prop · FZ0334 · 1975-12-31 00:00:00 — Utredningens övervägande har lett fram till denbestämda slutsatsen all del inle är tillräckligt atl i framliden arbeta medenbart frivilliga varudeklarationer. Vid sidan av de frivilligadeklarationerna bör det enligt utredningen finnas obligatoriska deklarationer.Sådana deklarationer skall dock enligl förslaget inte komma i fråga förrän dethar visat sig omöjligt alt på frivillig väg (å fram tillräcklig anslutning deklarationsnorm. förutsattes genom överiäggningar medberörda företrädare för näringslivet få till stånd tillfredsställandemarknadstäckning. Det är givetvis önskvärt att en obligatoriskdeklaration kommer att omfatta alla varor av det slag deklarationskravet avser,anför utredningen. En total deklarationsplikt på vissa varuområden kan dockleda till problem. Problemen kan gälla varor som tillverkas renthantverksmässigt eller i mycket små serier, där kostnaderna kan bli orimliga iförhållande till varans pris. De kan ocksä gälla begagnade varor eller varorsom tas fram i en försöksserie. I sådana fall bör det enligt utredningensmening i tillämpningsföreskrifter till lagen eller på annat sätt medgesundantag frän märkningspiikten. Med hänsyn till de konsekvenser obligatoriskdeklaration kan lå för den internationella handeln förordar utredningen attkonsumentverket samråder med kommerskollegium innan frågan om obligatorium förett varuområde avgörs. Utredningen har sett det som en naturlig uppgiftatt belysa frågan på vilka varuområden man bör överväga obligatoriskadeklarationer. Utredningen förordar sålunda atl föreskrifter om obligatoriskadeklarationer -i viss utsträckning förenade med grundkrav - utfärdasbeträffande barnsängar, barnvagnar och bilbarnsitsar. Obligatoriskvarudeklaration med grundkrav föresläs vidare införd för räddningsvästar(flytvästar) och skyddshjälmar. Andra varuområden på vilka enligt utredningensmening en till-lämpning av lagen kan aktualiseras är bilar, fritidsbåtar,hushållskapitalvaror, kosmetika, monteringsfärdiga hus och skor samt textilier medavseende på skötselvåd. Utredningenförutsätter att noggranna undersökningar vidtas innan beslul 1975/76:34 24 omen deklaralionsplikl fallas. Myndighelerna måsle i samråd med näringslivelsorganisationer utreda analys-, provnings- och kontrollresurser hos företag.Vidare bör kapaciteten hos förekommande statliga och privata provningsorganundersökas, framhålls det. Utredningen anser vidare atl effekter på företagenskostnader och på konsumentpriserna samt länkbara återverkningar på konkurrens,produktutveckling, internationell handel, företagsstruktur m. m. måslestuderas. Det torde ibland bli nödvändigl att medge undantag frändeklarationsplikt inom visst varuområde, anför utredningen. Undantagen kangälla hantverksmässig framställning av produkter, korta provserier, begagnadevaror osv. Ett sätt all täcka behovet av obligatoriskadeklarationer kan vara att utfärda speciallagstiftning för olika varuområden.Sådan speciallagstiftning har tagits fram bl.a. i fråga om livsmedel.Enligt utredningens mening är det emellertid inte tillräckligt att ifortsättningen enbart lita till speciallagstiftning. Samhället måste få störrehandlingsberedskap på deklarations-området än , framhålls det. Demyndigheter som arbetar med de-klarationsfrägor bör bakom sig ha enlagstiftning som ger möjlighet alt snabbt föreskriva deklarationsplikt när ettpåtagligt behov av deklarationer visar sig föreligga. En lagstiftning om varudeklarationer bör formas medtanke på framtida deklarationsbehov, och reglerna måste snabbt kunna anpassasefter erfarenheter och utveckling, anförs del. Utredningen har funnit atl enfullmaktslag i vilken överlämnar ål regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer att införa deklarationsplikt och deklarationsbestämmelserutgör den bästa lösningen härvidlag. Lagen föreslås lå formen av en centralramförfattning och innehålla allmänna och grundläggande principer förvarudeklaration. Med stöd av ramförfattningen avses sedan särskildatillämpningsförfattningar och föreskrifter kunna utfärdas i administrativordning. Utredningen utesluter emellertid inte att del även kanvisa sig nödvändigl att på olika områden gå in med speciallagstiftning somberör märkningsfrågor. Man bör emellertid då kunna ulgå från attmärkningsföreskrifterna samordnas med den nu föreslagna ramlagstiftningen påett tillfredsställande sätt. Utredningen har funnit att lagstiftningen börutformas så att lagen gäller deklaration av alla varor, avsedda att säljasdirekt till konsumenter för enskilt bruk. Vid utformningen av en sådanlagstiftning kunde del synas praktiskt att till en lag söka sammanföra alla nugällande författningsbestämmelser angående märkning. Uiredningen har emellertidmed hänsyn till det stora antalet specialförfattningar, som innehållermärkningsföreskrifler av högst 1975/76:34 25 varierandeslag och som myndigheter med specialkunskaper redan tillämpar, funnit en sådanlösning olämplig. Utredningen anser sålunda alt vid sidan av en generell lag omvarudeklaration bör gälla de märkningsföreskrifter som avser varor som redanhar reglerats och även fortsättningsvis anses böra regleras genomspecialförfattningar. Lagen föresläs i första hand administreras avkonsumentverket. Ett huvudsyfte med den föreslagna lagen är attundanröja sådana hälso-och säkerhetsrisker som kan elimineras genom ökadinformation om produkter och om produkternas avsedda användning, förvaring,skötsel och hantering, framhåller uiredningen. Lagen harockså lill uppgift atttillförsäkra konsumenterna information om varor för atl underlätta deras köpvaloch så långt som möjligt minska risken för köp av varor som inte passar denenskilde konsumentens behov eller ekonomi. Under utredningens arbete har aktualiserats frågorom produklkontroll. Det slår nämligen enligl uiredningen klart alt märkninginle är ett tillräckligt medel för kontroll av produkter som kan medförauppenbara risker från hälso- eller säkerhetssynpunkt. Där kan tillräckligtskydd vinnas endast genom en produklkontroll, som innebär antingen att vissaprodukter över huvud taget inle fär marknadsföras eller att marknadsföring avprodukterna får ske endasl under förutsättning att vissa bestämda krav(grundkrav) är uppfyllda. Vid sidan härav kan finnas produkter som kan innebärafara från hälso- eller säkerhetssynpunkt men där faran inte bedöms så stor attkontroll av angivet slag behövs. Då kan obligatoriska anvisningar förhantering av varan i form av märkning vara tillräckliga. Mot denna bakgrund föreslår utredningen alt i dennya lagen tas in regler som gör det möjligt all på områden, som berörmänniskors liv och hälsa och som inle redan har special reglerats, fä lillstånd en produklkontroll. Delta bör enligt utredningens mening ske genom altregeringen ges fullmakt all föreskriva alt varor som kan medföra fara frånhälso- och säkerhels-synpunkt inle får saluföras ulan alt uppfylla bestämdakrav vad gäller innehåll eller beskaffenhet (grundkrav). Uppgift om dessagrundkrav och om all varan uppfyller kraven skall enligl förslagel lämnas påvarorna. Vid sidan av de regler som knyter an tillmänniskors liv eller hälsa innehåller lagförslaget beslämmelser som gälleralla varor. Bestämmelserna innebär att regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer får möjlighet atl föreskriva all en produkt för alt fåsaluföras skall vara försedd med deklaration, om det är av väsentlig betydelsefrån konsumenusynpunkt. Uiredningen har dock inte funnit skäl föreslå alt dennatyp av deklaration skall kunna förenas med grundkrav. Den föreslagna lagen omfattar inte deklaration av tjänster.Utredningen har funnit att de praktiska erfarenheterna av deklaration avtjänster 1975/76:34 26 ärså begränsade all de inle kan läggas till grund för en lagstiftning omobligatoriska deklarationer. En deklaration skall enligl lagförslaget kunnaomfatta en rad olika uppgifter. Deklaraiionskravet skall sålunda kunna avsevaruslag och innehåll saml varans mått, vikt, volym, storlek eller pris. Det äravsett att lagen skall ge möjlighet atl föreskriva obligatoriskjämförprismärkning. Utredningen anser visseriigen atl en generell föreskriftom jämförprismärkning är utesluten men menar alt obligatoriskjämförprismärkning bör kunna vara lill nytta på vissl eller vissa varuområden.Därvid förutsätts dock atl det visat sig omöjligt atl på frivillig väg uppnåtillräckliga resultat och att en obligatorisk jämförprismärkning inte ledertill alltför stora kosinadsstegringar i förhållande till konsumentnyttan. För alt tillförsäkra konsumenten lillräckliginformation skall företag med stöd av lagen också kunna åläggas att ivarudeklaration markera att en produkt har eller vid viss användning kan hahälsofariiga egenskaper, exempelvis genom att förse produkter medvarningsmärkning. För atl främja konsumenternas tillgång tillegenskapsdeklarationer föreslår utredningen att del med stöd av lagen skallkunna föreskrivas atl uppgifter om vissa väsentliga egenskaper för bedömningav en varas kvalitet och bruk skall lämnas i varudeklaration. Härigenom kanföreskrivas bl. a. bruksanpassade deklarationer, som anger varans lämpligaanvändningsområde. Krav pä uppgift om en varas kommersiella ursprung skallockså kunna ställas med stöd av den föreslagna lagen. Med hänsyn till altlagstiftningen utformats som en fullmaktslag kan en föreskrift om obligatoriskdeklaration i vissa fall omfatta en fullständig deklaration medan i andra fallendast en enda eller ell [åtal faktauppgifter behöver göras obligatoriska,anför utredningen. 3.4.3Ansvar och kontroll m. m. I den föreslagna lagen lämnas öppet vilkenmyndighet som bör anförtros tillsynen över alt lagen och desstillämpningsbesiämmelser efterievs i del särskilda fallet. Utredningenförutsätter dock att det i första hand blir som lårtillsynsuppgifter. I vissa fall bör dock även andra myndigheter kopplas in.Ansvaret för alt deklarationer upprättas i enlighet med lagens föreskrifterskall enligt förslaget kunna åläggas tillverkare, importör eller säljare.Enligt utredningens mening bör tillses att det alltid finns någon inom landetsom är ansvarig för varan och dess deklaration. 1 lagförslaget anges att tillsynsmyndighet har rättatt från tillverkare, importör eller säljare erhålla de upplysningar ochhandlingar som behövs för tillsynen. Vidare föreslås myndigheten 11 befogenhetatt för kontroll ta ut varor ur tillverkarens, importörens eller säljarenslager. Utredningen föreslår all vederbörande förelag skall vara skyldigt atlersätta tillsynsmyndighetens kostnader för provtagning och undersökning av prov.Vidare anser utredningen atl varor som uttas för kontroll i princip skalltillhandahållas lill- Prop.1975/76:34 27 Uiredningen förordar dock att i vissa fall ersättning skallkunna ulgå för provexemplar. För all lagens beslämmelser skall iakttas måslenågon form av sank-lionssystem finnas, framhålls det. Utredningen föreslår atlpåföljden vid överträdelser av lagen bestäms till straff i form av böter ellerfängelse i högst . Utdömande av påföljd torde emellertid i många fallinle vara erforderiigt om rättelse av deklaration eller förändring av vara harvidtagits efter påpekande. 3.5Förhållandet till annan lagstiftning Uiredningen anför att, förutom straffsanktionerenligl den föreslagna lagen, åtgärder mot näringsidkare som åsidosätterdeklaralionsföreskrifier även kan vidtas enligt marknadsföringslagen. Vidotillbörlig marknadsföring kan näringsidkaren meddelas förbud -förenat med vite-att fortsätta den otillböriiga marknadsföringen. Då näringsidkaren i sinmarknadsföring uppsåtligen använder vilseledande framställning kan han förutomatt straffas åläggas all utplåna eller ändra den vilseledande framställningenpå vara, förpackning e. d. framhåller utredningen. Det förutsätts att närasamarbete kommer all äga rum mellan och KO i dessa frågor. Utredningen berör ocksä någol relationerna mellanden föreslagna lagen och olika specialförfattningar om märkning. Områden kantänkas där både den föreslagna lagen och äldre specialförfattningar kan fåbetydelse. Enligl utredningens mening behöver emellertid någon konflikt ejuppkomma eftersom den föreslagna lagen inte bör tillämpas för atl avhjälpabrister i säkerhetshänseende pä varuområden, som redan är specialreglerade. skulle upptäcka sådana brister på ett specialreglerat varuområdebör del ankomma på verket all hos ansvarig myndighet initiera en förändring,anför uiredningen som vidare rent allmänt anser alt för attundvika kompetenskonflikler och dubbelarbete bör etablera nära samarbete medandra myndigheter och organ som har övervakningsfunktioner påkonsumentvaruomrädel. 4Yttranden över varudeklarationsutredningens betänkande Remissinsianserna deklarerar allmänt en positivinställning lill utredningens förslag och understryker varudeklarationernasbetydelse som ett medel i konsumentpolitiken. Sålunda anför KF-LO-TCO atl detidigare har framhållit betydelsen av att varudeklarationerna är praktisktanvändbara för konsumenterna och att de tår en utbredd tillämpning. Enliglorganisationerna ansluter utredningens förslag väl till dessa önskemål. 1975/76:34 28 Konsumenttjänsiiitredningen finner atl denutbyggnad av konsumentskyddet som förslaget innebär framstår som ändamålsenligoch väl motiverad. /?e/c/awM//-É'£/«/>7gpn anser att del arbete somuiredningen har genomfört kommer att vara av stort värde för de fortsatta strävandenaatl tillgodose konsumenternas informationsbehov. Enligt skulle ett genomförande avförslaget innebära en värdefull komplettering av de specialbesiämmelser somredan finns belräffande vissa produkter. NDM konstaterar alt utredningsarbetet genomdirektiven begränsats till principiella rättsliga och ekonomiska spörsmål,medan frågorna om varudeklarationernas utformning i praktiken behandlats inomen utredningsgrupp inom . Enligl NDM är det beklagligt att deolika frågorna inte har utretts i ett sammanhang. Härigenom skulle varudeklarationsutredningensförslag ha fått en mera preciserad utformning. Liknande synpunkter anförs frånfiera av näringslivets organisationer. Flera remissinstanser anför synpunkter på förslagetsbegränsning till märkning. Härvid framhåller reklamutredningen att den för egendel har utfört en omfattande kartläggning av reklamens villkor och funktion idagens samhälle. Utredningen har ägnat reklamens betydelse som bärare avkonsumentinformation särskill intresse. I sammanhanget har det visat sigofrånkomligt all analysera och diskutera konsumenternas informationsbehov iett större sammanhang än vad varudeklarationsutredningen gjort.Reklamutredningen har kommit till slutsatsen att en lagstiftning om företagensproduktinformation bör vara enhetlig och gälla alla informationsmedier.Uiredningen anmäler sin avsikt atl lämna förslag av denna innebörd och förordarall detta avvaktas innan ställning tas till varudeklarationsutredningensförslag. KF-LO-TCO menar atl etiketter, märkning ochliknande inte lår utgöra de enda formerna för standardiserad information.Faktablad och annan mera omfattande information kan för vissa produkter vara enlämpligare informationsform. Konsumenternas krav på och behov av informationmåsle vara avgörande, anser organisationerna. Även och konsumentljänslulredningenunderstryker vikten av all varudeklarationerna betraktas som ett led i densamlade produktinformationen. Enligl NDM är utredningens märkningsbegrepp oklart.Sålunda talas i specialmotiveringen om uppgifter som är anbringade på varaneller anges i en vid varan fast etikett eller liknande. Sådanavarubeskrivningar fyller enligt NDM knappast någon funktion vid exempelvismonteringsfärdiga hus eller varor som säljs per poslorder. NDM konstaterar dockall utredningen även synes mena atl etiketter med varubeskrivningar ocksåskall kunna vara tillgängliga på säljstället i annan form. Utredningensmärkningsbegrepp kan enligt NDM inte godtas i föreliggande utformning.Liknande synpunkter anförs av fritidsbåtutredningen. 5/f(/anseratl del är en bristan utredningen inte har ställt varudeklaration Prop.1975/76:34 29 irelation lill andra medel all stärka konsumentens ställning vid köp.In-slilulet pekar på atl jämförande varuundersökningar och köpråd kan fylla enfunktion. Vidare framhålls behovet av alt lära konsumenterna all själva krävaden varuinformation som behövs. Utredningens förslag i fråga om utarbetande avnormer m.m. tillstyrks eller lämnas utan erinran av fiertalet remissinstanser.Konsumentverket delar sålunda utredningens uppfattning att det fortsalladeklarations-arbetet inte nödvändigtvis måsle grundas på normer, somfastställts av sian-dardiseringsorgan, utan atl även privat utarbetadeprovningsmetoder bör kunna användas. Det understryks vidare alt andra äntekniska mätmetoder bör kunna komma i fråga som underiag för deklarationer. KF-LO-TCO anser all del är av underordnad beiydelsevarifrån uppslag kommer och var arbeiei utförs, så länge ingen oklarhet råderom vem som har det slutliga ansvaret för alt fastställa provningsmeioderna.Organisationerna menar all det är av största vikt atl med sittansvar för det framtida deklarationsarbetet också lår ta ansvaret för provningsmetoderna.Samarbete med SIS är under alla förhållanden positivt, anförs det. Enligt SIS bör provningsmeloder baserade på grundersom inle är objektivt mätbara komma i fråga endast när tekniska metoder ärpraktiskt omöjliga att tillämpa. finner det myckel tveksamt omprivata normer skall kunna godtas. kan favoriseras påbekostnad av andra, och det finns risk för atl en norm blir ifrågasatt närkonkurrerande normer tas fram av andra företag. Från några håll, huvudsakligen från deorganisationer som på någol sätt företräder näringslivets intressen, anförsbetänkligheter mol all deklarationerna görs mera bruksanpassade. Sålunda anförGrossisiförbundei och atl orsaken lill atlvarudeklarationerna i alltför liten utsträckning har varitbruksanpassade är bristen på tillfredsställande mätmetoder. Denna brist harenligt förbunden inte undanröjts av uiredningen. Liknande synpunkter anförs avModerata samlingspartiets kvinnoförbund. Statens provningsansiah konstaterar alt enutveckling mot bruksanpassade deklarationer förutsätter att konsumenternasbehov och beteende blir klarlagda och att någon instans för konsumenternasräkning avgör hur dessa är bäst betjänta av en produkt. Svårigheter uppstår dånär del gäller all beakta olika konsumentgruppers skilda behov.Provningsansialien menar att konsumenternas egna möjligheter alt bedömaprodukternas egenskaper i stället borde förbättras. Härigenom skulle provnings-och kontrollverksamheten underiättas. Köpmannarörbundei framhåller i sammanhanget behovetav att undersöker konsumenternas sätt alt söka upp ochtillgodogöra sig information, så alt samhällets resurser för konsumentinformationutnyttjas pä bästa sätt. Även Motorbranschen anför synpunkler av delta slag Prop.1975/76:34 30 ochpekar på risken att en alltför omfattande informalionsmassa skulle kunnamotverka sitt syfte. Flera remissinstanser berör frågan om grundkrav ochöverbetyg i deklarationerna. När det gäller deklarationernas konkreta innehållär förslaget om grundkrav enligt KF-LO-TCO del viktigaste. Organisationernaanser alt grundkrav måsle vara direkl kopplade till produktensanvändningsområde och innebära en sammanvägning av relevanta krav.Organisationerna anför vidare atl det i vissa fall torde vara ettkonsumentintresse att även egenskaper som motsvarar höga krav kan anges.Sålunda kan konsumenterna ha ett starkl intresse av atl lå en bindandeutfästelse om högre kvalitet, exempelvis där detta har betydelse för en varaslivslängd. Husmodersförbundel hem och samhälle anser altkonsumentverket måsle prioritera arbetet med grundkrav. Dessa ger inte barastöd för konsumentens val utan har tillika en sanerande inverkan på marknaden,menar förbundet. SPÅ,som delar utredningens uppfattning attgrundkrav bör kunna komma i fråga, vill fästa uppmärksamheten på all för högtställda grundkrav skulle kunna leda till alt varuutbudet inom ell visst områdefår överkvaliiet i förhållande till behovet hos konsumenterna i gemen. Liknandesynpunkler anförs av NO. Kritiska mot grundkrav är . Förbunden anför att införande av grundkrav förutsätter ausamlliga faktorer av betydelse för konsumenten kan långas in. Annars finns detrisk att en deklaration med grundkrav vilseleder konsumenten. Problemenhänger samman främst med alt fiertalet produkter inle har ensartad användning,framhåller förbunden, som anser alt försiktighet bör iakttas när del gäller attuppställa grundkrav. Vissa grundkrav av närmast definitions-mässig karaktärframstår dock enligt förbunden som naturiiga. Som exempel nämns att en frysboxmåste uppfylla vissa krav för att över huvud taget kunna fungera för avsettändamål. Förbunden anser vidare, till skillnad frånutredningen, att deklarationerna normalt även bör kunna innehålla överbetyg.Det anförs sålunda, att många konsumenter har behov av att vela, om en varainte bara uppfyller lägsta rimliga krav utan att den också motsvarar högreanspråk. En begränsning till att deklarera grundkrav skulle innebära ett stegtillbaka jämfört med de deklarationer som tillämpas. Förbunden framhållervidare att den föreslagna ordningen skulle kunna leda till en inte önskvärdutjämning av kvalitetsnivån hos de deklarerade produkterna. framhåller att varudeklarationerkan medföra att produktutveckling fördröjs eller försvåras genom att normernainte hålls aktuella. En fara med grundkrav är enligt domstolen att dessa medliden tenderar atl i praktiken bli "maximibestämmelser". Prop.1975/76:34 31 Så gott som samtliga remissinstanser ansluter siglill utredningens förslag all del i vissa fall bör vara möjligt att föreskrivadeklarationsskyldighet. Allmänt förutsätts dock frivilliga överenskommelsertillämpas sä långt möjligt. KF-LO-TCO anför sålunda att de ansluter sig tilluppfattningen all tonvikten bör ligga på atl utveckla elt frivilligtdeklaralionssystem men att myckel höga krav måste ställas på systemetsgenomslagskraft. Skulle det visa sig all deklarationerna även i fortsättningenlår låg marknadstäckning bör obligatorium tillgripas, menar organisationerna. A'/)/V/anför att utredningen haren realistiskinställning i dessa frågor och att förslagen vittnar om en insikt om atl mangenom förhandlingar skapar en positiv inställning lill varubeskrivningar hosnäringsidkarna och deras organisationer. Genom samverkan är del enligl NDMockså lättare alt komma fram snabbt och uppnå verklighetsnära lösningar ängenom ett obligatorium. Det anförs dock vidare, att man inte kan bortse frånatt det inom vissa delar av näringslivet inte går att uppnå tillfredsställandemarknadsläckning. 1 branscher med mindre nogräknade företag kan det enligt NDMvisa sig nödvändigt att tillgripa ett obligatorium för att undvika snedvridningi konkurrensen. Liknande synpunkter anförs av ,som också pekar på att bindande regler är lill fördel för seriöst arbetandenäringsidkare. framhålleratt ettobligatorium inte alltid är en bra lösning. Detta gäller enligl förbundetfrämst på områden där utvecklingen går snabbt och varubeskrivningar snabbtblir föråldrade. I dessa fall är en överenskommelse mellan berörda parter attföredra, menar förbundet. Synpunkter av detta slag anförs också av DLF. och tndustriförbundei anser attobligatorium endast i undantagsfall skall förekomma. SHfO är tveksam till nödvändigheten av all stiftaen fullmaklslag innan förhandlingsformen visat sig otillräcklig. HSB, som harbegränsat sitt yttrande till frågor som rör bostads- och byggnadsmarknaden,avstyrker också utredningens lagförslag. Från några håll framförs synpunkter på de följder,som elt obligatorium kan få för fö re lagens kostnader och konkurrensförhål-I an d e n . Sålunda anför NO att deklaralionsplikl medför kostnadsökningar, somkan bli särskilt påtagliga för mindre företag, vid korta serier och vid lågavaruvärden. Kostnadsökningarna tår som regel i sista hand bäras avkonsumenterna, menar NO. Del anförs också alt en tillverkares konkurrenskraftpå utländska marknader kan minska, vilket kan fä negativa verkningar påhemmamarknaden.