prop · FZ0318 · 1975-12-31 00:00:00 — Eftersom man irättstillämpningen upprätthåller mycket höga krav för att "synnerliga skäl"skall anses föreligga, medför förslaget en stark begränsning av förvisningsinstituletstillämplighet. Så blir faUet beträffande utlänningar i den säkerligen ganskabetydande kategori, som faller utanför kretsen av bosätlningstillståndsinnehavarnaoch de nordiska grannländernas härvarande medborgare; de sistnämnda behöver juej uppehållstillstånd och drar alltså ej nytta av förslaget. Såvitt jag kännerlill har icke någon kritik framförts om alt förvisningsregleringen 1975/76:18 199 ellertUlämpningen därav skulle vara för sträng när det gäller de utlänningar (med uppehållstUlståndoch en vistelsetid har på mellan två och ) vilka enligt förslaget skullei väsentlig mån skyddas mot förvisning. Det bör här eruiras om att nuvarandeförvisningsregel förutsätter att utlänningen övertygats om allvarligt brottoch därjämte, i de praktiskt viktigaste fallen, befaras fortsätta brottsligverksamhet. Den utgör alltså ett viktigt medel för alt det svenska samhälletskall kunna befria sig frän dokumenterat kriminella individer, medan dessa ännuhar endast ringa eller måtflig anknytning till riket. I vilken utsträckningförvisningsdomar mot utlänningar inom den angivna kategorin har förekommitär i nuvarande läge outrett; för egen del skulle jag inte bli förvånad om enundersökning skulle visa alt fråga är om minst ett hundratal fall . utan underlag nu skulle genomföra den avsedda begränsningen av förvisningsinstituletsräckvidd finner jag icke tillrådligt. Pågrund av det anförda vill jag i nuvarande läge avstyrka, alt i 26 § andrastycket andra meningen inbegrips utlänning som sedan minst etl år inneharpermanent uppehållstiUstånd, I stället förordar jag att i ell övergångsskedei avvaktan på aviserad utredning om förvisningsinstitulet de föreslagnaövergångsbestämmelserna kompletteras med följande föreskrift: "Vad som föreskrivesi 26 § andra stycket andra meningen beträffande den som dä åtal väcktes sedanminst var bosalt i riket skaU äga motsvarande tUlämpningbeträffande den som vid denna lags ikraftträdande innehar bosättningstillslånd." Jag är inte omedveten omatt mitt förslag innebär en viss skärpning såtillvida som den iförvisningshänseende gynnade gmppen inte kommer att tillväxa genom nytillkommandebosättningsstUlslånd, Denna konsekvens i elt övergångsskede anser jag vara attföredraga framför att i blindo genomföra det remitterade förslaget iförevarande del, Paragrafen innehållerregler om s.k. poUtisk utvisning. Enligt lagrummets gäUande lydelse fär sådanutvisning ske, när det finnes påkallat av hänsyn till rikels säkerhet ellereljest i statens intresse. I lagrådsremissen föreslås , att den andra utvisningsgmnden(statens intresse) skall försvinna. Detta kan inte ansesvälbetänkt. I remisskritiken har framhållits att behov föreligger att kunnautvisa utlänning som, utan att begå brottslig handling, bedrivit verksamhet somdirekt tar sikte på att påverka de politiska förhållandena i andra länder ochsom är ägnad alt skada vårt lands förhållande till dessa länder. Varkenutvisningsgrunden "hänsyn tiU rikets säkerhet" eller terrorist- 1975/76:18 200 reglernamöjliggör i tUlräcklig mån utvisning i de fall som sålunda fram-dragits underremissbehandlingen. Dennu behandlade frågan har i paragrafen sammankopplats med spörsmålet omregeringens rält att meddela föreskrifter för utlänningen. Enligt vad som angesi bestämmelsen såsom den lyder får regeringen, på samma grundersom må åberopas för politisk utvisning, föreskriva inskränkningar och villkorför en utlännings vistelse i riket. Del remitterade förslaget innebär, altsädana inskränkningar och vUlkor bara får gälla vistelseort, byte av bostad ocharbetsanslällning samt anmälningsplikt. Jagvill anföra ett exempel. Anlag alt en hög utländsk officer efter att ha gjort eltmisslyckat kuppförsök mot regimen i sitt hemland flyr tiU och sökerasyl här. Då skulle den enligt föredragande statsrådelsmening inle äga föreskriva, att han ej här får bedriva politisk verksamhetriktad mot regimen i hemlandet och regeringen skulle ej heller, om handeltager i sådana konspirationer, vare sig han därigenom överträtt villkor somnyss nämnts eller ej, äga utvisa honom. Del förutsattes, att denne utlänningvarken är terrorist eUer äventyrar vårt lands säkerhet; ej heller har hanbegått gärning som är brottslig enligt svensk lag. Förmin del kan jag inte acceptera sådana inskränkningar i Sverigeshandlingsfrihet, vilka för övrigt synes sakna motsvarighet i andra länder. Jagmenar, att en uflänning av denna sort han må i övrigt vara hur aktningsvärdsom helst inte är önskvärd här; han bör inte få vistas i för att pånu angivet säll kunna försämra våra rdalioner med främmande makt. Jagföreslår, att den nuvarande formuleringen av 34 § i sak bibehålles. Skulleemellertid en "uppstramning" av ullrycket "i statensintresse" anses önskvärd termen uppstramning har hämtats frånremissprotokollet där saken diskuterats kan den åstadkommas genom att orden"i statens intresse" utbytes mot "av ett väsentUgtstatsintresse". Ifjärde stycket av förevarande paragraf föreslås atl utlänning inte får kvarhållaslängre tid än från det han togs i förvar, om ej synnerliga skälföreligger därtill, och att beslut om kvarhållande i förvar för varje gång inleskall gälla än från beslutets dag. Någon begränsningav tiden för hållande i förvar skall emellertid inte gälla när beslut omavlägsnande har meddelats. Härmed torde avses även den situationen atl sådantbeslut ännu inle vunnit laga kraft. Reglerom längsta tid för hållande i förvar finns i 38 § utiänningslagen.Enligt detta lagrum gäller som allmän regel alt uflän- 1975/76:18 201 ninginte får hållas i förvar än , om ej synnerliga skäl därlUlföreligger, och att beslut om kvarhållande för varje gång ej gäller längre tidän från beslutets dag. Beslut om kvarhållande meddelas, i ulvisningsärendehos förvaltningsdomstol av domstolen och i andra fall av regeringen. Närbeslut ankommer på regeringen gäller vidare att kvarhällandefrägan skallunderställas regeringen så snart anledning föreligger att hålla utlänningen iförvar än en månad. Förslagetatt förvarsbeslut skall gälla utan tidsbegränsning för det fall att avlägsnandebeslutmeddelats är ägnat att väcka betänkligheter ur rättssäkerhetssynpunkt. Detsynes enligt lagrådets mening rimligt atl viss tidsbegränsning behålles ävenför detta faU. Sådan tid kan förslagsvis bestämmas . För attutlänning i delta läge skall få kvarhållas bör fordras attsynnerliga skäl för sådant kvarhållande föreligger. Vidare bör föreskrivas altbeslut om kvarhåUande för varje gång inle skall gäUa än två månaderfrän beslutets dag. Medhänvisning till det anförda föreslår lagrådet, att fjärde stycket avförevarande paragraf ges följande lydelse: "Uflänning får icke kvarhållaslängre tid än eller, när beslut meddelats om awisning, förpassning,förvisning eUer utvisning, tvä månader från det han togs i förvar, om ickesynnerliga skäl föreligga därtill. Innan beslut härom meddelas skall hållas förhöreller, om förvaltningsdomstol handlägger ärendet, muntlig förhandling. Beslutom kvarhåUande i förvar gäller för varje gång icke än två veckoreller, när beslut meddelats om avvisning, förpassning, förvisning ellerutvisning, tvä månader från beslutets dag," 48a § Lagrådet: Idenna paragraf meddelas bestämmelser om utlännings rält alt överklaga beslutenligt 35 § andra stycket om tagande i förvar. Bestämmelsen bör gälla ävenbeslut enligt 35 § fjärde stycket om kvarhållande i förvar. Enligtparagrafen får regeringens beslut om tagande i förvar ej överklagas. Någonbestämmelse om överprövning i annan form av sådant beslut har inte upptagils iförslaget, IEuroparådskonventionen om de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheternasamt InternationeUa konventionen om medborgerliga och politiska rättigheterföreskrivs, att den som har berövats friheten skall ha rält att inför domslolpåfordra snabb prövning av lagligheten av frihetsberövandet. harbiträtt dessa konventioner. Föratt förpliktelser enligt konventionerna skall uppfyllas måslemöjlighet finnas för utiänning, som tagils eller kvarhållils i för- 1975/76:18 202 vargenom beslut av regeringen, att av domstol få prövat, om åtgärden fortfarandeskall bestå. Denna domstolsprövning bör lämpligen ankomma på regeringsrätten. Pågmnd av vad ovan anförts föreslås, att nu förevarande paragraf erhållerföljande lydelse: "Beslut enligt 35 § andra eller fjärde stycket omtagande eller kvarhållande i förvar fär av utlänningen överklagas hos länsrätt,om beslutet meddelats av polismyndighet, och hos kammarrätt, om beslutetmeddelats av den centrala utlänningsmyndigheten eller av länsstyrelse.Förvaltningsdomstols beslut får av utlänningen överklagas enligt beslämmelserna i förvallningsprocesslagen (1971:291), Klaganenligt första stycket får föras särskUt och är ej inskränkt till . Harbeslut som avses i första stycket meddelats av regeringen, prövarregeringsrätten på framslällning av utlänningen, om åtgärden skall beslå." Godtasvad lagrådet föreslagit bör övervägas om tillägg behöver göras i 2 § lagen(1971: 289) om allmänna förvaltnmgsdomstolar. Dennaparagraf skall enligt det remitterade förslaget ändras så att dt; rättsföljder som enligt gällande rätt inträder, när utlänning i vissa tUl- ståndsärenden mot bättre vetande lämnat oriklig uppgift, skall inträda även när han i sådana ärenden svikligen förtigit visst förhållande. En likartad ändring föreslås i straffbestämmelsen i 64 §, gällande anmäl ningsärenden och ansökningsärenden. Konsekvensen synes kräva att även i 18 § 3 svikligt förtigande jämsläUs med där avsett fall att utlän ning mot bätlre vetande lämnar oriktig uppgift. Ett tillägg bör därför fo gas till den nämnda punktens slutord enligt följande: " att in resa eller om han vid inresan svildigen förtigit sådant förhållande." Närdet föreligger ett enligt ullännhigslagen verkställbart beslut om avlägsnande,inträder enligt gällande rätt inte något hinder för verkställighet därför att eltåterbrytningsärende uppkommer. Det remitterade förslaget synes inte åsyftanågon ändring därvidlag. Vid sådant förhållande är det missvisande att, såsomden föreslagna paragrafen förutsätter, vederbörande statsråd skulle ha att när inhibitionsanledning saknas meddela formligt beslut om attverkställighet skall ske. Föreskriften bör därför utformas såsom enbestämmelse enbart om inhibitions- Prop.1975/76:18 203 Härför talar också att, om enligtparagrafens andra mening meddelat inhibitionsbeslut, det därefter inte börkomma i fråga atl elt statsråd såsom ensambeslutande skuUe förordna altverkställighet skaU ske; teoretiskt sett står den möjligheten öppen med denföreslagna lydelsen. Om vederbörande statsråd för sin del ej finner skäl till inhibition,bör del utan särskild föreskrift anses ankomma på statsrådet all samtidigtockså bedöma om omständigheterna i ärendet är sådana all regeringen bör sammankallasför stäUningstagande innan verkställighet hinner ske. Mot enordning med enskUt statsråd som beslutande kan i och för sig anföras de skälsom iraditioneUt brukar åberopas mot s.k. ministerstyre. Då här är fråga endastom interimistiska beslut och sådana i förevarande sammanhang kan bli av värdeför enskildas rättssäkerhet saml därlUl annan lämpUg lösning av frågan ombeslutsorgan knappast står att finna, bör förslaget i nu berörd del kunnagodtagas. Mol bakgrunden av det anförda föreslår lagrådet altparagrafens första mening ges följande lydelse: "Uppkommer fråga somavses i 51 § får det statsråd, som ansvarar för ärenden enligt denna lag,besluta atl verkställighet ej skall ske innan regeringen meddelat slutligtbeslut i ärendet." 53 § Lagrådet: Iparagrafen har föreslagits ett nytt första stycke av innebörd atl beslut omavlägsnande anses verkställt när uflänningen, sedan han fått del av beslulel,självmant lämnat landet. Motbestämmelsens innehåll har lagrådet inte något alt erinra. Bestämmelsensplacering i förevarande paragraf synes emellertid mindre lämplig. Bestämmelsenär av generell räckvidd och har inte något egentligt samband med vadparagrafen i övrigt innehåller, nämligen regeln om poliflskt VerkstäUighetshinder,Det synes naturligt atl bestämmelsen i stället får inflyta i den föreslagna 60a § som elt första stycke. Lagrådet förordar alt så sker (jfr vad lagrådetanför vid 60 a §). Biträdes detta kan förevarande paragraf lämnas oförändrad. 54 a § Lagrådet: Enligt den föreslagna paragrafen får krigsvägrare ochövriga utlänningar som avses i det nya tredje stycket i 2 § vid verkställighetav avlägsnandebeslut ej befordras till vissa angivna länder med mindre särskildaförutsättningar är för handen. En likartad reglering gäller nu en- 1975/76:18 204 ligt53 och 54 §§ för politiska flyktingar. I 56 § som gäller avvisad uflännings äterlransportmed det fariyg eller luftfartyg med vUkel han ankommit hit har i andrastycket klargjorts all sådan ålertransport ej får ske om fartyget ellerluftfartyget skall avgå till land, till vilket utlänningen med tiUämpning av53 och 54 §§ ej må befordras. På samma grunder som uppbär den nuvaranderegleringen i 56 § andra stycket bör hinder anses föreligga atl placerautlänning, som avses i den föreslagna 54 a §, på fariyg eller luftfartyg somskall avgå till land tiU vilket han enligt sistnämnda paragraf ej fårbefordras. Med hänsyn härtill föreslås att 56 § andra stycket ändras i enlighetmed följande: "Vad i första stycket sägs skall ej gälla, om fartyget ellerluftfartyget skall avgå till land, till vilket uflänningen med tillämpning av5354 a §§ ej mä befordras." Härhänvisas liU vad lagrådet anfört vid 21 a §, 60a § Lagrådet-Såsom lagrådet anfört under 53 § bör del i del remitteradeförslaget upptagna första stycket i den paragrafen överföras lill 60 a § ochdär upptas som ett första stycke. Detremitterade förslaget har i första stycket av förevarande paragraf vilketstycke enligt lagrådets förslag blir elt andra stycke en preskriptionsregelför del fall alt verkställighet ej skett och härtillansluter i det följande stycket en hjälpregel. Enligl denna skall, omutlänningen ej anträffats för verkställighet, presumeras att beslutet blivitverkställt genom atl utlänningen före preskriptionstidens utgång självmantlämnat riket sedan han fått del av beslutet; presumtionen skall kunna brytasgenom molbevisning. Denföreslagna konstruktionen synes ändamålsenlig när det gäller prövningenhuruvida elt avlägsnandebeslut aUflämt är verkställbart eller ej. Däremotväcker det betänkligheter om det även i ett brottmål angående olovUgtåtervändande till riket skulle åligga utlänningen att styrka all han ickelämnat riket efter beslutet. Ett sådant avsteg från gängsebevisbörderegler i brottmålsprocessen synes inte påkallat av några egentligasakskäl. Räckvidden av del föreslagna stycket (enligt lagrådels förslag Iredjestycket) bör därför begränsas till frågan om verkställbarheten, förslagsvisgenom atl stycket ges följande lydelse: "Har utlänning ej kunnatanträffas för verkställighet av beslut som avses i andra stycket förstameningen inom tid som där anges och 1975/76:18 205 uppkommerdärefter fråga huruvida beslutet kan verkställas, skall vid den prövningenantagas all inom angivna tid skett verkställighet enligt första stycket, omannat ej visas." Förslagettill lag om tvångsåtgärder i spaningssyfte i vissa fall Förslagetföranleder inte någon erinran. 1975/76:18 206 Sträng, ordförande, och statsråden , , , ,, , , , , , Propositionmed förslag tiil ändring i utlänningslagen (1954:193), m. m. Föredragandenanmäler lagrådets yttrandei över förslag tUl 1, lag om ändring iutlänningslagen (1954: 193) 2, lag om tvångsåtgärder i spaningssyflei vissa faU, Föredraganden redogör för lagrådets yttrande och anför. Lagrådetbehandlar i anslutning till 20 § i det remitterade förslaget utförligt fråganom fömtsättningama för awisning eller utvisning av terrorist. Den ändring somföreslås i lagrådsremissen innebär i förhållande till nuvarande bestämmelse i1 § terroristlagen att det för bestämmelsens tillämpning också skall krävasatt det föreligger fara för att utlänningen medverkar till terroristdåd, yttrande anförs att förslaget genom denna ändring förefaller gåutöver vad försiktigheten kräver, Enligl lagrådet bör, om inte nuvarandeordning bibehålls, begränsning av möjligheten att avvisa eller utvisa den somtillhör eller verkar för terroristgrupp eller -organisation endast föreligganär det med fog kan antas att det inte föreligger fara för att han medverkar i terrorislhandlingar. För egen del vill jagerinra om att den nuvarande bestämmelsen i 1 § terroristlagen har kritiseratsfrån rättssäkerhetssynpunkt. Jag har förståelse för den kritiken och anser detdärför, i likhet med praktiskt taget alla remissinstanser som har haft att yltrasig över förslaget, angeläget att i bestämmelsen införs ett personligt rekvisit.I praktiken har, som jag nämnt i lagrådsremissen, 1 § terroristiagen tiUämpatsendast på utlänningar som, med hänsyn till deras tidigare verksamhet, bedömtsutgöra en fara. yttrande framgår alt den föreslagna ändringen främst ansettsmotiverad med tanke på de svårigheter som i enskilda fall kan 'Beslut om lagrådsremissen fattat vid regeringssammanträde . 1975/76:18 207 tänkasuppkomma när det gäller alt avgöra om en medlem av viss organisation skallbetraktas som aktiv eller passiv, Eflersom elt utmärkande drag hos deorganisationer eller grupper som det här är fråga om emellertid just är derasytterst hemliga natur torde frågan om ett medlemskaps formella karaktärknappast kunna få någon självständig betydelse. Erfarenheten visar sålunda altdet här främst är andra omständigheter angående ifrågavarande personsförhållande tUl organisationen och dess verksamhet som blir avgörande. Motbakgrund härav kan det enligt min mening starkt ifrågasättas om den av lagrådetföreslagna lösningen i praktiken är mera effektiv. Jag är därför inte beredd atlfrånträda den i remissen förordade regleringen. Lagrådet har vidare, medhänvisning tUl Europarådskonvenlionen om de mänskliga rättigheterna och grundläggandefriheterna och Internationella konventionen om medborgerliga och politiskarättigheter, kritiserat det förhållandel, alt det remitterade förslaget (48 a §)inte innehåller någon bestämmelse om överprövning av regeringens beslut omförvarstagande, I yttrandet föreslås alt utlänningen i sådant fall skall kunnagöra framslällning tUl regeringsrätten om prövning huruvida åtgärden skallbestå, Beiräffande denna frågavill jag erinra om alt besvärsrält vid beslut att la utlänning i förvar hUtUlsendast har förelegat när beslutet har meddelats av förvallningsdomstol iutvisningsärende, I propositionen föreslås atl också polismyndighets, statensinvandrarverks och länsstyrelses beslut skall kunna överklagas hos domstol.Härigenom måste enligt min mening konvenlionskraven angående rätt tilldomstolsprövning av frihetsberövande i utlänningsärende anses ha tillgodosetts, I ett särskilt yttrandehar justitierådet tagit upp frågan om förutsättningarna för s, k.politisk utvisning (34 § UflL), finner det mindre välbetänkt att, somjag har föreslagit, upphäva möjligheten till utvisning enligt denna paragraf iandra faU än dä det anses påkaUat av hänsyn till rikets säkerhet. I yttrandetföreslås att möjlighet skall finnas lill utvisning för det fall en utlänning ivårt land, utan alt begå brott eller äventyra vårt lands säkerhet, bedriververksamhet som genom att rikta sig mot regunen i annat land kan försämra vårarelationer till den staten, 34 § borde därför inte ändras i sak. För egen del vill jagbetona att utlänningar som får vistas i värt land skall ha rätt att i lika månsom svenska medborgare utöva politisk verksamhet, så länge den bedrivs inomlagens ram och inte äventyrar rikels säkerhet. Jag kan därför inte dela denuppfattning som har framförts av på denna punkt. Som jag framhållit idet remitterade förslaget har utvisning enligt 34 § över huvud taget inteförekommit under i vart fall de senaste två decenniema. Att mot denna bakgmndbehålla en utvisningsgmnd, som under alla förhållanden måste få en generellutformning, bör enligt min mening inte komma i fräga. 1975/76:18 208 slagethar också godtagits av lagrådets majoritet. Jag kan därför inte ansluta migtill förslag. Enligl26 § UtlL krävs synnerliga skäl för förvisning av den som har bosältningstillstånd.Enligt det remitterade förslaget skall i fortsättningen samma begränsninggälla i fråga om den som sedan minst elt år innehar permanent bosättningstillständ.Justitierådet Mannerfelt avstyrker för sin del förslaget med hänvisning tillbl, a. att verkningarna av förslaget inte har utretts. För utlänning som redanfält bosättningstillslånd skall begränsningen dock gälla även ifortsättningen. lagrådsremissen föreslagna ändringen kommer alt medföra att kravet päsynnerliga skäl för förvisning får tillämpning på en något störrre gmpp avutlänningar än vad som är fallet. Det kan emellertid inle komma i fråga altav det skälet införa en sådan ordning som Mannerfelt har föreslagit. Den skulleför framliden innebära en avsevärd försämring för de utlänningar som, närförvisningsfråga blir aktuell, har vistats i vårt land under några är.Utlänning skall ju inle kunna få bosättningstUlstånd men i ställetpermanent uppehållstUlstånd. Majoriteten av lagrådels ledamöter har ocksåställt sig bakom det remitterade förslaget i detta hänseende. Jag finner på gmndav vad jag nu har anfört inle skäl frångå detta. Lagrådethar vidare föreslagit ändringar beiräffande tiden för förvarstagande i visstfall och delegeringen till det för utlänningsärenden ansvariga statsrådet avfrågor om inhibition samt i övrigt föreslagit vissa sakliga ändringar av mindreomfattning i fråga om förslaget till ändring i UtlL. Jag godtar de förslag somlagrådet sålunda har lagt fram. Utövervad nu angetts bör vissa redaktionella ändringar göras i lagtexten i de bådaremitterade förslagen. Frågan om ändring i 70 § UtlL kommer all tas upp i annatsammanhang. Medhänsyn till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att antaga delsde av lagrådet granskade lagförslagen med vidtagna ändringar, dels de vidregeringsprotokollet fogade förslagen tUl 1. lag om ändring i lagen (1968:555) om rätt för utlänning och utländskt företag att idka näring här i riket 2. lag om ändring i förordningen(1968: 564) om tillfällig handel 3. lag om ändring i lagen(1975:000) om tUlfällig handel Regeringenansluter sig lill föredragandens övervägande och beslutar atl genom propositionföreslå att antaga de förslag som föredraganden har lagt fram. 1975/76:18 209 Proposilionen ................................................... .... 1 Propositionenshuvudsakliga innehåll ..................... 1 1. lag om ändring iutlänningslagen (1954: 193) ..... .... 3 2. lag om ändring i lagen (1968:555) om rätt för utlänning och utländskt företag att idka näring här i riket.................................................................. .. 21 3. lag om ändring i förordningen(1968: 564) om tillfällig handel 22 4. lag om ändring i lagen (1975:000) om tUlfällig handel 23 5. lagom tvångsåtgärder i spaningssyfte i vissa fall. Utdrag avregeringsprotokollet ....... .. 26 1 Inledning .................................................... 26 2 Gällande ordning enligtutlänningslagen och utlänningskungörelsen m. m 27 2.1 Skyddetför politiska flyktingar (asylrätten) 27 2.1.1 Den svenska uflänningslagsflflningen ...... 27 2.1.2 InternafloneUa överenskommelser m.m... 29 2.1.3 FörhåUandena i vissa andraländer.......... 32 2.2 TUlstånd för inresa, uppehåll,bosättning och arbete ,,., 33 2.3 Avvisning och avlägsnande av uflänningefler inresa ,.., 34 2.4 Särskilda tvångsåtgärder iutlänningsärenden m, m 36 2.4.1 Bestämmelserna i uflänningslagen ......... 36 2.4.2 Internationellaöverenskommelser............ .. 38 2.5 Besvärsrätten i utiänningsärenden................ .. 38 2.6 Vissa övriga bestämmelser iutlänningslagen och utlänningskungörelsen m. m 40 2.6.1 Straff för arbetsgivare somanställer utlänning utan arbetstillstånd 40