prop · FZ03112 · 1975-12-31 00:00:00 — Bl.a. några affärsdrivande verk uttalar att d'é inte utfärdar några författningarav beskaffenhet att omfattas av det av utredningen framlagda lagförslaget.Sålunda förklarar sig SJ bara utfärda tjänsteföreskrifter, låt vara att dessastundom - såsom beträffande normalvillkoren i järnvägstrafik -kan gällaförhållanden av intresse också för SJis kundkrets. Televerketräknar inte heller av verket utfärdade förvaltningsföreskrifter och andrabestämmelser om arbetets utförande vid verket såsom författningar i detremitterade lagförslagets bemärkelse. Delta synes enligt verkets mening bl. a.även gälla dess beslut om taxor och andra avgifter för utnyttjande av verketstjänster. Tullverketdelar inie utredningens uppfattning att sådana föreskrifter som en myndighetriktar till tjänstemännen inom den egna myndigheten och som saknar intresse förallmänheten inte skall behöva kuneöras i förlätt- Prop.1975/76: 112 46 Även'sådana föreskrifter publiceras f n. iTullverkets författningssamling och anser att dennapubliceringsform bör behållas så att verkets tjänstemän behöver handskas baramed en förfatiningspublikation. Mot utredningens system av författningspublikationer har iallmänhet inte gjorts någon erinran. och SR föreslår dock att allaföreskrifter, anvisningar, råd m. m. som myndigheter utfärdar efter delegationav regeringen skall tas in i SFS. domarcförhund anser allgenomgripande åtgärder är ofrånkomliga för att åstadkomma bättre överblick överförfattningsmaterialet. Utredningens förslag innebär otvivelaktigt i fleraavseenden förbättringar men är alls inte tillräckliga. Förbundet kan dock intege någon direkt anvisning på en mera ändamålsenlig lösning. 4.3.2 .4 v regeringen utfärdade lörfallnlngar Utredningens förslag att lagar och andra författningar somutfärdas av regeringen i allmänhet skall kungöras i SFS möter inte någonerinran från remissinstansernas sida. Den av utredningen föreslagna möjligheten för regeringenatt i länets författningssamling i stället för i SFS kungöra sådan författningsom har beslutats av regeringen och som skall tjäna lill allmän efterrättelsebara inom ett län biträds av länssivrelsen I och lan. Dubbelpubliceringbör enligt mening inte förekomma bl. a. med hänsyn till kungörandetsrättsliga betydelse. Kammarräiien i och skogs-sivrelsen ifrågasätterdäremot om inte dubbelpublicering alltid bör ske i angivna fall. Härigenomfrämjas överblicken över den statliga verksamheten. En författning som harbegränsad regional tillämpning kan vara av intresse också i andralandsdelar. 4.3.3 Förfatlningar av cenirala förvaliningsmyndigheier Mot förslaget om fortlöpande publicering iförfattningssamling av de centrala förvaltningsmyndigheternas allaföreskrifter till allmän efterrättelse har från de flesta håll inte gjortsnågon erinran. För förslaget uttalar sig särskilt A'.-. Gölo hovrätt,, lullverkel, stålens personaluthikl-nliigsnämiul. , siaicns jordbruksnänvul.arbeismarknadssiyrcisen. statens planverk, laninuiicrisivrelseii, stålens råd lorvcwiiskaplig inlörmaiion och dokumeiiiailon. statensIndustriverk, läiissiyrelserna i och Norrbollens lan. rekiorsämheteivid tekniska högskolan i , kommunfullmäklige I , kommunsivrelscni och Svenska kommunlörbundet. 1975/76: 112 47 Inte heller hosiadssiyrelsen. som nu i huvudsak harensamlad författnings-utgivning och i övrigt löpande stencileradeserier för brådskande fall, vill motsätta sig förslaget, ehuru omläggningenmedför ökade kostnader och vissa komplikationer. betonar att det inte börfå förekomma - såsom nu sker ibland - att bestämmelser första gången publicerasi en tryckt författningssamling men att ändring i bestämmelserna sedan görsgenom cirkulär o. d. som tillställs bara vissa myndigheter. och luflfarlsverkei.som nu inte ger ut löpande författningssamlingar utan i stället publicerar sinaföreskrifter - ofta tillsammans med anvisningar och råd - i systematisktordnade serier eller fristående publikationer för vissa sakområden, önskar attäven denna form för kungörande godtas eller att kravet på kungörande iförfattningssamling modifieras på annat satt. Arheiarskyddssiyrelsen framhålleratt styrelsen i ett stortantal fall godkänt normer och standarder som utarbetats av t. ex.Ingenjörsvetenskapsakademiens kran- och hisskommission och . Dessa normer och standarder har därefter betraktatssom jämställda med styrelsens anvisningar. 1 vissa fall har i normerna äventagits in regler som är att betrakta som av styrelsen utfärdade föreskrifter.Publiceringen av normer och standarder har inte skett genom styrelsens försorgutan har ombesörjts av den organisation som utarbetat dem. harstyrelsen i särskilda meddelanden angett i vad mån vissa normer ellerstandarder, helt eller i vissa delar, skall gälla som anvisningar ellerföreskrifter. 1 enstaka fall har styrelsen också i anvisningar eller föreskrifterhänvisat direkt till utlandska normer. Den av utredningen föreslagnalagstiftningen, som synes innebära att föreskrifter alltid skall publiceras iförfattningssamling, torde kunna komma i konflikt med den tillämpade ordningenmed hänvisningar till normer och standarder. Det måste också beaktas att normeroch standarder kan vara föremål för upphovsratt. Det bör därför klargöras attnationella eller internationella normer och standarder, till vilka hänvisas imyndighets anvisningar eller föreskrifter, inte nödvändigtvis behöver tas in iförfattningssamling. Även andra modifikationer i utredningsförslaget börövervägas. Metoden att i författningssamlingen ta in endast hänvisningar skullekunna tillämpas utom beträffande normer och standarder även i fräga om övrigaföreskrifter och anvisningar av i vart fall större omfång. Föreskrifter ochanvisningar som bara slencileras liksom kortare tryckta anvisningar ochmeddelanden kunde däremot återges fullständigt. Pä grund av den förestående fullständigarevisionen av arbetarskyddslagsliftningen är arbetarskyddsstyrelsen emellertid inieberedd au ta ställning i dessa frågor. ifrågasätter om det finns någotreellt behov av en kronologisk författningssamling vid sidan av de systematiskaserier som verket under alla förhållanden måste framställa. Luftfoiisrerkci.som ger ut ett stort antal publikationer som samtliga har lösbladssyslem, förutsätteratt verkets författningar m. m. också skall ha formen av lösbladssyslem.Ändringar sker ofta och är sådana au de måste föras Prop.1975/76: 112 48 ini den berörda publikationen genom utbyte av aktuellt avsnitt. Annat system än lösbladssyslemär därför inie länkbart. , som enligt vad förut sagts hör till de myndigheter som biträtt ulredningensförslagom fortlöpande publicering i författningssamling, förordar en ordningsom innebär atl verkets tillämpningsbestämmelser på byggnadsväsendeis områdeliksom hillills får ges ut samlat under . Postverkethemställer att kungörande av postverkels förfatlningar liksom får skei publikationen Poststyrelsens allmänna cirkulär, vars karaktär av officielltkungörelseorgan fastställts genom kungl. brev (1923:69). Cir-kulärsamlingen äri första hand avsedd för information till postverkets personal och innehållerbara lill en mindre del förlättningar. motsätter sig aU namnet påcirkulärsamlingen ändras till . Riksförsäkringsverketframhåller att en författningssamling av föreslaget slag för verkel kommer allinnebära bäde extra direkta kostnader och ökade arbetsinsatser. Utgivandet aven sådan författningssamling torde nämligen inte kunna medföra någon nämnvärdminskning av den informationsverksamhet som redan sker på socialförsäkringensområde. Motkonstruktionen alt var och en av de större centrala förvaltningsmyndigheternaskall ge ul en egen författningssamling och alt regeringen skall bestämma vilkasom skall göra det har, utöver vad förut sagts, i allmänhet inte gjorts någonerinran. .Skogsstyrelsen anser emellertid att varje myndighet ulan undanlag börge ut en egen författningssamling. Förslagelatl central förvaltningsmyndighet, som inte själv ger ut för-fallningssamling,i allmänhet skall publicera sina förfatlningar i annan central förvaltningsmyndighetsförfattningssamling lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser och tillstyrkssärskilt av , lantbruksstyrelsen och statens centrala frökonirollanstalt.Tullverket och anser att regeringen bör förordna i vilken annanmyndighets författningssamling författningarna skall publiceras och att dessaförordnanden bör bekantgöras. Frånnågra håll förordas att förfatlningar av sådana myndigheter som inte ger ulegna författningssamlingar förs samman i en gemensam publikation eller las ini SFS. och kommunstyrelsen i föreslår engemensam författningssamling för sädana myndigheter. , som förklararatt det utfärdar bara ett fätal författningar, anser atl dessa myckel välskulle kunna tas in i SFS eller eventuellt i en för alla affärsverken gemensamförfattningssamling. Riksrevisionsverkel uttalar atl vissa centralaförvaltningsmyndigheters förfatlningspublicering bör övervägas särskilt. a. , och statens personalnämndsföreskrifter till sidoordnade myndigheter. För framstår engemensam seriepublikation med ekonomi- och personaladminislraliva bestämmelsereller i andra hand SFS som tänkbara alternativ. Verkel ifrågasätter vidare om intemyndigheter med normgivnings-rätl vid behov sinsemellan kan träffa överenskommelseom gemensam an- Prop.1975/76:112 49 Beslut av regeringen skulle krävas bara ommyndighet gör framställning härom. Län.sstyrelsen i anser att detexempelvis kunde övervägas att låta flertalet verk som lyder under sammadepartement ha en gemensam författningssamling. Fiskeristyrelsenanmärker att utredningens förslag synes kunna få som följd att SFS i merabegränsad omfattning än nu kommer att användas för publicering av centralaförvaltningsmyndigheters föreskrifter. anser all sädana föreskrifter av central förvaltningsmyndighetsom tas in i SFS ocksä bör publiceras pä det sätt som i allmänhet skerbeträffande myndighetens föreskrifter. 1utredningens förslag att publikationen Tjänslemeddelanden för försvarsmaktenskall behållas i huvudsak oförändrad instämmer ÖB och försvarets clvilföivallning. framhåller atl inte alla föreskrifter som beslutas av myndighetinom försvarsmakten och avser personal inom denna las in i Tjänstemeddelandenför försvarsmakten. utfärdar externa föreskrifter som vänder sigtill försvarsmaktens personal, men av dessa tas f n. bara en begränsad del in inämnda meddelanden. En stor del av dessa föreskrifter kan redan pä grund av sittomfång inte tas in. Delta gäller t. ex. de allmännaförvaltningsinstruktionerna. Andra instruktioner, såsom allmän motormaterielinstruktionoch ammunitionsröjningsinslruktion, noteras ibland i Tjänslemeddelanden förförsvarsmakten och det förekommer också att ändringar tas in där, men iblandsker detta i en annan publikationsserie, benämnd Tekniska order.Tjänstemeddelanden för försvarsmakten används vidare i viss utsträckning förföreskrifter av regionala eller lokala myndigheter inom försvarsmakten, dockbara för kortsiktiga meddelanden av ordertyp och personalnoliser.Materielverket föreslår att i den mån myndigheter inom försvarsmakten utfärdarföreskrifter som skall tjäna lill allmän efterrättelse, de.ssa föreskrifter tasin i bådeden av verket förordade gemensamma författningssamlingen ochTjänstemeddelanden för försvarsmakten. 1fråga om den föreslagna möjligheten för ceniral förvaltningsmyndighet, sombeslutat författning som skall tjäna till allmän efterrättelse bara inom ettlän, att kungöra författningen i länets författningssamling yttrar sig länsslyrelseni . kammarrätten i och på sammasätt som beträffande motsvarande förslag för regeringsförfattningars del. förslag att beteckningen författningssamling skall användas förde centrala förvaltningsmyndigheternas publikationer för kungörande av förfatlningaruttalar sig särskilt , . , koiisumeniverkeioch lantmäteristyrelsen. Mot beteckningen görs emellertid, utöver vad förutnämnts, invändningar av statens iraUksäker-hetsveik. a. åberopas att beteckningen författningssamling skullevara inadekvat för pub- 4 1975/76. 1975/76:112 50 likationer med ett så varierande innehåll som kan ifrågakommaenligl utredningens förslag. 4.3.4 Förfaitiiiiigar av regionala och lokala statliga /örvaliitiitgsinviidigheierm.ft. Förslaget alt länskungörelserna skall göras om tillförfattningssamlingar för länen tillstyrks av rJ.Göta hovrätt, länsstvrclserna I Slockholms. och Norrhoiiens län och Svenska kommunlörbundel samtlämnas i stort sett utan erinran av övriga remissinstanser. Länsstyrelserna i och är dock iviss mån tveksamma om behovet av författningssamlingar för länen. Länsstyrelseni anser att offentliggörande av normativa beslulsom riktar sig till en större allmänhet i princip bör ske genom annonsering iortstidningarna. Det i och för sig angelägna önskemålet att sådana bestämmelserskall vara lätt åtkomliga och överblickbara kan bättre än genom införande i enofficiell publikation tillgodoses genom att allmänheten hos länsslyrelsen hartillgäng till fullständiga och aktuella sak- och innehållsregister. Sådanaföreligger redan hos länsstyrelserna i fråga om vissa typer av beslut. 1 övrigtfinns dock enligt mening beträffande vissa länsstyrelsebeslutbehov av - utom att kungöra besluten i ortspressen - att införa dem i enofficiell publikation, som emellertid inte skulle ha någon kungörandefunklion.Behovet skulle närmast galla lokala stadgor och andra beslul som innefattarpåbud eller förbud och som är förenade med straffansvar för medborgarna. Länsslyrelseni framhåller att de flesta av de beslut som tas in ilänskungörelserna riktar sig bara lill allmänheten inom en viss kommun. Omkommunala föreskrifter tas in i författningssamling, finns inteanledning att trycka fastställda kommunala föreskrifter också i en länetsförfattningssamling. I varje fall borde det vara tillräckligt att i enperiodisk länsstyrelsepublikation ta in en notis om fastställelsebeslutet.Länsstyrelsen tar numera in alla föreskrifter och meddelanden till allmänheleni en veckoannons i tidningarna. .Annonseringen tillsammans med register ochbeslut hos samt publicering i författningssamling bordevara tillräckligt. De föreskrifter, påbud och förbud som beslutas avlänsstyrelsen eller annan regional myndighet och angår medborgarna i merän enkommun är så ytterst tå att de enligl uppfattning knappastmotiverar en särskild författningssamling för länet. Det finns emellertid behovav en periodisk officiell regional publikation med vissa uppgifteromvagväsendet,taxeringen m. m. Om en sådan publikation ges ut, kan de fåtaliga,rent regionala författningarna tas in i den och bilda en särskild serie.Lansstyrelsen hemställer därför alt frågan om publicering av regionala förfallningaroch bekantgöranden som behöver vara tillgängliga utredsytterligare. Mot utredningens förslag att regionala och lokala statligamyndigheters Prop.1975/76:112 51 författningarskall föras in i länets författningssamling görs inte någon erinran frånsett deförut nämnda allmänna reservationerna av läiissiyrelserna I län i fråga om behovet av författningssamlingar för länen. Skogsstyrelsenförklarar att även om skogsvårdsstyrelse inte är en statlig myndighet, detprincipiellt ligger i linje med utredningens tankegångar att i länetsförfattningssamling la in även en av skogsvårdsstyrelse meddelad föreskrift somskall tjäna till allmän efterrättelse inom skogsvärdsstyrelsens förvaltningsområde. Utredningensförslag rörande kungörande i länets författningssamling av lokalatrafikföreskrifter som beslutats av trafiknämnd biträds av länsstyrelserna IGöteborgs och och . Deproblem som uppkommer när av länsstyrelse beslutade eller fastställda föreskrifteröverklagas berörs av juridiska fakulteten vid I , till varsyttrande UK.4 särskilt hänvisar. Fakulteten erinrar om alt länsstyrelsenskungjorda beslul kan komma att ändras eller upphävas efter besvär eller attåtminstone tidpunkten för deras ikraftträdande kan komma att förskjutas. Deanförda förhållandena medför enligt fakultetens mening ett behov av klargöranderegler i två avseenden. Dels behövs tydliga och helst enhetliga regler omvilken av flera föreskrivna kungörelseformer som skall bildautgångspunkt för besvärstidens beräkning. Dels bordet övervägas om vidkungörande av beslut, som ännu inte vunnit laga kraft, detta förhällande böranges samt om förnyat kungörande bör föreskrivas för den händelse ett redankungjort beslut ändras efter besvär. Länsslyrelseni Slockholms län framhåller att generella bestämmelser inle finns om vilkenverkan anförda besvär har på ikraftträdandet av en författning. Sådanabestämmelser kunde möjligen behövas och borde ha sin plats i förvaltningslagen.Specialreglering finns emellertid på de mest aktuella områdena och frågan om engenerell reglering synes därför ha relativt begränsad praktisk betydelse. Förden av utredningen avvisade lösningen att införa alla kommunala författningar ilänets författningssamling uttalar sig och kammarrätten I . Utredningensförslag att en mindre del av de av kommunerna beslutade författningarna, bl. a.lokala ordningar som fastställs av , skall tas in i länetsförfattningssamling tillstyrks av länsstyrelserna I och Norrhoiienslän samt Svenska kommunförhundei. Länsslyrelsen I lan anser.såsomförul nämnts, att sådana föreskrifter skall tas in i de av länsstyrelsenförordade länsföreskrifterna. Däremol anser länssivrelsen i Väsimanlands länatt beslut som rör bara en kommun bör föras in endast i kommunensförfattningssamling, även om beslutet fastställs av . Ocksä länssivrelseni är, såsom förut nämnts, av den Prop.1975/76: 112 52 uppfattningen atl det är onödigl atl kungöra fastställdakommunala föreskrifter i länets författningssamling. 1 varje fall är dettillräckligt att där ta in en notis om fasislällelsebeslutet. Frägan om kommunernas författningssamlingar bör tilläggasrättslig betydelse berörs av länsstyrelserna i och ochVästmanlands län. Den förstnämnda anför alt den omständigheten atlbeslut om kommunala föreskrifter anslås enligt kommunallagen inte i och för sigsynes hindra att ett kungörande i kommunens författningssamling ges verkan avofficiellt kungörande. Bestämmelser om kommunernas författningssamlingarskulle därför kunna tas med i den föreslagna kungörandelagen. Med hänsyn tillden pågående lagtekniska översynen av kommunallagarna m. m. ochkommunförbundels avsedda medverkan lill riktlinjer för kommunalaförfattningssamlingar vill dock inte göra någon erinran motutredningens hithörande förslag. i , som enligtvad sagts anser att beslut som bara berör en kommun inte bör tas in ilänets forlättningssamling utan endasl i kommunens, uttalar att det inteföreligger något hinder mot att tillägga de kommunala torlättnings-samlingarnasamma rättsliga betydelse som de statliga i fråga om sådana beslut som måstekungöras i länskungörelserna. För ordningen att varje kommun fortlöpande skall ge uisina viktigare föreskrifter! en egen författningssamling i enlighet medutredningens förslag till ändring i 30 S kommunallagen (1953:753) uttalar sig konsunteniverkei,länsstyrelserna i . handelskammaren i , kommunstyrelserna I ,och . kommunfullmäktige I och kommunstyrelsen iVästerås. Också hovrätten över och tillstyrker att frågan nulöses genom den föreslagna bestämmelsen i kommunallagen. Hela systemet böremellertid enligt hovrättens uppfattning relativt snart ses över med ledningav vunna erfarenheter. Därvid bör ocksä frågan om en mer direkt reglering avpubliceringen av kommunala föreskrifter tas upp till prövning. Koinmunfullmäkiigei synes likaledes med vissa reservationer godta förslaget. Enligtfullmäktiges mening bör för flertalet kommuner kravet på fortlöpande utgivningi författningssamling kunna anses uppfyllt, om författningssamlingen två ellertre gånger kompletleras med nya föreskrifter och ändringar. Övriga remissinstanser som yttrat sig i frågan förordaratt kommunerna i allmänhet ger ut författningssamlingar men anser att någonovillkorlig sådan skyldighet inte bör föreskrivas. Den föreslagna bestämmelseni kommunallagen avstyrks sålunda av länsstyrelserna i och Värmlandslän, kommunstyrelsen i , kommunfullmäktige i , utredningen om denkommunala demokratin, kommunallagsulredningen. Länsslyrelsen i föreslår att i kommunallageni stället för bestämmelsen om författningssamling tas in en mera allmänt hällenbeslämmelse alt kommunen är skyldig tillse att kommunmedlemmarna er- 1975/76:112 53 hållererforderlig kannedom om kommunala föreskrifter. Koinmunfullmäkiige i Munkforsframhåller bl. a. att tryckningskostnaden för en författningssamling blirrelativt betungande, särskilt i mindre kommuner. Utredningenom den kommunala demokratin erinrar om att kommunerna har skyldighet att geallmänheten upplysningar om bl. a. gällande bestämmelser. Förslaget om lagstadgadskydlighet för kommunerna att ge ut tryckta författningssamlingar förefallerutredningen innebära en onödig begränsning av kommunernas handlingsfrihet inomen mindre del av det problemkomplex som den kommunala informationen utgör. Önskemåletom en förenkling av kommunallagarna talar också mot förslaget. Den lämpligastevägen synes utredningen vara allmänna rekommendationer till kommunerna atl haaktuella förfaltnings.samlingar och förslag till lämplig utformning av dem.Liknande synpunkter framförs av kommunallagsulredningen. Dessutom framhållerdenna att kommunallagens karaktär av ramlag bör accentueras genom attdetaljföreskrifter av olika slag utmönstras. Härtill kommer att ikommunallagsutredningens uppdrag ingår att göra kommunallagarna och landstingslagenmera enhetliga. Ett genomförande av det remitterade förslaget innebär atl ensärbestämmelse tillskapas för kommunernas del. Utredningen ifrågasätter omfrågan är av sädan vikt att en dylik särreglering är nödvändig. framhåller att betydelsen av att varje kommun ger ut enkommunal författningssamling inte kan överskattas. Förslaget alt ikommunallagen ta in en bestämmelse varigenom kommunstyrelsen åläggs attombesörja att viktigare kommunala föreskrifter fortlöpande ges ul från trycketi en författningssamling synes däremot kunna ifrågasattas. Med hänsyn tillatt de kommunala författningssamlingarna inte får ses som rättsligaförutsättningar för författningarnas tillämpning utan bara som hjälpmedel kandet inte vara nödvändigt att reglera utgivningen genom lagstiftning. Den avutredningen förutsatta friheten för kommunerna att i väsentliga delar självaavgöra vad som skall införas i samlingen står onekligen bäst i överensstämmelsemed grunderna för den kommunala självstyrelsen. Härtill kommer att uttrycket"viktigare kommunala föreskrifter" kan ge anledning till tolkningssvärigheter.Samtidigt som förbundet avstyrker den föreslagna bestämmelsen i kommunallagenförklarar förbundet att det är berett både att utfärda en rekommendation tillkommunerna atl ge ul tryckta egna författningssamlingar och att utfärdariktlinjer för dessas innehåll och utformning i anslutning lill vad utredningenanfört. Laniislingsförbundeiframhåller all också landstingskommunala organ fattar beslut av normativnatur, t. ex. beslut om taxor och avgifter samt reglementen. Med hänsynhärtill finns enligt förbundets mening inte några egentliga skäl atl iförevarande hänseende reglera förhållandena inom kommuner ochlandstingskommuner olika. Del av utredningen eftersträvade målet bör enligtförbundets mening för såväl kommunernas som landstingskommunernas del kunnauppnås genom lämpligl utformade rekom- Prop.1975/76: 112 54 mendalionerfrån de båda kommunförbunden. är berett att verka för altsådana rekommendationer skall kunna komma till stånd. 4.3.6Föreskrifter om kungörande I särskild ordning 1samtliga de fall då utredningen föreslår att författning skall kungöras i eneller fiera tidningar inom orten föreslår attannonsering skall föreskrivas äga rum i samtliga ortstidningar med spridning idet eller de områden kungörelsen berör. Vidare föreslär nämnden att enkungörelseföreskrift av detla innehåll skall tas in i ytterligare fyra förlättningar,därav en fag, nämligen lagen (1942:350) om fornminnen.