prop · FZ0323 · 1975-12-31 00:00:00 — Deflesta av de remissinstanser som uttalar sig på denna punkt ansluter sig tillutredningens mening. Ärkebiskopen anför att han har kommit till dennaståndpunkt, trots att de skäl som utredningen anför till stöd för sitt förslagom en treårig kvaliflkationstid vid de borgeriiga kommunala valen kan åberopasför motsvarande regel för de kyrkokommunala valen och trots att det i och försig är önskvärt att enhetliga regler gäller för de båda valen. bör, framhåller ärkebiskopen, väga tyngst. i ,som också ansluter sig till utredningens uppfattning, anför att man hittillshar väflt sig mot varje tanke på att ställa upp särskilda kvalifikationskrav,t. ex. krav på dop eller konfirmation, som villkor för valbarhet vid dekyrkliga valen. En inte obetydlig grupp remissinstanser anser emellertid att enkvalifikationstid av bör krävas också för rösträtt vid val avkyrkofullmäktige. Deskäl som utredningen anför till stöd för sitt förslag att något krav på visskvalifikationstid inte skall ställas upp när det gäller rösträtt och valbarhetvid val till kyrkofullmäktige är enligt min mening inte övertygande. Jag anseratt anledning saknas att i detta sammanhang så starkt som utredningen och någraremissinstanser gör betona kyrkans ställning av trossamfund. De beslut somfattas av de kyrkokommunala organen rör till övervägande del ekonomiska ochadministrativa frågor. Ställningstagandet till dessa frågor kräver liksommotsvarande beslut i de borgerliga kommunerna kunskaper i landets språk ochkännedom om samhällsförhållandena här. Jag vill erinra om att församlingarnaoch de kyrkliga samfäl-ligheterna är samhällsorgan som har utrustats medbeskattningsrätt och vilkas verksamhet till stor del regleras av bestämmelserav samma slag som de som gäller för de borgeriiga kommunerna. Från praktisksynpunkt talar också starka skäl för enhetliga regler om rösträtt och valbarheti borgerliga resp. kyrkliga kommuner. Jag förordar därför att kravet på treårs bosättning här skall gälla också för rösträtt och valbarhet vid valen tillkyrkofullmäktige. Enpersons vistelse i konstateras tillföriitligast genomatt den fortlöpande kyrkobokföringen används som underlag för bedömningen.Utredningen har emellertid valt att anknyta treårskravet till mantalsskrivningenoch i sitt förslag formulerat vistelserekvisitet så att för Prop.1975/76:23 96 utlänningsrösträtt vid val av kommunfullmäktige och landsflng skall krävas attutlänningen är mantalsskriven i riket för valåret och har varit mantalsskrivenhär för de två närmast föregående åren. Ett sådant krav skulle enligtutredningen innebära att så gott som samtliga röstberättigade utlänningar vid valtillfiillethade bott i oavbrutet närmast före valet. Skälet tillatt utredningen har valt att utforma vistelserekvisitet som en punktkontrollden som närmast föregår valåret har enligtutredningen varit att en anknytning till kyrkobokföringen skulle kräva ettomfattande manuellt förfarande vid upprättande av röstlängd och att man med ensådan metod knappast skulle kunna undvika ett system med enskilda ansökningar. Denlösning som utredningen föreslår kritiseras av JK, i Stockholmslän och lokala skattemyndigheten i . Dessa remissinstanser anser attutredningens förslag inte ger tillräckliga garantier för att en formelltröstberättigad utlänning verkligen har bott i närmastföre valet. och lokala skattemyndigheten föreslår att kravet påviss tids vistelse formuleras som ett krav på viss tids oavbrutenkyrkobokföring. Lokala skattemyndigheten har också lämnat ett förslag till hurdetta skulle kunna genomföras. I fråga om den närmare innebörden av förslagetfår jag hänvisa till den redogörelse som jag har lämnat i del föregående(avsnitt 4.3). Jag konstaterar att förslaget medför att man måste ta framuppgifter om invandringsår och fortlöpande kyrkobokföring för samtliga ca 400000 utlänningar i . I övrigt synes förslaget kunna förverkligas på tvåsätt. En möjlighet är att införa en uppgift om invandringsår i länsstyrelsernasnuvarande personband. Enligt vad jag har inhämtat frän RSV skulle det f n. mötaså stora rent datatekniska svårigheter atl införa en sådan rutin att ettsystem med ett särskilt ul-länningsregister klart vore att föredra. Ett sådantsystem skulle innebära att sådana förändringar inom gruppen utlänningar i Sverigesom är av betydelse för den kommunala rösträtten fortlöpande måste samlas inoch da-taföras. Uppskattningsvis skulle ca 50 0(X) ut- och invandringar behövaregistreras fortlöpande . Härtill skulle så komma behandling av uppgifterom födelser, dödsfall och för\'ärv av svenskt medborgarskap. förslag har den fördelen att det bättre än utredningensförslag ger garantier för att utlänningar som får rösta i svenska kommunalvalverkligen har bott i under ca tre är närmaste före valet. Jag villemellertid framhålla att inte heller detta system ger någon helt säker bild aven utlännings vistelse här i landet, eftersom det är beroende av attutlänningarna fullgör skyldigheten att till resp. pastorsämbete anmäla eventuellautflyttningar. Vid enjämförelse mellan de två förslagen bör man också ta hänsyntill att det antal personer som kan beröras av de bättre kontrollmöjlighetersom lokala skattemyndighetens förslag ger är starkt begränsat. RSV har sålundaupplyst att det totala antalet utländska medborgare som elt visst år flyttartillbaka hit efter mindre än utlandsvistelse Prop.1975/76:23 97 kan uppskattas till högst 800 personer, eller till'högst 2 400 personer fören treårsperiod. Man bör också ta hänsyn till att utlandsvistelse enligt svenskfolkbokföringspraxis skall avse för atl föranleda avregistreringhär i landet och att således flertalet av dessa 2 400 utlänningar inte skulleha blivit avregistrerade i den svenska folkbokföringen, om man. redan när deflyttade ut ur landet hade känt till att de skulle flytta tillbaka hit inomkortare tid än elt år. Del system som lokala skattemyndigheten föreslår har,som jag redan antytt, den nackdelen att det kräver stora personalinsatser hospastorsämbetena, länsstyrelserna och . De ökade kostnader ochbesvär som är förenade med systemet står enligt min mening inte i rimligproportion till fördelarna. Medhänsyn till vad jag nu har anfört ansluter jag mig till utredningens förslagatt kravet på viss tids vistelse i Sveflge skäll utformas som en punktkontroll.Jag förordar emellertid att punktkontrollen anknyts till kyrkobokföringen istället för till mantalsskrivningen. Jag föreslår i enlighet härmed att det i6§KL, 6 § KLS och 9 § LFS som särskild förutsättning för utlännings rösträttföreskrivs att han har varit kyrkobokförd i de tre årennärmast före valåret. Någon motsvarande ändring behöver inte göras i LL,eftersom rösträtten vid landstingsval enligt 7 § LL är anknuten till rösträttenvid val av fullmäktige i kommun inom landstingskommunen. Efter samråd medchefen för förordar jag att det i 4 kap. 2 § vallagenföreskrivs att utlänning skall tas upp i röstlängd under den särskildaförutsättningen att han enligt personband har varit kyrkobokfördi de tre åren närmast före valåret Jag förordar vidareatt det i samma paragraf tas in föreskrift om alt för utlänning skall antecknasatt rösträtt inte föreligger vid val till . Slutligen förordar jagatt en följdändring görs i 4 kap. 8 ij vallagen. Skälentill atl jag väljer som kvalificeringsdag är följande. Inför denäriiga mantalsskrivningen den sker en avstämning mellanpastorsämbetenas kortregister, som är basregister inom folkbokföringen, ochlänsstyrelsernas dataregister. Detta innebär att personbandhäller sin högsta kvalitet per den . En viktig omständighet är atllänsstyrelserna har sparat bandregistren över kyrkobokförda per den I novemberför åren 1973, 1974 och 1975, medan register över kyrkobokförda exempelvis perden inte finns. Med den valda lösningen har jagockså tillmötesgått ett vid remissbehandlingen framställt önskemål om ett vistdserekvisitsom är enklare att hantera när fråga uppkommer om rättelse av röstlängd än ett mantalsskrivnings-rekvisit.Kyrkobokföringen per den kan lätt kontrolleras i personaklenhos pastorsämbetet. Jag vill tillägga atl kyrkobok-föringsrekvisitetbör vara lättare att förstå för invandrarna än ett mantals-skrivningsrekvisit. Denlösning som jag föreslår är anpassad till det ADB-system för folkbokföringensom vi nu har. Med det nya ADB-system som har beslutats 7 1975/76:23. Prop.1975/76:23 98 avriksdagen (prop. 1975:57, SU 1975:32, rskr 1975:230) och som avses bli successivt genomfört fr.o.m. är 1978 kommen de rent da tatekniska förutsättningarna för ett vistelserekvisit som är anknutet till den fortlöpande folkbokföringen- att föreligga. De praktiska erfarenheterna av den lösning som jag föreslår bör få avgöra omdet senare kan finnas anledning att gå över till ett system som innebär ett krav på oavbruten kyrkobokföring i . Uiredningenföreslär atl utlänning som enligt förslaget'får rösträtt i kommunala val ocksåskall vara valbar till ledamot i de beslutande församlingarna och i nämndernasamt till- andra kommunala förtroendeuppdrag. är det naturiigt.att rösträtt och valbarhet följs åt så altvalbarhet föreligger på samma grunder'som rösträtt. Utredningen har särskiltövervägt om utlänningar bör vara valbara också till sådana kom-' munalaförtroendeuppdrag som.kan medföra kännedom om förhållanden av betydelse förrikets säkerhet eller innebära deltagande i beslut som på ett ingripande sättberör enskilds rättsliga ställning. I detta sammanhang anför utredningen tillstöd för sitt ställningstagande bl.a. att frågor som rör totalförsvaret intehandläggs uteslutande inom sådana spedalreglerade nämnder somcivilförsvarsnämnd och beredskapsnämnd och att sådana ärenden kan förekommaockså i andra nämnder och i kommunfullmäktige. Kommunerna behöver, påpekarutredningen, inte inrätta särskilda närrinder för dessa ändamål. Utredningens förslag idenna del får stöd av en stor majoritet bland remissinstanserna. Till deremissinstanser som tillstyrker utredningens förslag hör bl. a.civilförsvarsstyrelsen, försvar, civilbefälhavareni östra civilområdet och . Kritiska mot för- . slaget ärdäremot bl. a. JK, ÖB och civilbefälhavaren i västra civilområdet. JK anför attdet redan av principiella skäl kan ifrågasättas om utlänningar, med kanskebristande anknytning till och samhörighet med vårt land, bör fä delta ikommunala beslut som ofta är av avgörande betydelse för svenska allmänna ellerenskilda intressen. Att som utredningen helt lita flll det politiska urvaletär enligt JK inte försvarligt. Han förordar att utlänningars valbarhet tillkommunala förtroendeuppdrag begränsas till uppdrag som inte medförmyndighetsutövning. Utredningen har enligt ÖB inte tillräckligt beaktat dekommunala organens insalser och insyn i totalförsvaret. Kommunerna har, anförhan, att handlägga frågor som rör hela totalförsvaret och de får därigenomtillgäng till uppgifter som av sekretesskäl inte bör delges obehöriga. Dekommunala organ som ÖB särskilt syftar på är ,hälsovårdsnämnden och kommunstyrelsen. ÖB påpekar att kommunstyrelsen fullgöruppgifter som ankommer pä bl a. beredskapsnämnd, civilförsvarsnämnd ochkristidsnämnd, om särskilda sådana nämn- Prop.1975/76:23 99 derinte har inrättats. Särskilt under'beredskapstillständ och krig skulle det enligtÖB vara synnerligen olämpligt med utlänningar som ledamöteri kommunala nämndersom har insyn i totalförsvaret. Också några remissinstanser som är positiva tillutredningens förslag i fråga om valbarheten antyder att särskilda bestämmelserkan behövas för beredskapstillständ och krig. Föregen del vill jag anföra följande. ' F. n.är förutsättning för valbarhet till såväl de beslutande som de verkställandeoch förvaltande kommunåla organen ätt vederbörande uppfyller villkoren förrösträtt. Självfallet ställer förtroendeuppdraget betydligt större krav pä sinutövare än rösträtten. Alt särskilda villkor för valbarhet, med några undantagsom inte är av intresse i detta sammanhang, f n. saknas torde bero på uppfattningenatt det fria politiska urvalssystemet i princip är överlägset det urvalssystémsom skulle kunna skapas genom legala restriktioner för valbarhet.Jag delardenna uppfattning och anser alltså att den som är röstberättigad vid dekommunala valen i princip också bör vara valbar. RFger uttryck för grundsatsen att utlänning är likställd med svensk medborgare i frägaom möjligheten att erhålla statlig flänst. Något krav pä svenskt medborgarskapför behörighet till kommunala flänster finns f n. inte. Ilikhet med utredningen anser jag att frågan om Valbarhet för icke svenska medborgaretill kommunala förtroendeuppdrag bör övervägas särskilt beträffande sådanauppdrag som kan medföra kännedom om förhållanden-av betydelse för rikelssäkerhet eller innebära deltagande i beslut som på ett ingripande sätt berörenskilds rättsliga ställning. Detkan med visst fog hävdas att inte ens utlänningar som har bott iSverige borde vara behöriga att ta befattning med totalförsvarsuppgifter iegenskap av ledamöter i beslutande eller förvaltande kommunala organ. De skälsom talar för en sådan ståndpunkt är främst att de militära och civila aktivitetersom sätts in när landets nationella självständighet är i fara enligt gällanderegler i princip handhas endast av landets egna medborgare. Utländsk medborgarehar sålunda varken skyldighet eller rätt att delta i landets militära försvar.I fråga om civilförsvar kan utländska medborgare med civilförsvarsplikt f n.endast åläggas delta i visst verksskydd. För en mindre restriktiv syn påinvandrares deltagande i kommunala totalförsvarsangelägenheter talar å andrasidan det förhållandet att verksamheten är av intresse för helacivilbefolkningen i kommunenoch trots sitt samband med det militära försvaretväsentligen är av civil natur. Här bosatta utländska medborgare har i krigsfaraeller krig på samma sätt som landets egna medborgare ett intresse av detväsentligen vapenfria skydd för hem och familj på vilket de kommunala insatsernainom civilförsvaret är inriktade (utrymning, skyddsrum). Härtill kommer attcivilförsvarslagen ger regeringen befogenhet alt ålägga utlänningar likavittgående civilförsvarsplikter som ordinärt åvilar svenska medborgare. Vadjag hu har sagt avser i första hand Prop.1975/76:23 100 kommunernasuppgifter inom civilförsvaret. Ett motsvarande resonemang kan emellertid förasi fråga om andra kommunala uppgifter med anknytning till totalförsvaret, t. ex.den kommunala beredskapen. Frågorsom rör totalförsvaret handläggs inte uteslutande inom sådana spedalregleradenämnder som civilförsvarsnämnd, beredskapsnämnd och krislidsnämnd. Sådanaärenden kan också förekomma i andra nämnder och i den beslutande församlingen.Kommunerna behöver inte heller inrätta särskilda nämnder för dessa ändamål. inte inrättas, skall kommunstyrelsen vara civilförsvarsnämnd,beredskapsnämnd resp. kristidsnämnd men kommunen kan också anförtro uppgiftenåt annan nämnd. Särskiltvissa av de spedalreglerade kommunala nämnderna kan tämligen ofta ha att fattabeslut som på ett ingripande sätt berör enskildas rättsliga ställning. Detgäller särskilt socialnämnd, , nykterhetsnämnd, socialcentralnämnd, byggnadsnämnd och hälsovårdsnämnd. Jag delar emellertidutredningens uppfattning att det i många hänseenden kan vara värdefullt att detockså i nämnder som har uppgifter med påtagligt inslag av myndighetsutövningfinns ledamöter med särskild kännedom om och erfarenhet av invandrarnassituation. Jagvill peka på att éventueUe partiella restriktioner i fråga om invandraresbehörighet att delta i de olika kommunala organens verksamhet inte är välförenliga med kommunallagarnas regler om den kommunala organisationen. Jagtänker då främst på den gemenskap i ärendebehandlingen som finns mellan denbeslutande församlingen å ena sidan samt de förvaltande och verkställandeorganen - nämnderna - å andra sidan. Beredningsreglerna gör kommunstyrelsenoch dess motsvarighet i landstingskommun och kyrklig kommun till obligatorisktberedningsorgan för alla ärenden i den beslutande församlingen och medförvanligtvis att beredning måste ske i ytterligare någon nämnd. Av betydelse idetta sammanhang är också det informella samråd mellan olika nämnder som i storutsträckning äger rum i kommunerna. Mininställning är alltså den att några särskilda begränsningar inte bör gälla förutlännings valbarhet till de beslutande församlingarna och nämnderna eller tillkommunala förtroendeuppdrag i övrigt. Nuvarande regler om rösträtt somuteslutande valbarhetsvillkor bör alltså gälla även för utlänningar. Enligtmin uppfattning är det inte heller en framkomlig väg att begränsa utlänningarsrätt att som valda ledamöter i vissa kommunala nämnder delta i handläggningenav vissa ärendegrupper. eller krigsfara eller liknande förhållanden kan emellertid rikets säkerhetkräva att inskränkningar görs i utlännings rätt att fullgöra kommunalt förtroendeuppdrag.Under sådna förhållanden kan regeringen enligt 70 § utlänningslagen meddelasärskilda föreskrifter om bl. a. utlännings rätt till anställning i Sverige.Efter samråd med statsrådet förordar jag atl regeringen genom etttillägg till paragrafen bemyndigas att meddela mot- Prop.1975/76:23 101 svarandeföreskrifter om utlännings rätt att inneha offentligt förtroendeuppdrag ochatt paragrafens lydelse i övrigt anpassas till lydelsen av 13 kap. 6 § RF. Medoffentligt förtroendeuppdrag avser jag då i första hand uppdrag som ledamot avbeslutande församling eller nämnd hos kommun, landstingskommun eller kyrkligkommun samt andra kommunala förtroendeuppdrag. Under begreppet kommeremellertid också att hänföras t. ex. uppdrag som ledamot av styrelse förstatlig myndighet. Att jag inte väljer att använda begreppet kommunaltförtroendeuppdrag beror på att en sådan lösning skulle föranleda osäkerhet omexempelvis uppdrag hos landstingskommun innefattas i begreppet. Enligt19 kap. 8 § krävs svenskt medborgarskap för valbarhet lillöverförmyndare och ledamot av överförmyndarnämnd. Detta villkor diskuterades isamband med de ändringar i som beslutades . I propositionenföreslogs att kravet pä svenskt medborgarskap skulle slopas (prop. beslöt emellertid att behälla villkoret. framhöllatt överförmyndaren haren viktig myndighetsutövande funktion och att hanskrävande uppgifter förutsätter, goda insikter i svensk rätt och svenskförvaltning. Utskottet kunde därför inte finna anledning att i varje fall f n.slopa kravet på att överförmyndare skall vara svensk medborgare (1974:38 s.63). Skäl att nu åter ta upp denna fråga till prövning finns enligt min mening inle. Jagfinner inte anledning att nu ta upp frågan om utlänning bör vara valbar tillsädana statliga regionala eller lokala myndigheter vars ledamöter helt ellerdelvis utses av kommunfullmäktige eller landsting. Exempel på sådana statligamyndigheter där svenskt medborgarskap är en förutsättning för valbarhet är länsnykterhetsnämndoch polisstyrelse. Med hänsyn till att taxeringsnämnd, irafiknämnd, styrelseför försäkringskassa, pensionsdelegation och försäkringsnämnd inte kanbetraktas som kommunala myndigheter går jag inte heller in på frågan om kravetpå svenskt medborgarskap som förutsättning för valbarhet till dessa organ bort. Densom är omyndigförklarad av domstol har inte rösträtt vid val av kommunfullmäktige,landstingsmän eller kyrkofullmäktige (6 § KL, 6 § KLS, 7 § LL, 9 § LFS).Motsvarande regel gäller enligt 3 kap. 2 § RF vid val till . I 4 kap.2 § vallagen föreskrivs att den som den enligt personbandpå grund av domstols förklaring är eller efter uppnådd myndighetsålder skallförbli omyndig inte skall tas upp i röstlängd. Avde svenska medborgarna i är omkring 33 000 omyndigförklarade. är i antalet omyndigförklarade medborgare omkring 16 000.Antalet omyndigförklarade medborgare i och är enligt vad jag harinhämtat omkring 3 000 resp. 800. 8 1975/76:23. Prop.1975/76:23 102 saknasom hur många omyndigförklarade utlänningar som är bosatta i . Det synesemellertid kunna antas att antalet inte är stort. Utredningen anser attomyndighetsförklaring i princip bör diskvalificera även utlänning från rösträtti kommunala val. I likhet med remissinstanserna delar jag denna uppfattning.Vissa svårigheter möter emellertid när det gäller att förverkliga en sådanordning. För det första uppkommer frågan i vilka fall en utomlands meddelad omyndighetsförklaringbeträffande utlänning bör tillmätas betydelse. För det andra finns uppgifterom omyndighetsförklaringar inte registrerade beträffande här bosattautlänningar. 1967:145 med förslag till lag angående ändring i lagen (1920:796) om val tillriksdagen m. m. anförde föredragande departementschefen att enomyndighetsförklaring som har meddelats av utländsk myndighet beträffandesvensk medborgare bör utgöra hinder för rösträtt endasi om den har giltighet iSverige i andra hänseenden än i fråga om rösträtten (prop. s. 52). En utomlandsmeddelad omyndighetsförklaring beträffande svensk medborgare torde enligtdepartementschefen i allmänhet inte ha sådan giltighet. Har en svenskförklarats omyndig i , , eller gäller beslutetemellertid civilrättsligt här i landet. Departementschefen ansåg att beslutetdå borde beaktas även i rösträttshänseende. Principenatt en omyndighetsförklaring bör utgöra hinder för rösträtt endast om den hargiltighet i i andra hänseenden än beträffande rösträtten bör enligtmin mening tillämpas också i fråga om utlänningar som är bosatta här. När detgäller medborgare i de övriga nordiska länderna torde en sådan ordning i regelinte behöva medföra större svårigheter. Enligt 22 § förordningen (1931:429) ominternationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskapskall nämligen lagakraftvunnen dom eller administrativ myndighets beslut om bl.a. omyndighetsförklaring som har meddelats i nordiskt land gälla i övriganordiska länder utan särskild stadfästelse och utan prövning av avgörandetsriklighet eller av dess förutsättningar med hänsyn till hemvist ellermedborgarskap i det ena eller andra av de nordiska länderna. Ifråga om andra utlänningar än sådana nordbor som har omyndigförklarats inordiskt land kan det däremot vara svårt att avgöra huruvida en omyndighetsförklaringsom har meddelats i annat land än utlänningens hemland eller hargiltighet här i civilrättsligt hänseende och därför bör beaktas även irösträttshänseende. Man bör emellertid kunna utgä frän att detta problem kommeratt bli ytterst sällsynt. Medhänsyn till vad jag nu har anfört anser jag att det inte behövs någon ändringeller komplettering av bestämmelserna i kommunallagarna eller vallagen omomyndighetsförklaring som diskvalifikationsgrund för rösträtt. Föratt principen om omyndighetsförklaring som diskvalifikationsgrund för rösträttskall få något egentligt innehåll i fråga om utländska medborgare fordras attuppgifter lämnas frän deras hemländer om omyndighetsförklaringar som harmeddelats där beträffande personer som därefter har invandrat Prop.1975/76:23 103 Överiäggningar i denna fråga har inletts bl. a. mellan riksskatteverketoch de centrala folkbokföringsmyndigheterna i de övriga nordiska länderna.Därvid övervägs bl. a. om överenskommelsen om internordisktflyttningsbetyg bör kompletteras med en föreskrift om att sådant flyttningsbetygskall innehålla uppgift om huruvida omyndighetsförklaring har meddelats.Vidare övervägs möjligheterna att mellan de nordiska länderna lämna motsvarandeuppgifter beträffande personer som redan nu har flyttat lill annat nordisktland. Del ankommer på regeringen alt besluta om de författningsändringar m. m.som överiäggningarna med de andra nordiska länderna kan föranleda. 1förhållande till utomnordiska länder saknas praktiska förutsättningar för ettinformationsutbyte av det slag som jag nu har berört. Vissa uppgifter omomyndighetsförklaringar beträffande medborgare i dessa länder torde emellertidfinnas hos tingsrätter som har handlagt förmynderskapsärenden som avses i 5kap. 2,4 eller 5 ijij lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållandenrörande äktenskap och förmynderskap. Det ankommer på regeringen att pröva omdessa domstolar bör åläggas skyldighet att underrätta pastorsämbetena om sådanaomyndighetsförklaringar.