prop · FY0319 · 1975-12-31 00:00:00 — Genom dennya beslämmelsen våUas importören därför inte någon annan olägenhet än alt detkan dröja något innan han får ul varorna från tullmyndigheten. Denna olägenhetmåste anses vara förhållandevis ringa. I överensstämmelse med hävdvunna principer bör denföreslagna skyldigheten for förvärvare att på begäran lämna ett exemplar avsill tillstånd till överiåiaren inte göras tiUämplig på avtal som har träffatsföre lagens ikraftträdande. Som en följd härav bör enligl kommittén denföreslagna särskilda straffbestämmelsen i 9 § första stycket tredje punktenradioiagen inte heller äga tillämpning på den som på grund av ett före lagensikraftträdande träffat avtal överlåter radiosändare, ofullständig radiosändareeUer byggsats för tiUverkning av radiosändare. Kommittén anser del vara lämpligast all ifrågavarandeändringar i radiolagen får träda i kraft först efter del alt dennya lagen har publicerats. 5.6.2 Förslag tiU lag om näringsrättsliga åtgärderrörande integritetsfarlig apparatur Enligt kommittén är del uppenbart att man inte kan bortsefrån risken alt det kan komma all framställas nu okända apparatersom är utpräglat farliga för enskildas personliga integritet. Inte heller uleslulas all nu kända apparater som kommittén inle har funnil anledningalt ingripa mol kommer atl utvecklas på sådant sätt, atl kommitténs uppfattninginle längre kan upprätthållas. I den mån behov yppas av all sådana apparaterhålls under kontroll är del betydelsefullt att erforderliga ålgärder kan vidlassnabbi. För all göra della möjligl kan det enligl kommilléns mening visa sigerforderUgt alt Kungl. Maj:l får ulan hörande uifärda sådananäringsrättsliga bestämmelser som finns påkallade belräffande viss apparatur.Kommillén har därför upprättat förslag lill lag om näringsrällsliga ålgärderrörande inlegrilelsfarlig apparatur. Lagens beslämmelser skall gälla om och iden mån Kungl. Maj:l för vissl slag av apparatur så förordnar. Del kan förmodasatt lagen redan innan förordnande meddelas kommer att ha en preventiv effekt. När del gäller atl beslämma begreppet integritetsfariigapparatur är det enligl kommittén nödvändigt att knyta an tUl den föreslagnabestämmelsen i 4 kap. 6 a § BrB. Med integritetsfariig apparatur bör därför förslåsapparatur som kan brukas till gäming som där sägs, dvs. tekniskt hjälpmedel föråtergivning av ljud. Efiersom särskilda regler föreslås gälla för radiosändare,ofullständig radiosändare och byggsats för lillverkning av radiosändare, bördessa slag av lekniska hjälpmedel inte omfattas av lagen. 1 övrigt föreslåsbestämmelser om innehav, imporl och 4 1975 I saml Nr 19 försäljning (24 §§). Del förulsälls vidare att det iförevarande fall även kan finnas behov av en särskild tillståndsgivning för alttillgodose del legitima behovet av den aktuella apparaturen. Reglerna om imporloch försäljning knyter an lill bestämmelsen om innehav. 5 § handlar om reklam.Den behandlas i nästa avsnill. I 6 § ges beslämmelser om straff och förverkandesom påföljder för den som bryier mol lagens bestämmelser. Lagens bestämmelserföreslås som lidigare nämnts bli tUlämpliga endasi i den mån Kungl. kan del vara olämpligl atl reglerna om import,försäljning och reklam Iräder i kraft. I sådant fall kan Kungl. Maj:t enUglförslaget förordna atl endasi bestämmelsen om innnehav och påföljdsbestämmelsenskall gäUa. Däremot anser kommittén att ingripanden enbart mol import ellerförsäljning inle är i överensstämmelse med lagens syfte. Om sådana ingripandeneftersträvas, bör alllså innehavskonlroU införas . Beslämmelsen omreklam är inte på samma sätl avhängig av beslämmelsen om innehav. Om etlinförande av innehavskontroll skulle anses medföra alltför slora svårigheier,kan del enligt kommitténs mening ändå finnas behov av all tillämpa beslämmelsenom reklam. 5.6.3 Särskilt om reklam Ålgärder som inskränker möjlighelerna till reklam förintegritetsfariig apparatur är enligl kommittén onekligen ägnade att bidra tillall minska förekomsten och spridningen av sådan apparatur. Det stämmerföljaktligen i och för sig överens med del allmänna synsätt som kommitténanlägger på hithörande frågor all sådana åtgärder vidtas. Kommillén framhålleremellerlid alt slor försiktighet måste iakttas i fråga om inskränkningar iaffärsidkares och andras rält alt genom reklam sprida kännedom om de varor somde säljer. Det måste vidare hållas i minnet atl integritetsfarlig apparaturäven har nyttiga och legitima användningsområden varför del är angelägel atlålgärder inle i onödan vidlas som hindrar eller försvårar alt apparterna kommertill sådan användning. Ett förbud mot all reklam för integritetsfariigapparatur bör redan av dessa skäl inle övervägas. För alt en reglering som kan komma lill användning för atlhindra missbruk av integritetsfariig apparatur skaU bh effektiva, är detemellertid av vikt att allmänheten verkUgen får kännedom om den. Enligtkommitléns mening är det i och för sig möjligl att låla reklamen tiäna dettasyfte genom all det föreskrivs atl reklam rörande integritetsfariig apparaturskall erinra om de bestämmelser som gäUer för apparaturen. Kommittén tar därföri fortsättningen upp frågan om reklam från denna utgångspunkt. Del är, menar kommittén, tänkbart alt föreskriva altreklam rörande viss apparatur skall innehålla en erinran om atl användning avapparaturen under vissa förhållanden kan bestraffas. AUa meddelanden somhandlar om företag, varor eller Ijänsler och härrör från företaget eUer den som tillhandagår med varorna eUer tiänsterna lorde varaalt anse som reklam. Någol formkrav gäller inle. Meddelandet kan lämnas iskrift, bUd, tal eller på annal säll, t. ex. genom skyltning. Ävendemonstration även vara i samband med försäljning innefattar reklam. Ettevenluelll påbud bör gälla även individuell reklam, exempelvis demonstration.Med reklam avser kommittén sålunda såväl genereU som individueU reklam. Belräffande ell slag av reklam synes emellertid enligtkommittén några föreskrifter om reklamens positiva innehåll inle böra meddelas.Det gäUer reklam i form av skyltning. EnUgt kommilléns mening kan del inlekrävas, att man bland utställda varor alllid måste placera ell särskiltskriftligt meddelande om atl användning av varorna ibland kan uigöra brolt. Ellsådant krav skulle innefatta elt onödigi ingrepp, som kan försvåra förnäringsidkare all ordna skyltningen på sätt han önskar. Om det i skyltningen avnågon anledning anbringas ell skriftligt meddelande om de utställda varorna,bör dock det meddelandet innehålla uppgift av innehåll som har sagts. Ompåbudet begränsas till all avse annan reklam än skyltning, kommer del enligtkommitténs mening ändå all i lillräckligt hög grad bidra lill all allmänhelenfår kännedom om straffbestämmelsen och atl den enskilde som tänker förvärvainlegrilelsfarlig apparatur också bUr medveten om den. Kommittén finner inte skäl föreligga att föreslå altreklam om integritetsfariig apparatur i vissa faU också skall innehålla erinranomatt näringsrällsliga föreskrifier gäller för apparaturen. Del kan enligl kommittén sålunda tänkas atl för annanreklam än skyltning bör föreskrivas att reklamen skall innehålla erinran om atlanvändning av apparaturen kan medföra ansvar enligl den föreslagna bestämmelseni BrB. Del är emellertid otänkbart att etl sådani påbud skulle kunna lillämpasi fråga om reklam för alla slag av tekniska hjälpmedel för återgivning av ljud.Apparaturens farlighet för integriteten måste typiskt sett vara utpräglad föratt påbudet skall kunna tillämpas. kan bedöma föreligger intebehov av all ålgärder rörande reklam vidtas beträffande någon av de apparatersom nu förekommer i handeln. Den bestämmelse om reklam som kommillén i och för sigansett sig kunna förorda har alltså ingen aktualitet . Dess värdeligger i alt den gör del möjligt alt vidta åtgärder mol reklam, om behovuppkommer. Beslämmelsen bör därför tas in i den föreslagna lagen omnäringsrättsliga åtgärder rörande integritelsfarhg apparatur. För atl bestämmelsenskall gälla fordras, all Kungl. Maj:l särskilt förordnar därom belräffandevissl slag av inlegrilelsfarlig apparatur. Kommittén framhåller atl del är angeläget alt denföreslagna beslämmelsen om reklam skall kunna lillämpas även på reklam itryckt skrift. Härskande uppfattning om tryckfrihetsförordningens räckviddlorde vara all förordningen inte träds för när genom bestämmelser som riktarsig mol reklam i tryckt skrift, när sådan reklam beslår av åtgärder avutpräglat kommersiell nalur som inle avser nyhetsförmedhngen eUer åsiktsbildningen i samhällel. Kommilléns förslaginskränker enligt dess mening inle rätlen lill nyhetsförmedling elleråsiktsbildning rörande integritetsfariig apparatur. Förslagel synes därförförenligt med den gängse uppfaltningen om tryckfrihetsförordningens räckvidd. Flera remissinstanser framhåller atl behovet av lagstiftningpå del område som kommittén behandlar är påtagligt. anför att den lekniska ulvecklingen harframkallat etl allt siörre behov av elt utvidgat rättsskydd för den personligaintegriteten. Del är möjligl alt i hemlighet införskaffa underrättelserav olika slag med hjälp av apparatur för ljudöverföring, ljudupptagning ochfotografering som antingen verkar på långl håll eller pä grund av sin ringaslorlek läll kan anbringas dolt. På många håll och i olika sammanhang har ocksåullalals farhågor för missbruk av sådan apparatur. Slyrelsen anser detsynnerligen angeläget att ålgärder vidlas som bidrar till att minska riskernaför missbruk och öka skyddel för enskilda personer mot olika former avinlegriletsangrepp. Även RÅ erinrar om att den tekniska ulvecklingen undersenare år har skapat stora möjUgheter för den som så önskar atl skaffa sigkunskap om andras privatliv. Del slora och uppreklamerade utbudet av"spionulrusl-ning" vittnar om all betydande risker för angrepp motden personliga integriteten redan föreligger och kan förväntas bU än merapåtagliga under de närmasle åren. En snar lagsliftning om skydd för denenskildes integritet synes därför påkallad. Hovrätten över och framhåller alt vad sompåkallar en förstärkning av skyddet för den enskUdes privatliv är den lekniskautvecklingen. Tillkomsten av nya lekniska apparater gör del möjligl altutforska människors privatliv i lönndom. De elektrotekniska uppfinningarnamedför också ofantligt vidgade möjligheler alt lagra och hantera uppgifier omenskilda människor. De problem man står inför när det gäller skydd motavlyssning är alldeles desamma som uppkommer genom datateknikens snabbaframväxande. Dessa företeelser gör del ofrånkomligt alt behovel avskydd för enskildas privatliv måste fixeras och hävdas i olika sammanhang. Behovet av snar lagstiftning understryks också av bl. , överåklagarna i Göieborg och , Stockholmshandelskammare. Gollands handelskammare, handelskammaren i samtlänsstyrelserna i och . och ansluler sig i sitt gemensamma yttrande också lilluppfattningen atl det föreligger ell ultalal behov av all tillförsäkra denenskilde ett rättsligt skydd mol att privala förhållanden kommer till andraskännedom. enligt organisationerna särskiljas två fakiorer som harogynnsamt påverkat ulvecklingen, nämligen dels del bristfälligaförfaltningsskydd som finns och dels de senasle årens spridningav inlegrilelsfarlig utrustning. Organisaiionerna pekar på det oliUfredsslällandei att försäljning i uppenbarligen stor skal har tillåtits ske under en följd avår. Sålunda har både inhemska och utländska firmor utbjudit sina produkter ulanalt något i vanlig bemärkelse seriöst köparintresse har förelegat. Vissa teckentyder också på att ett utbrett missbruk har förekommii. Någraremissinslanser lar i sina yitranden upp frågan om det lämpliga i kommitlénsuppdelning av utredningsuppdraget. Enligl RA:s mening är del i och för sig beklagligtalt inte hela problemkomplexet rörande skydd för den personUga integriteten lasupp lill behandling i ell sammanhang. Om del nu införs särskilda regler omolovlig avlyssning kan del riskeras all del fortsatta arbelel leder antingentill omfattande ändringar i redan antagna lagbestämmelser eller till enoenhetlig författningsreglering. Å andra sidan kan erfarenheterna fråntillämpningen av en ny lagstiftning på integritelsskyddsområdet vara av värdeför det fortsatta utredningsarbetet. Avgörande synes dock enligt RA vara altbehovel av lagstiftning är trängande och all de största riskerna för missbrukav leknisk apparatur finns på det akustiska området. RÄ villdärför inte motsätta sig atl beslämmelser nu införs om skydd mol avlyssning.Liknande synpunkter framförs av domare föreningen. 10 uttalar att kommilléns melod atl avge delbetänkande ärförståelig men atl utredningen skulle ha vunnit i klarhet och överskådlighet omhela problemkomplexet hade behandlats . Svenska arbetsgivareföreningenoch erinrar om alt i utredningsdirektiven harförordals en allsidig översyn av de olika rättsregler som är akluella i dettasammanhang och all man därför hade haft anledning räkna med ett mera omfattandeförslag lill normer pä personlighelsräl-tens område än vad kommittén har lagtfram. Påtagligt krilisk mot kommilléns uppläggning avutredningsarbetet är hovrätten över och . Enligl hovrättenförsvårar denna uppläggning en granskning av förslaget. Syftet med det tämligenomfattande uiredningsuppdrag som har anförtrotts kommittén torde ha varil altfå elt underlag för en mera enhetlig rällspolilisk värdering i fråga omlagstiftningsåtgärder till skydd för den enskildes personliga integritet. Mankan nämligen inte bortse från all de olika delarna inom detta ämnesområdebetingar varandra. Det är svårt atl överblicka om den lösning som kan le sigrimlig när del gäller avlyssning är användbar i fråga om smygfoiografering.Behovel av åtgärder mot kunskapsinhämlande beror på i vad mån etl otillbörligtanvändande kan förhindras med olika medel. Det hade sålunila enligl hovrättensmening varil önskvärt all kommUtén i ell sammanhang hade presenterat resultalenav sin utredning. Hovrätten ställer sig synnerligen tveksam till det lämpligai att bryta ut frågan om skydd mot avlyssning och behandla denna frågasärskilt. Del kan enligl hovrätten i och för sig vara rikligt att del är främsipå detla område som elektroteknikens snabba ulveckling har skapat nya riskerför den enskUde. Kommilléns arbeie bör emellertid även på övriga områden haframskridit så långl all del kan övervägas om inle dess slutbetänkande böravvaktas, innan någon lagändring vidlas. förordar alt de ändringar ibrottsbalken som har föreslagits av kommittén får anstå lill dess alt kommitténhar slutfört sitt arbeie. KommUténs uppfattning angående bestämningen avintegritets-begreppet föranleder i stort sett inte några kommentarer iremissyllrandena. En del synpunkter i denna fråga framläggs emellerlid avhovrätten över och . Hovrätten delar kommitténs mening atl del ärönskvärt atl ell systematiskt rättsskydd uiformas för den personligaintegriteten. Den begreppsbestämning som kommillén härvid anger är enliglhovrätten hell klargörande. Denna bestämning innebär väl endast en ram för ettsådani skydd och inle någon genereU, kvantitativ beskrivning av vad som hörtill den enskildes privatliv. Någol sådant är heller inte möjligt atl uttrycka.Det är ändå ell utomordentligt viktigt ställningslagande som sker genom atl denenskUdes anspråk på skydd för sina privala angelägenheter erkänns som enprincipieU grund för lagstiftningsåtgärder. Det är å andra sidan självklart attdella anspråk inle kan vara absolut utan all skyddel måste avvägas med hänsynockså till andra inlressen. Den risk som föreligger beslår emellertid inte iatl dessa senare intressen inle skulle bli tillbörligen beaktade. Risken är istället atl den enskilde inför reella eller föregivna samhällsintressen får seden sektor som han kan beteckna som sin privata krympa samman i alltför höggrad. anser atl kommitténs definition äralltför vid. Enligl nämndens mening bör därför lill definitionen fogas någololillbörlighetskrilerium. RÅ är ense med kommittén om atl tyngdpunkten i skyddet förden personliga integriteten bör ligga på straffrättsliga åtgärder.Rikspolisstyrelsen framhåller alt straffrättsliga bestämmelser är nödvändigasom komplement till näringsrällsliga åtgärder. kritiserar däremoi kommitténsmelod alt lägga tyngdpunkten på straffrättsliga ålgärder. EnUgl förbundetsmening måste näringsrättsliga ingripanden ske i högre grad än vad kommitténföreslär. eflerlyser en mera inträngandeanalys av olika principiella vägar atl skapa ett lillfredsslällandeinlegritelsskydd. Kommittén har velat följa den i brukademetoden atl kriminalisera olika, enstaka beteenden. Denna melod leder emeUertidi praktiken lill ell ganska begränsat personlighelsskydd. En annan utväg somkan komma i fråga är all direkl skydda de inlressen som man vill främja. Manuppställer i så fall rättsregler som garanterar den enskilde etlskydd mot intrång i den avgränsade sfär, inom vilken han anses skola kunna känna sig någol så när trygg ochundandragen insyn utifrån. Olika sanktioner kan därvid stå den enskilde lillbuds. I första hand kan han ha möjlighet att väcka skadeståndstalan vid enkränkning, men man kan även tänka sig en räll atl vid domstol utverka förbudmol ell förfarande som kränker integriteten. Genom en sådan melod kanlagstiftningstekniken förenklas avsevärt. Del blir vidare den förfördeladesjälv som får agera i stället för en åklagare. I och för sig utesluter den enametoden inte den andra. Även om man har ett allmänt skadeslåndsrättsligtskydd, kan man ändå åstadkomma ell straffrättsligt skydd genom atlkriminalisera vissa, mera störande intrång i integriteten. Kommitténs förslag att knyta det straffrättsliga skyddelmot avlyssning lill de områden som avses med beslämmelserna om hemfridsbrotloch olaga intrång får ell blandat mottagande. Förslagel lillslyrks eller lämnasulan erinran av överåklagarna i och , överbefälhavaren,generaltullstyrelsen, kommerskollegium, länsstyrelserna i och Älvsborgslän, , handelskammare, handelskammaren i ,handelskammare, saml Svenska arbelsgivareföreningenoch . Några remissinslanser är Iveksamma men vill inle motsättasig den föreslagna lösningen. Till dem hör länsåklagaren i län, domareföreningenoch . Länsåklagaren i län anser att det frånåklagarsynpunkl är mycket välfunnel all straffbestämmelserna skyddar denenskildes personliga integritet endasi inom de platser som avses medbestämmelserna om hemfridsbrotl och olaga intrång. Med en sådan geografiskbegränsning av kriminaliseringen undgår man i varje fall störretolkningssvårigheter. Det resultat som man kan väntas uppnå genom denföreslagna kriminaliseringen förefaller också atl täcka en stor del av delområde där elt rättsligt skydd kan behövas. Ändå har man enligt länsåklagarenen känsla av all kriminaliseringen kan behöva ulvidgas inom en inle alltföravlägsen framtid. framhåller all beslämmelserna om skyddmot olovlig avlyssning om möjligt borde ha avfattats utan anknytning till deplatser som anges i bestämmelserna om hemfridsbrotl och olaga intrång. Följdenav den konstruktion som kommillén har vall är all någol skydd inte kommer altfinnas i fråga om många platser där del är önskvärl med skydd för den enskildesprivata förhållanden. Olovlig avlyssning är inte ell brolt mot rälien lill detegna hemmet eller den egna arbetsplatsen, utan del är i själva verket ellsådani inlegriletsangrepp som i princip bör beivras var det än begås. En annansak är all del möjligen kan tänkas all skyddel bör vara siörre om kränkningensker i exempelvis hemmet. Föreningen är emellerlid medveten om svårigheternaatl i detta sammanhang, när endasi ell slag av integriletskränkningar tas upptill behandling, slutgiltigt pröva hur skyddet skall anordnas. Trotsölägenheterna med den föreslagna konstruktionen anser föreningen därför altden bör godta förslagel, varvid man dock utgår från all beslämmelsernakommer alt prövas på nytt när hela problemkomplexet kan överblickas. sätter i fråga om de generellastraffbestämmelser som kommillén föreslår verkligen är en lämplig lagleknisklösning. Konstruktionen kan leda till absurda konsekvenser, såsom nären personmed nedsatt hörsel skall använda sin hörapparat. Kommittén synes mena - ochdelta framgår också av en strikt tolkning av den föreslagna lagtexten - attpersonen i fråga i princip måste ha lov av bostadshavaren eller därmedjämställd för atl få använda sin hörapparat. Visserligen kan man normaU utgåfrån all han har lov alt använda apparaten i bostadshavarens bostad men omdelta förbjuds honom måste han montera ned den. En sådan regel kan inle vararimlig. Med hänsyn härtill och till all andra likartade fall kan uppstå skulledel kunna övervägas atl olovligt anbringande av tekniskt hjälpmedel ellerolovlig avlyssning medelst sådani hjälpmedel skall vara straffbart endasi omdel är fara för inlegrilelskränkning. Hovrättenöver och anlägger vissa allmänna synpunkter på självauppläggningen av det straffrättsliga skyddel för den enskildes privatliv. Enhuvudsynpunkt måste enligl hovrättens mening vara att varie enskild människaskall ha rätt all själv överblicka och kontrollera vad som upptas ochregistreras av hans yttranden. Det måste anses som elt brott mol förtroende allnågons yttrande i hemlighet avlyssnas och registreras. Sådant kan interättfärdigas av några intressen, bortsett från fall då avlyssningen i lagaordning används som tvångsmedel i brottmål. Människor lämpar silt sätt alluppträda och sina yttranden efter den situation som föreligger. Lösryckta ursilt sammanhang och framförda till helt andra personer än dem tiU vUkayttrandena har riktals kan de få en alldeles vanställd innebörd. Hovrättenansluter sig till kommitténs uppfattning all del inle är möjligl atl avgränsavad som bör skyddas genom att ange detta som privatsamtal eller något dylikl.Hovrätten kan däremot inle dela kommitténs mening alt del finns skäl attbetrakta öppna inlegriletsangrepp med lika starkl ogillande som man ser på dedolda. Del kan väl sägas atl den enskildes behov av skydd för sina privataangelägenheter gör sig särskilt slarkl gällande i hans bostad och alt handärför bör ha rält all inskrida mot en avlyssning som rikias mot bostaden frånandra lokaliteter. Delta förutsätter alt också den öppna avlyssningen kanförbjudas i sådani fall. Men i andra sammanhang kan den öppna avlyssningen inlegenerellt förbjudas. Den kan vara förkastlig ur andra synpunkter, t. ex. såsomelt brolt mol upphovsrätten eller som förberedelse därtill. Avlyssningensöppna karaktär ger den enskilde emellertid möjlighet all skydda sig ochutesluter därför att del är fråga om etl integrilelsangrepp. Hovrätten konstaierar vidare all syftet med bestämmelsernaom hemfridsbrotl och olaga intrång är dels alt hindra att någon olovligenuppehåller sig på de platser som anges i dessa beslämmelser och dels i viss månatl medge ratt att därUrån med våld avlägsna en inträngUng. följer inle nödvändigtvis atl etl skydd mol avlyssningskaU omfatla dessa utrymmen. Belräffande både bosläder och övriga platser görsig behovel av skydd mol avlyssning olika slarkl gällande för olUca utrymmen.SärskUt slarkl är ett sådant behov i fråga om bostads- och arbetsrum medan detmåste anses vara betydligt svagare när del gäller villalrädgårdar ochtrappuppgångar. Efiersom ell avlyssningsskydd inle rimligtvis kan gällaöverallt, måste man dra en gräns mellan skyddade och inle skyddade platser.Varje sådan gränsdragning bUr i viss utsträckning godtycklig och svår all angelillräckligt tydligt i lagtext. Del är därför fördelaktigt all knyta an liU deregler som gäller om hemfridsbrotl och olaga intrång. Men om man gör på delsäll som kommillén föreslår har man inle skapat ett inlegritelsskydd för allaavlyssnade utan snarare en förstärkning av äganderätten lill de angivnautrymmena. Den som förfogar över platsen och som kan ge lov lill ålgärder -däremoi inle den som har avlyssnats -blir enligl kommitléns förslag att ansesom målsägande om avlyssningen har skett olovligen. Några remissinslanser motsätter sig kommilléns förslagomen anknytning till beslämmelserna om hemfridsbrotl och olaga intrång.