prop · FY031 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag avser att senare föreslå regeringenatt ändra nuvarande regler om tjänstledighet eidigt vad jag nu har förordat. I fråga om regleringar i pensionshänseende har utredningen lagtfram förslag i olika hänseenden. Jag är inte beredd att ta ställning till dessafrågor utan vissa ytterligare överväganden. Jag får här nämna attLandstingsförljundet i sitt remissyttrande särskilt har uppehållit sig vid de kostnadskonsekvenser som skulle bli följden av utredningensförslag i dessa hänseenden. Jag avser att ta upp överläggningar i dessa frågor och senare återkomma till regeringen med de förslag somdessa överläggningar och mina fortsatta överväganden föranleder. Utredningen har lagt fram vissa förslagtill förbättrad d o k u ra e n-t a t i o n. Jag delar utredningens uppfattningatt det är nödvändigt med förbättringar i detta avseende. Förutsättning för enriktigt avvägd be-döraning av varje anställning i biståndsverksaraheten förtillgodoräkning såväl i merit- som i löne- och pensionshänseende och förbeslut om tjänstledighet är att tillfredsställande kimskap finns om innehålleti anställningen. Denna kunskap inhämtas främst genom dokumentation. Det ärdärför angeläget att ett system finns för dokumentation om anställningar ibiståndsverksamhet. Utredningen föreslår att SIDA skall få i uppdrag attförsöksvis pröva om det system för befattningsvärdering, som f. n. används inomSIDA :s lönedelegation, kan användas för förbättrad dokumentation. Någotsådant uppdrag behövs inte enligt min mening. Det torde ankomma på berördamyndigheter att åstadkomma alla de förbättringar i dokumentationen som ärmöjliga att genomföra. Det torde därför ligga i SIDA:s intresse att även utanformellt uppdrag undersöka olika möjligheter att förbättra dokumentationen.Utredningen 1975:1 Bilaga 2 Gemensamma frågor 9 harvidare föreslagit, att någon form av dokumentationscentral för all biståndsverksamhet skall inrättas hos SIDA. Ävenjag anser att lämpliga former för att förbättra dokumentationen börövervägas. Jag förutsätter att SIDA efter att ha undersökt olika vägar attförbättra dokumentationen kommer in till regeringen med förslag härom. Jag hemställer attregeringen bereder tillfälle attta del av vad jag nu har anfört. 5 Förande över stat av vissa tjänster har bemyndigat Kungl. Maj:t(prop. 1949: 132 s. 35, SU 1949: 172, rskr 1949: 342 och prop. 1960: 1, bU. 14, SU 1960: 14, rskr 1960: 14) att meddela beslut eller bestämraelser oraatt föra över stat sådan ordinarie eller extra ordinarie tjänst, som är förenadmed ordinarie tjänst, sora tillsätts med förordnande tiUs vidare. Eftersom regeringen numera utan medverkan kaninrätta ordinarie och extra ordinarie tjänster i lägre lönegrad än F 24gäUer bemyndigandet sådana tjänster i lägst denna lönegrad. Det är vanligt att innehavare avdomartjänst beviljas tjänstledighet från sin doraartjänst för att uppehållaannan tjänst i statsförvaltningen eller tjänstgöra i internationell tjänst. Medstöd av nämnda bemyndigande kan regeringen föra domartjänst över stat, närinnehavaren med tjänsten förenar ordinarie tjänst med förordnande tUls vidare.Så är fallet bl. a. när domare förordnas på tjänst för chefstjänsteman eUer huvudmani statsdepartement. doraartjänsten förts över stat kan regeringenåterbesätta doraartjänsten. Härigenom undviks olägenheten att domartjänstenunder avsevärd tid får uppehållas endast med vikariat. Den nya regeringsformen föreskriver bl.a. att ordinarie domare skall finnas även iannan domstol än högsta domstolen och regeringsrätten. I fråga om vissadomstolar får dock i lag göras undantag från denna regel (11 kap. 1 § tredje stycket). 1973: 90,som ligger till grund för regeringsformen, anför chefen förjustitiedepartementet i denna fråga (s. 381)att det rimmar bäst med domstolarnas självständiga ställning att domstolarnasdömande tjänstemän i största möjliga utsträckning utgörs av doraare som åtnjuter ett sådantanställningsskydd sora nu tillkommer ordinarie domare. Vid flertaletdomstolar skall därför finnas ordinarie domare, vilket innebär att vid denorganisatoriska enhet som ifrågavarande domstol utgör måste finnas rainst entjänsteman som har ställningen av ordinarie domare. Departementschefenunderstryker också att även om man nu grundlagsfäster principen, att det räckermed en ordinarie doraare per domstol somorganisatorisk enhet, avsikten är att domstolarna i all denutsträckning som är organisatoriskt möjlig skall utrustas med ordinariedomare. Omen ordinarie domare, som ofta är fallet, blir innehavare av och 1975:1 Bilaga 2 Gemensamma frågor 10 skallutöva högre, icke ordinarie statlig tjänst får han förena sin domartjänst medden högre tjänsten. Han blir då enligt statstjänstemannastad-gan (1965: 601) automatiskt tjänstledig fråndomartjänsten. Statstjänste-niannastadgan medger också bl. a. attstatstjänsteman får inneha ordinarie tjänst och arvodestjänst ellerlika hög eller lägre extra tjänst, om tjänstledighet beviljas från denordinarie tjänsten. är inte ovanlig när det gällerordinarie domare. Som exempel kan nämnasdomare sotn förordnas på arvodestjänst i kommitté eller som sakkunnig idepartement. I vissa fall har slutligen ordinarie domare förordnats attfullgöra internationellt uppdrag och har i enlighet med riksdagensrekommendation (prop. 1964: 145, SU 1964: 118, rskr 1964: 253) beviljatstjänstledighet för uppdraget. Eftersom regeringen saknar bemyndigandeatt föra domartjänst över stat i sådana fall som nämnts kan tjänsternaendast uppehållas med vikariat. För att det i förarbetena till regeringsformenuppställda målet lättare skall kunna uppnås bör möjligheterna att föra domartjänsteröver stat utsträckas utöver vad som f. n. gäller. Regeringen bör därför begärariksdagens bemyndigande att föra över stat även ordinarie domartjänst som ärförenad med högre statlig icke ordinarie tjänst eller vilkens innehavare ärtjänstledig för att fullgöra internationellt uppdrag. En förutsättning bör dockvara att den ordinarie domartjänsten annars kan uppehållasendast med vikariat. Beträffande högsta domstolens och regeringsrättensledamöter har sedan gammalt gällt att vikarier inte skall kunna förordnas. Detföreslagna bemyndigandet bör därför inte gälla tjänster för justitieråd ochregeringsråd. Styrelsen förinternationell utveckling (SIDA) har i sin anslagsframställning för /76redovisat att 18 av SIDA:s tjänstemän tjänstgjorde ifältarbete eller vid FN-organ. För tre av dessa tjänstemän synes en återkomsttill tjänst hos SIDA osannolik. Det gäller bl. a. två tjänstemän medtjänstledighet resp. 1970 från byråchefstjänst i SIDA föranställning i . SIDA hemställer att byråchefstjänsterna skall fåföras över stat så att de inte längre behöver uppehållas med vikarie. Enligt min mening är det inte lyckligt omSIDA eller annan myndighet blir hänvisad till att havissa tjänster uppehållna endast med vikariat. De ökade möjligheterna tdltjänstledighet för biståndsverksamhet soraöppnas, om regeringen godtar mina förslag under punkten 4 kommertroligen att öka antalet sådana tjänster. Det skuUe vara lämpligt om regeringenhade möjlighet att föra tjänsterna över stat i de fall när tjänsterna annarsunder avsevärd tid skidle kunna uppehållas endast raed vikariat. Regeringen bördärför begära bemyndigande att i sådana fall föra över statordinarie och extra ordinarie tjänst i lägst lönegrad F 24, om tjänstensinnehavare är tjänstledig för att fullgöra internationellt uppdrag. 1975:1 Bilaga 2 Gemensamma frågor 11 Jaghemställer att regeringen föreslår att bemyndiga regeringen att enligt vadjag har förordat i det föregående föra de tjänster som nämns där över stat. 6 Praktikplatser hos statsmyndigheterna Sedan hemställtom åtgärder för att statsmyndigheternaskall kunna ställa fler praktikplatser till förfogande, uppdrog Kungl.Maj:t åt statens personalnämnd (SPN) att undersöka förekomsten avpraktikplatser hos statsmyndigheterna och att föreslå lärapliga åtgärder föratt öka antalet sådana platser. SPN redovisade resultatet av eninventering av praktikplatser inorastatsförvaltningen avseende . Inventeringen kora-pletteradesår 1973 med en slutrapport med förslag till åtgärder för att öka antaletpraktikplatser. Enligt SPN:s undersökning tjänstgjorde 2852 praktikanter hos stats-rayndigheterna . Av dessa var raänoch kvinnor. För knappt hälften av det totala antalet praktikanterutgjorde praktiken ett obligatoriskt led i utbUdningen. Drygt en tredjedel avde statliga myndigheterna hade inte någon praktikant . Den heltövervägande delen av all praktikverksamhet omfattade högst och varförlagd . Av samtliga praktikanter erhöll praktikantanställning efter personligförfrågan och knappt lika många efter anvisning från sin utbildningsanstalt.Ungefär 20 % av praktikanterna fick anställning efter anvisning frånarbetsförmedling. Omkring 3 000 studerande sökte år 1971statlig praktik utan att sådan kunde beredas dera. Även ora talet 3 000 ärosäkert raed hänsyn tiU att viss sökande kan ha registrerats vid fleramyndigheter, visar det enligt SPN:s uppfattning på behov av flerpraktiktillfällen inom statsförvaltningen. De myndigheter somuppgett hinder föreligga för att bereda praktUc-platser åt fler studerande har ofta motiverat detta medbristande resurser, framför allt av ekonomisk art. 1973 betonar SPNvikten av att de statliga myndigheterna får medel för att kunna ta emot ettstörre antal praktikanter än som varit möjligt. Vidare föreslår SPNatt myndighetema kartlägger lämpliga praktikuppgifter. Enligt SPN är detangeläget att ett system utvecklas för att snabbare och fullständigare änhittills kartlägga arbetsraarknadens raöjligheter att ta emot praktUcanter. SPNfinner det med hänsyn tUl rådandeefterfrågeöverskott odiskutabelt att fler praktiktillfällen behövs ochförordar därför att den statliga praktikverksamheten utvidgas. Huvudansvaretför praktikverksamheten åvilar varje myndighet, medan SPN:s uppgifter bör varaav samordnande och komplet- 2t 1975.1 saml. 1975:1 Bilaga 2 Gemensamma frågor 12 En fortlöpande förmedling av information i praktikfrågor tillstatsmyndigheterna genom rekommendationer och anvisningar från SPN kan enligtnämnden vara ett verkningsfullt medel att påverka myndighetens attityder tillpraktikverksamhet. SPN definierar praktik som. tillfälligkorttidsanställning med väsentliga inslag av utbildning. Praktiktjänstgöringbör innehålla arbetsuppgifter som utgör en del av myndighetens löpandeverksamhet. Detta är väsentligt för att praktiken skall kunna ge praktikantentillräcklig erfarenhet av ett visst yrkesområde. !Praktik skall vara förenadmed handledning. Inte endast studerande kan behöva praktikutan även personer som avser att återinträda i förvärvsverksamhet, t.ex.hemarbetande. Studerande och färdigutbildade bör ha möjlighet till statligpraktik på lika villkor, anser SPN. I syfte att öka antalet statligapraktikplatser föreslår SPN att praktikverksamheten styrs via budgetprocessenoch att planeringen för verksamheten ägerrum i de olika myndighetema. Denna teknik bör tiUämpas som en mer långsiktighandlingslinje. Kortsiktigt torde ca 200 helårsplatser kunna skapasgenom utvidgade ekonomiska resurser för statsmyndigheterna. Detta skuUeinnebära en ökning med 400 praktikplatser vid en genomsnittlig praktiktid avett halvt år. Kostnaden härför beräknas till 2 milj. kr. Förslag till slutrapporten hair utanerinringar annat än i detaljfrågor granskats av ,, , , statens vägverk,, och sjukhuset. Föregen del vUI jag anlägga följande synpunkter. Praktik är av väsentlig betydelse för depersoner som ännu inte på grund av t. ex. studier eller hemarbete harvunnit inträde på arbetsmarknaden. Det bör vara en uppgift för allaarbetsgivare att lämna sitt bidrag till att behovet av praktikplatser fylls.Olika åtgärder av planerings- och saraverkanskaraktär torde i sin månunderlätta att detta raål uppnås. Mot derma bakgrund äx det tillfredsställandeatt flera berörda intressenter, däribland ,och universitetskanslersämbetet, i en arbetsgrupp f. n.behandlar olika allmänna frågor som rör praktik\'erksamheten påarbetsmarknaden. Som företrädare för staten som arbetsgivare deltar SPN i dettaarbete. Man torde ha anledning att räkna med attresultatet av arbetsgruppens verksamhet efter hand kommer att öka utbudet avpraktikplatser och göra praktikverksamheten effektivare. Även andra och merakortsiktiga åtgärder bör dock vidtas för att bättre tillgodose behovet avpraktikplatser. Staten som arbetsgivare har härvid en viktig uppgift att fylla.SPN:s undersökning visar att de statliga myndigheterna i hög grad är medvetnaom sitt samhällsansvar när det gäller att ställa praktikplat- Prop.1975:1 Bilaga 2 Gemensamma frågor 13 Jag förutsätter att statsriiyndigheterna även utnyttjar anvisade medel för att så långtmöjligt tiUgodose behovet av praktikplatser. Myndigheter söm anser sigkunna ta emot fler praktikanter än tidigare och som saknar medel härför bör taupp frågan om ökad medelstUldelning i sinaanslagsframställningar. För den händelse verksamheten redan under nästabudgetår får sådan omfattning att anvisademedel visar sig otillräckliga kan regeringen efter särskild prövning medgeöverskridanden för ändamålet. SPN:s slutrapport innehåller utöver vadjag nu har behandlat även vissa förslag som inte är av den arten att depåkallar ställningstagandeävensora förslag sora kräver ytterligare överväganden, innan deeventuellt underställs . Jag hemställer attregeringen bereder tillfälle attta del av vad jag nu har anfört. EnUgt kungörelsen(1973: 499) om bostadsanskaffningslån med statlig garanti till statsanställd m.m. (ändrad1974: 265) kan i samband med flyttning lån medges för förvärv av bostadsrätteller av eget hem. Lån får beviljas medhögst det belopp som svarar mot kostnaden för bostadsrätten eller motkontantinsatsen vid köp av eget hem. Högsta lånebelopp är f.n. . och längsta amorteringstid . Lånemöjlighetenstår öppen för statstjänstemän vid omstationering som föranleds avomlokalisering av statlig verksamhet eller som annars sker utan att tjänstemannenhar uttryckt önskan därom. En förutsättning är dock att omstatio-neringenpåkallar flyttning till den nya orten eller dess närhet. Även vid annanomstationering kan lån utgå om tjänstemannen i samband därmed har fått ellerkimnat få anstånd med omstationeringen. Låneansökan prövas av Post- ochKreditbanken. Syftet med kungörelsen är tvåfaldigt.Dels kan de som skall placeras om lättare lösa sin bostadsfråga på den nyaorten med hjälp av lånet. Dels minskarlånen statens kostnad för traktamenten i samband med omplaceringen. ochTjänstemännens centralorganisations statstjänstemannasektion har i skrivelsetill Kungl. Maj:t den 10 december 1973hemställt att kimgörelsens tUlämpningsområde utsträcks till att gällaalla anställda med stadigt reglerade avlöningsförmåner. De bådaorganisationerna anser att det är otUlfredsställande att lånemöjligheten ståröppen bara för en del av deras medlemmar. I skrivelsen framhålls vidare attåtgärder som medför omplacering av arbetstagare utan egen ansökan eller begäran har blivit allt vanligare.Detta aktualiserar enligt organisationerna kravet att samtliga medlemmarskall kunna få bostads-anskaffninaslån. 1975:1 Bilaga 2 Gemensamma frågor 14 Vad organisationernaanför till stöd för sin framställning motiverar enligt rain raening att ocksådt; tjänsteraän, sora utan att vara anställda hos staten får sinaavlöningsförmåner fastställda under medverkan av regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer, bereds möjlighet att få bostadsanskaffningslån av detslag som avses här. En sådan utvidgning av lånemöjligheterna kommer alltså attomfatta t.ex. skolledare och lärare inom det kommunala skolväsendet. Det kananmärkas att kostnaden för rektorers, studierektorers och läraresomstationeringstraktamen-ten bestrids av statsmedel, såvitt rör . Med hänvisning till vad jag nu har anförthemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att godkänna vad jag har förordat i fråga om utvidgning av kretsenav dem som är berättigade till bostadsanskaffningslån. 8 Frågor om Icdigkungörande av tjänster m. m. Den 26 april 1974överlämnade lönesysterautredningeni (C 1968: 17) till raig en proraeraoria (DsFi 1974: 6) om det statliga löne- och tjänstesystemet. Efter remiss avpromemorian i vad den rör tjänstesystemet har yttranden avgetts av hovrätten förVästra , kammarrätten i , (), försvaretscivilförvaltning (FCF), , postverket, , statensjärnvägar (SJ), statens vägverk, generaltullstyrelsen, ,(), universitetskanslersämbetet (UKÄ), (), arbetsdomstolens (AD:s) ordförande, (),, länsstyrelserna i och i län. (), SR(SR), akademikers centralorganisation () och (TCO-S). överväganden och förslagbeträffande tjänstesystemet I enlighet raed direktivenhar utredningen undersökt möjligheterna att ur tjänsteraannalagstiftningenmönstra ut begreppet tjänst för att på så sätt åstadkomma ett i förhållandetill lönesystemet helt neutralt regelsystem. Utredningen har emeUertid intefunnit skäl att nu förorda en revidering av det nuvarande tjänstesj/stemet.TUl denna ståndpuidft har i väsentlig grad bidragit att tjänstesystemet iprincip visat sig kunna fungera ' , tillika ordförande, byggnadsrädet , avdelningschefenÅke , rättschefen , organisationsdirektörenPer-Elof , personaldirektören och byråchefen . 1975:1 Bilaga 2 Gemensamma frågor 15 oberoendeav vilket lönesystem som väljs. På eri punkt; som avser frågan om tjänstsidentitet efter höjning i lönegrad och om Icdigkungörande av sådan tjänst, har utredningen dock funnit anledning att läggafram vissa riktlinjer till ledning vid den praktiska tiUämpningen. Dessariktlinjer innebär i korthet att Icdigkungörande skaU kunna underlåtas istörre utsträckning än . Enligt 6 § första stycketstatstjänstemannalagen (1965: 274, StjL) skalltjänst som myndighet tillsätter kungöras ledig tUl ansökan, om regeringeninte bestämmer annat. I tredje stycket av samma paragraf föreskrivs att bestäramelser om förfarandet iövrigt vid tjänstetillsättning meddelas av regeringen eller myndighetsom regeringen bestämmer. Av de nu återgivna bestämmelserna följeratt avtal inte får träffas i fråga sora rör Icdigkungörande av tjänst. Lagenreglerar däremot inte frågan när tjänst skall anses ha blivit ledig. Även dennafråga torde emellertid vara undandragen avtalsmässig reglering. När befintliga tjänster höjs i lönegraduppkommer frågan om tjänsterna härvid förändrar karaktär och om. så ärfallet om förändringen är så genomgripande att de bör betraktas som nyatjänster eller om de är att anse som identiska med de tidigare tjänsterna. Ärde att betrakta sora nya, skall de enligthuvudregeln i 6 § StjL kungöras lediga. Enligt den ordningsom Kungl. Maj:t har tillämpat aUtsedan 1965 års förhandlingsrättsreform har tjänst, som efteravtalsförhandlingar flyttats upp i lönegrad, i regel kungjorts ledig om inteannat följer av statstjäns-temaimastadgan(1965: 601) eller myndighets instruktion. Undantag har dock gjorts förtjänster, vilka utan att arbetsuppgifterna ändrats har höjts generellt pågrund av omprövning av gällande normer för lönegradsplacering(B-listeförhandlingar). Där särskUda skäl har förelegat, har ävenenstaka tjänster, som höjts i lönegrad efter B-listeförhandlingar, fåtttillsättas utan Icdigkungörande. För det faU att förhandlingarna harresulterat i att bara en del tjänster tillhörande samma kategori har lyfts, hartjänsterna däremot ledigkungjorts om inte annat följer av statstjänstemannastadgan eUer myndighetsinstruktion. Tjänster som efter årligaöversynsförhandlingar flyttats upp i lönegrad, vilket förekommer därtjänsterna har fått ändrade arbetsuppgifter eller ändrad ställning iorganisationen under löpande avtalsperiod, har brukat kungöras lediga utora ide fall där vederbörande tjänsteman har fått en personlig placering i högrelönegrad. Frågan om en tjänst som höjs i lönegradskall anses vara identisk med den gamlatjänsten eUer om en helt ny tjänst därvid skaU anses uppkomma fåraktualitet främst när tjänsten tillförs nya eller ändrade arbetsuppgifter ellerpå annat sätt ändrar karaktär i saraband med or- 1975:1 Bilaga 2 Gemensamma frågor 16 ganisationsförändring(AB-förhandlingar). Svaret på frågan blir beroende av i vilken omfattningtjänsten ändrar karaktär. öveirvägandenutmynnar i följande förslag till riktlinjerför Icdigkungörande av tjänster som höjs i lönegrad. Tjänst som höjs i lönegrad efterB-listeförhandlingar skall inte ledig-kungöras. Detta skall gälla även där baraen del av tjänsterna i en och samma grupp flyttas upp. Något Icdigkungörande ärhär inte betingat av offentligrättsligaskäl, eftersom lönegradsändringen helt ligger på det lönetekniskaplanet. Utredningen rekommenderar parterna att i avtalet ange de kriterier sombör gälla för att tjänstinnehavare inom gruppen skall komma i fråga till deupjpflyttade tjänsterna (tjänstetidens längd osv.). Om en sådan ordning kommertill stånd, anser utredningen att det i avtalet bör slås fast att fördelningenav de höjda tjänsterna bör ske efter förhandlingar på det lokala planet. Ihändelse av tvist får frågan gå vidare till centrala förhandlingar. I anslutning tdl vad som gäller enligt10 § StjL anser utredningen vidare atttjänst som i samband med årliga översynsförhandlingar eller AB-förhandlingarändras bara såtillvida, att i vart fall de viktigaste tjänstefunktionerna ävenefter hiöjningen i lönegrad ryms inom ramen för tjänsteavtalet, bör betraktassom identisk med den gamla tjänsten. Fråndessa utgångspunkter blir enligt utredningen kriteriet på en helt ny tjänstatt den gamla tjänsten ändrar karaktär och innehåll i sådan omfattning attarbetsuppgifter och övriga tjänstefunktioner enligt 10 § StjL inte längre rymsinom ramen för tjänsteavtalet, dvs. att tjänstens beskaffenhet blir i grundändrad. Derina måttstock skall dock inte få fattas som ett absolut krav på atttjänstefunktionerna överlag har ersatts med nya eller mera kvalificeradeup)3gifter. Presumtionen för en ny tjänst börenligt utredningen vara för handen så snart sora de ursprungliga arbetsuppgifternahar bytts ut mot nya i en sådan omfattning att tjänsten framstår som en iväsentliga delar nyinrättad tjänst. Klart står härvid, framhåller utredningen,att arbetsuppgifter av mera kvalificerad beskaffenhet måste väga tungt vid densamlade bedömningen. Slutsatsen av det förda resonemanget blirenligt lönesystemutredningen att Icdigkungörande av tjänst allmänt sett börske i de fall, där arbetsuppgifterna har bytts ut i sådan omfattning atttjänsten framstår som i väsentliga delareller helt nyskapad efter AB-förhandlingar eller översynsförhandlingar men inte i andra fall. Remissinstanserna uppehåller sig ganskaingående vid frågan om tjänsts identitet efter höjning i lönegrad och omIcdigkungörande av sådan tjänst. De flesta instanserna är i princip positivatUl lönesystemut- Prop.1975:1 Bilaga 2 Gemensamma frågor 17 redningensuppläggning av frågan. Hit hör kammarrätten i , FCF, , postverket, , ,statens vägverk, , , , AD:s ordförande, ,samt SF och TCO-S.En del av dessa remissinstanser har emellertid också framfört speciellasynpunkter och önskemål. Några remissinstanseranser till skillnad frånlönesystemutredningen att iedigkungörande bör ske i de fall, där bara endel av tjänsterna inom en och samma grupp flyttas upp efterB-listeförhandlingar. Hit hör hovrätten för , RPS, generaltullstyrelsen, SÖ samt länsstyrelserna i Stockholmsoch i . Som har nämnts har vissa av deremissinstanser som i princip ställer sigbakom lönesystemutredningens riktlinjer och förslag framfört en delspeciella synpunkter och önskemål. SAV som förordaratt den tUltänkta ordningen genomförs genom ändring i 6 § StjL eller genom att regeringen med stöd avnämnda lagrum beslutar om vidsträcktare undantag från ledigförklaring änhittills framhålleratt en lönegradshöjning i B-lista av en del tjänster inom samma grupp i vissa fall torde ha varit betingad inte bara av lönetek niska utan även av organisatoriska skäl. I en sådan situation anser SAV att frågan om ledigförklaring bör bedömas efter de allmänna principer na beträffande ledigförklaring.