prop · FZ03105 · 1975-12-31 00:00:00 — Viden redogörelse för offentliganställdas informationsmöjligheter bör ocksåbeaktas de allmänna regler som gäller för varje medborgares rätt tillinformation från de offentliga myndigheterna och därmed sammanhängande frågorom handlingssekretess och tystnadsplikt. Enligt RF är varje medborgare gentemotdet allmänna tillförsäkrad, yttrande- och tryckfrihet, dvs. frihet att i tal,skrift eller bild eller på annat sätt meddela uppgifter och framföra åsikter,samt rätt till information, dvs. rätt att inhämta och mottaga upplysningar.Beträffande rätten att ta del av allmän handling gäller vad som är föreskriveti TF. Enligt2 kap. 1 § TF äger varje svensk medborgare fri tillgång till allmännahandlingar. I denna'rätt får. inskränkningar göras bara om det är påkallatantingen av hänsyn till rikets säkerhet och dess förhållande till främmandemakt eller i anledning av myndighets verksamhet för inspektion, kontroll ochannan tillsyn eller för brotts förekommande och beivrande eller till skydd förstatens, menigheters och enskildas behöriga ekonomiska intresse eller av hänsyntiU privatlivets helgd, personlig säkerhet, anständighet och sedlighet. Isärskild lag skall anges de fall, då allmänna handlingar enligt angivna grunderskall hållas hemliga. Utiänningar har i princip samma rättigheter som svenskamedborgare när det gäller att få ut allmänna handlingar. Med allmännahandlingar avses alla hos stats- eller kommunalmyndighet förvarade handlingar,vare sig de kommit in tUl myndigheten eller blivit Prop.1975/76:105 Bilaga 2 73 Det bör observeras att varje såväl statUg som kommu-, nal myndighet ärunderkastad offentlighetsprmcipen och därigenom föremål för allmän insyn (2kap. 3 § TF)! Offentlighetsprincipen är också tillämplig på alla typer avinformationsbärare oavsett om informationen dokumenterats i skriftlighandling, karta, ADB-upptagning etc. De allmänna handlingar som får lämnas utskaU enligt huvudregeln i TF utan avgift tillhandahållas den som för läsningeller avskrivning på stället önskar ta del av dem. Handlingen skall hållastUlgänglig genast eller så snart det kan ske (2 kap. 8 § TF). OffentUghetsprincipen i TF innebär inte någonskyldighet för myndighet att på annat sätt än genom utlämnande av allmänhandling tillhandahålla information. Bestämmelsen om allmänna handlingarsof-fentUghet kompletteras emellertid av administrativa föreskrifter omskyldighet att lämna upplysningar till allmänheten. Sålunda har regeringenutfärdat ett servicecirkulär (1972: 406) till statsmyndigheterna (ändratsenast 1973: 794) med bl. a. föreskrift om myndighets skyldighet att i lämpligutsträckning gå allmänheten tillhanda med upplysningar i frågor som rörmyndighets verksamhetsområde. Som redan nämnts skaU de fall då allmännahandlingar skall hållas hemliga anges i särskild lag Detta har skett isekretesslagen. I en katalog, omfattande ett fyrtiotal paragrafer, anges ilagen de handlingar som på i TF angivna grunder inte får lämnas ut.Sekretessbestämmelserna har karaktären av undantag från offentlighetsgrundsatsen.Sekretesslagens regler måste självfallet tolkas restriktivt. En allmänhandling som inte finns beskriven i sekretesslagen med följdförfattningar kaninte heller hållas hemlig. I detta sammanhang finns anledning att särskUt uppmärksammade regler i sekretesslagen som rör handlingar som upprättas för förhandling. I35 § första stycket stadgas nämligen sekretess beträffande "handlingarsom innefattar utredning eller förslag och som tUlkommit för att begagnas vidsådan förhandling för slutande av kollektivavtal eller för annan reglering avanställningsvillkor, vari myndighet, kommunsammanslutning eller statiigt ellerkommunalt företag har att deltaga, eller vid förberedelse tUl sådanförhandling". Enligt paragrafens andra stycke omfattar sekretessen ävenhandlingar innefattande utredning eller förslag vilka från annan änmyndighet inkommit för angivet syfte, även om handlingen tUlkommit förnågot annat ändamål. Sådana handUngar som sagts får inte lämnas ut utansärskilt tUlstånd förrän förflutit från handlingens datum. Tillstånd attdessförinnan lämna ut handling som finns hos statsmyndighet ges av SAV eller,om handlingen tillhör förhandlingsärende som utan SAV:s medverkan handläggs avannan statlig myndighet, av denna (beträffande handlingar hos kommunalmyndighet finns särskilda regler om till-ståndsgivningen). I fråga om tillståndatt få ut handling som förvaras hos lönedelegation ankommer det pådelegationen eller 1975/76:105 Bilaga 2 74 myndighetsom delegationen bestämmer att besluta därom. Härvidlag märks emellertid attnyssnämnda femårsregel är ersatt av bestämmelse att handlingen inte fårhemlighållas längre än till dess förhandlingsöyer-enskommelse träffats.ellerförhandUngen annars har slutförts. De nu återgivna bestämmelserna intogs isekretesslagen i samband med tjänstemaimalagstiftningens tillkomst år 1965.Syftet var att tillgodose det behov av sekretess på förhandlingsväsendetsområde, som kunde antagas öka i styrka när man övergick tillkollektivavtalssystem även inom den offentliga tjänstemannasektom (prop. 1965:88 s. 29). Dét citerade uttrycket "handlingar som innefatta utredningeller förslag" har inte närmare belysts i propositionen 1965: 88. På enpunkt görs dock vissa kommentarer till det använda begreppet utredning. Detpåpekas nämligen (s. 30) att lönestatistisk utredning ofta utgör ett viktigtutredningsmaterial i förhandlingssammanhang. Har sådan utredning tillkommitjust för att användas vid förhandling eller vid förberedelse därtUl, blirsekretessregeln i 35 § tUlämplig. Det kan slutligen anmärkas, att sekretesslagen i 6§ upptar en regel om sekretess även beträffande handlingar "som upprättatseller anskaffats för myndighets räkning till utredning i någon dessrättstvist". Sådan handling får inte utan myndighets tillstånd utlämnasförrän saken blivit slufligen avgjord eUer förflutit från handlingensdatum. Med rättstvist avses här fall "när parter hävdar olika meningar ien sak, som kan bli föremål för prövning av domstol eller annan behörigmyndighet, även om saken ännu icke är anhängig där" (prop. 1965: 88 s.34). Denna sekretessregel tar således sikte på varje tvist oberoende avrättsområde som kan underställas rättslig prövning och därmed även tvist omt. ex. tolkning eller tUlämpning av kollektivavtal. Det saknas i allmänhet ovillkorliga förbud motutlämnande. När ett förbud är meddelat i statens öch kommuns intresse, får imånga fall regeringen eller viss myndighet medge utlämnande. I de fall då ettförbud är givet närmast tUl skydd för enskildas intressen föreskrivs i regelatt handling skall lämnas ut, om den som avses i handlingen samtycker därtill.Bestämmelser till skydd för enskild är också ofta villkorliga på så sätt attutlämnande får ske om trygghet kan anses vara för handen att utlämnandet intekonuner att missbrakas till skada för den enskilde eller,. i vissa fall, hansnära anhöriga. Enligt RF skall tystnadsplikt för att vara gällandevara föreskriven i lag eller annan författning. Detta innebär bl. a. att denoreglerade tystnadsplikten liksom exempelvis tystnadsplikt meddelad genomsärskUda tjänsteföreskrifter av statlig eller myndighet inte kan upprätthållasutan uttryckligt författningsstöd efter ingången av . Från årsskiftet19741975 finns det sålunda, intet regelkomplex som ålägger tjänsteman generelltystnadsplikt beträffande innehållet i hemlig handling. Regeringensproposition (1975: 78) om ansvar för funktionärer i Prop.1975/76:105 Bilaga 2 75 offentligverksamhet m. m. har resulterat i bl. a. lagen (1975: 667) om . ändring ibrottsbalken, som beträffande brott mot tystnadsplikten, i 20 kap. 3 §därigenom riktar sig mot var och en som är underkastad i författning stadgadtystnadsplikt, vare sig han är offentlig fimktionär eller privat verksam. Detnya straffbudet ersätter i allrnänhet specialstraffrättens bestämmelser omansvar för brott mot tystnadsplikten och har ett väsentligt vidaretUlämpningsområde än tidigare gällande straffbud. Lagändringen trädde i kraftden . har yttrande- ochtryckfrihetslagstiftningen varit föremål för omfattande utredningar.Offentlighets- och sekretesslagstiftningskommittén (Ju 1970: 49) har avgettförslag tUl ny lag om allmänna handlingar (SOU 1975:22). Därjämte harmassmedieutredningen (Ju 1970:59) lagt fram förslag tiU massmediegrundlag (SOU1975: 49). Vidare har tystnadspliktskommhtén (Ju 1975: 03) lagt fram förslagtill lag om offentliga funktionärers tystnadsplikt och förslag till läg omändring i 3 § StjL resp. 2 § KtjL (SOU 1975: 102). De senare förslagen innebäratt avtal inte får träffas om tystnadsplikt inom lagarnas tiUämpningsområde.Frågan om offentUga funktionärers tystnadsplikt torde komma att behandlas avriksdagen /. EnUgt ARK (majoriteten) bör den utbyggnad avförhandlingsrätten tUl en form för medinflytande i bl. a. företagslednings- ocharbetsledningsfrågor, som avsetts med 12 och 13 §§ FKL, liksom andra inflytandeformerha ett underlag i regler om informationsskyldighet för arbetsgivare. Redan reglema i 12 och 13 §§ FKL omförhandlingsskyldighet innefattar i viss mening ett åliggande förarbetsgivaren att informera, nämligen såtillvida som han har att undertättasin förhandlingsberättigade motpart på arbetstagarsidan om förhandlingsfrågansexistens och om dess innebörd. Såvitt gäller den s. k. primäraförhandlingsskyldigheten i 13 § ligger detta redan i den uttryckligaskyldigheten för arbetsgivaren att själv ta initiativet till förhandling. 1båda fallen kompletteras underrättelseskyldigheten av en regel om skyldighetför förhandlande part att ställa material av betydelse för den aktueUaförhandlmgsfrågan tUl motpartens förfogande (17 § FKL). Denna editionsplikt tarenligt ARK sikte på alla slag av förhandlingar som åsyftas med den lagregleradeförhandlingsrätten. Den i 17 § stadgade editionsplikten skall enligt 41 §också gälla gentemot förlikningsman, varvid reglerna om tystnadsplikt skall ägamotsvarande tiUämpning (53 §). Somett mer självständigt komplement till den informationsskyldig- 1975/76:105 Bilaga 2 76 hetsom följer av 12, 13 och 17 §§ FKL föreslår ARK en regel om allmäninformationsskyldighet för förhandlingsskyldig arbetsgivare (18 §). Med denna allmännaregel åsyftar ARK att ge arbetstagarsidan en med arbetsgivarsidan jämbördigställning vid förhandling i frågor av större räckvidd och mera långsiktigbetydelse, i synnerhet frågor som omfattas av den primäraförhandlingsskyldigheten enUgt 13 §. ARK har kombinerat sitt förslag ominformationsskyldighet och förhandlingsskyldighet enligt 12 och 13 §§ FKL meddels en regel om undantag vid påtagUg risk för skada (19 §), dels regler omtystnadspUkt (51 §), vUka i sma grunddrag är konstraerade på samma sätt söm motsvaranderegler i företagsnämndsavtalen inom de privata och kommunala sektorerna. Den som åsidosätter sin informationsskyldighetskall ersätta därav uppkommen skada, om inte reglema i FKL säger annat (45 §).Till reglema om tystnadsplikt har ARK knutit sanktionsregler (52 §) om böteroch skadestånd för den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mottystnadsplikten enligt 51 §. BeträffandetiUämpnmgen av 17 § FKL framhåller ARK att part inte är skyldig att på grand avparagrafen lämna ut handlingar som innehåller överväganden ochförhandlingstekniska dispositioner rörande en förhandling. Om ett materialinnehåller uppgifter som till viss del omfattas av informationsskyldighetenankommer det på den förpliktade parten att fmna en lämplig form förutlämnandet. När det gäller förhandlingar i rättstvister är det enligt ARKtydligt, att regeln i sig är ägnad att förbättra möjligheterna att nå resultati förhandlingarna, vartUI kommer att stadgandet också är ägnat att förenklarättegången om tvisten hänskjutes tUl AD eller . Liksomnär det gäller förhandlingsrätten bör enligt ARK de regler som omfattarpartemas informationsskyldighet gentemot varandra (12 19 §§) "fulltut" vinna tiUämpning även för den offentiiga sektoms del, dock med ettväsentligt undantag. Den nya förhandlingsrätten (12 och 13 §§ FKL) omfattaräven frågor där arbetsgivaren ensam har att fatta beslut. För den offentligasektorns vidkommande innebär eh sådan reglering, om inte undantag görs, attäven de avtalsförbjudna frågorna om myndighets verksamhet blirföremål för denna förhandlingsrätt. Med hänsyn härtill föreslår ARK i 3 § StjLoch 2 § KtjL en undantagsregel från FKL i nu avsett hänseende. ARK har inte härberört undantagets betydelse för reglema om editionsplikt (17 § FKL) på annatsätt än att av specialmotiveruigen framgår att denna plikt inte åliggeroffentlig arbetsgivare i de fall där förhandlingsrätt inte föreligger. I detta sammanhang pekar ARK på det nära sambandetmellan den föreslagna s.k. primära förhandlingsskyldigheten (13 §) och denförat berörda, fortiöpande underrättelseskyldigheten (18 §) beträffande främstsådana frågor som skall omfattas av primär förhandlingsskyldighet. Prop.1975/76:105 Bilaga 2 77 EnligtARK torde den information som avses i 18 § ha ett självständigt värde oberoendeav förhandUngsrätten. I ARK:s lagförslag har därför något undantag i denna delinte gjorts för de offentliga arbetsgivarnas del. Som ett av de praktiskaproblem som kan uppstå vid FKL:s tUlämpning på den offentiiga sektom anger ARKfrågan om sättet att fuUgöra denna fortlöpande underrättelseskyldighet. Enlösning anser ARK vara att tUl vederbörande myndighet delegera uppgiften att gevissa av dessa besked. Det antyds också att de problem på grand av bristandeinsyn som förslaget är avsett att undanröja inte är så påfallande inom denoffentliga sektorn, eftersom allt offentiigt material i princip är offentlighandling. På myndighetsplanet kommer undertättelseskyldigheten att omfattaregleringsbrev och andra skrivelser från regermgen och på det centrala planetkan viss del av underrättelseskyldigheten fullgöras genom att budgetpropositionoch därtill anslutande riksdagsbeslut lämnas över, anser ARK. Informationsskyldigheten enligt 18 § skall liksomförhandlingsrätten enligt 12 och 13 §§ fullgöras gentemot koUektivavtalsbundenmotpart. ARK anser det dock självklart att en hel del av informationen inom ramenför 18 § skall föras vidare tiU alla arbetstagare, även sådana som inte tillhörkoUektivavtalsbunden arbetstagarorganisation. 6.2.2Frågor om förhandlingssekretess och tystnadsplikt ARK har inte närmare berört förhållandet mellan deföreslagna reglema i FKL om rätt till information och reglerna inom denoffentliga sektorn om tystnadsplikt och om handlingars offentlighet resp. sekretess.Såvitt gäller sekretesslagen har ARK tagit upp 6 och.35 §§ till behandling ochföreslagit ändring i den senare paragrafen. I betänkandet uttalas i övrigtallmänt att det är givet att den skyldighet som föreskrivs i 17 § FKL kan fåvika om materialet är sekretessbelagt enligt sekretess-, lagen. Vidare hänvisastill att tystnadsplikt råder rörande innehållet i sekretessbelagda handlingar.Denna tystnadsplikt får enligt ARK betydelse exempelvis vidprimärförhandlingar enligt förslaget; ARK tänker sig sålunda att de nya reglerna om rätttill information och insyn skall medföra ändrmg i nu gällande sekretess- ochtystnadspliktsregler inom den offentliga sektorn enbart i fråga om 35 § sekretesslagen.Uttrycket "utredning, och förslag" i 35 § föreslås ändrat tiU endast"förslag". Syftet med ändringen är att från sekretessen ta undansådant sakmaterial som part enligt 17 § FKL skall vara skyldig att tillhandahåUaförhandlande motpart, dvs. det material som parterna behöver för en riktigbedömning .av förhandlingsfrågan. När uttrycket "förslag" behålles i35 § sekretesslagen avses därmed att aUljämt låta sekretessen gälla sådantmaterial som inte omfattas av skyldigheten enligt nyssnämnda 17 §. Sekretessenkommer då ätt omfatta redovisningar av värderingar, önskemål och liknandesynpunkter som tar sikte Prop.1975/76:105 Bilaga 2 78 påförekommande förhandlingsfrågor, medan däremot uppgifter om renasakförhållanden i form av lönestatistik eller eljest faller utanför. Av ARK:sallmänna motivering till den föreslagna ändringen framgår att förslaget inteavser någon ändring beträffande de handlingar, som kan förekomma iförhandlingssammanhang men inte är att anse som allmänna och därför inteomfattas av den i TF stadgade huvudregeln om rätt för varje svensk medborgareatt utfå allmän handling. ARKhar således inte ansett sig i förevarande sammanhang böra föreslå någon ändringi 6 § sekretesslagen och anför bl. a. att det torde erbjuda betydandesvårigheter att i lagtext dra en hanterlig gräns mellan sådana handlingar vUkakan antas alltjämt böra omfattas av sekretess enligt huvudregeln i 6 § ochsådana handlingar som motparten i tvisten utan begränsning bör få ta del av.ARK betonar i stället vikten av att myndighetema begagnar sekretessregeln i 6 §med urskillning och, såsom är möjligt enligt paragrafen, medger utlämnande avnu avsedda utredningshandlingar så snart därav inte följer någon risk förskada på det intresse paragrafen är avsedd att skydda. SkuUe det framdelesvisa sig att 6 § medför menUga effekter vid tillämpningen av de nyaförhandlingsreglema, får frågan om en översyn av paragrafen enligt ARK tas upppå nytt. De reservationer tUl ARK:s förslag som bl. a. avserfrågor om information, handlingssekretess och tystnadsplikt avserarbetsmarknaden i allmänhet. Enligt reservanterna och börreglerna i 51 § FKL ändras så att arbetsgivaren får ett bättre inflytande överformema för utlämnande av information med förbehåll om tystnadsplikt. Beträffande52 § anser reservantema att angivna påföljder givetvis har en moraliskbetydelse men sällan torde komma att tUlämpas i praktiken och att dennaturligaste påföljden blir att vederbörande entledigas från sitt uppdrag ochersätts med någon annan. Reservanterna och framhålleratt även en total informations- och förhandlingsskyldighet inte fyller sittsyfte om inte arbetstagarparten har möjlighet att upptäcka undanhållen informationeller har möjlighet att värdera erhållen information. I LO/TCO-reservationen hävdas att editionsplikten enligt17 § FKL inte bara skall gälla frågor som är föremål för förhandling mellan parterna.Arbetsgivarparten skall dessutom åläggas en utredningsskyldighet. Vidare bör 19§ helt utgå. Enligt reservationen visar erfarenheten av motsvarandebestämmelser i samrådsavtal att arbetsgivaren undanhåller väsentliginformation. Regler om tystnadsplikt bör utgöra enda begränsningen av härföreliggande skyldigheter. Beträffande tystnadsplikten enligt 51 § anserreservantema att lagstiftningen inte behöver upptaga några sådana regler. Detbör fastställas i kollektivavtal eller annan överenskommelse att informationinte får föras vidare och vem som skall mot- Prop.1975/76:105 Bilaga 2 79 tagainformationen när tystnadsplikt föreligger. Dessa frågor bör inte vara föremålför domstols prövning. Reservantema anser vidare att bestämmelserna i 52 § kanutgå. De anställda har lika stort intresse som arbetsgivaren att den insyn sombereds inte länder företaget till skada. Om informationsrätten regleras ikollektivavtal är detta i sig det bästa skyddet för att information inteutnyttjas obehörigt. tystnadsplikt är därmed också i principatt bedöma som avtalsbrott, framhåller reservanterna. Flertalet remissinstanser får sägas företräda denuppfattningen att ARK vid utformningen av reglema i FKL om information,handlingssekretess och tystnadsplikt inte tillräckligt beaktat förhållandenainom den offentliga sektorn i hithörande frågor. Förslaget i 17 § FKL om skyldighet för förhandlandepart att tillhandahålla förhandlingsinformation har rönt ett positivtbemötande från flertalet remissmyndigheter. JK, försvarets civilförvaltning,SJ, , generaltullstyrelsen, RRV, ochdomänverket lämnar sålunda förslaget utan erinran. anser iprincip inte att de av ARK föreslagna reglerna om information iförhandlingsfrågor innebär några problem för en statlig myndighet på grand avgäUande föreskrifter om allmänna handlingars offentlighet. Liknandeuppfattning förs fram aw försvarets civilförvaltning och generaltullstyrelsen.Domänverket anser att information i återkommande förhandlingsfrågor kanratinläggas. sätter i fråga om intelagstiftningen om handlingars offentlighet och dess tiUämpning i praktikenallmänt sett innebär lika långt gående förpliktelser för kommunerna som 17 §.Ett liknande synsätt anläggs av i som anser attinformationen enligt 17 § i princip bör vara oinskränkt i enlighet medoffentlighetsprincipen. Inga andra inskränkningar bör gälla än de som återfinnsi sekretesslagstiftningen, framhåller . UKÄ, som har hört dejuridiska fakulteterna, framhåller som sin mening bl. a. att det bör övervägasatt utsträcka den ömsesidiga editionsplikten enligt 17 §. Erfarenhetema frånpågående försöksverksamhet inom UKÄ-området visar entydigt att en ömsesidigtfungerande information utgör en förutsättning för en meningsfull samverkan. , som torde helt ansluta sigtill LO/TCO-reservationen i informationsfrågoma, synes i sittställningstagande till 17 § godta den begränsning av editionsplikten som följerav sekretesslagstiftningens nuvarande regler. Förbundet delarLO/TCO-reservantemas uppfattning att arbetsgivarparten skaU vara skyldig attmedverka till att en fråga utreds gemensamt om befintligt utredningsmaterial ärbristfälligt. 1975/76:105 Bilaga 2 80 De fackliga remissinstansema följer i stort settLO/TCO-reservationen. SF och TCO, som anser att informationsplikten äveri närdet gäller den statliga arbetsgivaren bör omfatta alla frågor, föiordar sålundaen lösning för det statliga tjänstemannaområdét som närmast motsvarar den i 40a och 51 §§ arbetarskyddslagen stadgade insynsrätten resp. tystnadsplikten förskyddsombud och styrelse för lokal facklig organisation. De anser det vidareangeläget att arbetstagarparten får tUlgång till material som ännu inte är attanse som offentlig handling i TF:s bemärkelse, exempelvisföredragningspromemorior, minnesanteckningar m. m. Arbetstagarparten bör överhuvud taget ha tillgång till aUt material som tjänar som underlag förmyndighets verksamhetsplanering, personaladministraliva planering ochbudgetarbete, framhåller SF och TCO. intar enliknande ståndpunkt och menar att tillgången på riktig information är engrundläggande förutsättning för ett mer jämbördigt partsförhållande iförhandlingssani-manhang. Förbundet framhåller att ARK:s förslag på den härpunkten inte sträcker sig längre än vad som ryms inom ramen för gällande företagsnämndsavtal.Vidare säger förbundet att det visserligen kan hävdas att den i 17 § FKLstadgade editionsplikten innebär ett nytänkande på förhandlingsrättens område,inte minst genom att det enligt ARK i paragrafen får anses ligga en skyldighetför förpliktad part att. av eget initiativ ange vilket material som kanställas till förfogande. Men ett sådant stadgande borde enligt förbundet ocksåsom LO/TCO-reservanlenia har anfört kompletteras med skyldighet förarbetsgivaren att medverka till utredning i de vanligt förekommande fall dåbefintligt utredningsmaterial inte är tillräckligt. anser attarbetsgivaren enligt lag skall vara skyldig att överlämna den dokumentation ochdet utredningsrnate-rial som finns hos honom, när arbetstagarorganisationen äri behov av det. rätt härvidlag skall varafortlöpande och inte bara sammankopplad med förhandlingstiUfällen. Om det föreliggandeutredningsmaterialet i samband med en förhandling visar sig vara otillräckligt,bör arbetstagarorganisationen ha rätt att kräva kompletterande uppgifter. Detfortsatta utredningsarbetet bör under sådana omständigheter bedrivas gemensamtav partema, framhåller förbundet. anseratt editionsplikten bör utsträckas för att arbetstagarna skall kunna görariktiga bedömningar på basis av informationen. Arbetsgivamas editionspliktskall sålunda gälla på det sättet att arbetstagarna får tillgång till samtligade handlingar som arbetsgivaren förfogar över. /SR intar en liknandeståndpunkt och anser att hela regelsystemet bör kompletteras riied enskyldighet för arbetsgivaren att lämna den information arbetstagarföreningenbegär.