prop · FZ03160 · 1975-12-31 00:00:00 — 32 ijRätthjälpsnämnd och allmän advokatbyrå m. m. Sverigesadvokatsamfund anför att det ur advokatkårens, allmänhetens och samhälletssynvinkel är önskvärt att de allmänna advokatbyråerna i förhållande tillklienten skall ha samma ställning som en enskild advokatbyrå. Det förhållandetatt den allmänna advokatbyrån är en offentlig institution bör inte i nägotavseende föranleda att klienters handlingar eller handlingar angående klienter färlämnas ut i vidare utsträckning än motsvarande handlingar får ullämnas fränenskilda advokatbyråer. Handlingarna angående enskilda klienter pä en allmänadvokatbyrå bör således vara hemliga utan tidsbegränsning och utan att kunnabli föremål för förordnande jämlikt 62 tj LAH. Däremot skall de självfalletkunna ullämnas exempelvis i samband med utredning om brott under sammaförutsättningar som gäller för motsvarande handlingar pä enskild advokatbyrå.Också framhåller att det synes angeläget att eftersträva såvittmöjligt lika sekretess vid de allmänna advokatbyråerna som vid de enskilda.Stadgandet bör därför, enligt hovrätten, skärpas. 1975/76:160. Sveahovrätt antecknar vidare att 32 t; förutsätter kännedom om god advokatsedliksom 40 ij förutsätter kännedom om läkares tystnadsplikt. Till-lämpningen kanmöjligen välla problem dä en handling begärs utlämnad av annan förvaringsmyndighetän sådan som stadgandena främst tar sikte på. Man skulle kunna överväga enordning med tillslåndskrav efter mönster av i, ex, 14 tj. Beträffandehandlingar hos rätthjälpsnämnd godtar efter viss ivekanden föreslagna konstruktionen med hänvisning till god advokatsed. Lämpligen kansamma lösning väljas beträffande handlingar hos publicus, tillfogarsamfundet. 33 tjAdvokatsamfundet; revisorer Sverigesadvokatsamfund noterar att del enligl 33 tj första styckei är en förutsätiningför sekretess att innehållet i handlingen angår advokatens ekonomiskaställning eller att dess utlämnande kan leda till men för annan. Enliglsamfundets mening är denna reglering otillfredsställande, även om den inteavviker från vad som gäller. Dä handlingar om enskild advokat frän samfundetöveriämnas lill högsta domstolen eller justitiekanslern, sker dettaregelmässigt i samband med kritik mot vederbörande advokat eller inträdessökande.Denna kritik kan minst lika ofta avse vederbörandes personliga förhållandensom hans ekonomiska ställning. Inte sällan kan personliga förhållanden drasfram som det skulle vara till stort men för vederbörande att få allmänt kända.Enligt samfundets mening talar inga skäl för att samfundets handlingar idisciplinärenden, vilka handlingar inte är offentliga, skall bli tillgängligaför allmänheten endasl därför att justitiekanslern utövar tillsyn översamfundets disciplinära verksamhet. Under alla förhållanden bör sådan handlinghos justitiekanslern vara hemlig, inte bara då det kan vara till men för annanatt handlingen blir offentlig utan också dä det kan vara till men för advokatensjälv. - Vad avser tiden för hemlighållandet har föreslagits att denna skallvara högst . En så snäv tidsbegränsning är enligt samfundet inteacceptabel. Känsliga personliga förhållanden har ofta långt ifrån upphört attvara känsliga när gått, och sakliga skäl att begränsa sekretesstiden såstarkt saknas. Statskonioreterinrar om att bland yrkesutövarna i paragrafen även kan behöva upptagas tolkaroch översättare. 34 tjMyndighets utlåning av medel m. m. Någraremissinstanser diskuterar paragrafens tillämpningsområde i förhällande tillandra paragrafer. tolkar förslaget så att 34 §inte skall vara tillämplig på handlingar i ärenden rörande återbeialningspliktigastudiemedel och önskar att detta skall uttryckas direkt i paragrafen.Studiemedelsnämnden i anser att det inte framgår av förslaget om 34 Sskall tillämpas ocksä i studie- 1975/76:160. stödsärenden.Enligt nämndens uppfattning bordet starkt övervägas om inte 34 § bör tillämpasi dessa ärenden med hänsyn lill att i ärendena lämnas förhållandevisdetaljerade redogörelser för de sökandes inkomst-och förmögenhetsförhållanden,varvid som ett naturiigt led ofta ingår uppgifter av mera strikt personligkaraktär. Lantbruksstyrdsen ställer frågan om 34 § eller 21 § medtillämpningsförteckning skall vara tillämplig vad avser kreditgarantier somställs av lantbruksnämnderna. Styrelsen föredrar 34 §, eftersom då ansökningarkan hemlighållas. önskar ett motivuttalande i frågan om 21 §eller 34 § skall tillämpas beträffande det statliga stödet till kommersiellservice i glesbygd. Behovav sekretesskydd även för ansökningar om bidrag har ansetts föreligga i någrafall. Lantbruksstyrelsen påpekar att det ofta förekommer att såvälkreditgaranti som statligt bidrag söks på samma blankett. Det synes styrelsenmindre tillfredsställande all 34 tj inte omfattar bidrag, efiersom både denenskildes personliga och hans ekonomiska intressen berörs. StudiemedelsnämndenI vill betona att ansökningar om studiemedel som enbart rörstudiebidraget givetvis bör behandlas på samma sätt som ansökningar om låne-och bidragsdel. Bostadssiyrelsenhemställer att ett skaderekvisit anges i 34 tj. nämner vid lillämpningen av den nu gällande regeln för att ge denna en rimliginnebörd har inlagt ett underförstått skaderekvisit. Detta rekvisit bör ,däflertalet övriga paragrafer förses med sädana rekvisit, uttryckligen inskrivasi paragrafen. uppmärksammar alt beslut att ställa kreditgaranti kanhemlighällas i motsats till beslut att bevilja län. Verket noterar att intehar anfört något skäl för denna skillnad och anför att del enligt verketsmening saknas sädant skäl. Det börenligt verket erinras om att beslut ombeviljande av statlig lånegaranti enligt 1 ij I i förslaget till förordning medtill-lämpningsförteckning till 21 § LAH inte fär hemlighällas. Enligt verketsåsikt börsamma bestämmelsergällaförstatlig kreditgaranti och statliglånegaranti. diskuterar partsoffentligheten rörande bankers utlåtanden om enlänesökandes kreditvärdighet och uttalar därvid. Bankföreningenanser i princip fullt riktigt att parten i ärendel kan få del av allahandlingar, som lagts till grund för beslutet. Emellertid kan ibland starkaskäl föreligga mot en full öppenhet. Skulle ell utlåtande om sökandenskreditvärdighet stå till hans förfogande, kan delta i praktiken starkt begränsaen banks möjlighet att ge sitt utlåtande önskvärd fullstän-dighel. här på att kreditvärdigheten kan vara avhängig avsökandens ställning i branschen och förhållande till konkurrenterna. Beroendepå branschens sammansättning och de lokala förhållandena kan ett yttrande idenna del därför komma att avse även andra företags affärsförhållanden ochuppgifterna kan vara av sådant slag att sökanden ej bör få dem. 1975/76:160. Bankföreningenifrågasätter mol den angivna bakgrunden om banks eller annans utlåtande om ensökandes kreditvärdighet bör utlämnas lill honom. m.f.instämmer i vad bankföreningen . 1 motiven till 61 tj andrastycket bör därför sägas att sädana uppgifter skall anses utgöra"synnerliga skäl" för en vägran att utlämna handlingen. I motsatstill de nu nämnda remissinstanserna hävdar att deönskemål som ibland framförts om inskränkning av partsoffentligheten päförevarande område inte synes sakligt befogade. Riksbanksfullmäktigetillstyrker de föreslagna bestämmelserna såvitt avser förfaltningsregleradutlåning men menar att r i k s b a n k e n när det gäller dess egen utlåningalltjämt måste särbehandlas. Fullmäktige erinrar om att samtidigtsom den är en myndighet också är en bank. Dess kunder har därmed anspråk päsamma sekretess som tillkommer bankkunder enligl den allmännabanklagstiftningen. Del sagda gäller även om utlåning av olikaskäl är mycket begränsad. Fullmäktige påpekar att behovet av sekretess förriksbankens kunder inte bara gäller i utlånings-ärenden utan över lag förriksbankens bankverksamhet. Fullmäktige nämner en rad exempel pä situationerdär i förhållande till allmänheten uppträder med samma uppgifter ochsamma ansvar som banker i övrigt. Som sammanfattning hävdar fullmäktige att detvid sidan av sekretess pä grund av hänsyn till den centrala ekonomiskapolitiken finns behov av en allmän sekretessregel för , ungefäriigenmotsvarande allmän banksekretess och grundad på hänsyn till enskilds ekonomiskaintresse och privatlivets helgd. Förslagettill vidgad statistiksekretess har i huvudsak bemötts positivt. Enligtstatistiska centralbyrån (SCB) uppvisar förslaget betydelsefulla fördelarjämfört med den nu gällande lagregleringen. Flera andra remissinstanser, l. ex.lantbruksstyrelsen, säger sig dela OSK:s mening att utlämnande av uppgifterinhämtade för staiistiska ändamål bör ske med stor restriktivitet för att inteförsvåra möjligheterna alt erhålla kvalitativt godtagbar statistik. Kritiskaröster saknas dock inte och förslaget har i sina detaljer givit anledning rad kommentarer. Datainspektionenpåpekar alt den vidgade sekretessen leder till minskad allmän insyn i detstatistiska primärmaterialet. Detkan visseriigen hävdas att, som framhåller, det inte skadar en uppgiftslämnareatt uppgifter han lämnat om sig för administrativa ändamål också används förstatistik. Men säger vidare att, eftersom de statistikproducerandemyndigheterna inte med ledning av insamlat material vidtar några åtgärder motenskild person, det egentligen inte finns något behov av offentlighet kringprimärmaterialet från kontrollsynpunkt. Man synes emellertid då förbise detkontrollbehov som motiveras av att statistiken används för vad (s. 237)betecknar som allmännyttigt syfte; della kon- Prop.1975/76:160. irollbehovgår långt utöver den enskilde registrerades intresse att kontrollerauppgifterna om just honom själv. För denna kontroll har uppenbariigen det statistiskaprimärmaierialel betydande intresse. Sekretess kan i detta sammanhang leda tilldiskussion om rätlen till allmän insyn i planerings-underiaget för älgärder avvilka alla medborgare berörs. Det föreligger således här en intressekonfiiktmellan denna för demokratin betydelsefulla insyn och den enskilda människansintresse av alt inte otillböriigt avslöjas vid en sädan insyn. Datainspektionendiskuterar vidare andra risker med en långtgående statistiksekretess, SCBär i färd med att bygga upp en arkivstatistisk databank. F. n. för SCB ca 120aktiva personregister av varierande omfång. Några av dessa register omfattartotalbefolkningen. Dessa har vanligtvis, som t. ex. RTB, ett förhållandevisbegränsat innehåll. Andra register, omfattande varierande po-pulationer, innehällermyckel integriteiskänslig information,exempelvis hälso- och sjukvärdsdata,kriminalvårdsdata osv. Dessutom har SCB ca 9(X) längtidsarkiveradepersonregister Även innan man böriade använda maskinell informationsbehandlingförvarades stora mängder personanknuten information men det hade krävts mycketstora resurser för att denna annat än rent slumpmässigt skulle kunna användaspä annat sätl än för statistikframställning. Den stora anhopningen av personinformationfinns nu lagrad pä lättbearbeiade datamedia. Risken för missbruk mäste därförbedömas ha ökat i exempelvis ett krisläge eller vid ett eventuelltmaktövertagande. Sådana situationer kan självfallet ej helt avfärdas. Om deinträffar saknar sekretesskydd värde som skydd för medborgarnas personligaintegritet. En så total sekretess som den föreslagna kan också medföra att ytteriigarestora mängder personinformation insamlas under den skenbara trygghet bestämmelsensåledes kan synas ge. Dalainspektionentillstyrker visseriigen OSK:s förslag men föredrar den lösningen pä intressekonfiiktenatt man sä långt det är möjligt undviker att göra det statistiskaprimärmaterialet individanknutet och att detta sker i sädan ulsträckning attmaterialet utan risk för den enskilde kan göras allmänt tillgängligt i denoffentliga kontrollens intresse. I den män detta är omöjligt - ochdatainspektionen är väl medveten om alt visst planeringsunderiag måste knytastill individer - flr lösningar sökas utanför den lagstiftning som är underbedömande. Länsstyrelseni noterar att de sekretessgrunder som statistiksekretessenfrämst skall bygga på är hänsynen till enskilds ekonomiska intresse ochhänsynen till privatlivets helgd. Detta framgår dock inte av paragrafen,vilket stadgande tvärtom uppenbarligen förutsätter att även uppgifter som ärhelt oskyldiga frän den enskildes synpunkt skall kunna hemlighållas. Enligtlänsstyrelsen kan statistiksekretessen i själva verket endast med tvekan ansesha täckning bland sekretessgmnderna i grundlagsförslaget. Kravetatt uppgift för att skola hemlighällas skall ha inhämtats för statistiskaändamål diskuteras i nägra yttranden. Riksförsäkringsverkel menar att regelnslår slumpmässigt. Verket bygger f. n. upp ett personregister omfattandesamtliga landets tandläkare. Eftersom detta register skall användas såväl för tillsynsändamälsom för framtagande av statistik, blir det insamlade 1975/76:160. materialetalltså inte hemligt med stöd av 35 §. Material som verket infordrar frånförsäkringskassorna kan pä motsvarande sätt bli än offentligt, än hemliglberoende på vilken enhet inom verket som begärt detta. Riksförsäkringsverketanser vidare att vad som menas med "statistiska ändamål" inte hellersynes alldeles klart. I del ständigt pågående utrednings- ochutvecklingsarbetet och det allmänna tillsynsarbetet över de lokala organenförekommer det givetvis ofta att verket behandlar för detta arbete införskaffatmaterial i sådana former som kan betecknas som statistiskt arbete i den av OSKangivna riktningen. Vad del i stort gäller kan dock snarare betecknas som ettallmänt utredningsarbete som efter omständigheterna i större eller mindreomfattning leder till produkter i form av "aggregerade" data. Verkethar med det sagda velat ifrågasätta om "statistik" egentligen är ettsä entydigt och för tillämpningen av detta lagrum tillräckligt klart begrepp.Riksrevisionsverket, som är positivt till uttrycket "för statistiskaändamål", uttalar att i den fortsatta behandlingen av lagstiftningsärendetbör, helst genom närmare exempel, klargöras vad som ryms i uttrycket. Beiräffandemöjligheterna att med hjälp av statistiskt material identifiera enskilda uppgiftslämnarenoterar flera remissinstanser med tillfredsställelse att utlämnande enligt förslagelkan vägras enligl ett mer vidsträckt rekvisit än f n. Till dessa instanser hör SCB,som emellertid understryker att möjligheterna att leva upp till ensä kategoriskt utformad regel som den föreslagna inte föreligger om enstatistisk information av nägoriunda omfattning skall kunna framställas.Beträffande tabellröjanden, fortsätter SCB, kan redan pä rent teoretiskagrunder visas att ett statistiskt tal kan, beroende på arten och mängden av deninformation som dess mottagare själv besitter, med viss sannolikhet eller igränsfall med visshet härledas till enskilda enheter. Bakvägsidentifiering kanpå motsvarande sätt lätt åstadkommas i avidentifierade primärmaterial. Problematikenkan inte lösas så förenklat som det görs i OSK:s förslag med motiveringen attom identifiering kan "över huvud taget ske med ledning av viss uppgift,skall den alltså hållas hemlig". Detta är och kommer att förbli SCB:ssträvan, men nägon absolut garanti kan inte lämnas för all röjanden ellarbakvägsidentifiering inte kanske i publicerat eller eljest utlämnat material. SCBär sålunda i och för sig positiv till grundtanken i den bestämmelse somdiskuterats ovan, men finner det nödvändigt att den lagtekniskautformningen modifieras pä det sättet att hemlighällande av material sominnebär risk för bakvägsidentifiering eller tabellröjanden kan ske efterprövning. Datainspektionenpåpekar att det är praktiskt ogöriigt för en myndighet att undersöka om i ettregister förekommer möjlighet att identifiera vissa personer, om nägon begäratt få tillgång till ett stort statistiskt material, t. ex. ett visst ADB-förtpersonregister, s. k. massuttag. Hur tänkt sig tolkningen och tillämpningenav 35 tj i denna del är inte alldeles klart. Prop.1975/76:160. Imotiven (s. 237) sägs att uppgiften, eller bearbetning därav, skall hällashemlig om uppgiften kan hänföras till viss enskild person. Detta för tanken tillell sädant förfarande som JO i ett ärende (1972 s. 306) funnit leda tillabsurda konsekvenser. Denföreslagna lagtexten är emellertid utformad sä att handling skall hällas hemligom den innefattar uppgifl, som inhämtats för statistiska ändamål, om uppgiftenkan hänföras till viss enskild person. Detta kan möjligen tolkas sä att, omenligt vad myndigheten, exempelvis på grund av registrets konstruktion, vet iregistret finns enstaka uppgifter som kan hänföras till viss person - utan attpå förhand kan sägas vilka personer - sä får registret i sin helhethemlighällas. En lösning i enlighet med denna tolkning synes vara den endapraktiskt möjliga beträffande massuttag. Men den förutsätter att före beslut omhemlighållande eller utlämnande inte varie i registret förekommande personseventuella identifiering behöver prövas utan att i stället hemlighållande fårske, om registret är sädant att det är ägnat att i enstaka fall möjliggöraidentifiering. Vid ovisshet om i registret finns uppgifter som kan hänförastill viss enskild person, mäste utlämnande ske. Detsynes datainspektionen nödvändigl att här finna en lösning som inte åläggermyndigheterna att vid massuttag kontrollera varie enskild person, eftersom detär praktiskt ogörligt, men som inte heller i alltför hög grad utvidgarsekretessen. Det kan dä övervägas att tillämpa samma gränsdragning som i 1 fjdatalagen och dess förarbeten. Det innebär att register får hållas hemligt omalla, eller i vart fall de allra flesta, registrerade personerna kan häriedas,förutom genom namn eller personnummer, genom sädant som anställningsnummer,medlemsnummer, bilnummer, telefonnummer, fastighetsbeteckning eller liknande häriedning,men inte får hällas hemligt om en uppgift över huvud taget och tillfälligtviskan hänföras till viss person. Även om användningen av ADB-teknik självfalletökar möjligheterna att bakvägen identifiera en person i ett avidentifierat regisler,anser datainspektionen nämligen att, vid massuttag, risken för sådantillfällig identifiering saknar praktisk betydelse: förutsättningarna föratt iett register, från vilket namn, personnummer och övriga nyssnämnda, i datalagenavsedda häriedningar avlägsnats, la reda på personliga förhållanden beträffandeviss på förhand bestämd person torde vara kännedom om att han ingår i registretoch om vissa andra registeruppgifter samt en genomgång av registret i desshelhet. 1studiet av glesbygdsfrågor och i varie jämförelse mellan stor och liten grupprepresenteras den lilla gruppen av tal som ofta är sä små att de i gruppeningående personerna, organisationerna eller företagen lätt kan identifierasgenom den statistiska sammanställningen, påpekar länsslyrelsen i Västerbottenslän. Den föreslagna grunden för hemlighållande skulle - eftersomsäkerhetsventilen i 56 tj LAH och servicestadgandet i 58 tj inte tycks erbjuda erforderiigtmanöverutrymme - kunna hindra t. ex. en norrlandslänsstyrelse frän att förallmänheten lägga fram en del av det siffermaterial som behövs för en sakligoffentlig debatt. Denlaglekniska beskrivningen av vilka som skall skyddas enligl paragrafen("viss enskild person, viss organisation eller visst företag") harifrågasatts av SCB. Det använda uttryckssättet lämnar utrymme för 1975/76:160. tvekanom huruvida uppräkningen täcker samtliga de enheter av enskild karaktär som kanvara uppgiftslämnare. Möjligen kan uttrycket "enskilda fysiska ellerjuridiska personer" vara att föredra. Alternativt kan uppräkningen ersättasmed ultrycket "viss enskild". 1 detta sammanhang vill SCB framhållaatt med "enskild fysisk person" eller "enskild" bör, i vartfall dä det gäller 35 tj LAH, avses även avlidna personer. En annan tolkningvore enligt verkets uppfattning sakligt orimlig, eftersom den skulle leda tillatt exempelvis myckel intima och detaljerade uppgifter som en person frivilligtlämnat till statistikproducenten efter hans död skulle bli offentiiga.Om detta vore förhällandel skulle det med stor sannolikhet orsaka attvederbörande vägrar att lämna uppgifterna. Skolöverstyrelsenförutsätter att beslämmelserna även avser skolenhet och anser att till ordet'Töretageller annan liknande enhet". Ianslutning till andra stycket påpekar flera remissinstanser, kommunstyrelsen IMalmö, och Svenska kommunalstatisliska föreningen, attförslaget kan försvåra för kommunerna att få tillgång till sädant statistiskt primärmalerialsom aren förutsättning föratt erforderiig fullgod planering skall kunnagenomföras. Kännetecknandeför den kommunala planeringens behov av statistiskt underiag är de ökandekraven pä detaljrikedom och möjligheter till geografisk presentation.Lägesanknutna data med stor detaljeringsgrad avseende befolkning, bostäder,inkomster etc. är av utomordentligt stor betydelse i planeringen för skola,social service, trafik och i den fysiska planeringen. Kunskaperom det egna näringslivets nuläge och utvecklingstendenser är nödvändig bl. a.för en räll dimensionering av bostäder och service. Härför krävs detaljeradeuppgifter inte endast i aggregerad form utan ofta också för de enskildaföretagen vad avser främst sysselsättningen. Somen följd av dessa behov har olika former av aggregerade data successivt fåtten mer ändamålsenlig utformning och teknik har utvecklats för presentation avdala pä valfritt geografiskt avgränsade områden. har emellertidkommunernas efterfrågan i ökad utsträckning kommit att gälla primäruppgifter iolika administrativa och statistiska register. Den nyssnämnda ökade detaljeringsgradeni planeringen får ses som den främsta orsaken härtill. Dennu gällande sekretesslagstiftningen och av SCB tillämpad policy har i vissa sammanhangnegativt påverkat möjligheterna för kommunerna alt erhålla data pä ett sätt somtillfredsställer önskemålen. Tendensen är att detta förhällande upplevs som etttilltagande problem. Som exempel härpå kan nämnas uppgifter ur folk- ochbostadsräkningarna där uppgifter i enskilda tabellceller undertrycks i syfteatt eliminera risker för s. k. röjanden liksom att uppgifter om enskildabostäder ej kunnat erhållas trots att dylika skulle vara av stort intresse isamband med t. ex.kommunernas bosladssa-neringsverksamhet. Vidare saknas i dagmöjligheter att ur det centrala företagsregistret erhålla uppgifter avseendeenskilda företag om antalet sysselsatta, arbetsställens branschtillhörighetoch arbetstimmar - uppgifter av stort intresse för analys av näringslivetsutveckling i kommunen. Som ytterligare exempel kan nämnas att kommunerna medhänvisning till sekretesskäl Prop.1975/76:160. intekan fö del av de primäruppgifter avseende företag som insamlas inom ramen förInformationssystemet företag och samhälle, vilket med hänsyn lill kommunernasansvar i samhällsplaneringen ter sig högst otillfredsställande. Dessarestriktioner leder till att kommunerna nödgas att söka lösa problemen självabl. a, genom alt göra egna enkäter. Kommunförbundetpekar på olägenheterna med att behöva tillskapa särskilda förordningar för attmöjliggöra åtkomst av vissa närmare angivna uppgifter och med att pä förhand isamband med insamling av primäruppgifter behöva ta ställning till ett framtidautnyttjande av andra myndigheter. Förbundet hemställer att de av OSKföreslagna reglerna om statistiksekretessen blir föremål för ytterligareöverväganden utifrån de synpunkter som här redovisats. En minoritet inomkommunförbundet anser att den nu gällande lagstiftningen i detta avseende intevisat sig innebära några negativa konsekvenser. Miljödatanämndentar upp frägan om utnyttjande för miljövärdsändamål av den information som SCBinsamlar. Vissa av de av SCB regelbundet insamlade uppgifter som rör produktionsförhållanden,arbetsställen m. m. är av sådan art att de - om inle den strikta tillämpningenav sekretessbestämmelserna lade hinder i vägen - skulle kunna utnyttjas förplanering av miljöskydd såväl vad gäller arbetsmiljö som yttre miljö. Uppgiftsinsamlingensom sådan innebär stora kostnader för uppgiftslämnarna vilket ofta påpekas.