prop · FZ03144 · 1975-12-31 00:00:00 — Blandde svårigheter som kan sammanhänga med en förändrad låneun-deriagsberäkningnämner utredningarna frågan om hur ingångsvärdet skall beräknas, särskilt vidmindre omfattande ombyggnad där ingångsvärdet representerar en stor del avpantvärdet. Vidare nämns ökade anspråk på prioriterade lånemedel och riskenför fastighetsprisstegringar. Framförallt med hänsyn lill risken för fastighetsprisstegringar föreslår utredningarnaatt ingångsvärdet beaktas vid ombyggnad av flerfamiljshus på så sätt att detbelopp för tomt- och grundberedningskoslnader som skulle ha ingått i läneunderiagetvid nybyggnad också inräknas i läneunderiaget vid ombyggnad. Även lägestilläggoch saneringstillägg börenligt utredningarna beaktas vid beräkningen avingångsvärdet. Ifall av mindre omfattande ombyggnad bör det ingångsvärde som beaktas i läneunderiagetreduceras i förhällande till normalfallen, exempelvis med utgångspunkt i engenomsnittlig relation mellan ingångsvärde och ombyggnadskostnad ellerpantvärde. 1kombination med bosiadsfinansieringsförordningens markvillkor motverkas enliglutredningarna fastighelsprisstegringar tillfredsställande av den valda metodenalt beakta ingångsvärdet i läneunderiaget. Utredningarnasbedömning av genomsnittliga pantvärden och låneunderiag vid ombyggnad avflerfamiljshus ger vid handen att dessa uppgår till ca 65 000 resp. 45 000 kr.per lägenhet. Vid en åriig ombyggnadsverksamhet omfattande 10 000 lägenheterskulle behovet av krediter öka med ca 150 milj. kr. till följd avutredningarnas förslag. Utredningarnaförutsätter dessutom att skattefrågorna i samband med ombyggnad blir föremålför beredning inom . Enreseivation mol utredningarnas förslag om ingångsvärdet har avgetts avledamöterna . Reservanterna framhåller attmajoritetens förslag innebär att stommen i fastigheten aldrig kommer 1975/76:144 13 atttillmätas något låneunderlagsvärde i ombyggnadssammanhang. Därigenom kommeruppmärksammade olikheter i finansieringsförutsättningar mellan nyproduktion ochombyggnader att beslå i viss omfattning. Detta står enligt reservanterna inte iöverensstämmelse med statsmakternas och kommunernas strävanden att stimuleraombyggnader i stället för tolals-aneringar vilket motiveras just med attberörda fastigheter har en stomme som kan utnyttjas. Den föreslagna begränsningenskulle medföra alt fastigheter med sill huvudsakliga restvärde koncentrerat tillstommen blir klart missgynnade. Reservanterna förordar att ett skäligt värdeför stommen får inräknas i läneunderiaget. Remissinstansernahar i allt väsentligt godtagit utredningarnas förslag om att ingångsvärdet färräknas in i läneunderiaget vid statligt finansierade ombyggnader avflerfamiljshus, 1 fråga om metoden för beräkning av ingångsvärdet och vissaandra frågor har dock en del inslanser föreslagit andra lösningar än denutredningarna har förordat. En sammanställning av remissyttrandena bör fogassom bilaga till detta protokoll. Ibostadslåneärenden fastställs ett låneunderiag för att bestämma lånels storiekoch ett pantvärde för att bestämma säkerhetens placering iförmåns-rättsordning. Detta system har i sina allmänna drag fastställts avriksdagen. Närmare regler om beräkning av låneunderlag och pantvärde vid ny-och ombyggnad finns i regeringens särskilda föreskrifter till 24 och 32 S5 bostadsfinansieringsförordningen.När del gäller nybyggnad ingår markvärdet i både låneunderiag och pant värde.Gäller det ombyggnad däremot får markvärdet inte räknas in i läneunderiaget.Inte heller fär värdet av byggnadsdelar som kan nyttiggöras vid ombyggnadräknas in. Ätt dessa värden som tillsammans utgör det s. k. ingångsvärdet intefår ingå i läneunderiaget vid ombyggnad medför att bl. a. räntebidrag inte kan utgäför denna del av fastighetskapitalet. Boende-och bostadsfinansieringsuiredningarna har förordat alt ingångsvärdet tasmed i läneunderiaget vid ombyggnad av flerfamiljshus genom alt del belopp förtomt- och grundberedningskoslnader som skulle ha ingått i läneunderiaget vidnybyggnad också inräknas i läneunderiaget vid ombyggnad. Därtill kommerlägestillägg och saneringstillägg. Förslaget innebär vidare alt ingångsvärdetvid mindre omfattande ombyggnader reduceras i förhållande lill normalfallet.Utredningarna har som exempel angett alt det kan ske med utgångspunkt i engenomsnittlig relation mellan ingångsvärde och ombyggnadskostnad eller panlvärde. 1975/76:144 14 Beaktarman ingångsvärdet på delta sätt uppnår man enligt utredningarna bl. a. den fördelenatt man i princip far kostnadsneutralitet mellan ny- och ombyggnad, eftersomräntebidrag ocksä i ombyggnadsfallel skulle kunna ulgä för markkostnader. Man fårockså möjlighet att låna till viss del av kontant köpeskilling för lågtbelånade fasligheter saml möjlighet att ersätta befintliga län med fördelaktigabottenlän. Utredningarna anser vidare alt risken för prisstegringar påfastigheter tillfredsställande motverkas dels genom att det ingångsvärde som fårbeaktas i lånesammanhang begränsas, dels genom markvillkoret. Remissinstansernahar i allt väsentligt ställt sig bakom syftet med utredningarnas förslag.Många remissinstanser har också godtagit den föreslagna utformningen utaninvändningar. Vissa remissinsianser har emellertid synpunkter på de föreslagnabegränsningarna av ingångsvärdet. Innanjag redovisar mina ställningstaganden till utredningarnas förslag vill jag ikorthet beröra samhällets åtgärder för alt stimulera saneringsverksamhelen.Frågan om ingångsvärdet vid ombyggnad av flerfamiljshus bör nämligen ses motbakgrund av strävandena från statsmakternas sida, särskilt på senare är, attstimulera lill modernisering av äldre bosläder. Bostadspolitikenunder efterkrigstiden fram till början av 1970-lalet var i första hand inriktadpä alt undanröja bristen på bostäder genom nybyggande. upprustadesoch moderniserades äldre bostäder i relativt begränsad omfattning. Att antaletomoderna lägenheter ändå gick ned kraftigt särskilt under 1960-talel berodde ifråga om flerfamiljshus lill stor del pä rivning, koniorisering m, m, ochmindre på faktisk modernisering. Beträffande småhus berodde minskningendäremot till en större del på genomförda moderniseringar, delvis med stöd avstatliga förbätlringslån. Många småhus särskilt i glesbygden upphörde dock attutnyttjas som bostäder året om, något som givetvis påverkade de omodernalägenheternas andel av permanentbostäderna. Motbakgrund av del omfattande saneringsbehovei särskilt i fräga om omoderna ochhalvmoderna flerfamiljshus i de större tätorterna vidtog statsmakterna underförsta hälften av 1970-talel en rad åtgärder för att främja en snabb avvecklingav bristerna i det äldre bostadsbeståndet. Bl, a, infördes del s,k. Stödet, som hade både bostadspolitiska och sysselsäliningsmässigamotiv, var avsett av även utgöra ett bidrag till kostnaderna förbyggnadsbranschens omställning frän nybyggnad till moderniseringsverksamhet.Det ersatte tidigare statsbidrag för enskilt beredskapsarbete som avsägombyggnad och upprustning av fastigheter i äldre bostadsområden, Iniiialstödethar varit av stor belydelse för all stimulera till ombyggnadsverksamhet. Ävenden tillfälliga sänkningen av mervärdeskatten på byggnadsarbeten har, iförening med iniiialstödet, haft en stimulerande effekt i detta avseende.Sålunda kan ca 15 000 lägenheter i flerfamiljshus beräknas ha blivitmoderniserade , jämfört med ca 6 000 Prop.1975/76:144 15 ochendasl 1 500-2 000 åriigen första år. Detekonomiska stödet till ombyggnadsverksamheien bör nu förbättras varaktigt inomramen för bostadsfinansieringen för att möjliggöra en fortsatt omfattandemodernisering. En åtgärd som därvid bör övervägas är att beakta ingångsvärdetvid bostadsfinansieringen. Härigenom skulle nämligen kapitalkostnaderna vidombyggnader kunna sänkas pä ett avgörande sätt. Vidsidan av den omständigheten att det har funnits andra stödformer förombyggnadsverksamheten är det främst tre förhållanden som har talatmot att föra in ingångsvärdet i läneunderiaget vid ombyggnad, nämligen delseffekterna på kapitalmarknaden av en sådan åtgärd, dels de ökade anspråken påstatsmedel och dels effekterna pä fastighetspriserna. har särskiltuttalat att konsekvenserna av och möjligheterna lill en ökning av denprioriterade sektorn på kapitalmarknaden, som skulle följa av att ingångsvärdetfördes in i läneunderiaget, borde prövas ytterligare. Omingångsvärdet tas in i läneunderiaget ökar statens direkta utlåning, något somi sin tur ökar statens behov av upplåning och således anspråken påkapitalmarknaden. Vidare ökas som en följd av prioriteringsreglerutrymmet för prioriterade botienlån. förhåller del sig så altbostadssektorns möjligheter att öka sin andel av kapitalmarknads-utbudet underde närmaste åren är begränsade med hänsyn lill de ökade anspråken frän statens,kommunernas och företagens sida. Mol denna bakgrund skulle införandet avingångsvärdet i läneunderiaget kunna få den effekten att väntetiden för avlyftför nu prioriterade ändamål föriängs. Man färemellertid komma ihåg att nybyggnadsverksamheten har minskat. Inom enoförändrad andel av kapitalmarknadsulbudel kan alltså ombyggnadsverksamhetenges ett större utrymme. Vidare torde den senaste tidens räntehöjning på bl. a. bostadsobligalioneröka utbudet av långfristigt kapital för bostadssektorn. Dessutom kommer enutlåning om ca 300 milj, kr, åriigen att föras över från bottenläneinstituten tillstaten genom att bestämmelserna om beräkning av låneunderiag vid nybyggnad avsmåhus har ändrats (prop. 1975/76:30, CU 1975/76:4, rskr 1975/76:40). Isammanhanget finns del också anledning att peka på de olika åtgärder som harvidtagits för alt eliminera negativa effekter av långa väntetider för avlyft.Sålunda har regeringen ändrat beslämmelserna beträffande den lid frånvilken de garanterade räntesatserna skall tillämpas. Enligl de nyabestämmelserna får de lägsta garanterade räntesatserna tillämpas fr. o. m. dentidpunkt då bostadslånet utbetalas. Eftersom bostadslänet i regel betalas utföre botlenlänet kan räntebidrag utgä trots att avlyft ännu inte har skett. Fr,o,,m, beaktas vidare byggnadskredilkosinaden i sin helhetvid beräkningen av läneunderiaget för hyres- och bostadsrällshus. Vidare villjag i sammanhanget nämna au beslämmelserna för beräkning av räntebidragetsstorlek har utformats så all bidraget bestäms med utgångspunkt i räntan på byggnadskredilför den inte avlyfta delen av fastighetskapitalet. Lånlagarnas länekostnaderblir härigenom inte större än Prop.1975/76:144 16 omavlyft redan har skett. De nya reglerna innebäratt alla väsentliga negativa effekterav väntetider för avlyft har eliminerats. Systemetför att beakta ingångsvärdet i läneunderiaget vid ombyggnad av flerfamiljshuskan dessutom utformas så alt ökningen av anspråken på den prioriterade delen avkreditmarknaden blir begränsad. Till den närmare utformningen återkommer jag idet följande. Beträffandefrågan om fastighetspriserna anförde jag i prop. 1974:150 (s. 413) att detförelåg påtaglig risk för att ingångsvärdena skulle stiga om de fick räknas ini läneunderiaget. (CU 1974:36 s. 42) ansåg emellertid att risken förprisstegring på fastigheter inte ensam kunde grunda ell avslag i denna fräga.Utredningarna, liksom flertalet av de remissinstanser som uttalat sig i frågan,har anfört att bl. a. markvillkoret kan motverka prisstegringar. Närdet gäller risken för prisstegringar anser jag för egen del alt hänsyn bör tas tillde instrument som samhället numera förfogar över för att motverka spekulationoch prisstegringar i fräga om bosladsfastigheler. Sålunda bör, som civilulskollelhar uttalat, hänsyn las lill markvillkoret. Det har tillämpats i drygt ettår. Erfarenheterna är övervägande positiva. Det har visat sig att kommunernahar kunnat använda markvillkoret för att dämpa prisstegringar på fastigheter.Det ökade kommunala fastighetsinnehavet i saneringsområden verkar vidare isamma riktning. Mankan å andra sidan inle helt bortse från att en förbättrad finansiering avingångsvärdena har betydelse för prisbildningen även vid kommunala köp av saneringsfasligheter.Priset pä saneringsfasligheter torde nämligen anpassa sig till en nivå som gäratt förränta inom bruksvärdehyrornas nivå. Genom att, som jag kommer altbehandla närmare i del följande, begränsa bl. a. det ingångsvärde som fårräknas in i läneunderiaget vid ombyggnad kan dock fastighetsprisstegringarmotverkas även pä detta sätt. 1sammanhanget kan också erinras om den av antagna lagen(1974:1132) om förvärv av hyresfastighet m. m. Den syftar bl, a, till attförebygga spekulation i hyresfastigheter, Lagens bestämmelser om för-värvstillständi fräga om hyresfastigheter i de tre storstadsregionerna kan antas komma attmedverka till en dämpning av fastighelsprisstegringar i dessa regioner därproblemen har varit allvariigasi, Moldenna bakgrund ärjag beredd att förorda en ordning för finansiering av slatliglstödda ombyggnader av flerfamiljshus som i huvudsak överensstämmer med den somutredningarna har föreslagit. Några remissinstanser har framfört tanken attlåta de nya reglerna avse även ombyggnad av småhus. Det är främst och de inslanser som har anknytning till Näringslivetsbyggnadsdelegation som anser att ingångsvärdet bör räknas in i låneunderlagetockså i fråga om småhus som byggs om. En instans, , anser attdet finns skäl härför såvitt gäller småhus som upplåts med hyresrätt eller bosladsrällunder förutsättning att ombyggnaden är ett led i en kommunall styrdsaneringsverksamhet. Prop.1975/76:144 17 Medanledning härav vill jag peka på alt ombyggnadsverksamheten i fräga om småhus hittillshar haft en avsevärd omfattning. Något behov av all påskyndaombyggnadsverksamheten därvidlag synes därför inle föreligga, Annoriundaförhåller det sig när det gäller ombyggnader av flerfamiljshus. Där har det hittillsvarit nödvändigt alt vidta särskilda åtgärder för att fä igång verksamhel avlämplig omfattning. Jag anser att denna grundläggande skillnad fortfarandekvarstår. De särskilda åtgärder som behövs för att stimulera ombyggnadsverksamheienbör därför koncentreras till ombyggnader av flerfamiljshus. Härtill kommerdels att det riksdagsultalande som utgör utgångspunkten för utredningarnasförslag enbart avser ombyggnad av flerfamiljshus, dels att iniiialstödet baraavsåg ombyggnad av sädana hus. Vidarebör möjligheterna all motverka prisstegringar beaktas. Som jag redan har nämntfinns det uppenbara risker för prisstegringar om ingångsvärdet beaktas i bosladsfinansieringssammanhang,1 fråga om flerfamiljshus utgör bl, a, mark villkoret och den nya lagen omförvärvstillstånd vissa hinder för en okontrollerad fastighelsprisutveckling.Nar det gäller småhus som skall byggas om är lägel annoriunda. Markvillkorettorde i endast begränsad omfattning kunna tillämpas pä ombyggnader av småhus,Lagen om för-värvslillstånd gäller vidare endasl flerfamiljshus. Etttredje förhållande av betydelse i sammanhanget är effekterna pä den prioriteradesektorn pä kapitalmarknaden. Med hänsyn till ombyggnadsverksamhetens storaomfattning pä småhussidan och det förhållandevis stora belopp som ingångsvärdeti det enskilda fallet utgör i fråga om sådana hus skulle det uppkomma betydligtökade anspråk på denna del av kapitalmarknaden. Jag vill också erinra om denomfattande ombyggnadsverksamheien i fräga om småhus som har kommit till ståndmed stöd av delvis räntefria förbätlringslån. Vidare är, somriksbanksfullmäktige pekar på, finansieringen vid ombyggnad av småhus intenågot avgörande hinder för en omfattande ombyggnadsverksamhet. Med hänsyn tilldetta ärjag inte beredd att förorda att ingångsvärdet får beaktas vidombyggnader av småhus. Jagövergår nu till frågan hur ingångsvärdet bör beaktas vid ombyggnad avflerfamiljshus, Enliglboende- och bostadsfinansieringsutredningarna bör i normalfallet det belopp förtomt- och grundberedningskostnad som tillämpas vid beräkning av läneunderlagför nybyggnad också användas vid ombyggnad. Därtill kommer lägesiillägg och saneringslillägg.I fall av mindre ombyggnader bör ett lägre ingångsvärde användas. Den föreslagnabegränsningen har i stort sett godtagits av remissinstanserna, Enligl bostadsstyrdsenbör dock den ytterligare begränsningen göras alt något ingångsvärde inte alls beaktasvid ombyggnader som avser enbart gärdssaneringar eller energi-besparande åtgärder. Denav utredningarna föreslagna metoden kan enligt min mening läggas 1975/76:144 18 tillgrund för bestämningen av låneunderlaget vid ombyggnader i allmänhet. Beloppenför tomt- och grundberedningskoslnader vid nybyggnad tillsammans medförekommande lägestillägg bör således utgöra ett tak för det ingångsvärde somfår beaktas, Saneringstilläggei bör däremot inte las in i ett ingångsvärde somavser enbart marken. Del får i stället beaktas vid fastställande av dengodkända ombyggnadskostnaden. Medhänsyn lill nödvändigheten av att så långt möjligt motverka risken förprisstegringar i fråga om framför allt fastigheter som är i behov av endasl mindreombyggnader bör vissa ytterligare begränsningar göras. Undersökningar avrelationen mellan ingångsvärde och ombyggnadskostnad visar alt ingångsvärdet igenomsnitt utgör av ombyggnadskostnaden, Mol denna bakgrund förordarjag att ingångsvärdet vid ombyggnader av flerfamiljshus får ingå i läneunderiagetmed ell belopp som motsvarar av godkänd ombyggnadskostnad. Ingångsvärdetbör dock inle tå överstiga gällande schablonbelopp för tomt- och grundberedningskoslnadersamt lägestillägg för en motsvarande nybyggnad. Från möjligheten att räkna in ingångsvärdeti läneunderiaget hör, i enlighet med vad bostadssiyrelsen har framhållit,vidare undantas sådana ombyggnader som avser enbart gårdssaneringar eller energibesparandeåtgärder. Begränsas ingångsvärdet i enlighet härmed förhindras att låneförhällandenoch kapitalkostnadsvillkor ändras på ell omotiverat sätt särskilt vid mindreombyggnadsåtgärder. Någraremissinstanser liksom tre reservanter lill utredningarnas förslag anser att ocksävärdet av byggnadens stomme bör fä räknas in i låneunderlaget vid ombyggnad.Den av mig förordade ordningen i fråga om ingångsvärdet innebär all jag intekan ansluta mig lill synpunkten att värdet av byggnadens stomme bör beaktassärskilt. Del skulle nämligen innebära omotiverade förbättringar av länernöjlighelerochkapitalkostnadsvillkor, särskilt vid mindre omfattande ombyggnader. Jag villdessutom peka på svårigheten all fastställa detta värde i det enskilda fallet. Vadbeträffar mera genoirigripande ombyggnader som leder till nybyggnadsstandardmedför den ordning, som jag har förordat, att läneunderiaget normalt kommer attuppgå till samma belopp som skulle ha beräknats för en motsvarande nybyggnad.Om värdet av stommen beaktades särskilt skulle det medföra att låneunderlagetvid ombyggnad blev högre än läneunderiaget vid motsvarande nybyggnad, någotsom självfallet inte kan komma i fråga. Ettsärskilt problem, som har påtalats av riksbanksfullmäktige, är de ombyggnaderdär byggherren redan äger ombyggnadsfasligheten, I dessa fall har nämligen, somfullmäktige framhäller, fastighetsägaren redan kunnat lösafinansieringsproblemen, Dei kan därför inle anses rimligt alt man i efterhandger förutsättningar för att ta upp nya och gynnsammare län för redan genomfördaförvärv. Jagdelar riksbanksfullmäktiges uppfattning att möjligheterna alt få räkna iningångsvärdet i läneunderiaget - och därmed få bostadslän och bottenlän 1975/76:144 19 frånden prioriterade sektorn av kapitalmarknaden - bör gälla endast sådana ombyggnadersom sker i anslutning till ett genomfört ägarbyte. Som förulsällningför att ingångsvärdet skall få räknas in i låneunderlaget bör gälla att ansökanom bostadslån för ombyggnaden i fråga görs efter det huset harförvärvats. För all förvärvaren av huset skall få erforderiigt rådrum förplanering av ombyggnaden förordar jag all tiden bestäms till från dagenför förvärvet. Undantagsvis bör om särskilda skäl föreligger lånemyndigheternakunna medge föriängning av tiden. Med hänsyn till gällande bestämmelser ommarkvillkoret förordar jag den ytterligare begränsningen alt ingångsvärdet fårräknas in i läneunderiaget endasl beträffande hus som har förvärvats efterutgången av oktober månad 1974, Detförhållandet att fastighetsförvärv ställs upp som ett villkor för prioriteradfinansiering kan som riksbanksfullmäktige påpekat under vissa förutsättningarstimulera även till onödiga fasiighetsöveriåtelser. Jag vill emellertid i dettasammanhang erinra om alt markvillkoret ger kommunen möjlighet att påverka ivilken omfattning bostadslån får utgå till ombyggnadsförelag på fastighetersom övertals. Även regeringens prövning av dispens från markvillkoret utgör engaranti mot eventuella missbruk. Vadjag sålunda har förordat innebär att såväl räntebidrag som lån far utgå föringångsvärdet vid ombyggnader av flerfamiljshus om huset har förvärvats efterden och ansökan om län görs efter förvärvet, enliglvad jag har förordat. När dessa förutsättningar inle föreligger ochingångsvärdet därför inle får ingå i läneunderiaget bör, för att gynnsamma kapitalkoslnadsvillkorskall kunna uppnäs också i dessa fall, räntebidrag få utgå för lånebelopp som motsvararingångsvärdet. Härigenom uppnäs i stort sett samma kapitalkostnadsvillkor somdå ingångsvärdet får räknas in i läneunderiaget som anspråken på länfrån den prioriterade delen av kapitalmarknaden inte ökar. Avvad jag nu har sagt framgår att det ingångsvärde som inte ingår ilåneunderlaget utan endast utgör grund för räntebidrag måste anges särskilt. Bidragsreglernabör anpassas i enlighet härmed. Det ankommer på regeringen att utfärda närmareföreskrifter i delta avseende. Möjlighetenatt få lån och räntebidrag för ingångsvärdet bör gälla alla låntagare för vilkapreliminärt beslut om lån har meddelats efter och som inte färinilialstöd. Denav mig förordade ordningen innebär alt räntebidrag kommer all ulgå för ingångsvärdetvid ombyggnader av flerfamiljshus med åtföljande sänkning avkapitalkostnaderna. I anslutning härtill finns det anledning au beröra den iolika sammanhang aktualiserade beskaltningsfrågan. Boende-och bostadsfinansieringsutredningarna pekar på att beskattningsreglerna vidbostadssanering gynnar fastighetsägare som beskattas enligt konventionell förhållande till allmännyttiga och kooperativa bostadsföretag. Enligt debåda utredningarna är det uppenbart att beskatt- 1975/76:144 20 ningsreglernahar slor belydelse för att bosladssaneringen skall kunna genomföras på avsettvis. Också har i olika sammanhang uppmärksammat denna fråga. Sålundahar (SkU 1975:25) uttalat att frågan bör kunna beaktas vidövervägandena alt la in ingångsvärdet i läneunderiaget vid ombyggnad. Vidarehar (CU 1975/76:5) i anslutning lill sin behandling avlagstiftningen rörande förvärv av hyresfastigheter uttalat att på sikthuvudlinjen i åtgärderna mol spekulationen i hyresfastigheter bör vara attvidta åtgärder som gör denna verksamhet mindre lockande från privatekonomiskasynpunkter. har i detta sammanhang vidare förutsatt alt detutredningsarbete som pågår beträffande beskatiningsfrägor och ingängsvärdefrägorkommer att resultera i konkreta förslag till ulan alltför stortdröjsmål. Somjag har nämnt i annat sammanhang har dessa frågor övervägts inom bostadsdepartementet.Utgångspunkten för dessa överväganden har varil att åstadkomma jämställdhetmellan olika ägarekategorier. Med bostadsfinansieringen sammanhängande beskatiningsfrägorbehandlas emellertid också av skatleutredning, företagsskalieberedningenoch bo-stadsskattekommilién. Vid övervägande av åtgärder som berör skattereglermåste utredningsarbetet i nämnda skatleutredningar slutföras före ett ställningstagandei de frågor dessa utredningar behandlar. Däremothar de nyssnämnda övervägandena inom lett fram till attdet enligt min mening redan nu är lämpligt att inom lä-nesysiemets ram vidtaåtgärder för att åstadkomma en ökad jämställdhet mellan olika ägarekategorier.Möjligheterna för husägare som beskattas enligt konventionell metod att göraavdrag vid inkomstbeskattningen för den del av ombyggnadskostnaden sombetraktas som reparationskostnad medför alt dessa husägare kan minska sintotala skatt.