prop · FY0330 · 1975-12-31 00:00:00 — Som betonades idirektiven för EPU var behovet av verksamheten bestående, men den kunde intedå organiseras i permanenta former eftersom myndighetsorganisationen energipolitiska uppgifter var föremål för beredning.Utredningen skulle emellertid lägga upp sitt arbete så att en övergång till enmer permanent organisationsform kunde ske smidigt. Utredningens sekretariatskulle sedermera kunna införlivas i en ny organisation. 1973: 41 om industripolitisk verksorganisation behandlades ävenenergikommitténs övriga förslag. a. i likhet med vad kommittén påpekat angelägenheten av attde energipolitiska resurserna på myndighetsplanet koncentrerades ochförstärktes och att verksamheten breddades till en bevakning av helaenergiområdet. Kommitténs förslag om en utvidgad koncessionslagstiftning ochen statlig prövning av kommunala värmeplaner borde emellertid övervägasytterligare. Frågan om en organisation på energisäkerhetsområdet, som hadetagits upp av kommerskollegieutred-ningen i betänkandet (SOU 1971: 69)Näringspolitiken ny verksorganisation, kunde inte heller avgöras slutligt.Förändringarna i rådande organisation borde därför t. v. begränsas mensamtidigt utformas så, att en utvidgning av de energipolitiska uppgifterna och enomorganisation av säkerhetsarbetet underlättades. Motbakgrund härav förordades att en enhet för energifrågor skulle upprättas inomindustriverket. Energienheten skulle redan i inledningsskedet få erforderligaresurser även för prognos- och utredningsverksamhet. Dessa resurser skulledock ställas till EPU:s förfogande tills EPU slutfört sitt uppdrag, vilketberäknades ske . Riksdagenbiföll förslaget (NU 1973: 54, rskr 1973: 225). Övervägandenom energikommitténs förslag att komplettera och utvidgakoncessionslagstiftningen har därefter skett inom industridepartementet.Arbete för att belysa olika aspekter på denna fråga har även uppdragits åtsärskilda sakkunniga. Vad gäller särskilt elområdet kan erinras omelutredningen (I 1971: 01) som tillkallades efter Kungl. Maj:ts bemyndigande imaj 1971 för att utreda frågor om eldistributionens och elproduktionensorganisation. Vad gäller regler om distribution m. m. av fjärrvärme samtenergikommitténs förslag om värmeplaner och om skydd mot monopolprissättninghar utredningsarbete skett inom en av statsrådet efter bemyndigande ifebruari 1973 tillkallad utredning, värmeanläggningsutredningen (Ju 1973: 06).Deima utredning har slutfört sitt uppdrag. Dess betänkande redovisasöversiktligt i avsnitt 8.3.1. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 38 Frågorrörande den allmänna energipolitiken sorterar under industridepartementet, somhandlägger ärenden om bl. a. energiförsörjning och teknisk forskning ochindustriellt utvecklingsarbete. Åtgärderrörande oljelagring och andra energiberedskapsåtgärder liksom rörandepriskontroll av bl. a. oljeprodukter hör till handelsdepartementetsverksamhetsområde. Miljö- och naturskyddsfrågor samt frågor i anslutning tillden fysiska riksplaneringen är exempel på verksamheter som bedrivs inom andradepartements områden och som ofta har betydelsefulla energipolitiska aspekter. Depåfrestningar som energiförsörjningen utsattes för ochvintern 1974 ledde till att regeringen beslöt att i det uppkomna lägetförstärka samordningen av den energipolitiska verksamheten. Dels inrättades ensärskild försörjningsberedning under ledning av chefen förhandelsdepartementet för samordning av frågor om energiförsörjningen på kortsikt, dels tillsattes en energipolitisk delegation för att samordna arbetetinom olika departement när det gäller långsiktiga frågor inom energiområdet.För att få ett forum för diskussion och samråd om både de kortsiktiga och delångsiktiga energifrågorna och deras betydelse för samhällsekonomin i desshelhet tillkallades också ett särskilt energiråd. På myndighetsnivå fiims enrad organ som i varierande omfattning arbetar med eller berörs av deenergipolitiska frågorna. Vissa åtgärder har vidtagits för attuppnå en samlad och rationell myndighetsorganisation. Hit hör bl. a.inrättandet av industriverket som redan har nämnts. harålagts energipolitiska uppgifter av tre slag, nämligen dels den allmännaprognos- och utredningsverksamheten för energisektorn i dess helhet, dels denverksamhet som avser säkerhetskontroll m. m. av elektriska anläggningar samtmaterialkontroll och standardisering inom elområdet, dels koncessions- och bidragsfrågorinom elområdet. Verket handlägger vidare ärenden om reglering av priset påelektrisk ström. För sådana frågor finns också en särskild nämnd,. Tillindustridepartementets område hör även frågor om tillsyn ochsäkerhetsinspektion enligt atomenergilagen (1956:306, ändrad senast 1972:179)och enligt lagen (1902: 71 s. I) innefattande vissa bestämmelser om elektriskaanläggningar (ändrad : 569). Tillsynsmyndighetenligt atomenergilagen är statens kämkraftinspek-tion. Inspektionen har äventill uppgift att avge utlåtanden i bl. a. koncessions- och tillståndsärenden.Inspektionen har härutöver vissa uppgifter av mera allmänt rådgivande ochberedande natur och bereder vidare ärenden rörande det internationellaatomenergisamarbetet. Tillsynsmyndighetenligt ellagen är industriverket som enligt vad sagts bl. a. utfärdarsäkerhetsföreskrifter för elektriska starkströms- Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 39 anläggningar.Verket är chefsmyndighet för statens elektriska inspektion, som är den lokalaorganisationen för tillsyn av sådana anläggningar. Inomindustridepartementets verksamhetsområde finns vidare myndigheter som blandsina övriga uppgifter även har uppgifter av betydelse för energiområdet.Exempel härpå är geologiska undersökning (SGU), som bl. a. bedriveruranprospektering, och styrelsen för teknisk utveckling (STU), som är dencentrala förvaltningsmyndigheten för statens stöd till teknisk forskning ochindustriellt utvecklingsarbete inom bl. a. behovsområdet energiteknik. Föratt handha ett särskilt, fyraårigt forsknings- och utvecklingsprogram finns f.n. delegationen för forskning rörande kärnkraftens säkerhets- och miljöfrågor(Kärnsäkforsk). Inomindustridepartementets område har vidare , vid sidan avsin primära uppgift som producent och distributör av elkraft, vissaenergipolitiska myndighetsuppgifter. skall således verka fören rationell elkraftförsörjning inom riket. Detta sker bl. a. genom att verketsvarar för utbyggnad, drift och underhåll av stamlinjenätet, dvs.kraftöverföringsledningar för och högre spänning. Verket skall dessutomi samråd med andra myndigheter ombesörja beredskapsplanläggning av riketselkraftförsörjning. I detta sammanhang kan även erinras om krigsskyddsnämndenför kraftanläggningar, som behandlar frågor om skydd av sådana anläggningarmot brand- och bombskador samt skydd av deras personal. Viss statlig verksamhet påenergiområdet bedrivs i bolagsform. Staten deltar, genom vattenfallsverket ochLoussavaara-Kirunavaara AB (), i den prospektering efter olja och naturgas,som () bedriver i och på den svenskakontinentalsockeln, liksom i verksamheten inom , ett bolag sombildats för prospektering utomlands. Ett särskilt halvstatligt bolag, östgasAB, undersöker förutsättningarna för naturgasimport till . Vidare ärstaten genom vattenfallsverket delägare i Svensk kärnbränsleförsörjning AB,som har till syfte att främja landets försörjning med kärnbränsle genomexempelvis samordnad upphandling och i AB Kärnkraftutbildning, som handharutbildning och träning av driftpersonal vid kämkraftstationer. AB Atomenergi,som är helt statsägt, svarar för forsknings- och utvecklingsverksamhet inomfrämst kämenergiområdet. För kommersiell verksamhet avseende reaktorer ochreaktorbränsle svarar det halvstatliga företaget . Det statligaUddcomb levererar annan väsentlig utrustning för kärnkraftverk. Många andra statligaverksamheter, som bedrivs inom andra departements områden, har betydelse ävenför energiområdet. Här kan särskilt nämnas överstyrelsen för ekonomiskt försvar(ÖEF), som under har det centrala ansvaret för planeringenav landets försörjningsberedskap beträffande bl.a. importerade bränslen. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 40 ÖEF:suppgifter ingår även att svara för ransoneringsförberedelser på bränsleområdet.Motsvarande förberedelser på drivmedelsområdet åligger underkommunikationsdepartementet transportnämnden och på elkraftområdetvattenfallsverket. ÖEF har det samordnande ansvaret. Frågor omransoneringsorganisation, ett samordnat ransoneringssystem,informationsberedskap m. m. samt om lagstiftningen på området är f. n. föremålför översyn inom energiberedskapsutredningen (H 1974: 03) ochransoneringslagsutredningen (H 1974: 02). Närdet gäller statligt stöd till forskning och utveckling som bl. a. avserenergiområdet kan särskilt erinras om verksamheten vidtransport-forskningsdelegationen, som är knuten till ,statens råd för byggnadsforskning, som är knutet till ,samt statens råd för atomforskning och statens naturvetenskapliga forskningsråd,vilka är knutna till . 1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 41 4 F.nergikoDsumtionens utveckling 4.1 Hittillsvarandeutveckling och nuläge Denna redogörelse har hämtats frånenergiprognosutredningens (EPU) betänkande Energi 1985 2000. Uppgifterna för år1974 har lämnats av statens industriverk. energipolitik sådan den utformats harvarit inriktad på att ge en säker och billig försörjning med både elenergi ochbränslen för att lämna konsumentema fritt val mellan olika energiformer.Sverige har därvid haft en fördel av vattenkraft som ger elenergi till lågakostnader och med stor leveranssäkerhet. I har en övergång från fasta till flytandebränslen skett i snabb takt sannolikt påskyndadbåde av ett lågt pris och av de fördelar flytande bränslen erbjuder jämfört medfasta. Denna utveckling har varit likartad för hela men gåttlångsammare i länder med egen kolproduktion. importerade av förbrukad energi,och av importen utgjordes av råolja eller petroleumprodukter. Landetpåverkas därför direkt av de internationella marknadsförhållandena när detgäller import av bränslen. Elförsörjningen är däremot till stor del oberoendeav import. Den utbyggda vattenkraften ger under normalår enelproduktion av ca /år. Ar 1973 var vattenkraft-produktionen tillföljd av större vattentillrinning än normalt. Landets totala elförbrukning varår 1973 ca , vilket innebär att vattenkraften svarade för avelförsörjningen. Resten av elproduktionen baserades i huvudsak på olja. energiförbrukning har under perioden 19551972ökat med i genomsnitt . Energiförbrukningens fördelning på energislagoch dennas förändring framgår av tabell 4.1. Tabell 4.1 Totalt tillförd energi ' "Normalär" -6,1 -2,0 -10,5 5,2' 5,5' 16 Lutar, ved och -2,1 -1,7 ' Av oljeprodukter har för elproduktion förbrukats 19650,35 Mtoe; 1970 2,7 Mtoe och 1972 3,0 Mtoe. ' Vattenkraften har värderats efter sitt termiskaenergiinnehåll. Om motsvarande mängd skulle ha producerats i värmekraft skulleoljeförbrukningen härför ha varit 1965 13,5 Mtoe, 1970 15,0 Mtoe och 1972 16,0Mtoe. ' Inkl. netto elimport 1970 0,4 Mtoe; 1972 0,2 Mtoe. 1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet Tabell 4.2 energibalans 1973 (preliminär, lager-och temperaturkorrigerad) 10' m' Inhemska bränslen (ekv Stadsgas 10' m= Import (saldo) 1,1' Vattenkraft (-export) Levererad el/gas Netto TWh 10« m' 10' m' Densvaga ökningen är helt hänförlig till den lågaaktiviteten i vår samhällsekonomi. Enpreliminär energibalans för redovisas i tabell 4.2. Den visar en ökningav den förbmkade energin jämfört med på till ca 38 Mtoe.Händelserna avspeglas i förbrukningen först . Itabell 4.3 redovisas förbrukningen för och preliminära uppgifter för år1974. 1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet Nyttiggjord ene 10» Verkn O/ /O o/ /o 2,0 90 1,5 1,7 21 11,4 53,6 28,5 95 23,3 24,5 56,7 83,3' 25,4 69 99,6 145,0 223,5 65,4' 100 148,0» ' Beräknad exkl. omvandlingar. förlusteri processer från uran till elkraft. Beräknad på total producerad kraft. ' Denna post del av annan förbrukning. Tabell4.3 Energiförbrukningen 1973 ocb 1974 (preliminära uppgifter) Oljeprodukter Kol, koks Lutar, ved Vattenkraft KärnkraftNettoimport av el 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 44 Endetaljerad analys av orsakerna till de senaste decenniernas förbrukningsökningfordrar ett studium av många olika samhällssektorer. Vissa analyser har gjortsi anslutning till prognosarbetet, som dock främst tagit sikte på sådanaförändringar som kan väntas. Ifråga om utvecklingen. kan nämnas följande. Den totalaenergikonsumtionen var ca 19.3 Mtoe och 32,0 Mtoe, dvs. Fördelningen på de olikakonsumtionssektorerna framgår av tabell 4.4. Tabell 4.4Energikonsumtionen under 1960-taIet Enjämförelse med utvecklingen i andra avseenden än beträffande energikonsumtionenför de olika sektorerna ger en belysning av vad som orsakat den ökadeenergiförbrukningen. Beträffande övrigsektom är den förbättradebostadsstandarden den mest påtagliga förändringen och inom samfärdselsektorndet ökade bilbeståndet. Denna förbättrade standard har möjliggjorts av enproduktionsutveckhng inom industrin som kunnat ske med ett minskandeenergiutnyttjande per produktionsenhet. Industriproduktionenökade , medan energiförbrukningen ökade med5,. Industriproduktionen har alltså byggts ut som denspecifika energiåtgången blivit mindre trots att energipriserna varit låga. Enfortgående omstrukturering av industrin har skett där dock de särskiltenergikrävande branscherna bibehållit sina andelar av den totala produktionen. Inomsamfärdselsektorn kan över hälften av den ökade energiförbrukningen förklarasav ökad personbilstäthet. Förbättrade prestanda hos bilarna motverkas av ökandevikt och starkare motorer. Den genomsnittliga bensinförbrukningen per bilsynes ha varit relativt . Inomövrigsektorn är det svårt att finna säkra relationer mellan energiförbrukningenoch andra faktorer. De uppskattningar som kan göras är skäligen grova. I sinahuvuddrag belyser de ändå olika faktorers betydelse för energiförbrukningen isamband med uppvärmning. Dentotala bostadsvolymen, mätt i antal rumsenheter, ökade under Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 45 Med hänsyn till att energiförbrukningen för uppvärmningpåverkas av ytan av ytterväggar, grund och yttertak har den ökadebostadsvolymen gett upphov till en ökning av energiförbrukningen föruppvärmning med . Enhöjd inomhustemperatur ger enligt mätning som Svenska utfört enökad bränsleförbrukning per grad genomsnittlig temperaturhöjning.Riksbyggen har konstaterat en årlig stegring av inomhustemperaturen med 0,Cper år. Skulle detta gälla för hela landet och för skulle detmotsvara en förbrukningsökning med . Enbartden förbättrade utrymmesstandarden och den höjda inomhustemperaturen skullealltså motsvara av övrigsektorns förbrukningsökning. EPUframhåller att dess uppgift inte har varit att framlägga förslag tillenergipolitiska beslut. Arbetet har helt inriktats på att ange och analysera tänkbaraalternativ för den framtida utvecklingen på energiområdet. EPU konstaterarinledningsvis att den väntade utvecklingen inom flertalet samhällssektorerställer ökande krav på en säker energitillförsel. En tillväxt avenergiförbrukningen är därför att vänta om än i långsammare takt än tidigare och arbetet har i första hand inriktats på att analysera dennaenergikonsumtionsutveckling. Utredningenhar sett det som en huvuduppgift att presentera ett fylligt material för att geen mångsidig belysning av energifrågorna. Detaljerade analyser för de tresektorerna industri, samfärdsel och övrig förbrukning redovisas. Ett stortantal specialstudier kring olika frågeställningar har utförts och presenteratsi form av bilagor till betänkandet. Utredningenhar i olika detaljfrågor gjort en rad bedömningar, vilka i viss mån har styrtarbetets inriktning. De viktigaste av dessa bedömningar är: tillväxtenav energiförbrukningen är i avgörande grad direkt beroende av utvecklingeninom andra samhällssektorer, energiförsörjningenkan för de kommande 1012 åren endast baseras på redan nu i stor skalautnyttjade energiformer och teknik, dvs. petroleumprodukter, vattenkraft ochkärnkraft samt för framtiden eventuellt naturgas och kol, förbrukningsökningentotalt förväntas bli långsammare än den varit under de senastedecennierna. Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 46 4.2.2Allmänna förutsättningar och utgångspunkter för prognoserna Ifråga om de allmänna förutsättningarna beträffande prisutvecklingen på energierinrar EPU om att de höjda råoljepriserna har medfört en allmän höjning avprisnivån för energi, vilket i sin tur påverkar konsumtionsutvecklingen. Ettframtida råoljepris (i fast penningvärde) som ligger ungefär på nivån frånsommaren 1974, dvs. per ton, har bedömts vara en rimligutgångspunkt för prognoserna. Elpriserna bestäms av de långsiktigamarginalkostnaderna för produktion och distribution. Detta antas komma attgälla även fortsättningsvis och utredningen har ingående diskuterat huranläggnings- och driftkostnader för elanläggningar kan komma att utvecklas. Medden väntade prisutvecklingen på fossila bränslen kommer elproduktionen ikärnkraftverk att leda till ett väsentligt lägre elpris än om elproduktionensker i fossilbränsleeldade verk. Detta gäller även om avsevärda kostnadshöjningartill följd av särskilda säkerhetsåtgärder i kärnkraftverk medräknas. Utgångspimkten för EPU:sprognoser är att samhällsutvecklingen i stort bestämmer förbrukningen av energiför olika ändamål. EPU konstaterar att anspråken på energi hänger samman medutvecklingen av vår materiella levnadsstandard. En fortgående ökning avindustriproduktionen och en utökad transportvolym innebär således ökadeanspråk på energi. Också fördelningen av en höjd levnadsstandard och dess spridningtill olika grupper har betydelse. Detta innebär dock inteatt EPU funnit entydiga samband mellan energiförbrukningen och den totalaekonomiska aktiviteten, uttryckt t. ex. som bruttonationalprodukt.Energiprognoserna har därför i stället baserats på bedömningar eller antagandenom utvecklingen av industriproduktion, transportförsörjning, volym av bostäderoch andra byggnader osv. En analys av den specifika åtgången av energi och hurdenna påverkas av förändrade priser, teknisk utveckKng och andra faktorer hargenomförts. Speciellt har fördelningen mellan elenergi och bränslen undersöktsunder olika förutsättningar. EPU har utarbetat sinaprognoser utifrån fyra alternativa förutsättningar, som har valts för atttillsammans ge en bild av tänkbara utvecklingsmöjligheter. Alternativen utgårdels från två energikonusmtions-nivåer som sammanhänger med olikheter iantaganden om den allmänna samhällsutvecklingen, dels från två varianterbeträffande produktions- och tillförselsidan vilka sammanhänger medställningstagandet till ytterligare kärnkraftutbyggnad och till beroendet avimport av olja. I alla alternativeftersträvas en säker produktion och tillförsel av energi med beaktande avmiljö-, beredskaps- och säkerhetsmässiga förhållanden. Konsumenten kan undergivna förutsättningar i princip fritt Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 47 Den höjda prisnivån på energi består och medför bl. a. att energinutnyttjas effektivare. AlternativI innebär en obehindfäd konsumtionsutveckliiig till följd av att oförändradetillväxtmål inom samhällsekonomin skall tillgodoses. En fortsatt utbyggnad skerav kärnkraften. Alternativ2 innebär samma ambition beträffande tillväxtmål men energiförsörjningen måsteske utan ytterligare kärnkraftutbyggnad, vilket då kräver en avsevärd ökningav importen av fossila bränslen. Alternativ3 innebär en lägre ambition beträffande tillväxtmål inom samhällsekonomin ochen strävan att minska bränsleimporten, bl. a. genom fortsattkärnkraftutbyggnad. Alternativ4 innebär en lägre ambition beträffande tillväxtmålen och en energiförsörjningutan ytterligare kärnkraftutbyggnad. EPUhar inte närmare undersökt möjligheterna till och konsekvenserna av ett lågenergialternativsom förutsätter att energikonsumtionen inte ökar. EPU har emellertid ansett detvärdefullt att försöka inventera, sammanställa och översiktligt analysera demer eller mindre utarbetade beskrivningar av lågenergisamhällen som presenteratsi den allmänna debatten . EPU har därför låtit utföra enstudie i ämnet, vilken fogats som bilaga till EPU:s betänkande. EPU anser att det är svårtatt definiera begreppet lågenergisamhälle, bl. a. därför att en mångfald avidéer, förslag och ansatser till analyser samlats in under ett gemensamtbegrepp. EPU gör dock ett par försök till preciseringar som ansluter till denförda debatten: Dentotala energiförbmkningen i får efter en viss övergångstid () under vilken energiförbrukningen till följd av den tidigare utvecklingenfortsätter att öka - inte överstiga en given nivå (t. ex. dagens eller 1960års). Den fortsatta samhällsutvecklingen måste anpassas efter detta både genomkonsumtionsbegränsningar och lämplig inriktning av produktionssystemet. Densamlade energiförbrukningen i får inte vara större än att anspråken påde resurser som utnyttjas kan tillfredsställas (i ettfortvarighetstillstånd). Det innebär att kontinuerliga energikällor somvattenkraft, solenergi, vindkraft, växande bränslen (ved, halm), avfall etc.skall stå för energitillförseln, och att tillåten konsumtionsnivå bUr beroendepå hur effektivt dessa energiformer kan utnyttjas. EPUanför att en genomgång, som den EPU låtit göra, inte kan bli fullständig elleruttömmande. Den slutsats som enligt EPU kan dras är dock att den omställning avhela samhället som fordras för att åstadkomma en utveckling mot ettlågenergisamhälle fordrar ingrepp och centralstyrning av ett slag som inteförekommit i svensk politik åtminstone . EPUanser det önskvärt att föra vidare och fördjupa analysen kring vissafrågeställningar i anslutning till föreslagna lågenergisamhällen. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 48 sådananalys har redan inletts inom ramen för den energiframtidsstudie som påbörjatsunder av energipolitiska delegationen och sekretariatet förframtidsstudier vid statsrådsberedningen. Utredningendelar upp förbrukningen på sektorerna industri, samfärdsel och övrigt. Industrinstotala energiförbrukning var (13,21 Mtoe) fördelat på 33,2 TWhel och 10,4 Mtoe bränslen. Detta motsvarade av den totala slutliga förbrukningenav energi. Denna andel har varit relativt . Underperioden 19551970 ökade industrins produktionsvolym med i genomsnitt perår. Industrins energiförbrukning ökade i medeltal perår. Den genomsnittliga ökningstakten för el var och för bränslen 4,3 %per år. EPUhar bedömt industrins utveckling för tiden fram utifrån årslångtidsutredningsmaterial. Utvecklingen har antagits följa sammamönster. För de mest energiförbrukande branscherna har detaljstudier utförts,t. ex. för massa- och pappersindustrin och järn- och metallverken somtillsammans svarar för mer än hälften av industrins direkta energikonsumtion. som genomfördes vid uppföljningen 1973 av långtidsutredning(LU 70) angav för perioden 19721977 en ökning av produktionsvolymen med 6,5 %per år för hela industrin. Även om en viss avmattning nu väntas under1980-talet bedöms en produktionsvolymutveckling motsvarande varaen rimhg utgångspunkt för ett högre tillväxtalternativ. En tillväxt på ca 4 %per år ger på motsvarande sätt en utgångspunkt för en lägre energiprognos. Ialla alternativ väntas en ökande andel elenergi genom att en fortgåenderationalisering och automatisering förutses. Med de energipriser som förutsesräknar EPU däremot endast i begränsad omfattning med användning av el förprocessvärmning. Skillnaderna i fördelning mellan el och bränslen mellan deolika alternativen blir därför begränsade. Liksom tidigare väntasenergikonsumtionen öka långsammare än produktionen. Industrins totalaenergiförbrukning bedöms öka med i genomsnitt 4,6 %per år vid produktionstillväxten och vid 4 %produktionstillväxt. I de högre tillväxtalternativen beräknas därmed industrinstotala energiförbrukning till ca och i de lägretillväxtalternativen till ca . erhålls konsumtionsnivåema510 TWh resp. , vilket motsvarar ökningstakter i genomsnitt för perioden19852000 på resp. . 1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet c " I "I oo On m ,