prop · FZ0315 · 1975-12-31 00:00:00 — 3.6 : konstaterar att förares brottsliga förfarande vid förandeav fordonet ej skall lända till inskränkning i dennes rätt tillpersonskadeersättning. Med hänsyn till trafiksäkerhets- och preventionssynpunklerkan man givelvis ställa sig något tveksam till förslaget i denna del. Dåemellertid preventionssynpunkterna torde spela en relativt underordnad roll isammanhanget bör dock en åtskillnad kunna göras mellan ersättningsfrågan ochden straffrättsliga sanktionen. Därvid vore det dock önskvärt, att motivutlalandenai den kommande propositionen ges den utformningen att de medverkar till att Jämkningsrekvisitet"grov vårdslöshet" i rättspraxis kommer att omfatta även mer graverandefall av rattfylleri. 3.7 : När det gäller skadeståndets förebyggande effekt harutredningen redovisat den uppfattning justitieministern ger uttryck åt isamband med arbetet på den nya skadeståndslagen. anslutersig till justitieministerns uttalande att det utan ingående undersökningar ärvanskligt att ta ställning i frågor som den om skadeståndets preventiva effekt.Utredningen har anslutit sig till Justitieministerns misstro angående dennaeffekt, men har i några fall fört in diskussionen på detta område. Så har skettvid övervägandena kring jämkning pä grund av medvållande vid personskada.Verket finner den restriktiva inställningen från utredningens sida väl anpassadlill de grundtankar som förslaget bygger på men ifrågasätter konsekvensen iresonemanget när det gäller medvållande under alkoholpåverkan. På denna punkthar verket svårt att godta utredningens ställningslagande. Bärigheten imotiveringen framstår inte som stark när utredningen accepterar slutresultatetJämkning på grund av medvållande via omvägen över grov vårdslöshet. Även fördessa situationer torde med utredningens synsätt jämkning vara ett olämpligt kriminalpolilisktinstrument. Mot denna bakgrund finner verket det vara onödigt atl avslå frånden eventuellt preventiva effekt som ligger i alt en förare vid rattonykterhetriskerar Jämkning på grund av medvållande även vid "enkel' vårdslöshet.Med detta påpekande tillstyrker verket genomförandet av utredningens förslag. 3.8 Försäkringsinspektionen:Enligt utredningens förslag skulle vissa beteenden som leder tillregresskrav från trafikförsäkringsgivarens sida i fortsättningen vara utaninverkan. Sålunda skulle t. ex. en rattfyllerist eller biltjuv kunna fåersättning för egna personskador. Endast vid uppsåt eller grov vårdslöshetskulle det kunna bli tal om jämkning av personskadeersättning. Vid jämförelse med dagens situation kan en liberaliseringenligt utredningens modell framstå som synnerligen radikal och många torde ävenuppfatta det som stötande att en rattfyllerist blir berätflgad tillersättning för personskador som han själv ådragit sig under rusets 1975/76:15 175 Det preventionsvärde som ligger i ekonomiskasanktioner i här aktuella fall torde dock enligt utredningen vara begränsat; enåsikt som även inspektionen kan ansluta sig lill. Ekonomiska sanktioner slår, som utredningen framhåller,blint och slumpmässigt utan hänsyn till förseelsens svårighetsgrad. EJ sällantorde det också vara så att det inte är bara den som felat, som drabbas avpåföljden, utan även familjemedlemmar eller andra närstående. Även i dettaavseende delar inspektionen utredningens åsikt om olämpligheten av ekonomiskasanktioner som korrektiv. Inspektionen tUlstyrker således den utformning somutredningen gett reglerna om inskräkningarna i ersätlningsrätten och förordaratt nuvarande lagstiftning kompletteras med föreskrifter i här berördahänseenden. 3.9 : Enligt utredningsförslaget får trafikskadeersält ning med anledning av personskada Jämkas på grund av vållande på den skadelidandes sida om han själv medverkat flll skadan uppsåtligen eller genom grov vårdslöshet. Verket'delar på denna punkt inte utredningens ståndpunkt. Förslaget överensstämmer på denna punkl inte särskilt väl med den moderna syn på hithörande frågor som utredningen redogjort för. Beträffande den preventiva effekten vill verket åberopa deresonemang Justitieministern förde i propositionen angående skadeståndslagen.Detta ståndpunktstagande avsåg skadeståndets roll men verket anser attresonemanget får anses ha samma bärighet när det gäller skador på egen person. Vad gäller rattfylleri hävdar utredningen i övrigt ibetänkandet att detta ej i och för sig skall kunna åberopas för jämkning.Utredningens gjorda restriktiva ställningstagande avser fall när rattfylleri ärförknippat med grov vårdslöshet i övrigt. Verket anser atl påföflderna av grovvårdslöshet bör regleras på annat sätt än genom alt den skadade inle får fullersättning för sina skador. Samhället känner mera ändamålsenligakorrektionsmedel härför. Verket är medvetet om all man i andra, snarlikasammanhang, har låtit den enskilde bära konsekvenserna av grov vårdslöshet menanser att dessa stäUningstaganden ej får utgöra hinder för att man här införett synsätt som bättre överensstämmer med en modern social syn. 3.10 i : anserdet vara välbe tänkt att det så kallade presumtionsansvaret presumtiv culpa - avskaffas i gällande ansvarssystem och att ersättning för personskada i stället skall bestämmas att utgå på rent objektiv grund. Härigenom kan den skadelidande för skada av angivet slag i större utsträckning än räkna med att utan rättegång få ut trafikskadeersättning. 3.1 1 : Beträffande fråganom inskränkning i rätten till ersättning vid personskada för den som gjort sigskyldig till brott vill kommittén endast anföra den reservationen att kommitténännu inte tagit ställning till innehållet i 28 § första stycket lagen(1954:243) om yrkesskadeförsäkring, enligt vUken bestämmelse sjukpenning eUerlivränta får skäligen nedsättas om den försäkrade ådragit sig skadan vidförövande av handling, för vilken straff genom lagakraftägande dom ådömtshonom. 3.12 : Kommittén ansluter sighelt till principen att förare av motordrivet fordon bör ha samma rält tillersättning som passagerare men anser att den mycket generella omfattning som 1975/76:15 176 principen har fått i förslaget är diskutabel. Förslagettorde innehålla färre undantag än som föreskrivs vid någon annanersättningsform som ger ersättning utöver allmän försäkring,inklusive privat olycksfallsförsäkring och trygghetsförsäkring för yrkesskada.Även yrkesskadeförsäkringen har visst undantag för handlande som medför straff(28 § lagen om yrkesskadeförsäkring). Enligt förslaget spelar det sålunda ingenroll om föraren varit berusad (bortsett från att utredningen räknar med attberusning i framliden skall kunna påverka bedömningen av vad som är grovvårdslöshet), om han saknat körkort, om han stulit bilen eller eljest brukatden olovligen eller om han avsiktligt underlåtit atl betala försäkringspremieeller att teckna försäkring. Vad beträffar rattfylleri och rattonykterhet samtavsaknad av körkort anser kommittén, i betraktande av dels svårigheten att dragränser och atl styrka kausalitelsförhållanden, dels det ersätlningsbehov somkan uppstå särskilt vid invaliditet och dödsfall, att en mild behandling kanvara motiverad, även om det förefaller att gå väl långt att tillerkänna denskadelidande rätt till ersättning för sveda och värk jämte annan ideell skadaexempelvis vid rattfylleri. Däremot synes det saknas skäl för att de som brukarbil olovligen, särskilt bUfluvar, skall vara privilegierade i förhållande tillskadelidande i allmänhet, vilka är hänvisade tUl socialförsäkring. Det bör intevara möjligt att genom uppsåtligt brott skaffa sig ett extra försäkringsskyddpå andras bekostnad. EJ heller rältstekniska skäl kan åberopas för altinbegripa sådana fall i skyddet, eflersom förslaget innehåller undantag försakskada i motsvarande fall. Detta undantag bör därför enligt kommitténs meningförändras till att gälla även personskada. Som konsekvens bör den sommedföljer fordon med vetskap om att det brukas utan lov ej heller varaberättigad till ersättning ur fordonets trafikförsäkring. Vad beträffar skada som drabbar förare som uppsåtligenundandragit sig att betala premie för trafikförsäkring eller att tecknatrafikförsäkring är situationen liknande. Även denne förare har enligtförslaget det särskilda skydd som åtföljer skador genom trafik med motordrivetfordon. Förslaget innebär häri ett avsteg från principen i nu gällande rätt(där frågan blir aktuell främst när den som var skyldig teckna försäkring menunderlåtit detta medföljer som passagerare i egen bil, se 21 § 1 st. 2 p.trafikförsäkringslagen). Kommittén anser det tveksamt om ersättning bör utgå isådant fall. Även här kan det vara fråga om att genom uppsåtligt straffbartförfarande skaffa sig ett försäkringsskydd på andras bekostnad. SärskUtsvårigheten all avgränsa de ursäktliga fallen från de grova missbruksfallen kandock anföras till stöd för den föreslagna regeln. 3.13 : Enligt utredningens förslag skall ävenrattfyllerister, olovliga förare m. fl. som f. n. undantagits fråntrafikförsäkringsskyddet få ersättning för personskador. instämmer i dettaförslag. Rattfylleri bör motarbetas med kriminalpolitiska medel och med körkortsåterkallel-se.Risken att råka ut för personskada och att inte få ersäUning urtrafikförsäkringen torde inte ha någon nämnvärd individualpreventiv effekt fören berusad person som överväger om han skall köra bil eller ej. Samhälletsbehov av regler som förstärker det moraliska fördömandet av rattfylleri börinte tillgodoses på etl sätt som riktar sin udd blott mot de skadaderattfylleristerna. Utredningen föreslår vidare att Jämkning av personskadeersättningskall ske endast vid uppsåt eller grov vårdslöshet. tillstyrker att enkelvårdslöshet inte längre skall föranleda Jämkning och att något undanlag försynnerliga skäl e. d. inte heller upptas i lagen. Prop.1975/76:15 ' 3.14 : Förbundet ning om att samtliga skadeUdande som färdats i ett och samma fordon bör ha samma ekonomiska skydd. Förare och passagerare bör vara Ukslällda i detta sammanhang. Ur den skadelidandes synpunkt måste det också uppfattas som positivt atl vållande- eller skuldfrågan vid person skador elimineras och att ersättning utgår på rent objektiv grund. Diskussionen om vållandet i samband med en skada har för många försäkringstagare varit svårbegriplig. Speciellt har detta gällt presumtions ansvaret eller den omvända bevisbördan. För lantbrukets del har presumtionsansvaret inneburit att många djurägare kunnat få ersättning för ihjälkörda djur. Det nya lagförslaget innebär att denna typ av skador ersattes av trafikförsäkringen på objektiv grund. Genom att föraren i skadehänseende Jämställes medpassageraren förutsätter uiredningen att den nu vanligen förekommande förarolycks-fallsförsäkringenupphör. Enligt vad som framgår av förslaget kommer ersättningen fråntrafikförsäkringen vid dödsfall ej att omfatta något specielltdödsfallskapital. Då nuvarande förarolycksfallsförsäkring omfattar enersättning till efterlevande om kan det framlagda förslagetuppfattas som negativt främst hos gruppen egna företagare, t. ex. lantbrukaresom saknar obligatorisk grupplivförsäkring. Utredningenföreslår att den skadeUdandes medvållande vid personskada inte skall påverka vederbörandesersättning. Även om förbundet har förståelse för utredningens socialaambitioner i detta avseende ställer man sig tveksam till förslaget atlrattfylleri, olovlig körning och brukande av fordonet som hjälpmedel vidbrottslig gärning ej skaU påverka skadeersättningen. 1 utredningen saknas enutförlig redovisning av de följdverkningar detta kan få. Likaså saknas enekonomisk redovisning av vad denna liberalisering kan tänkas kosta övrigalaglydiga försäkringstagare. Förbundet motsätter sig förslaget att ersättning skallutgå även om fordonsägaren försummat att teckna försäkring. Att i efterhanderlägga en avgift motsvarande försäkringspremien kan inle vara ett system sombidrar till att förbättra laglydigheten. Att ägaren avett fordon skall erhållaersättning från en försäkring som aldrig har tecknats anser förbundet vara atlgå alltför långt i sina sociala ambitioner. Förbundet hävdar att i dyUka fallär det främst ett intresse att skydda tredje man varför de nu gällandebestämmelserna bör bibehållas. finns ca 80 000 försumligafordonsägare som saknar trafikförsäkring. Om utredningens förslag går igenomkan man förvänta att denna siffra kommer att stiga oroväckande. 3.15 Svenskatrafikbilägares riksorganisation, till vars, yttnnåe haranslutit sig: Det kan redan konstaleras, att förslaget på vissa punkter orsakatnegativa reaktioner hos allmänheten. Särskilt gäller detta detförsäkringsskydd, som avses tillkomma onyktra och körkorts-lösa förare, bUfluvar,försäkringsskolkare och därmed Jämföfliga personer. Vi begränsar oss i dettasammanhang till en samlad reell värdering för yrkesbiUsmens del och finnerdärvid, att vi inte vill motsätta oss genomförande av förslaget eflerinskränkning av den föreslagna ersättningsrätten tUl nämnda lagfrånvända förarkategorier. 3.16 : Viutgår ifrån att reglerna på delta område så långt möjligl bör sammanfalla närdet gäller olycksfall i trafiken och på arbetsplatserna, bl. a. därför attsamma olycksfall kan hänföras till båda områdena i ett inte obetydligt antalfall. När det gäller olycksfall i arbetet 12 Regeringen 1975. Prop.1975/76:15 18 är det i vafle fall tUlsvidare villkoren itrygghetsförsäkringen som kommer ifråga och som skaU jämföras med regeln i 12 §i förslaget till trafikskadelag. Enligt § 50i vUlkoren för trygghelsförsäkring lämnas inte ersättning "till den som uppsåtligeneller genom grov vårdslöshet själv vållat skadan" och inte heller"för skada föranledd av att den skadade varit uppenbariigen påverkad avalkohol eller annat berusningsmedel". Denna bestämmelse skaU alltsåjämföras med andra stycket i 12 § trafikskadelagen, som lyder: "Trafikskadeersätlningmed anledning av personskada får dock jämkas på grund av vållande på denskadelidandes sida endast om' han själv medverkat till skadan uppsåtligen ellergenom grov vårdslöshet." Bestämmelserna får betydelse såväl för denskadelidande själv som för hans efterlevande för den händelse han avlider. Trygghetsförsäkringensbestämmelse, som Ju innebär att ersättnings-rätten försvinner om denskadelidande orsakat skadan på det sätt som sägs i § 50, kommer såvitt viförstår endast att tillämpas i extrema undantagsfall och bestämmelsen är därföri huvudsak att se som en säkerhetsventil. Behovet av en sådan uppkommer i falldär det enligt de flesta människors känsla ter sig i hög grad stötande att geut ersättning (annat än från det för alla människor gällande socialersätlningssystemet).Sådana fall kan mycket väl tänkas förekomma inte bara om skadan vållats uppsåtligenutan även vid de båda övriga grunderna för avböjande av ersäUning. Ifråga omhuvuddelen av de kriminella eller andra klandervärda beteenden som diskuteratssom i sig själva tänkbara skäl till en ersättningsbegränsning vidtrafikförsäkring kan således bortfall av ersättningen fråntrygghetsförsäkringen inte komma ifråga. För att få en riktig belysning av bestämmelsens innebördmåste man hålla i minnet att de som omfattas av trygghetsförsäkring, dvs.praktiskt taget alla löneanställda personer i landet, under sjukskrivningstidpå grund av olycksfall nästan undantagslöst når en kompensationsnivå förinkomstbortfall som överstiger genom skilda försäkringar av socialkaraktär. Även trygghetsförsäkringen och trafikförsäkringen ienlighet med det nu framlagda förslaget har obestridligensocialförsäkringskaraktär. Enligl mening borde därför denJämkningsbestämmelse, som säkerligen är ofrånkomlig, aldrig få till resultatatt den skadelidande når en kompensationsnivå lägreän . Såvitt vi förstår kan begreppet jämkning numera mycket väl ges sådaninnebörd att man når det resultat som således vill förorda, även ommöjligen uttrycket "minskning" av ersäUning hade varit att föredraför att förebygga missförstånd. Det utrymme som vid ett realiserande av vår uppfattning pådenna punkt skulle återstå för jämkning bör vara tillräckligt för att geuttryck även åt den reaktion som är ofrånkomlig och naturlig i direkt slötandefall. Det ger även möjlighet till en viss gradering av övriga fall därlagregeln kan leda till reducering av ersättningen. Därvid bör denna reduceringsannolikt i första hand gå ut över ideell ersättning och då främst ersättningenför sveda och värk. Huruvida även ersäUning för framtida inkomstförlust börminskas av nu diskuterad anledning finner vi vara något tveksamt. Minskningenbör i så fall drabba ersältningsdelar av ideell karaktär. har inte någon erinran m.ot utformningen avJämkningsregeln, men anser att departementschefen bör uttala sig om hur regelnskall tUlämpas. De synpunkter vi här ovan framfört önskar vi därvid bli 1975/76:15 179 Vad därefter gäller ersäUning till efterlevande ledertrygghetsförsäkringens regel till att de efterlevandes ersättning utgår heltoberoende av hur skadan vållats av den avlidne. Reducering eller bortfall aversättningen vid självmord kommer alltså inte ifråga och samma regel skulleenligt utredningens förslag komma att gälla även vid trafikskador. Folksamfinner denna lösning vara lämplig och anser således att det inte finns behov avden av förordade undantagsregeln. 3.17 : Enligt förslaget till trafikskadelagskall ersättning till förare eller passagerare för personskada och skada påtillhörigheter för personligt bruk kanaliseras till försäkringen för"eget" fordon (9 §). Föreningen har i princip ingenting att invändamot denna regel, som synes vara väl ägnad att förenkla skaderegleringsarbetet,men förutser att den kan framkalla avsevärda svårigheter i den svenskatrafikförsäkringens förbindelser med utländska försäkringsgivare. Om ettutländskt fordon här i landet kolliderar med svenskt fordon och det svenskafordonet bär all skuld till sammanstötningen lorde det, åtminstone under denförsta tiden efter trafikskadelagens ikraftträdande, bli svårt att förklara fördet utländska fordonets försäkringsbolag eller gröna-kortbyrån i dess hemlandatt alla personskador i fordonet samt skador på kläder och andra bruksföremål skallstanna på fordonets egen försäkring. Från denna synpunkt hade en slutliguppdelning av ansvaret med hänsyn till vållande och andra omständigheter varitatt föredra i sådana kollisionsfall där utländskt fordon är inblandat. Defördelar som kanliseringen för med sig vid skaderegleringen hade emellertid dåinte kunnat vinnas. Troligen blir det i stället nödvändigt att från svensk sidalämna information om den nya lagstiftningens innebörd och särskilt peka på den uflämningav effekter av angivet slag som i längden kan antas uppstå. I en annansituation än den exemplifierade kan det Ju vara så att allt vållande i ställetligger på det utländska fordonets sida. 1 enlighet med sina direktiv har utredningen haft attutforma nya traflkskaderegler som svarar mot de höga krav som från sociala ochekonomiska synpunkter kan stäUas på eU ersättningssystem för trafikoffren idagens samhälle. Målet har varit att åstadkomma ett fullgott ekonomiskt skyddför de skadeUdande. Endast starka ekonomiska eller preventiva skäl har avutredningen tillåtits inverka på frågan om undantag i vissa fall bör göras frånersättningsrätten. 1 dhektiven har särskUt uttalats att Jämkning aversättningen för personskada är ett i princip olämpligt korrektiv om denskadelidande själv har medverkat till sin skada, även i fall där förare saknatkörkort, brukat fordon utan lov eller varit påverkad av alkohol. Ekonomiska skäl kan knappast åberopas för inskränkningar iersättningsrätten vid kriminaliserade eller andra klandervärda beteenden. Detär troligt att en inskränkning av möjligheterna att Jämka eller uteslutaersättning i enlighet med förslaget inte har någon större inverkan påtrafikförsäkringspremien. Från trafiksäkerhetssynpunkt kan förslaget förefalladiskutabelt. Vilken betydelse reformen kan ha när det gäller människornasbeteende i trafiksammanhang är emellertid nästan omöjligt att klarlägga. Efter att ha gjort den nödvändiga avvägningen av skälenforeller mot, finner föreningen att de förfaranden som är aktuella i sammanhanget,nämligen olovligt brukande, körning med oförsäkrat fordon, brottsligt Prop.1975/76:15 1 förfarande i samband med förande, rattfylleri,rattonykterhet, olovlig körning samt brukande av fordon som hjälpmedel vidbrottslig gärning inte i och för sig bör leda till reduktion eller heltbortfall av ersättning för personskada enligt den nya lagen. Det kan framhållasalt steget lill den nya ordningen inte är så långt som det kan synas eftersomde ifrågavarande förfarandena i och för sig inte har lett till reduktion avtrafikförsäkringsersättningen från motsidan i kollisionsfall. Reaktionen mot av samhället icke önskade beteenden bör, ienlighet med utredningens synsätt, utövas genom kriminalpolitiska medel ochinte genom fullständigt eller partiellt bortfall av rätten till personskadeersätlning,något som kan drabba inte bara den skadelidande själv utan också hansnärstående. Ståndpunkten synes enligt föreningen medföra att större tyngd börläggas vid de olika vägar på vilket samhället kan reagera mot dessa beteenden.Föreningen vill särskilt peka på de möjligheter i detta avseende som öppnas om trafikmålskommitténsförslag i betänkandet "Rätten till ratten" genomförs. När det gäller verkan av den skadelidandes medvållandefinner föreningen att stötande resultat skulle kunna uppkomma om ojämkadersättning till efterlevande aUtid skall utgå även om den avlidne har handlat uppsåtligen,dvs. vid självmord i samband med biltrafik. Den föreslagna regeln i 12 § bör avdenna anledning kompletteras med en föreskrift att Jämkning av traflkskadeersätlningskall kunna äga rum om den avlidne uppsåtligen har medverkat tiU dödsfallet. 3.18 Försäkringsbolaget : Utredningen föreslår altojämkad ersätt ning för personskada i regel utgår även till rattonykter/rattfull förare. Försäkringsbolaget anser att en sådan regel skulle få negativa verkningar från preventiva synpunkter och härigenom indirekt påverka trafiksäkerheten. De nuvarande reglerna överensstämmer i stort med en bred allmän opinion. En ändring skulle därför kunna uppfattas som en signal till en allmän nedtoning av samhällsåtgärderna mot trafikonykter het. Med hänsyn härtill bör man kräva mycket starka skäl för en ändring. Med hänvisning till det väl utbyggda socialskyddet i kan det sägas att sådana skäl med anknytning till vederbörandes ekonomiska situation knappast föreligger och inte heller eljest anförs av utredningen. Försäk ringsbolaget föreslår för sin del att nykterhetskravet kommer till uttryck pä så sätt att ersättningen till den rattfulle/rattonyktre jämkas med hänsyn tUl hans vållande. Samma resonemang skulle kunna föras beträffande olovlig körningoch olovligt brukande. 3.19 : Även om föreningensrätts politiska överväganden i viss mån avviker från utredningens, kan föreningen instämma i åtskUliga av de föreslagna huvudlinjerna för en ny lagstiftning. Beträffande personskadorna framstår det som särskilt angeläget att få flll stånd ett ersättningssystem på rent objekuv grund, och reparationsintressel kan motivera att ersättningsrätten innefattar även ägare och förare, som skadats av "eget" fordon. På grund av de starka praktiska skälen kan föreningen även acceptera den föreslagna regeln i 9 § om kanalisering av rätten till trafikskadeersättning på objektiv grund vid personskada till det "egna" fordonets försäkring,låt vara att detta i någon mån medför en diskutabel förskjutning av försäkringskostnaden från stora till små bilar. Utredningens förslag (12 §) om hänsynstagande till denskadelidandes 1975/76:15 1 medvållande inom ramen för den allmänna medverkansregeln iskadeståndslagen, men med begränsning vid personskada till uppsåt eller grovt medvållande,synes lämpligt. Utöver dessa allmänna principer för hänsynstagande till medvållandehar utredningen föreslagit ett undantag från ersättningsrätteh, nämligen vidsakskada då olovligt brukande förelegat (11 §).