prop · FZ03135 · 1975-12-31 00:00:00 — Att del inte har twdömts möjligt attbestämma samhällets insatser för bildkonstnärerna enligl beräkningsprinciperav det slag som bildkonstnärerna har föreslagit är enligt min mening ingethinder mot att tillmötesgå bildkonstnärernas krav genom all i andra formerställa medel lill förfogande. Jag kommer senare (10.3.2) alt presenterariktlinjer för fördelningen av bidrag lill konstnärer som utformats enliglgrunder som bildkonstnärerna själva har ansett lämpliga. Delta innebär bl. a.att bildkonstnärerna tillförsäkras samma inflytande över medelsfördelningen somde skulle fåll om en särskild fond hade skapats. Tanken all såsom ett underiagför beräkningen av de statliga insatser som direkt vänder sig tillbildkonstnärer söka fastställa värdet av alt bildkonst visas offentligt kangivelvis komma all i annal sammanhang föras fram av bildkonstnärerna. Fråganfår i så fall prövas på nytt i vederböriig ordning. Konstnärernasekonomiska trygghet bör i princip garanteras med samma åtgärder som förändramedborgare. Det äremellertid ofrånkomligt att gränsen i vissa fall kan bliflytande mellan insatser som är kulturpolitiskl motiverade och åtgärder somhuvudsakligen är socialt betingade. Sammankopplingen av sociala ochkulturpoliliska motiv gäller främsl de aktiva konstnärerna. Densociala tryggheten för de konstnärer som på gmnd av ålder eller sjukdom kanantas ha sin konsinäriigt produktiva period bakom sig bör i princip garanterasinom ramen för det allmänna trygghetssystemet. Vissa frågor mäste dock f n.lösas inom kulturpolitikens ram. Enligl gällande beslämmelser är stipendierinle pensionsgrundande. Detta gäller även för stipendier som ulgär under enlängre period. Sädana stipendier är emellertid beskattade. En konsinär, somunder sin aktiva period i t)etydande utsträckning har haft sin inkomst tryggadgenom sädana stipendier, får således en lägre tilläggspension än hansbeskattade inkomster borde ge anledning till. Konsinärsbelöningenär i princip livsvarig varför del frän innehavarens sida sett inte föreliggernågot behov av att den är pensionsgrundande. Att den inte är pensionsgrundandemedför dock all någon efterlevandepension inle kan baseras på den inkomst sombelöningen utgör. Detär inte heller möjligt att låta belöningen ersättas av den allmännatilläggspensionen när innehavaren har uppnått pensionsåldern. Kulturrådethar berört delta problem. Föralt göra de bidrag och stipendier som går till konstnärer pensionsgrundandekrävs ändringar i lagen (1962:381) om allmän försäkring. Frågan om intjänandeav pensionsräll inom tilläggspensioneringen och om utformningen avavgiftsreglerna inom socialförsäkringssystemet utreds som jag redan harredovisat av pensionskommittén. Enligt min mening bör ett ställ- 1975/76:135 212 ningstagandetill frägan om hur stipendier och konstnärsbelöningar eller deras framtidamotsvarigheter iskall behandlas i pensionshänseende anstå lill desspensionskommittén har lagt fram sina förslag. 10.3.2Direkla bidrag lill konstnärer Stipendiertill konstnärer har en lång tradition inom kulturiivet. Sådana bidrag kommeridag frän mänga olika häll. Delär inte bara statliga och kommunala organ som delar ul stipendier utan ävenenskilda och stiftelser samt olika folkrörelser delar åriigen ulbetydande belopp. konstaterar att del är svårt att fä en bild avden totala omfattningen. Rådet har gjort en inventering, som inle gör någraanspråk på all vara fullständig, och har därvid kommit fram till att det kanröra sig om ca 3 milj. kr. som åriigen från privat håll delas ut tillkonstnärer. Mänga av stipendierna är utpräglade hedersbevisningar och utgår medsmå belopp. Kommunernasoch landslingens stipendiegivning är av relativt sent datum och den har ökatunder senare år. Del sammanlagda beloppet för stipendier kan f n. beräknasuppgå till ca 3,7 milj. kr. varav knappt 3 milj. kr. I stipendievillkoren finns ofta krav att mottagaren skall haen anknytning lill kommunen eller regionen. Deila har lillsammans med detförhällandet att man ofla utgår från ett brett kulturbegrepp fört med sig allsiipendiemoliagarna i flera fall är personer som har gjort betydelsefullainsatser inom kulturområdet i vid mening, t. ex. inom folkbildningsarbetet. Kulturrådethar i sina förslag inte behandlat denna del av kommunernas insatser påkulturområdet. De kommunala insatser som har störst belydelse för konstnärernaär säkerligen också av annan karaktär. Jag tänker därvid på de olika områdendär konstnärer kan engageras som jag tidigare helt kort har berört. Inköp avverk, tillhandahållande av utställnings- och verkstadslokaler är andraexempel. Vid sidan av denna typ av insatser har emellertid ocksä stipendier avolika slag sill givna värde. Del är därför enligl min mening naturiigt allkommuner och landsting, inom ramen för sill allmänna kulluransvar, ävenulvecklar sill ansvar geniemol de konslnärliga yrkesulövarna genom en direklbidragsgivning. Deformer som väljs mäsie självfallet anpassas till lokala förutsättningar ochbehov. Någon samordning i direkt mening med de slalliga insatserna kan därförinte anses motiverad. Statligtstöd till konslnärer har förekommit under lång lid. Del inskränkte sig längetill all omfatta dels några få stipendier som förbehölls väl etablerade och s.k. förtjänta konstnärer, dels stipendier till konslnärer under derasutbildningstid. Ännu relativt sent har i debatten framförts att staten inteborde stödja verksamma konstnärer eftersom detta kunde uppfattas som enolillböriig styrning av kulturiivet. 1975/76:135 213 Enviss planering av de kulturpoliliska åtgärderna påbörjades under 1960-talei.Frågor om kulturarbetarnas villkor gavs förtur i delta arbeie. 1 1961 årsproposition (prop. 1961:56) om stöd åt konstnäriig, litterär och musikaliskverksamhet presenterades ett statligt handlingsprogram som främst avsåg stödtill konstnärliga yrkesutövare under och efter utbildningen. Man kan säga alldebatten om de statliga insatsemas hot mot konstens och konstnärernas friheldå avslutades och alt det därefter har funnits en allmän uppslutning kringuppfattningen att slalen har ell ansvar på delta område. 1961års program innebar för konstnärernas del främst att de blevdelaktiga av de allmänna studiesociala förmånerna och altstipendiemöjligheterna förbättrades. Iutbyggnaden av stipendiesystemet lades tonvikten på s. k. arbetsstipendier somkunde utgå även lill konslnärer som befann sig i början av sinverksamhetsperiod. Den tidigare förtjänst- och meritlanken sköts i bak-gmnden.Vidare fick konstnärernas organisationer ett visst inflytande över fördelningenav slipendiemedlen. ökade medlen för stipendier.Samtidigt infördes stipendier för nya konstnärsgrupper. År1964 kompletterades den direkta slipendiegivningen genom att konstnärsbelöningarna(prop 1964:1 bil. 10, SU 1964:8, rskr 1964:8) infördes. Den som utses tillinnehavare av konstnärsbelöning tillförsäkras en inkomslga-ranii under sinåterstående livslid. Garantin är så konstruerad all det statliga bidragetutgår i relation till innehavarens övriga inkomster. Konstnärsbelöningarna,som utdelas av regeringen, ingår i det ekonomiska trygghels-program förkonstnärerna som byggdes upp under 1960-lalel, Enligl de principer somformellt fortfarande gäller för utdelningen skall det ekonomiska behovetemellertid inte vara avgörande när en innehavare utses utan i första hand skallhänsyn las lill den konstnäriiga insatsen. Som en förutsättning gäller attmottagaren genom sin konstnäriiga verksamhet skall ha gjort mycket betydandeinsatser i svenskt kulturiiv. Till innehavare av konstnärsbelöning kan utseskonstnärer inom alla konstområden, 1det stipendiesyslem som har byggts upp ingår stipendier avskilda slag som avser att svara mot olika behov, nämligen stora och små arbetsstipendier,resestipendier, stipendier av pensionskaraktär och tilirälliga bidrag. Utöverdessa utdelas sedan några är på försök arbetsbidrag till konstnärer inom målerim. m. Stipendierna utdelas i princip i sänder. De stora arbetsstipendiernauppgår lill . och kan utgå under högst i följd. För de små arbetsstipendiernagäller att de skall uppgå lill lägst 4 0(X) kr. Utöver dessa regler och deövriga allmänna bestämmelser som finns har varje slipendieorgan kommit attutforma sina egna principer. Sålunda varierar t. ex. storieken pä andrastipendier än de stora arbetsstipendierna liksom tiden under vilkenstipendierna utgår lill en och samma person. Stipendiernafördelas inom fyra olika konstnärskategorier. Till den första gruppen hörförfattare, översättare och kulturjournalister. 1975/76:135 214 Kompositörer av seriös musik bildar en tredje gmpp. Till denfjärde gruppen förs konstnärer i övrigt såsom skådespelare, dansare,dramatiker, fotografer, konsthantverkare och utövande musiker. Till gruppenförfattare, översättare och kulturjournalister ulgär endast stora arbetsstipendier.Till övriga grupper utgår samtliga de stipendielyper som jag har nämnt.För innevarande budgetär är anvisat sammanlagt 8,1 milj. kr. för stipendier lillkonstnärer. Stipendiernatill de fyra olika kategorierna fördelas av fyra olika stipendieorgan,nämligen styrelsen för . i samråd med KRO,Musikaliska styrelse i samråd med Föreningen samlkonstnärsstipendienämnden. utses av regeringen ochbestår av ordförande saml sju andra ledamöter som representerar berörda konstnärsgmpperoch som förordnas efter förslag av Klys. Vidsidan av detta stipendiesyslem och konstnärsbelöningarna har inom ramen förSveriges författarfonds verksamhel byggts upp ett stipendiestys-tem som avserupphovsmännen till litterära verk. Jag återkommer lill detta senare (10.3.3). Kulturrådetanser att samhället bör la ett ekonomiskt ansvar för sådan konstnäriig verksamhelsom inle är knuten till aktuella behov och önskemål. Rådel menar attett sådant ansvarstagande finns i den statliga slipendiegivningen som därförbör finnas kvar. Resurserna för d i re k t a bidrag lill konslnärer behöveremellertid ökas och systemet delvis ändras. Rådetföreslår att det inrättas tre nya stipendieorgan som övertar de uppgifter somKonstakademien lillsiammans med KRO, Musikaliska styrelsetillsammans med Föreningen saml konstnärsstipendienämndennu har De tre nya organen bör kallas bild- och formkonstnärsfonden,tonkonstnärsfonden resp. scen- och filmkönstnärsfonden och ha ansvaret för slipendiegivningeninom resp. konstområde. Varje fond skall ledas av en styrelse. Någon förändringav föreslås inte. redovisar vilka krav somenligt rådet bör ställas på sti-pendieulformningen samt vilka kriterier som börtillämpas vid fördelningen av stipendier. Vad gäller stipendiernas formpresenterar rådet ell antal olika modeller där beloppen har knuliis tillbasbeloppet enligt lagen om allmän försäkring. De olika fondstyrelsernaföreslås emellertid få en betydande frihel när det gäller all bestämma hurmånga stipendier av olika slag som skall delas ul samt med vilka belopp deskall utgå. Med hänsyn till denna frihet anser sig inle kunna genågra exakta förslag i fråga om del antal stipendier som bör finnas iframtiden. Rådel förordar au medlen för stipendier ökar succesivi under entreårsperiod. För del första året föreslår kuliurrådet en ökning med 4,1 milj. knoch för vart och ett av de två därpå följande åren en ökning med 2,1 milj. kr.Sammanlagt skulle ökningen uppgå till 83 milj. kn 1975/76:135 215 Remissopinionenär som helhet klart positiv till att ett system med direkta bidrag lill konslnärerfinns kvar saml att det byggs ul. Detta gäller även konstnärernasorganisationer. Enstaka remissinstanser, däribland KRO, ställer sig emellertidpå principiella grunder avvisande till ett stipendiesystem. KRO föreslär istället att medel ställs lill förfogande för arbets- och materialbidrag tillbildkonstnärer. Därutöver har, vilket har redovisats tidigare (10.3.1), frånkonstnärshåll förts fram förslag att genom en visningsersätlning ställa medeltill förfogande för bidrag lill bildkonstnären Med tanke på förslagenskaraktär är del naturiigt att en rad synpunkter också har förts fram såvittavser olika detaljer i förslag. 1 dessa delar får jag hänvisa lillden redogörelse som jag har gett (4.1.3). Jag återkommer emellertidtill vissa synpunkter vid min redogörelse för de principer som börtillämpas för direkta bidrag till konstnärer. Jagdelar kullurrådets och remissinstansernas uppfattning att det vid sidan avallmänna kulturpoliliska insatser som förbättrar konstnärernas arbetssituationoch ekonomiska villkor, bör ske en kraftig förstärkning av de insatser somriktar sig till enskilda konstnärer. Dessa insatser bör med tanke på de olikabehov som föreligger täcka ett brett spektmm alltifrån tillfälliga bidrag till inkomstgaraniier.Bidragens form och frågan om vilket organ som skall ha ansvaret förfördelningen är därvid av stort intresse. Som jag har redovisat harkontakter och överiäggningar med konstnärernas organisationer varit ellviktigt led i beredningsarbetet. De förslag till framtida utformning av denstatliga bidragsgivningen lill konstnärerna som jag kommer att lägga fram utgöri huvudsak en sammanjämkning av de förslag som har presenterat ochde olika krav som har förts fram från konstnärshäll. Såväl formema för bidragsgivningensom uppbyggnaden av del organ som föreslås få ansvaret för fördelningen har avkonstnärsorganisationerna setts som tillfredsställande lösningar. Jag finnerdet myckel värdefullt att en sådan samförståndslösning har kunnat nås. Ettväsentligt krav på bidragsfördelningen bör vara att konstnärernasjälva och då lämpligen via sina egna organisationer har ett avgörandeinflytande. Man kan förutsätta att den största sakkunskapen om resp. konsl-närskategorisförhållanden finns i dessa organisationen Kulturrådelsförslag lill nya stipendieorgan har kritiserats såväl av vissakonstnärsorganisationer som av vissa slalliga organ som statskontoret, slatenskulturråd och konstnärsstipendienämnden. De tre senare menar all de nya organeninle kan anses förvalla fonder i egentlig mening och alt den jämförelse medförfattarfonden som har gjort därför är felaktig. Den förändringav stipendieorganen som bör genomföras bör i slällel enligt statskonioret och statenskulturråd kunna ske genom att den nuvarande konstnärsstipendienämndenomorganiseras och fär ansvaret för bidragsgivningen lill alla konsinärsgrupperuianför författarfondens ansvarsområde. Jag finner detta vara en lämpligförändring som bl. a. bör leda till en bättre överblick över behoven inom deolika konstområdena 1975/76:135 216 sommöjligheterna lill samordning av insatserna ökar. Jag ansluter mig även tillstatens kulturråds förslag att det inom det nya organet bör finnas särskildagrupper som i princip har ett självständigt ansvar för bidragsgivningen lillolika konstnärskalegorier. Enligl min mening är del lämpligt att låta dessagruppers ansvarsområden ansluta lill den uppdelning som kulurrådet har föreslagitförde nya stipendieorganen. Detta skulle innebära en grupp för bild- och formkonsinärer,en grupp för tonkonstnärer och en grupp för scen- och filmkonslnärer. Jagåterkommer senare (10,3,7) till en närmare redogörelse för hur en omorganiseradkonstnärsstipendienämnd, kallad konstnärsnämnden, enligt dessa principer börvara uppbyggd. Arbetsförhållandenoch försörjningsvillkor varierar mellan olika konstnärsgrupper. Det finnsskillnader mellan skapande och utövande konstnärer men även mellan konstområden.Konstnärernas förhållanden förändras med tiden lill följd av samhällets insatserinom kulturområdet och andra åtgärder som påverkar konstnärernas situation. Delbehövs således en noggrann prövning för alt de medel som finns tillgängligaskall kunna användas pä bästa möjliga sätt. Av remissyttrandena framgår allönskemålen om bidragens utformning varierar kraftigt från en konstnärskategori annan. framhåller att erfarenheterna frånnämndens verksamhel visar att intresset för skilda slipendieformer varierarmellan de olika konstnärskalegorier som omfattas av nämndens arbete. Nämndenanser därför att del organ som flr ansvaret för bidragsfördelningen bör ges enrelativt stor frihel i valet av stödform. Jag delar denna uppfattning. Deregler som f. n. gäller för slipendiegivningen ger i realiteten de nuvarande stipendieorganenen avsevärd frihel. Även kulturrådels förslag syftar till en betydandevalfrihet. a. de goda erfarenheterna frän författarfondens arbete gör attjag är beredd att förorda ett syslem som ger en I del närmaste total frihel närdel gäller att välja bidragsformer. De krav på likformighet som kan resas påvissa bidragsformer som t. ex. pensionbidrag och eflerievandebidrag bör kunnatillgodoses genom all ell organ har del samlade ansvarel. Jagövergår nu till alt redogöra för de principer som bör gälla för bidragsgivningeni framtiden. Fördelningenav bidrag bör grundas på dels konstnäriiga, dels sociala kriterier. De socialakriterierna, främst då den enskilde konstnärens ekonomiska situation, börtillmätas en stor betydelse men självfallet måste mottagarnas arbete alltiduppfylla ett krav pä god konstnäriig kvalitet. Del är enligt min mening intemöjligt alt sätta upp några absoluta kriterier i dessa avseenden utan detslutliga ansvaret och avgörandet måste ligga på del organ som fördelarbidragen. Vidfördelningen av bidrag är det viktigt att konstnärer som är bosatta i olikadelar av landet kommer i fråga liksom företrädare för skilda genrer, stilar ochtekniker. Bidragen bör delas ul efler ansökan av vederbörande konstnär. Iförsta hand bör bidragen avse enskilda konslnärer men del bör vara möjligt allge samverkande konstnärer ett gemensamt bidrag. 1975/76:135 217 konstnärersom är svenska medborgare och alla i stadigvarande bosatta konstnärerbör kunna komma i fråga för bidrag. Bidragenbör syfta till alt såväl ge utövare av konstnäriiga yrken en ekonomisktrygghet som all skapa förutsättningar för experiment och nydanande. Konslnärersom genomgår sin grundläggande utbildning bör inte kunna erhålla bidrag.Däremot är del önskvärt att konstnärer som har avslutat sin konstnäriigautbildning eller i övrigt är i början av sin yrkesverksamhet ges ekonomiskaförutsättningar alt vidareutveckla sin förmåga. Bidrag av det här slaget, somhar sin största betydelse för fritt verksamma konslnärer, bör vara av sådan storiekall det ger en rimlig arbeis-irygghet. För all de skall få avsett syfte är detockså lämpligt att de ulgär under ett anlal är. Vidare är del angelägel alt konslnärersom har dokumenterat en konstnärlig yrkesverksamhet av betydelse under enföljd av år men som trots detta har ekonomiska svårigheter tillförsäkrasmöjligheter till fortsatt yrkesutövning. Det är ocksä angeläget att med bidraggöra del möjligt för en konsinär att ägna sig ål konstnäriigaexperiment utan att behöva ta direkt hänsyn till det omedelbara ekonomiskautbytet. Vissa konstnärer kan ha behov av vidareutbildning eller fortbildning.Om man väljer alt ge bidrag för sådan utbildning är det självfallet nödvändigtalt beakta vilka generella statliga bidrag som kan utgä så alt en dubbleringundviks. Resoreller studiebesök kan vara av stort värde för del konstnärliga arbetet. Ombidrag ulgär för ett sådant ändamål kan det vara lämpligt att mottagaren lämnaren kort redovisning över hur bidraget har använts. Päsamma sätt som bör bidrag kunna utgä lill konslnärer som har ett akut behovav ekonomiskt stöd vilket inle kan tillgodoses pä annat sätt. Konstnärersom uppnått den allmänna pensionsåldern och som inle längre är aktiva bör kunnakomma i fråga för bidrag om deras ekonomiska förhållanden ärotillfredsställande, I enstaka fall kan det också vara motiverat med sädanabidrag lill personer som inle har uppnått pensionsåldern. Med hänsyn till denbetydelse sådana bidrag kommer att ha för mottagarna är del rimligt att deutgår på livstid om inte avgörande förändringar sker i mottagarens ekonomiskaförhållanden. Delbör vidare finnas möjligheter att lämna bidrag till efterievande make ellermaka och minderåriga barn lill konstnärer som erhållit bidrag som tillskott lillpension eller som erhållit ett större bidrag för attgaranteras en grundtrygghet i den konslnärliga verksamheten, I dessa fall fårgivetvis hänsyn tas lill den efterievandes ålder saml dennes ekonomiskaförhållanden i övrigi. Möjligheter bör finnas att lämna bidrag lill efterievandetill konstnär som har avlidit innan de nya principerna för bidragsgivningenträtt i kraft. Inomramen för de allmänna riktlinjer som jag här har redogjort för bör den nyakonstnärsnämnden ha frihel alt besluta om vilka typer av bidrag 1975/76:135 218 Två restriktioner bör dock finnas, nämligen all ell bidrag intefar överstiga , och individ samt att bidrag fär tilldelas förhögst utan all innehavet omprövas. Del senare bör inle gälla för bidragav pensionskaraktär. Tillgängliga medel bör självfallet inte heller få användasför andra ändamål än bidrag till konstnärer eller konstnärers efterlevande. Deförändringar av bidragsgivningen lill konslnärer som jag här har förordatinnebär i princip att de konstnärskategorier som berörs av de tre nuvarande slipendieorganensarbeie kommer alt omfattas av den nya konstnärsnämndens verksamhel. Den konslnärligaverksamheten rymmer sä mänga och så olika typer av utövare att en uppräkninginte kan bli fullständig. Mol bakgrund av del vida symsätt som man enligt minmening bör ha på kulturbegreppet är inte heller en sådan uppräkning eller avgränsningönskvärd. bör därför anlägga ett brett perspektiv när detgäller att ta slällning till vad som är all anse som konstnäriig verksamhel.Det förtjänar att påpekas alt tillhörighet till någon av de olika konsinärs-organisationernainle kan användas för avgränsning i det sammanhanget. I det fall osäkerhetuppkommer om en person kan anses berättigad att söka bidrag eller ej bör detvara nämndens sak att avgöra detta. På samma sätt bör det ankomma på nämndenatt, om tvekan uppstår, avgöra lill vilken grupps ansvarsområde en sökandeskall hänföras. Behovetav en kraftig ökning av de medel som utgår i form av direkta bidrag tillkonstnärer framhålls av och understryks av flera remissinstanser.Jag delar den uppfattningen och kommer i det följande (14.1) att beräkna enökning av medlen för detta ändamål med 8 milj. kn Denna ökning innebär att delslutmål som har satt upp för en treårsperiod kan nås redan nästabudgetår. Kuliurrådetfinner inte systemet med konslnärsbelöningar ändamålsenligt som stödform åtkonstnärer. Som ett skäl anförs att belöningarna delas ut som hedersbevisningtill framstående konslnärer,av vilka många har goda inkomster. Rådel anserockså all belöningarna lill följd av gällande avirappningsregler saknarekonomisk betydelse för mänga mottagare. föreslår därför attsystemet avvecklas genom att inga nya innehavare utses när lediga belöningsmmuppkommer. Vissa förändringar föreslås dock ske . Delsbör varje innehavare av belöning få ett basbelopp oberoende av inkomsten iövrigt, dels bör efterievande make/maka eller barn erhålla ett efterievandeskydd. Remissopinionenär delad i denna fråga. Några remissinstanser tillstyrker förslaget om enavveckling medan andra, bl. a. slatens kulturråd och styrelsen för Sverigesförfattarfond, framhåller alt en något modifierad konsl-närsbelöning skullekunna vara ell sätt att garantera arbetslryggheten för konslnärer uianför förfaltargrupinen.Belöningsmomentet bör vid en sådan förändring försvinna. Författarfondensstyrelse och påpekarail upphovsmännen lill litteräraverk inle kommeratt ha något 1975/76:135 219 behovav särskilda konstnärsbelöningar om det föreslagna systemet med garanterade författarpenningarkan genomföras (4.2.2 och 10.3.3). Utöverden typ av tidsbegränsade bidrag konstnärsnämnden kommer att kunna dela ulfinns det enligt min mening även ell behov av bidrag som permanent kan utgå lillkonstnärer som står för en konstnäriig verksamhel av hög kvalitet och slor belydelsemen som av olika anledningar inte kan få en rimlig utkomst av sill arbete. Den inkomstgaranlisom konstnärsbelöningen ger svarar mot detta behov. Närnya innehavare av konstnärsbelöningar har utsetts harsträvan alt skapa en ekonomisk trygghet i det konstnäriiga arbetet varil detprimära.