prop · FZ0318 · 1975-12-31 00:00:00 — Den centrala utiänningsmyndighetenhar att, efter hörande, besluta i ärendet så snart det kanske. Finner den centrala utlänningsmyndigheten uppenbart att avvisning ej börske eller är ärendet synnerligen brådskande, må beslut meddelas utan attyttrande inhämtas från . 20 §tredje stycket Vad i andra stycket sägs skall ock gälla, då anledning förekommertill avvisning enhgt 19 § andra stycket ävensom då polismyndigheten finner detvara tveksamt, om utlänning, mot vilken avvisningsanledning förekommer, böravvisas. Vad i första stycket sägs skall ock gälla, dä anledningförekommer till avvisning enligt 19 § andra stycket ävensom då polismyndighetenfinner det vara tveksamt, om utlänning, mot vilken avvisningsanledningförekommer, bör avvisas. Ärfråga om avvisning enligt 20 § skall ärendet under de förutsättningar somanges i första stycket hänskjutas till den centrala utlänningsmyndighelen, sommed eget yttrande underställer regeringen ärendet. 26 §Finnes utiänning hava begått brott, å vilket fängelse kanfölja, eller undanröjes villkorlig dom eller skyddstillsyn som ådömts utlänningför sådant brott, och kan det på gmnd av gärningens beskaffenhet och övrigaomständigheter befaras att han kommer alt här i riket fortsätta brottsligverksamhet eller föranleder brottet eljesi att han icke bör få kvarstanna, mädomstolen förvisa honom ur riket. Vid bedömande om utiänning bör förvisas skall hänsyn tagastill utlänningens levnads- och famUje-förhåUanden samt tUl längden av den tidhan vistats i riket. ' Senaste lydelse 1964: 205. 12 1975176.1 saml.Nr 18 Vidbedömande om utlänning bör förvisas skall hänsyn tagas till utlänningenslevnads- och familjeförhållanden samt till längden av den tid han vistats iriket. ning, som innehar bosättningstillstånd eller som då åtalet väcktes var bosatt i riket, må förvisas endast om synnerliga skäl äro därtill. ning, som innehar permanentuppehållstillstånd eller som då åtalet väcktes tUlbaka varbosatt i riket, må förvisas endast om synnerliga skäl äro därtUl. Förvisas utlänning, skall det men han därigenom liderbeaktas vid bestämmande av annan påföljd för brottet. Förordnar domstol enligt34 kap, om förändring av påföljd, som ådömts jämte förvisning, måock meddelas det beslut i fråga om förvisningen, som därav påkallas. 29 §8 Utlänning må utvisas ur riket, 1) om hanyrkesmässigt bedriver olukt eller eljest underlåter att efter förmåga söka ärligenförsörja sig; 2) om han är hemfallen åt alkoholmissbmkeller narkotikamissbruk och finnes i följd därav vara farlig för annanspersonliga säkerhet eller föra ett grovt störande levnadssätt; 3) om hanav tredska eller uppenbar vårdslöshet gång efler annan undandrager sig attuppfylla sina förpliktelser mot det allmänna eller mot enskild person; eller 4) om han underloppet av de senast förflutna fem åren utom riket genom dom som äger laga kraftblivit dömd till frihetsstraff för brott, varför utlämning må ske enligt svensklag, eller undergått honom ådömt frihetsstraff för sådant brott ochdet på gmnd av gärningens beskaffenhet och övriga omständigheter kan befarasatt han kommer att här i riket fortsätta brottslig verksamhet. Vid bedömande om utlänning bör utvisas enligt denna §skall hänsyn tagas till utlänningens levnads- och familjeförhållanden samttill längden av den tid han vistats i riket. Utlänning som inneharbosättningstillstånd eller som är bosatt i riket,må utvisas endast om ' Senaste lydelse 1968: 755. 3) om han av tredskaeller uppenbar vårdslöshet gång efter annan undandrager sig att uppfylla sinaförpliktelser mot det allmänna eller mot enskUd person; 4) om hanunder loppet av de senast förflutna fem åren utom riket genom dom som äger lagakraft blivit dömd till frihetsstraff för brotl, varför utlämning må ske enligtsvensk lag, eller undergått honom ådömt frihels-straff för sådant brolloch det på grund av gärningens beskaffenhet och övriga omständigheter kan befarasatt han kommer att här i riket fortsätta brottslig verksamhet; eller 5) om sådana omständigheter föreligger som avses i 20 § första och andra styckena. Vid bedömande om utlänning bör utvisas enligt förstastycket punkterna 14 skall hänsyn tagas till utlänningens levnads- och familjeförhållandensamt tUl längden av den tid han vistats i riket. Utlänning som sedan minst ettår innehar permanent uppehållstillstånd eller som sedan minst fem är till- Nuvarandelydelse synnerliga skäl äro därtill. baka är bosatt i riket, må endast om synnerliga skälföreligger utvisas med stöd av första stycket pimkterna 14. Beslut om utvisning meddelas av länsrätt. Påstående av utiänning att han är politisk flykting prövas enligt 58 § i samband med verkställigheten av beslutet. Beslut om utvisning enligt 29 § första stycket punkterna14 meddelas av länsrätt. Påstående av uflänning att han är politisk flyktingprövas enligt 58 § i samband med verkställigheten av beslutet. Vad nu sagtsgäller även när utlänningen påstår att det föreligger annan sådan omständighetsom anges i 2 §. Beslut om utvisning enligt 29 § första stycket punkt 5meddelas av regeringen. I ärendet skall inhämtas yttrande från den centralautlänningsmyndigheten, om ej hinder möter på grund av att ärendet ärsynnerligen brådskande. 31 §10 I ärende hos länsrätt angående utvisning skall, omutlänningen begär del, muntlig förhandling hållas. Det åligger länsrätten att igod tid innan beslut om utvisning meddelas underrätta utlänningen om hans rättatt påkalla sådan förhandhng. Vidmuntlig förhandling hos förvallningsdomstol i ärende angående utvisning äga 41 §,42 § första och andra styckena samt, såvitt avser allmänt ombud och tolk, 42 a§ tredje och fjärde styckena motsvarande tillämpning. Utöver vad som följer av16 § förvallningsprocesslagen (1971: 291) äger domstolen förordna attförhandlingen skaU hållas inom stängda dörrar, då det påkallas av omständighetema, / ärende hos regeringen om utvisning enligt 29 § förstastycket punkt 5 skall förhör hållas. I ärende om utvisning enligt denna paragraf skall förhör hållas, » Senaste lydelse 1971:1186. " Senaste lydelse 1973: 123. ti2 1975/76. När detfinnes påkallat av hänsyn lill rikels säkerhet eller eljest i statens intresse,må Konimgen utvisa utlänning och förbjuda honom alt återvända till riket ellerock föreskriva inskränkningar och villkor för hans vistelse i riket. När detfinnes påkallat av hänsyn lill rikels säkerhet får regeringen utvisautlänning och förbjuda honom alt återvända till riket eller ock föreskrivainskränkningar och villkor / fråga om hans vistelseort, byte av bostad och arbetsanslällning samt anmälnings- Uppkommer fråga om avvisning, förpassning eller utvisningeller om verkställighet av sådan åtgärd eller om verkställighet av förvisning,äger den myndighet som handlägger ärendet förordna att utlänningen skall tagasi förvar eller ställas under uppsikt. Åtgärd enligt första stycket må ock, då Konungenhandlägger ärendet, vidtagas av länsstyrelse eller den centrala utlänningsmyndighelenoch, då den centrala utiänningsmyndigheten handlägger ärendet, avlänsstyrelse. Kan det skäligen befaras att utlänningen avviker, må åtgärdenvidtagas av polismyndighet. Anmälan om åtgärden skall skyndsamt göras hos denmyndighet som handlägger ärendet, och det åligger denna myndighet attomedelbart pröva om åtgärden skall bestå. Skall enligt 21 a § tredje stycket ärende om avvisningunderställas regeringen, skall polismyndigheten taga utlänningen i förvar. Föreliggeri annat fall än som avses i första stycket sannolika skäl för avvisning,förpassning eller utvisning eller uppkommer fråga om verkställighet av sådanåtgärd eller av förvisning och kan det med hänsyn till utlänningens personligaförhållanden eller övriga omständigheter skäligen befaras att han kommer atthålla sig undan eller här bedriva brottslig verksamhet eller är hans identitetoklar, äger den myndighet som handlägger ärendet förordna att han skall tagas iförvar. Om det befinns tillräckligt, kan myndigheten i stället ålägga honomatt på vissa lider anmäla sig hos polismyndighet i orten eller föreskrivaannat villkor som erfordras för att hålla honom under uppsikt. Fullgörutlänning icke vad som sålunda ålagts honom, kan han tagas i förvar. Är fara i dröjsmål får åtgärd enligt andra stycketvidtagas av polismyndighet, även om ärendet handlägges av annan myndighet.Skall enligt 21 § andra stycket ärende om avvisning underställas regeringeneller uppkommer fråga om utvisning enligt 29 § första stycket punkt 5, fårpolismyndighet även i annat fall taga utlänningen i förvar eller ställa honomunder uppsikt. Anmälan om ål-gärden skall skyndsamt göras hos den myndighet somhandlägger ärendet, och det åligger denna myndighet alt pröva omåtgärden skall beslå. Utlänning får inte kvarhållas än två veckorfrån det han togs i förvar, om icke synnerliga skäl föreligger därtill. Innanbeslut härom meddelas skall hållas förhör eller, om förvaltningsdomstol handlägger ärendet,muntlig förhandling. Beslut om kvarhållande i förvar gäller för varje gångicke än från beslutets dag. Vad nu sagts gäller ej närbeslut meddelats om avvisning, förpassning, förvisning eller utvisning. Förekommerej längre skäl att hålla utlänningen i förvar eller under uppsikt, skallåtgärden upphävas. Meddelasicke inom tid som i 35 § fjärde stycket sägs beslut om kvarhållande i förvareller förekommer annars ej längre skäl att hålla utlänningen i förvar ellerunder uppsikt, skall åtgärden upphävas. Finnes anledning att hålla länning i förvar änen månad, skall frågan därom inom sagda tid underställas Konungen. Ej må någon kvarhållaslängre tid än från det han togs i förvar, om ej Konungen finnersynnerliga skäl därtill föreligga. Innan Konungen meddelar beslut härom, skallförhör hållas i ärendet samt avgiva yttrande. Konungensbeslut om kvarhållande av utlänning i förvar gäller för varje gång ej längre för beslutet. Första stycket gäller ej i ärende hos förvallningsdomstolom utvisning. Ej må någon i sådant ärende kvarhållas än tre månaderfrån det han togs i förvar, om ej synnerliga skäl därtill föreligga. Innanbeslut härom meddelas skall muntlig förhandling hållas i ärendet. Beslut om kvarhållandeav utlänning i förvar gäller för varje gång ej än fråndagen för beslutet. i> Senaste lydelse 1971:1186. äger uppdraga åt ledamot eller suppleant att hålla förhör. 44 §12 beslut om avvisning må överklagas av utlänningen. Förhörskall hållas av den myndighet som handlägger ärendet. Den centralautlänningsmyndigheten äger dock i ärende, som myndigheten handlägger, överlämnaåt eller länsstyrelse att hälla förhör. I ärende, som handläggesav Konungen, utser Konungen förhörsmyndighet. Förhörskall hållas av den myndighet som handlägger ärendet. Den centrala utiänningsmyndighetenäger dock i ärende, som myndigheten handlägger, överlämna åt utlänningsnämndeneUer länsstyrelse att hälla förhör. I ärende, som handlägges av regeringen,utser regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer Klagan föres hos den centrala utlänningsmyndigheten genom besvär. Klagan föres hos den centrala utlänningsmyndigheten genombesvär. Klagande har att inom efter det han erhållit del av beslutetinkomma med besvären. Förvaltningsdomstols beslut om utvisning må överklagas av utlänningen. Klagan föres enligt bestämmelserna i förvallningsprocesslagen (1971: 291). Förvaltningsdomstols beslut om utvisning må överldagas avutlänningen. Klagan föres enligt bestämmelserna i förvallningsprocesslagen(1971: 291). Klagande har dock att inom efter det han erhållit del avbeslutet inkomma med besvären. Om klagan rörande förvisning gäller vad eljest är stadgatom klagan över allmän domstols dom eller beslut. Över den centrala utlännings-myndighetens beslut om avvisning eller förpassning så ock dess beslut i tillståndsärende, i vilket yttrande inhämtats på grund av 12 § första stycket, må klagan föras av utiänningen. Klagan föres hos regeringen genom besvär. Över den centrala utlännings-myndighetens beslut omavvisning eller förpassning så ock dess beslut i lillståndsärende, i vUket utlänningsnämndensyttrande inhämtats på grund av 12 § första stycket, må klagan föras av utlänningen,om eller någon dess ledamot anfört avvikande mening ellerock nämnden i ärende rörande avvisning icke avgivit yttrande. Vad sålunda stadgats skall ej gälla beslut om förpassningi fall då yttrande i ärendet ej fordras. Klagan enligt första stycket föres hos Konungen genombesvär. " Senaste lydelse 1971:1186. " Senaste lydelse1971: 1186, Klagande har att inkomma med besvären inom efterdet han erhållit del av beslutet. Beslut enligt 35 § andra stycket om tagande i förvar fåröverklagas av utlänningen. Vad nu sagts gäller ej beslut som meddelats av regeringen.Har beslutet meddelats av polismyndighet, föres klagan hos länsrätt. Harbeslutet meddelats av den centrala utlänningsmyndigheten eller av länsstyrelseföres klagan hos kammarrätt. Över förvaltningsdomstols beslut föres klaganenligt bestämmelserna i förvallningsprocesslagen (1971: 291). Klagan enligt första stycket får föras särskilt och är ejinskränkt till . Klagan över beslut i ärende enligt denna lag må endastföras i fall som angivas i 44, 46, 46 a och 59§§. Utanhinder av vad i första stycket sägs må klagan föras över beslut om avvisandeav ombud eller biträde, beslut i jävsfråga samt beslut om förvarstagande iärende om utvisning hos förvaltningsdomstol. Klaganöver beslut om avvisande av ombud eller biträde samt klagan överförvaltningsdomstols beslut i jävsfråga må föras särskilt inom efterdet klaganden erhållit del av beslutet. Klagan över förvaltningsdomstols beslutom förvarstagande må likaledes föras särskilt och vare ej inskränkt lill visstid. Klaganöver beslut i ärende enligt denna lag må endast föras i fall som anges i 44,46, 46 a, 48 a och 59 §§. Utanhinder av vad i första stycket sägs må klagan föras över beslut om avvisandeav ombud eller biträde samt beslut i jävsfråga. Sådan klagan må förassärskilt. Harutlänning i ärende om uppehållstillstånd eller bosättningstillstånd motbättre vetande lämnat oriktig uppgift och har uppgiften föranlett alt tillståndet beviljats " Senaste lydelse 1973:123. Harutlänning i ärende om uppehållstillstånd eller arbetstillstånd mot bättrevetande lämnat oriktig uppgift eller svikligen förtigit visst förhållande ochhar han därige- honom, äger den centrala utlänningsmyndighelen, eflerutlänningsnämndens hörande, förordna att tillståndet skall upphöra att gälla. nom föranlett att tiUståndet beviljats honom, äger dencentrala utlänningsmyndigheten, efter hörande, förordnaatt tillståndet skall upphöra att gälla. Kanbeslut om avvisning, förpassning, förvisning eller utvisning icke verkställaseller föreligger eljest, vare sig beslutet verkställts eller icke, skäl attbeslutet icke längre skall lända till efterrättelse, äger Konungen upphävabeslutet. I samband därmed meddelar Konungen de föreskrifter för utlänningensvistelse i riket, som må finnas påkallade. Beslutom avvisning eller förpassning, vilket icke blivit verkställt, må ockupphävas av den centrala utlänningsmyndigheten, om särskilda skäl äro därtill;vad nu sagts gäller dock icke beslut som meddelats av Konungen. Kanbeslut om förvisning icke verkställas eller föreligger eljest, vare sigbeslutet verkställts eller icke, skäl att beslutet icke längre skall lända tillefterrättelse, äger regeringen upphäva beslutet i dess helhet eller i viss deleller ock medge att utlänningen utan hinder av beslutet får vistas i riket. Förstastycket gäller, med det undantag som anges i tredje stycket, i fråga om beslutom avvisning, förpassning eller utvisning, som på grund av omständighet somicke tidigare prövats finnes icke längre böra lända till efterrättelse. Meddelarregeringen beslut om avvisning enligt 20 § eller utvisning enligt 29 § förstastycket punkt 5 men möter på grund av vad i 5354 a §§ sägs hinder motverkställighet av beslutet eller föreligger annars särskild anledning attverkställighet ej bör äga rum, skall förordnas att verkställighet tills vidareej får ske. Beslut om avvisning eller utvisning som sagts eller förordnandeatt verkställighet av sådant beslut ej får ske skall omprövas när anledningförekommer därtill. Upphävesbeslut enligt första eller andra stycket eller medges utlänningen rätt attutan hinder av beslutet vistas här i riket, får regeringen i samband därmedmeddela sådana föreskrifter om inskränkningar och villkor för utlänningensvistelse i riket som anges i 34 §. Skallverkställighet icke ske i fall som avses i tredje stycket eller har i annatfall meddelats be- Föreslagenlydelse slut om avvisning, förpassning, förvisning eller utvisning som ej kanverkställas och föreligger beträffande utlänningen sådana omständigheter somavses i 20 § första och andra styckena, får regeringen meddela föreskrifter somavses i fjärde stycket. I ärende som sagts skall förhör hållas. Uppkommer fråga som avses i 51 § får det statsråd, somansvarar för ärenden enligt denna lag, besluta huruvida verkställighet skallske innan regeringen meddelat slutligt beslut i ärendet. Sådant beslut fåräven meddelas av den centrala utiänningsmyndigheten. Det åligger därvid dencentrala utlänningsmyndigheten att genast underrätta regeringen om denvidtagna åtgärden och, om ärendet ännu icke kommit under regeringensprövning, anmäla ärendet. Beslut om avvisning, förpassning, förvisning ellerutvisning anses verkställt när utlänningen, sedan han fåll del av beslulel,rest ut ur landet. Utlänning må icke vid verkställighet av avvisning, förpassning, förvisning eller utvisning befordras till land, där han löper risk att bliva utsatt för politisk förföljelse, och ej heUer till land, där han icke åtnjuter trygghet mot att bliva sänd till land, i vilket han löper sådan risk. Uflänning må icke vid verkställighet befordras till land,där han löper risk att bliva utsatt för politisk förföljelse och ej hellertill land, där han icke åtnjuter trygghet mot alt bliva sänd tiU land, ivilket han löper sådan risk. Krigsvägrare må icke vid verkställighet av avvisning,förpassning, förvisning eller utvisning befordras till land där han löperrisk att sändas till krigsskådeplats och ej heller till land där han ickeåtnjuter trygghet mot att bliva sänd till land, i vilket han löper sådan risk,såvida inte särskilda skäl för verkställighet föreligger och han inte kanbefordras till annat land. 58 Avvisning skall så snart det kan ske verkställas avpolismyndighet. Verkställighet av förpassning, förvisning och utvisningankommer pä länsstyrelse. Påstår utlänningen att han i det land, till vilket hanskulle befordras, löper risk att bliva utsatt för politisk förföljelse elleratt han där icke åtnjuter trygghet mot alt bliva sänd till land, i vilket hanlöper sådan risk, och är påslåendet icke uppenbart orikligt, skall ärendetunderställas den centrala utlänningsmyndighelen; underställning skall dock ejske, om påståendet enligt det beslut som förekommer till verkställighet redanär prövat. Den centrala uflänningsmyndigheten har alt, efter utlänningsnämndenshörande, besluta i ärendet så snart det kan ske. Finner den centrala utlänningsmyndighelenuppenbart alt verkstäUighet ej bör ske eller är ärendet synnerligenbrådskande, må beslut meddelas utan att yttrande inhämtas frän uflänningsnämnden. Anför i annat fall utlänning som avses i 2 § tredjestycket synnerUga skäl för att han icke skall sändas till sitt hemland, må hanicke vid verkställighet befordras dit eller till land, i vilket han löper riskatt bliva sänd till sitt hemland. Avvisning skall så snart del kan ske verkställas avpolismyndighet. Verkslällighel av förpassning, förvisning och utvisningankommer på länsstyrelse, / fall som avses i 20 § eller 29 § första stycketpunkt 5 äger regeringen förordna annorlunda. Påstår utlänningen alt han i det land, lill vilket hanskulle befordras, löper risk att bliva utsatt för politisk förföljelse ellerrisk alt sändas till krigsskådeplats eller straffas för att han övergivit krigsskådeplatseller eljest vägrat fullgöra krigstjänstgöring eller ock att han där ickeåtnjuter trygghet mol alt bliva sänd till land, i vilket han löper sådan risk,och är påståendet icke uppenbart orikflgt, skall, utom i fall som avses i 20 §och 29 § första stycket punkt 5, ärendet underställas den centrala utlänningsmyndighelen.Detsamma skall gälla när utlänning påstår sig ej vilja återvända till hemlandetpå grund av de politiska förhållandena där. Underställning skall dock ej ske,om påståendet enligt det beslut som förekommer till verkställighet redan ärprövat. Den centrala utlänningsmyndighelen har alt, efler uflänningsnämndenshörande, besluta i ärendet så snart det kan ske. Finner den centrala utlänningsmyndighelenuppenbart alt verkställighet ej bör ske eller är ärendet synnerligenbrådskande, må beslut meddelas utan alt yttrande inhämtas frän uflänningsnämnden. " Senaste lyddse 1973: 274, Avser verkställighet, som enligt andra stycketunderställts den centrala utlänningsmyndighelen, förpassning och har förhöricke hållits i förpassningsärendet, skaU, om utlänningen begär det, förhör hållas.Det åligger den centrala utlänningsmyndigheten att, innan ärendet avgöres,underrätta utlänningen om hans rätt att påkalla förhör. Finner den centrala utlännings-myndigheten anledning tillverkställighet enligt 54 §, skall frågan härom underställas Konungeit. Påstår utlänningen i fall som avses i 20 § eller 29 §första stycket punkt 5 att det föreligger sådant förhållande som sägs i andrastycket, skall ärendet hänskjutas till den centrala utlänningsmyndighelen, sommed eget yttrande underställer regeringen ärendet. Vad nu sagts skall dock ejgälla i ärende om verkställighet av beslut varigenom påståendet redanprövats. Avserverkställighet, som enligt andra stycket underställts den centralautlänningsmyndigheten, förpassning och har förhör icke hållils i förpassningsärendet,skall, om utlänningen begär del, förhör hållas. Det åligger den centrala utlänningsmyndighelenalt, innan ärendet avgöres, underrätta utlänningen om hans rätt att påkallaförhör, / ärende som enligt tredje stycket prövas av regeringen skall förhörhållas. Finnerden centrala utlänningsmyndighelen anledning till verkställighet enligt 54 §,skall frågan härom underställas regeringen. Har fråga om verkställighet enligt 58 § andra stycketunderställts den centrala utlänningsmyndigheten, äger utlänningen föra klaganöver myndighetens beslut, otn icke avgivit yttrande iärendet eller om nämnden eller någon dess ledamot anfört avvikande mening. Klagan enligt första stycket föres hos Konungen genombesvär. Klagande har alt inkomma med besvären inom efter det hanerhållit dd av beslutet. Har fråga om verkställighet enligt 58 § andra stycketunderställts den centrala utlänningsmyndigheten, äger utlänningen föra klaganöver myndighetens beslut. Klagan föres hos regeringen genom besvär. " Senaste lydelse 1971:1186, Be.slut om avvisning, förpassning eller utvisningförfaller om det icke har verkställts från det beslutet vann laga Vad nu sagts gäller ej beslut om avvisning enligt20 § eller utvisning enligt 29 § första stycket punkt 5. Kanutlänning ej anträffas för verkställighet, skall beslutet anses verkställt påsätt anges i 53 § första stycket, om annat ej visas. Underlåterutlänning, som utan erforderligt tillstånd uppehåller sig i riket, att göraansökan om tUlstånd; eller inneharutlänning sådan anställning eller utövar han sådan verksamhet, för vilkenarbetstillstånd fordras, ulan att hava sådant tillstånd; eller harnågon utlänning i sin tjänst, ehuru denne icke, då så erfordras, hararbetstillstånd eller anställningstillstånd, straffes med dagsböter. Underlåterutlänning, som utan erforderligt tillstånd uppehåller sig i riket, alt göraansökan om tUlslånd; eller inneharutlänning sådan anställning eller utövar han sådan verksamhet, för vilken arbelsflUståndfordras, ulan alt hava sådant tillstånd dömes till dagsböter. Den somhar utlänning i sin tjänst, ehuru denne icke, då så erfordras, hararbetstillstånd eller anställningstillstånd, dömes till dagsböter eller, däromständigheterna är försvårande, till fängelse i högst .