intesynes föranleda någon erinran i den mån det åsyftar t. ex. ett förslag tillbeslul, uppgjort av en föredragande som elt led i ell ärendes beredning.Uttalandet i promemorian, att en förulsätlning för att lystnadsplikten skallgälla är alt det föreligger ell av myndighet i vederböriig ordning fattatbeslut, kan emellertid, säger kommittén, föranleda en tolkning, som enligl dessmening vore olycklig. En icke ovanlig situation vid överiäggning till dom ärall man på några punkter stannar i ovisshet om vilken lösning som skall väljas.Kommittén nämner del fallet att någon av de i avgörandet deltagande i en sådansituation skriver ett utkast, eventuellt oliika alternativ, inför en fortsattöveriäggning i målet. Del är enligt kommittén uppenbart alt sådana utkast börvara skyddade av tystnadsplikt inte bara för rätlens ledamöter utan även fördem som biträder med utskrift och dylikt. Enligl kommilléns uppfattning synesen sådan tystnadsplikt följa av en rimlig tolkning av den föreslagna lagtexten. Massmedieutredningenframhiiller att förslagel i 1 § i utkastet om tystnadsplikt beträffandeinnehållet i ännu ej meddelade domar m. m. innebär att vissa förfaranden, somf. n. faller under tryckfrihetsförordningens meddelarskydd, kommer att kunnaåtalas och straffas utan hinder av tryckfrihetsförordningen. föreligger det inle något behov av sådan ändring av rättsläget.Utiedningen anför vidare att den reglering som kan bli resultatet av dessslutliga förslag föregrips genom den föreslagna Prop,1975:8 57 paragrafen.Utredningen avstyrker därför bestämt atl promemorieförslaget genomförs på dennapunkt. Utredningen förordar i stället atl utkastets 1 § konstrueras som eltbemyndigande från till regeringen att förordna i de angivnahänseendena. Därigenom kommer, sägs det, rättsläget att i stort sett blidetsamma som f. n. Enligt utredningen kan formuleringen i utkastet godtas somangivande av ett bemyndigande. Vid regeringens utnyttjande av dettabemyndigande bör emellertid tystnadspliktens räckvidd beträffande förvaltningsmyndigheternärmare specificeras. Under förutsättning atl den utredning igångsattes, somhar nämnts i del föregående, bör, fortsätter utredningen, utkastets formuleringi och för sig kunna godtas också - som ett provisorium - som formulering av enpå grund av bemyndigandet utfärdad förordning. intar ifrågan en ståndpunkt som i alll väsentligt överensstämmer med massmedieutredningens. JOförklarar att han inte har någol all erinra mot förslaget i vad delta avserinförandel av en lagstadgad plikt för all domslolspersonal atl inte obehörigenyppa innehållet i ännu ej meddelad dom eller i annat ännu ej meddelat beslulsom avser domstols rättskipande eller rätlsvårdande verksamhet. JO hänvisar idetta sammanhang till sina uttalanden i ämbets-berältelsen 1971 s. 191. JOställer sig däremot tveksam till förslaget att införa motsvarande tystnadspliktför all förvaltningspersonal i fråga om beslut som avser myndighetsutövning.Enligt JO föreligger förmodligen f. n., oberoende av den eventuella förekomstenav uttryckliga bestämmelser, en sådan lyslnadsplikt inom den traditionellaämbetsförvaltningen. Det finns däremot inte någon utredning om hur detförhåller sig inom andra delar av den statliga förvaltningen och inom denkommunala förvaltningen. Rättsläget måste enligt JO där anses oklart. Om manemellertid skulle anse frågan vara mogen för lagstiftning bör man, säger , uppmärksamma att betydande svårigheter skulle uppkomma i tillämpningen,om tystnadsplikten knöls lill "ännu ej meddelat beslul". Enligt JO ärbegreppet meddela beslul inte vedertaget inom förvaltningen och JO nämner eltfiertal tänkbara betydelser av uttrycket. Det kan därför, sägs det iyttrandet, för förvaltningens del inte vara ändamålsenligt atl knyta tystnadsplikttill ännu ej "meddelat beslul". Vadslutligen gäller frågan om tystnadsplikt beträffande innehållet i hemlighandling förklarar offentlighets- och sekretesslagstiftningskommittén, somhänvisar till det utredningsarbete som bedrivs av kommittén och avmassmedieutredningen, att den i denna del inte har någon erinran motpromemorieförslaget, som uttryckligen medger fortsatta överväganden underutredningsarbetet. Massmedieutredningenifrågasätter om det finns någol behov av författningsmässig reglering beträffandetystnadsplikt i fråga om innehållet i hemlig handling. Utredningen åberopar isammanhanget uttalanden av grundlag- beredningen,att de straffrättsliga reglerna om tystnadsplikt i praxis har till-lämpats såatt etl förbud atl lämna ut en allmän handling har ansetts innefatta förbud attpå annal sätl röja dess innehåll, och att beredningens förslag lill RF inlehindrade att dennai praxis, som grundade sig på en tolkning av lag,upprätthölls. Enligt ulredningen har dessa uttalanden inte mött någon erinranunder den fortsatta behandlingen av grundlagsfrågan. Ulredningen förklararemellertid att den, om en författningsreglering anses böra komma till stånd iförevarande hänseende, för sin del kan godta vad som upptas i 3 § i lagförslagetsåsom elt provisorium i avbidan på den reglering på området som kan bli enföljd av utredningens och offentlighets- och se-kretesslagsliftningskommitténsarbete. Genom anknytningen till sekretesslagen fär enligt ulredningen såvälbemyndigandet som förordnandel med slöd av bemyndigandet anses ha blivittillräckligt konkretiserade. 1likhel med massmedieulredningen ihägasätter pressens samarbetsnämnd behovet avförfattningsreglei- om tystnadsplikt beträffande innehållet i hemlig handling.Nämnden framhåller vidare alt det skulle leda till orimliga konsekvenser allgenerellt kriminalisera varje yppande av något som står i en hemlig handling,eftersom sådana handlingar vanligen innehåller öppna och hemliga upplysningarom vartannat. JOförklarar att bestämmelsen i 3 § lagutkastet om bemyndigande för regeringen atlförordna om lystnadsplikt beträffande hemlig handlings innehåll synes varavälgrundad även om den endasi kan ses som ett provisorium i avbidan på vadoffentlighets- och sekretesslagstiftningskommittén och massmedieulredningen kankomma fram till. Det måste på nuvarande stadium anses välbetänkt atl inteskriva in lystnadsplikten i själva lagen utan låta denna bemyndiga regeringenatt utfärda erforderiiga föreskrifter så atl fråga inle blir om en lagstadgadtystnadsplikt som genombryter den i 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningeninskrivna meddelandefriheten visavi massmedia. Regleromtystnadsplikt för offentliga funktionärer finns i viss utsträckning intagna ilag. Flertalet skrivna tyslnadspliklsregler återfinns emellertid i författningarav lägre valör, kungörelser, reglementen, instruktioner, arbetsordningar etc.Vidare grundas tystnadsplikt för offentliga funktionärer i vikliga hänseendenpå oskrivna rättsregler. Till sistnämnda kategori hör t. ex. tystnadsplikten ifråga om innehållet i hemliga handlingar samt beiydande delarav tystnadsplikteni fråga om vad som har förekommit vid myndighets överiäggning till beslul och ifråga om innehållet i ännu ej meddelade domar och andra beslut. Till deloreglerade området kan vidare hänföras lystnadsplikt till följd avtjänsteföreskrift av förman till underordnad befallnings- havaresamt sådan tystnadsplikt som anses gälla till följd av tjänstens beskaffenheteller sakens nalur. I endel bestämmelser om tystnadsplikt har tagits in strafföreskrifter. I övrigtfaller man tillbaka på det allmänna slraffstadgandel om brotl mol tystnadsplikti 20 kap. 3 § . Delta sladgande är tillämpligt i fråga om alla somär anställda i allmän tjänst eller som fullgör lagstadgad tjänsteplikt. Delomfattar vidare ledamöter av beslulande församlingar och ytteriigare elt parkategorier av offentliga funktionärer. Beslämmelserna i 20 kap. 3 §brottsbalken grundar inte i sig själva någon tystnadsplikt för de där avseddafunktionärerna utan förutsätter att (skrivna eller oskrivna) regler omtystnadsplikt finns på annat håll. Avstor betydelse i sammanhanget är bestämmelserna i 7 kap. 3 § tryckfrihetsförordningenoch 5 § radioansvarighetslagen (1966:756) om det s. k. meddelarskyddet. Dessabestämmelser innebär för det slora flertalet offentliga funktionärer att ettyppande av uppgifier som har skelt i avsikt atl dessa skulle offentliggöras itryckt skrift eller i radioprogram inte kan föranleda straffansvar annat än omyppandet har skett i strid med en tystnadsplikt som är föreskriven i lag. I1974 års RF betraktas alla regler om tystnadsplikt som begränsningar av denmedborgeriiga yttrandefrihet som slås fast i 2 kap. 1 §. Som har nämnts i detföregående kan enligt 8 kap. 3 § begränsningar av de medborgeriiga fri- ochrältighelerna i princip ske endasi genom lag. Sedevane-rällsliga begränsningarav dessa kan således inle förekomma efter utgången av år 1974.18 kap. 7 § andrastycket görs däremot ett undantag från lagkravet såtillvida att del där öppnasen möjlighet för regeringen atl efter bemyndigande av begränsa denmedborgeriiga yttrandefriheten genom att meddela föreskrifter om förbud atlröja sådant som någon har erfarit i allmän tjänst eller under utövande avtjänsteplikt. Av 8 kap. 11 § följer att , som den bemyndigarregeringen att besluta föreskrifter om tystnadsplikt, kan medge att regeringendelegerar sådan befogenhet vidare till förvaltningsmyndighet, kommun ellerlandstingskommun. Enliglpromemorian nödvändiggör bestämmelserna i den nya RF viss lagsliftning omoffentliga funktionärers lyslnadsplikt. 1 det lagutkast som har tagits in ipromemorian finns dels ett allmänt bemyndigande för regeringen alt beslutaföreskrifter om lyslnadsplikt, dels regler om två slag av tystnadsplikt somhittills har varit hell eller delvis oreglerad, nämligen tystnadspliktbeträffande innehållet i ännu inte meddelade domar och beslul samttystnadsplikt beträffande innehållel i hemlig handling. Enligt promemorian bören lag i de där behandlade frågorna träda i kraft möjligl efter den Ijanuari 1975. Flertaletav remissinstanserna har i huvudsak godtagit promemorieförslagel.Massmedieulredningen, pressens samarbetsnämnd och radio har däremotställt sig kritiska till fiertalel föreslagna bestämmelser. Jagdelar uppfattningen att det är nödvändigl alt efter detatl den nya RF har trätt i tillämpning besluta en lag med vissa bestämmelser omtystnadsplikt för offentliga funktionärer. Efiersom hithörande frågor berörsav det utredningsarbete som f. n. bedrivs av massmedieutredningen ochoffentlighets- och sekretesslagstiftningskommillén, kommer dessa bestämmelser iviss utsträckning alt lä provisorisk karaktär. När slutresultatet avutredningsarbetet föreligger, lär lysinadspliklsfrågorna las upp lill förnyalövervägande. Målsältningen nu bör i huvudsak vara att göra det möjligl alttills vidare behålla rådande rättsläge på områdei. Detta innebär bl. a. alt, iden mån lystnadsplikt som har varil oreglerad skall behållas,behövliga föreskrifter härom i princip bör beslulas av regeringen med stöd avbemyndig;anden enligt 8 kap. 7 § andra slyckel RF. Som jag framhöll ipropositionen med förslag lill lotal förfallningsreform (1973:90, s. 313) brylsinle meddelarskyddet enligt tryckfrihetsförordningen och radioansvarighelslagenav föreskrifter som har beslutats med stöd av elt sådant bemyndigande.