prop · FZ03129 · 1975-12-31 00:00:00 — En mycket fast och centraliserad beslutsslraklurkan te sig oroväckande: den som en gång blivit negativt bedömd kan uppfatta sigsjälv som chanslös i fortsättningen därför all ingen ny och förutsättningslösprövning av hans idéer kommer till stånd. Några av deremissinstanser som tiUstyrker FRU:s självständiga råd och en sidoordnadforskningsrådsnämnd kommenterar detla närmare. Styrelsen för jordbruketshögskolor och statens veterinärmedicinska anstalt framhåller atl desjälvständiga råden utgör en väsentlig tiUgång och att de har på ettavgörande sätt medverkat till alt svensk forskning åtnjuter ett högt inlernalionelllanseende. Enhgl TCO bör denföreslagna organisationen ge ökade möjligheter till aktiva planeringsinsatseroch omprioriteringar som möjligheterna till integration i detvetenskapliga arbetet och möjligheterna alt ta upp forskningsproblem med klarsamhällsrelevans förbättras. Särskilt vill TCO betona rådens ansvar för altnya forskningsområden som inte kan repliera på etablerade disciplinerutvecklas. Bl.a. BFR poängterar alt FRN skall vara ett råden sidoordnat organ. FRN får intesuccessivt utvecklas tUl någon form av överordnat organ. Arbetarskyddsstyrelsenanser att många frågor i samband med den skisserade organisationen med FRN icentrum är oklara och bör diskuteras ytterligare. Endastett fåtal remissinstanser avstyrker förslagel om en forskningsrådsnämnd (FRN) sidoordnadforskningsråden. anser alt de administrativa komplikationersom inrättandet av FRN skulle medföra, med hänsyn till nämndens roll gentemotden sektoriella forsk-nmgen, saml vissa oklarheter beträffande FRN:sbefogenheter talar mot inrättande av elt organ med de arbetsuppgifter somföreslås för FRN. Enligt historisk-filosofiska och språkvetenskapligasektionernas utbildningsnämnder i ter det sig tveksamt om behovet avforskningsresurser måste leda tUl upprättandet av ett permanent organ av såkostnadskrävande arl som den föreslagna forskningsrådsnämnden. Arbetarskyddsfonden ärtveksam om FRN skall kunna svara för de uppgifier utredningen angivit för denoch finner del troligt att nämnden får svårt atl uppträda som företrädare för rådsorganisalionengentemot andra organ med samma auktoritet som en gemensam styrelse. Det helt övervägandeantalet remissinstanser tillstyrker emellertid inrättande av en forskningsrådsnämnd.Till dessa hör bl. a. RRV, statskontoret, , delegationen försocial forskning, UKÄ, flertalet organ vid universitet och högskolor, SFR, AFR,lärarråd, och stålens historiskamuseer, Svenska 1975/76:129 24 ,styrelsen för jordbrukets högskolor och statens veterinärmedicinska anstalt, ,, transportforskningsddegationen, statens utvecklingsfond, expertgruppen förforskning om fysisk planering och bebyggelse, jubileumsfond.Vetenskapsakademien, , , SI/SAF,/ SR, och . FRNbör, enligt vissa remissinstanser, ges en starkare ställning än utredningenföreslagit. FUNdelar utredningens uppfattning alt FRN är ett lämpligt organ för rådsorganisationensmedverkan i samarbetet mellan de forskningsplane-rande organen. FUN framhållerdock alt FRN:s möjligheter att fungera effektivt i denna samverkan är beroendeav att nämnden ges en förhållandevis stark ställning i förhåUande tUl råden isynnerhet när det gäUer den långsiktiga planeringen. FUN anser att FRN bör gesett i förhållande till utredningsförslaget vidgat ansvar när del gäller petitaarbelet.FRN bör således i skrivelser lill forskningsråden inför petitaarbelet redovisaprioriteringar mellan skilda problemområden. FRN bör vidare regelmässigt yltrasig över rådens anslagsframställningar. Genom sin nära samverkan medforskningsråden, högskolan och sektorsorganen kan FRN genom elt aktivt agerandei budgetprocessen bidra tUl att förbättra slatsmaktemas beslutsunderlag ochunderlätta en forskningspoli-lisk helhetssyn. EnhgtLO bör FRN:s uppgifter väsentligt kunna utökas så att nämnden i högre gradblir ett koordineringsorgan och också får ett övergripande planeringsansvarför de olika forskningsråden. FRN bör över huvud tagel i förhållande tiUforskningsråden ges ett slörre inflytande på viktiga prioriteringsfrågor inomforskningsrådsorganisationen än vad utrednmgen föreslår. ÄvenTCO anser atl FRN bör få en betydligt starkare ställning än i utredningensförslag. FRN bör inte bara vara elt samrådsorgan utan även etl samordningsorgan.Ett sätt att åstadkomma detta skulle vara att ansökningar om anslag förforskningsprojekt normall ställdes till FRN. FRN skulle då kunna göra enpreliminär bedömning av vilka projekt som skulle vara aktuella församfinansiering. Elt annat sätt vore att låta FRN yttra sig över de enskildarådens petita. Nämndens möjUgheter att stödja den direkt samhällsnyttigaforskningen skulle därmed förbättras. Nämndens uppgift att verka för ensuccessiv omprövning och förnyelse av rådsorganisalionen kräver att FRN har enrelativt stark stäUning i förhållande till råden. Flertaletremissinstanser accepterar utredningens förslag i fråga om uppgifter för FRN. Förslagetatt FRN:s stöd till forskningsprojekt i princip skall ges genom samfinansieringmed forskningsråd och/eller sektorsorgan kommenteras i några remissyttranden. Prop.1975/76:129 25 Delegationenför social forskning och anser att hinder inte börföreligga för FRN att ta emot ansökningar från enskUda forskare eller forskargrapper.En viss del av FRN:s forskningsresurser bör även avsättas till projektfinansierade av enbart FRN. Enligt dessa båda remissinstanser kan FRN, om den inleblir helt bunden tUl samfinansieringsprincipen, agera mer oberoende av andraorgans policy och resurser och exempelvis salsa på en mer långsiktig forskningän vad de sektoriella organen f. n. har möjlighet atl göra. Inågra yttranden framförs farhågor för all samfinansieringsprincipen skall ledatill att andra organs resurser blir alltför uppbundna. SFRframhåller atl FRN inte bör ges möjlighet att fatta beslut om samfinansieringsom inte binder FRN utan enbart råden vid vissa åtaganden. Det voreolyckligt om rådens handlingsfrihet och möjlighet att finansiera egna projektskulle beskäras genom att det ekonomiska ansvaret för samfinansierade projektefter skulle gå över till det enskilda rådet. NFR delar inteutredningens uppfattning atl FRN:s insalser bör koncentreras till projektensinledningsperiod och alt projekten därefter skall finansieras av t. ex.grundforskningsråden. De berörda projekten är inte primärt motiverade frångrundforskningssynpunkt utan har direkt koppling till specifika tillämpningaroch samhällsbehov. Principen bör därför vara att dessa projekt successivtslussas över för slutiig finansiering inom resp. sektor. FRN:s anslag bör utgå tiUsdenna slutiiga finansiering är ordnad eller projektet lagts ned. Forskningsrådensanslag är avsedda för grundforskning och detta moment i dessa projekt tordegenomgående vara aktuellt endast i ett inledande övergångsskede. Arbelarskyddsstyrelsenpåpekar att, om FRN i överensstämmelse med de räkneexempel som redovisas iutredningens betänkande bidrar med 1/32/3 av kostnaderna för berördaforskningsprojekt, nära hälften av rådens medel kommer atl engageras isamfinansierade projekt vid en medelsanvisning av 30 milj. kr. STUanmäler viss tveksamhet inför principen om samfinansiering bl. a. medhänvisning till erfarenheler av atl samråd mellan olika organ inte sällan ärtidskrävande. Bl.a. medicinska fakulteten i anser till skiUnad mot FRU att FRN börkunna ta emot ansöknmgar från enskilda forskare. Ulrednmgensförslag att FRN inte skall ha egna granskningsgrupper för bedömning avvetenskapliga projekt utan normalt anlita rådens tillstyrks uttryckligen avbl. a. HFR och NFR. FRNskaU även, enligt förslaget, ha till uppgift alt vara rådens samarbetsorgan igemensamma frågor av administrativ natur och sammanhållande organ för vissagemensamma aktiviteter. NFR konstaterar att det behövs ell samordnande organför dessa uppgifter. Rådet tycker dock att det är en något ovanlig konstruktionatt överlåta dessa uppgifier på 1975/76:129 26 etlorgan där råden visserligen själva är representerade men där derasrepresentation är i klar minoritet. Rådet tillstyrker dock förslagel på dennapunkt under föratsättning att FRN:s roll blir alt vara serviceorgan åt rådenoch att rådens initiativmöjligheter beiräffande den egna verksamheten inlebeskärs. AFRinstämmer också i föi-slaget att FRN skall utgöra elt samarbetsorgan förråden, men påpekar atl det med endast en representant för vart och etlav råden torde bli svårl för nämnden alt fullgöra de uppgifier detta innebär. SJFRbiträder likaså utredningsförslaget. Rådet förutsätter därvid atl de olikarådens huvudsekrelariat även fortsättningsvis engageras i ett fortlöpandesamråd berörande främst behövliga mångforskningskontak-ler men ävenadministrativa problem. Ingenjörsvetenskapsakademienanser all de uppgifter som ankommer på ett samarbelsorgan meUan råden inteuppenbart hör till de frågor som i första hand bör påverkas av ell vidgatlekmannainflytande. Enligt mening finns del risk för all FRN iavsevärd grad kommer alt belastas med ärenden inom områden där nämnden inte harsin primära kompelens. SI/SAFfinner det angelägel alt FRN och dess kansli inle rutinmässigt belastas medalla ärenden som berör flera råd enbart för all FRN har en samordningsfunktion.De enskilda råden bör genom direktkontakt söka lösa så många gemensamma problemsom möjligt och endast aktualisera "projekt med stor potential förgränsöverskridande samverkan" hos FRN. FRN:sengagemang i internationella forskningsfrågor behandlas av bl. a. STU. STUframhåller att FRN bör kunna tillföra behandlingen av sådana frågor vidgadeaspekter och verka för en enhetlig svensk policy hos forskningsråden. Specifikaarbetsuppgifter som föreslagits för FRN kommenteras i regel bara av de närmastberörda remissinstanserna, UUHtillstyrker utredningens förslag att det inom FRN skall finnas en särskUddelegation för vetenskaplig utrustning med företrädare bl. a. för , UUHoch . UUH finner alt det bör bli möjligt all därigenom bättreän samordna lokal- och utrustningsplaneringen för forskningsändamål.Även LUP-nämnden tillstyrker förslaget om en särskUd delegation förvetenskaplig utrustning. Enligtuiredningen motiverar del särskilda ansvar som FRN i varje fall övergångsvisbör ha för långsiktsmotiverad forskning (framlidsforskning) atl den nuvarande samarbetskommitténför långsiktsmotiverad forskning får ställning som delegation under FRN. Samarbetskommitténför långsiktsmotiverad forskning vill inte ta ställning lill hur verksamhetenorganisatoriskt kopplas tiU den föreslagna rådsorganisationen. De erfarenheterkommittén kan dra av hittillsvarande verksamhet är att det organ som iframtiden skaU arbeta med dessa frågor i sin dagliga verk- 1975/76:129 27 samhet bör fungera på samma oberoende sätt som samarbetskommitténnu fungerar. Med denna reservation kan verksamheten både kopplas lill FRN iform av en delegation (med givna direktiv och rapporteringsskyldighet) ellerinkorporeras med FRN och handhas av en arbetsgrapp eller ell utskott (medekonomiska och personella resurser). Förslaget all medlen för folkrörelseforskning skalldisponeras av FRN kommenteras på följande sätt av delegationen förfolkrörelseforskning. Delegationen anser del befogat att ett särskilt anslagtill folkrörelseforskning behålls under , under vilka en fortiöpandeutvärdering bör ske. Detla förutsätter etl särskilt organ med representanterför folkrörelserna. Delegationen har inget alt invända mot atl betecknas sominterimistisk i sin nuvarande form. Det är emellertid väsentligt attdelegationen får fortsätta sin verksamhet under så lång lid atl verksamhetenhinner utvärderas. Om delegationen knyts till det humanistisksamhällsvetenskapligaforskningsrådet eller till FRN är av mindre betydelse. Delegationen anser atten anknytning till FRN är all föredra. Elt stortantal remissinstanser, däribland många organ vid universitet och högskolor,framhåller att ytterligare forskningsmedel måste anvisas för FRN:s verksamhetoch atl anslagstilldelningen till FRN inte får påverka anslagstilldelningen lillråden. I vissa remissyttranden redovisas dock tveksamhet inför det av uiredningenföreslagna anslagsbeloppet lill FRN:s verksamhet. Medicinska fakulteten iUppsala, MFR, FUN, m. fl. förordar atl FRN:s resurserbyggs ul successivt och efter prövning av i FRN:s anslagsframställningar presenteradeförslag. NFRpåpekar all ju slörre FRN:s anslag blir, desto mer kan råden komma atl bindasupp i projekt som samfinansieras med FRN. NFR tillstyrker därför utredningensförslag att FRN:s anslag byggs upp så atl det /80 uppgår till 30milj. endast under förutsättning atl FRN kan bekosta projekt ensam ellertillsammans med något sektorsorgan. och dess utbildningsnämndavstyrker att FRN får ett eget anslag. 4.3 Antalet forskningsråd inom utbildningsdepartemenlelsområde Endasi elt fåtal remissinstanser kommenterar utredningensdiskussion och avvisande av alternativa principer för rådsindelningen. FOAanser alt del hade varit värdefullt om utredningen utnyttjat lillfäUel att merförutsättningslöst analysera och pröva en rådsindelning som inte är fullt likabunden tUl traditionella fakultelsgränser. MFR diskuterar för- och nackdelar med dels en styrelse förmedicinsk forskning och utveckling, dels etl råd för livsvetenskaplig forskning.MFR finner att mol alternativet med en styrelse för medicinsk forskning ochutveckling talar argument av samma natur som FRU an- Prop.1975/76:129 28 fört mot etl råd för livsvetenskaplig forskning. MFR föratseratt den medicinskt orienterade grandforskningen skulle löpa samma risk förbristande slöd uiom en styrelse för medicinsk forskning och utveckling som denkliniska forskningen skuUe göra inom etl livsvelenskapligt forskningsråd. FUN anför att man från skilda utgångspunkter kan hävda alldel bör föreligga överensstämmelse mellan indelningsgrunderna för dels verksamhetsområdetforskning/forskarutbUdning inom högskolan, dels den huvudsakligen grundforskningsfinansierandeforskningsrådsorganisationen. I har i stort sett en sådan ordningtillämpats. Man kan emellertid, enligt FUN, ifrågasätta om inte helt skUdaindelningsgrunder skulle kunna underlätta bl. a. gränsöverskridanden ochfinansieringen av mång- och tvärvetenskapliga projekt. Ett betydande antal remissinstanser däriblandstatskontoret, RRV, UKÄ, STU, BFR, , delegationen för socialforskning, , . ,, , ,SFS tiUstyrker i dess helhet utredningens förslag att de nuvarande femforskningsråden inom område slås samman lill tre ickeseklionsindelade forskningsråd: ett humanistisk-samhällsvetenskapligt (),ett mediciiiskt och ett naturvetenskapligt forskningsråd. En majoritet av remissorganen inom universitet ochhögskolor ansluter sig till förslaget atl nuvarande HFR och SFR slås samman lillett enda forskningsråd, dock ofta imder framhållande av att sammanslagningenhar både för- och nackdelar. Till de organ som förordar en sammanslagning hörbl. a. konsistorierna vid universiteten i och Liaid, teologiskafakulteterna i och , juridiska fakulteten och dess utbildningsnämndi , medicinska fakulteten i , farmaceutiska fakulteten och dessutbildningsnämnd, humanistiska fakulteterna i , , ,och , historiskfilosofiska och språkvetenskapliga sektionerna iGöteborg. Enhgt humanistiska fakulteten i skulle en förening avhumanister och samhällsvetare på rådsnivå kunna bota de brister som denhittillsvarande skilsmässan mellan dem har åstadkommil och på forskningsplanetskapa nya symbioser mellan de två grannfakulteterna. Även m. fl, tillstyrker ensammanslagning av . SFS hänvisar tiU att utrednmgen bl. a. föreslagit en bredberedningsorganisation där alla fakulteter får representation ochtillstyrker därför tillskapandet av ett nytt humanistiskt-samhällsvetenskapliglforskningsråd. Arbelarskyddsfonden framhåller att utredningen anförtflera övertygande argument för en sammanslagning av men att det 1975/76:129 29 samtidigtinle får bortses från all framför aUt SFR har viktiga kontaktytor gentemotandra vetenskapsområden. Skälen för atl sammanföra HFR och SFR synes dockenligt fonden överväga. HFR ansluter sig tillförslaget om sammanslagning med , dock endast om förslaget inte väckerhäftigt motstånd på den samhällsvetenskapliga sidan. Enligt HFR visarerfarenheten att inget är mera kontaktstörande än ett samarbete som den enaparten uppfattar som påtvunget, och HFR anser sig ha visat altdet kan fungera bra som elt enbart humanistiskt forskningsråd. Det föreslagna HSFRbör enligt rådels mening organiseras som elt enhetligt råd ulan sektions- ellerandra indelningar. SamtUgasamhällsvetenskapliga fakulteter ullalar sig mot en sammanslagning av HFR ochSFR. a. samhällsvetenskapliga fakulteten i hänvisar härvid tUlden mycket stora ämnesbredden redan inom de båda nuvarande råden.Samhällsvetenskapliga fakulteten i anser att FRU:s argumentation skullekunna föras också när del gäller avgränsning mellan samhällsvetenskapligforskning och medicinsk och naturvetenskaplig forskning. Enligt juridiska ochsamhällsvetenskapliga fakulteterna i bör SFR snarare delas upp i tresärskilda forskningsråd (motsvarande dess tre nuvarande sektioner) än slåssamman med HFR tUl , SFR delar visserligenutredningens uppfattning om ell nära samband mellan SFR:s och HFR:s arbetsfältmen viU också betona kontaktbehoven med övriga forskningsråd, SFR finner atlde organisatoriska komplikationerna av en sammanslagning är av den arten attrådet inte nu kan tillstyrka en sådan, SFR påpekar bl, a. att det sammanslagnarådet måste arbeta med ett betydligt större antal berednings- eller prioriteringsgrupperän som firms inom HFR:s och SFR:s psykologisk-peda-gogiska sektion. Detföreslagna systemet kan därmed komma att medföra en ökad byråkratisering ochstörre tungroddhet i ansökningsärendenas behandling. Någon effektivering avarbetet skulle enligt rådets mening inle uppnås. Även Handelshögskolanslärarråd befarar att den föreslagna sammanslagningen skall innebära atlanslagssökande inom olika ämnesområden korcmier alt ställas inför merkomplicerade och byråkratiska förhållanden. finner inte argumentenför sammanslagning övertygande. ÄvenSÖ och /SR avstyrker den föreslagna sammanslagningen av . SÖ anser att denföreslagna sammanläggningen inte är någon effektiv metod att främjaforskningssamarbete mellan ämnen inom HFR och SFR. Omsammanslagning skall ske bör, enhgt I SR, rimligen ett behov av närasamverkan mellan råden ha manifesterats på något sätt, t. ex. i form av talrikaärenden i gränsen mellan de två rådens verksam- Prop.1975/76:129 30 hetsområden.Så har inte varit fallet i fråga om HFR och SFR i någon nämnvärd omfattning. En förändring avindelningen av forskningsråden bör enligl FUN:s uppfattning övervägas samtidigtsom ställning tas till indelningen av verksamhetsområdetforskning/forskarutbildning inom högskolan. FUN förordar därför atl denföreslagna sammanläggningen av HFR och SFR t. v. inte genomförs. Endastell fåtal remissinstanser däribland medicinska fakulteten i berörfrågan om avskaffande av den försvarsmedicinska sektionen inom MFR. Inte någonmotsätter sig detta förslag. FOA biträder förslaget ochframhåller alt detla dock ej skall ses som etl uttryck för allförsvarets intresse för biomedicinsk forskning av grundläggande natur minskarutan atl delta intresse alltmer vidgats utöver de traditionellaförsvarsmedicinska speciahtelerna. FOA förulsälter därför all slopandet avsektionsindelningen inle innebär minskade möjligheter att få totalförsvaretsbehov av grundläggande biomedicinsk forskning tillgodosedda och all dettakommer till uttryck i sammansättningen av såväl MFR som dess priorileringsorgan.FOA poängterar alt i den mån ansvaret för vissa forskningsprojekt och forskargrupperförs över från MFR till FOA så skall en däremot svarande överföring ske avmedel från åttonde till fjärde huvudtiteln liksom att FOA:s personalramarräknas upp i motsvarande grad. MFR tUlstyrker likasåutredningens förslag till framlida former för finansiering av försvarsmedicinskgrandforskning. En integrering av väsentliga delar av denna verksamhet med denaUmänna medicinska forskningen är motiverad då frågestäUningar och probleminom civU och militär sjuk- och hälsovård i stort sammanfaller. I sambandhärmed bör MFR organiseras som ett enhetiigt råd utan sektionsindelning och samtidigtåläggas etl ansvar för framtida samarbete med berörda sektorsorgan inomförsvaret. MFR framhåller att det är berett att i samarbete med FOA medverkatill atl de till rådet knutna försvarsmedicinska fors-kargrapperna erhåller ettur forskningssynpimkt lämpligt framtida huvudmannaskap. AUaremissinstanser som uttalat sig i frågan delar utredningens uppfattning atldet statliga stödet tUl cancerforskning bör ökas. , , MFR m.fl. tUlstyrker förslaget atl en uppräkning av detta slöd skall ske inom ramenför anslagen lill de statliga forskningsråden inom området och att dessa skallåläggas planerings-och initieringsansvar för cancerforskningen. Härigenommöjliggörs, enligt mening, en effektiv avvägning av destatliga forskningsresurserna lUl cancerforskning och annan medicinskforskning bl. a, med beaktande av de insalser som görs för cancerforskningenfrån andra bl. a. privata organisationer. Styrelsenutgår ifrån alt mot cancer även i fortsätt- 1975/76:129 31 ningen med hjälp av insamlade medel och i samverkan med destatliga forskningsråden på ett övergripande och effektivt sätt skall kunnastödja cancerforsknmgen inom landet. Enligt UKÄ:smening måsle det statliga stödet till cancerforskning minsl fördubblas. Statensslöd till cancerforskning bör kanaliseras genom MFR. UKÄ utgår från att etlfruktbart samarbete kommer alt etableras mellan MFR och motcancer. MFRunderstryker alt mol cancer har fungerat utomordentligt väl ochefler samma principer som de statliga forskningsråden. Rådet bedömerutsikterna för bl. a. insamlingsverksamhet mindre gynnsamma. Med hänsyn lillcancerforskningens framtid och dess snabbt ökande resursbehov avvisar rådetdärför etl bibehållande av nuvarande ordning. Enligl rådels bedömning måsle enavvägning av behoven av resurser för cancerforskning mol behov inom andradelar av den medicinska forskningen ske inom ramen för MFR. Rådet förutsätteralt samarbetet mellan mot cancer och berörda statligaforskningsråd kommer atl fortsätta i den gemensamma samarbetsnämnden. mot cancer anser atl tillräckliga skäl inteanförts för all bryta den nuvarande organisationen enligl vUken Riksföreningenmed bidrag från staten haft del samlade ekonomiska ansvaret för cancerforskningeni . poängterar all en förutsättning för organisationensbestånd är elt väsentligt höjt statsbidrag. NFRtillstyrker en uppräkning av statens slöd till cancerforskning. Rådet anser allen kanalisering av stödet via råden är i linje med FRU:s allmänna principer föranslagshanlering inom grandforskningen och att möjligheten bör hållas öppen fören sådan omläggning om olägenheter med nuvarande system mot förmodan skulleuppstå i den nya organisationen. F. n. finns dock, enligt rådet, inleanledning till ändring. antal organ inom universitet och högskolor avstyrkerlikaså förslaget till ändrade former för det statliga stödet tillcancerforskning. TUl dessa hör bl. a. konsistoriet vid i ,medicinska fakulteterna i , , och -vid karolinskainstitutet, samt odontologiska fakulteterna i och vid karolinskainstitutet. Medicinska fakulteten i framhåller alt det statligainflytandet över mot cancer medfört alt föreningensdonationsmedel utdelas efter samma rigorösa principer som forskningsrådsanslag.Om det statiiga inflytandet försvinner är risken stor atl donationsmedlenfördelas efler andra principer och atl medicinsk forskning härigenom förlorarpotential. Liknande synpunkter framförs av de medicinska och odontologiskafakulteterna i . och /SR anser attutredningens förslag skulle medföra att man bryter sönder en organisation somfungerat väl. Delta skulle kunna medföra att forsknmgsstödjande 1975/76:129 32 verksamhet,i varje faU i dess nuvarande form, skuUe komma att upphöra. börliksom erhåUa ett statsbidrag och detta bör räknas upp enligt sammaprinciper som gäller för det statliga stödet lUl övrig medicinsk forskning.