prop · FY039 · 1975-12-31 00:00:00 — 2.1.1Allmän bakgrund till kommitténs arbete (kap. 2) Desenaste årtiondenas genomgripande skolreformer har gett praktiskt taget allaungdomar som så önskar möjlighet att gå igenom en minst elvaårig skolutbildningi gmndskola och gymnasieskola. Också för vuxna har utbildningsmöjligheternaökat markant. När reformer genomförs på olika nivåer i utbildningsväsendet kandelta medföra krav på förändringar av mer eUer mindre formell art i gällanderegler för behörighet och urval till fortsatt utbildning. Ett behov av nya kompelensreglerkan också bli aklueUt, när en förändrad syn på begreppet kompetens växer fram.Så har skett . Redan i direktiven till kompelensutredningen,vars förslag i belänkandet (SOU 1970: 21 och 55) Vägar tUl högre ulbildningutgjort granden för KK:s arbeie, framhölls att den sakliga och inte denformella kompetensen skulle vara avgörande när det gällde all beslämma om enperson skulle få tillträde till högre utbUdning. Denna syn påkompetensfrågorna avspeglas i statsmaklernas principbeslut att denaUmänna behörigheten till högre ulbildning skall knytas till genomgången minsttvåårig linje i gymnasieskolan, under förutsättning att vissa krav påkunskaper i svenska och engelska därtill är uppfyllda. Samma syn kommer tilluttryck i direktiven till KK att föreslå behörighetsvillkor för dem som har engymnasial utbUdning som kan jämföras med gymnasiesköleutbUdning och för dem somuppfyller vissa villkor beträffande ålder och yrkeserfarenhet. Att även andrameriter än betyg från behörighetsgivande utbildning,, enligt KK:s direktiv,skall tillgodoräknas vid urvalet av studerande till högre utbUdning är ytterligareett led i en medveten strävan att till högskoleutbildning rekrytera personermed skiftande utbildnings- och erfarenhelsbakgrund. KK arbetathar U 68 lagt fram sina förslag om reformering av högskoleutbildningen. Dessaförslag har haft stor betydelse för KK:s arbete och bl. a. medfört attkommitténs förslag i vissa avseenden har en tämligen öppen ulformning. Främstgäller detla frågan om hur antagningen till grundläggande statlighögskoleutbildning skall organiseras och genomföras. U 68:s förslag innebärvidare vissa ändrade förutsättningar beträffande gränsdragningen meUangymnasial utbildning och högskoleutbildning. Även andra utredningar, t. ex.läraratbildningskommiltén, har under de senasle åren lagt fram förslag som rörgränsdragningen mellan det gymnasiala stadiet och högskolan. Utgångspunktenför KK:s arbete är att de aUmänna behörighetsvill- Prop.1975: 9 314 korenför högre utbUdning skall gälla för alla utbildningslinjer i högskolan.Härigenom blir det läll atl definiera vilka utbildningsvägar som lillhör denhögre utbildningen. Kommittén konstaierar att huvuddelen av de av U68 föreslagna linjerna i den nya högskolan kommer atl omfattas av de nyaallmänna behörighetsvillkoren redan vid ikraftträdandet av dessa. För vissautbildningsvägar föreligger förslag till ändrad studieorganisation som byggerpå de allmänna behörighelsviUkoren, medan andra är föremål för utredning. Förde utbildningsvägar inom U 68:s högskola som inle tillhör den högreutbildningen och som inte berörts eller berörs av avslutade eller pågåendeutredningar bör man, enligl KK:s uppfattning, initiera en översyn avutbildningen, där en uppgift bör vara atl la ställning till om utbildningenskall byggas på de nya allmänna behörighelsviUkoren. KKtar vidare upp frågan hur ändrade villkor för allmän behörighet kommer atlpåverka sammansättningen av de sökande tiU högre utbUdning. Härvid konstaterasatl utformningen av det studiesociala slödet spelar en väsentlig roll för isynnerhet vuxna utbildningssökandes möjligheter att bedriva studier ihögskolan. Vadgäller betygssystem och betygsättning måste kommitténs förslag tillurvalsregler i allt väsentligt utgå från nuvarande förhållanden, trots altfrågan om etl nytt system för betygsättningén i gymnasieskolan är aktueU genomarbetet betygsutredning. 2.1.2Allmän behörighet (kap. 3) Allahögskolestuderande måste oavsett vad de studerar uppfylla de allmännabehörighelsviUkoren, medan däremoi de särskilda förkunskapskraven VarierarmeUan oUka ulbildningsvägar i högskolan. Deallmänna behörighetsvillkorens funktion i kpmpelenssystemet är bl. a. altgarantera alt de studerande har en aUmänorienlering som elt komplement tillspecialiserad hö,gskoleulbildning och att tillsammans med de särskildaförkunskapskraven tillgodose kravet på tillräckliga studiefömtsättningar hosdem som antas liU högskoleutbildning. De aUmänna behörighetsvillkoren skall,häratöver fylla syftet att bättre ta tiU vara den tillgång i samhället somutgörs av studielämpliga personer, vilka nu ej har behörighet, dvs. ta siörrehänsyn till den sakliga än till den formella kompetensen. Allmänbehörighet genom utbildning (avsnitten 3.1 och 3.2) Genomstatsmakternas princifibeslut har de aUmänna behörighelsviUkorenfastställts vad avser sökande från gynmasieskolan. Enligt delta beslut har denallmän behörighet, som avslutat en minst två- årigUnje i gymnasieskolan med fuUsländiga studiekurser och har kunskaper i ämnenasvenska och engelska motsvarande lägsl två årskurser på social linje. KKskall enligt sina direktiv föreslå vilka ulbUdningsvägar som därulöver skallge allmän behörighet. Kommittén finner det självklart alt sådanautbildningsvägar som avlösts av de nuvarande tre- eller fyraåriga linjerna samtav ekonomisk, social och teknisk tvåårig linje i gymnasieskolan (gymnasium ochfackskola samt även flickskola med normalskolekompetens) skall ge allmänbehörighet. Detsamma gäller sådana utbildningar som redan i den nu gällandebehörighetskungörelsen (1967: 450) jämställs med treårig gymnasieskollinje(folkskollärarexamen, småskol-lärarexamen m. fl.). Med samma självklarhet skallallmän behörighet tillkomma den som har avslutat sådan specialkurs igymnasieskolan som är uppbyggd efter samma principer som gymnasieskolanstvååriga yrkesinriktade linjer. Förövrig utbUdning inom och utanför gymnasieskolan bör principen vara attutbildningen ger allmän behörighet om dess slutnivå är jämförbar med denutbildningsnivå som gymnasieskolans linjer leder fram till och underförutsättning alt ämnena svenska och engelska ingått eller kompletterats i enomfattning som minst svarar mot den sociala linjens kurs i resp. ämne.Huvudmannaskapet för en utbUdning skall inle tillmätas någon betydelse i dettasammanhang. Motbakgmnd av denna princip föreslår KK all alla minst tvååriga specialkurser igymnasieskolan som bygger på gmndskolekompetens eller molsvarande skall geallmän behörighet. Delsamma skall gälla specialkurser om minst etl läsår sombygger på en obligatorisk fömtbildning utöver om minst ett läsårsamt specialkurser om minst en termin som för tillträde kräver såvälföralbildning som praktik. I det senare fallet skall den sammanlagdaskolmässiga utbildningen överstiga ell läsår och yrkespraktiken omfatta minstett år. Ävenulbildningsvägar utanför gymnasieskolan skall på samma villkor somgymnasieskoleutbildning kunna ge allmän behörighel. Detta exemplifieras med enrad utbildningsvägar bland vilka märks de nuvarande utbildningarna tillsjukgymnast, sjuksköterska, arbetsterapeut, förskollärare, hushållslärare,texlillärare m. fl. Vad avser behörighet genom studier vid folkhögskolaföreslår KK att principen skall vara att den som gått igenom två årskurser vidfolkhögskola och därvid läst engelska och svenska i tillräcklig omfattningskall ha allmän behörighet (för personer som inte har gmndskolekompetens ibotten skall även tredje årskurs vara ett krav). Efiersom innehåU ochuppläggning av ulbUdm'ngen kan variera kraftigt meUan olika folkhögskolor anserdock kommittén alt folkhögskolans lärarråd på begäran skaU intyga dels om elevensfolkhögskoleutbildning molsvarar lägst tvåårig gymnasieskoleutbildning medavseende påallmän utbildningsnivå, dels om ämnena svenska och engelska lästs i enomfatltung som molsvarar den sociala linjens. KK anser vidare attarbetsmarknadsutbUdning samt ulbildning som bedrivs inom studieförbund,facldiga organisationer, näringsliv och statliga och kommunala myndighettTskall kunna ge behörighet på samma villkor som övriga ulbUdningsvägar.Bedömningen av om sådan utbildning skaU ge behörighet måste göras från falltill fall av antagningsmyndigheten, som då främst skall beakta, omutbildningsnivån kan jämföras med den man uppnår i gymnasieskolan, och i lägregrad den sammanlagda utbildningstiden. Allmänbehörighet genom ålder och yrkesverksamhet (avsnitt 3.3) Försöksverksamhetmed vidgat tUlträde till viss högskoleutbildning irUeddes påinitiativ av kompelensulredrungen. Verksamheten, som regleras av kungörelsen1969: 68, innebär i korthet att personer som fyller senast under detkalenderår då inskrivning sker och som har varit yrkesverksamma under minst femår eller på annat sätt skaffat sig motsvarande erfarenhet har rätt att bedrivastudier inom vissa ämnesområden vid fUosofisk faktUtet. Utöver dessa krav skaUde studerande uppfylla de eventuella krav på förkunskaper som anges i resp.normalstudieplan samt ha de övriga förkunskaper som oundgängligen fordras.Sedan hösten 1970 gäUer reglerna om vidgat tillträde även försöksvis vidsocialhögskolorna samt den utbildning i studie- ochyrkesorientering som bedrivs vid vissa lärarhögskolor. KK har samlat in vissaerfarenheter från denna försöksverksamhet och gmndar sina förslag bl. a., påatt dessa erfarenheter till övervägande del är positiva. En mera systematiskutvärdering av försöksverksamheten pågår vid socialhögskoloma, där man genomenkätundersökningar tillfrågat den gmpp studerande som antogs viaförsöksverksamhetens regler om deras erfarenheter avstudierna efter en och efter fem terminers studier. Motsvarande undersökningkommer att genomföras för studerande antagna , där en försiadelrapport föreligger, nänUigen efter en termins studier. Vid aUa undersökningstillfällenahar enkäten också besvarats av en jämförelsegrupp bland övriga studerande. Denförsta uridersökningsgruppen upplevde avsevärt mindre studiesvårigheter efterfem terminers studier än efter en termins. Studierna kändes ocksåmeningsfidlare efter fem terminer och i alla ämnen upplevde sig försöksgmppenspersoner ha nytta av sin yrkesverksamhet som en betydelsefull referensram förstudierna. Även med avseende på mätbara studieresultat finns en förbättringefter fem terminers studier och skiljer sig inteförsöksgrappens resultat anmärkningsvärt från kontrollgruppens. En brist iundersökningen, som försvårar tolkningen av resultaten, är atlstudieinlensiteten inte har mätts.Resultaten från den första-enkätundersökningen bland dem som , alltså efter en termins studier, visar att skUlna-dernamellan grappen "normalstuderande" och försöksverksamhetsgrap-pen harminskat. Försöksgrappseleverna tycks ha större studievana och bättreförkunskaper än de som antogs och kontrollgruppen har i siörreutsträckning erfarenheler från yrkeslivet före studiema. KK föreslår nu atlreglerna för vidgat liUträde inte längre skall ha försökskaraktär och attbegränsningarna med avseende på studiernas inriktning skall försvinna. Den somhar yrkeserfarenhet vunnen genom anställning och uppnår " det kalenderår som studierna påbörjas skaU ha allmän behörighettill all högskoleutbUdning. Med anslällning skall jämställas arbete i egetföretag, värnpliktstjänstgöring samt arbeie i eget hem med vård av antingenbarn eller av andra personer som på grand av sjukdom, ålder eUerhandikapp behöver speciell omvårdnad. Vad gäller det krav på kunskaper isvenska som finns i de av stalsmakterna faslstäUda allmännabehörighetsvUl-koren för sökande från gymnasieskolan (mosv.) finner kommittén bl.a. med hänvisning till erfarenheterna från försöksverksamheten att mangenerellt och utan krav på formell dokumentation skall anse att den aktuellagmppen har sådana kommunikationsfärdigheter m. m. som det allmännabehörighetskravet i svenska avser att tUlgodose. KK menar dock att personer somhar annat modersmål än svenska, danska eller norska måste dokumenteraförkunskaper även i svenska för al: uppnå allmän behörighet. Goda kunskaper i engelskaär i regel nödväncUga för att man skal kunna bedriva högre studier. KK föreslårdärför att etl krav på förkun skaper i engelska molsvarande minst två årskurserpå social linje skali gälla även dem som får behörighet genom ålder ochyrkesverksamhet Delta krav skaU dock primärt gälla dem som avser alt sludera enfull ständig utbildningslinje i högskolan. Vid vissa studiekurser kan man dagfölja studierna utan förkunskaper i engelska. Många äldre utbild ningssökandehar inte fått någon undervisning i engelska under sin skol tid. Här föreliggersåledes en klar skillnad mellan dem och dagens ung domar. Det är angeläget attäldre utbUdningssökande trots delta har möjlighet alt kanske främst ifortbUdnings- och vidareutbUdnings-syfle skaffa sig högskoleutbildning. Någotgenerellt krav på förkunskaper i engelska enligt den sociala linjens lärokursbör därför inle finnas för den som endast avser atl sludera en enstaka kurseller studiekurs i högskolan. När den obligatoriska litteraturen inom enstakakurser ställer krav på förkunskaper i engelska bör detla framgå av vederbörandekursplan och de sökandes förkunskaper i språket bör kunna prövas och godtas påmera informeUa gmnder. 1 Särskiltyttrande av . . 2 Särskilt yttrande avAnders . 1975: 9 318 Allmänbehörighet genom utländsk förutbildning (avsnitt 3.4) Vadbeiräffar de allmänna behörighelsvUlkoren för personer med utländskförutbildning som söker högre utbUdning i har KK inte funnit anledningatt föreslå skilda krav för invandrare och för s.k. gäststuderande vilketkompelensutredningen gjorde. Inga vägande skäl talar, enligt kommitténsuppfattning, för alt ulformningen av behörighetsvillkoren skall avgöras av desluderandes sociala anknytning till eller av deras framlidsplaner. Ävennär det gäller studerande med utländsk föralbildning är det angeläget att liUen ulbildningsväg kunna rekrytera personer med varierande förutbildning ocherfarenheler. KK föreslår därför atlsökande med utländsk förutbildning skall kunna få allmän behörighet till högreutbildning i under förutsättning alt de med godkänt resultat slutförten minst elvaårig skolutbildning som normall avslutas tidigast eller eljest är behöriga till högskolestudier i silt hemland. Dettaförslag ger inle som nordiska sökande en särställning i förhållandetill andra utländska sökande. AUa nordiska studerande som har haftformell allmän behörighet, nämligen de som avlagt studentexamen i nordisktland, uppfyller emellerlid kravel: på minst elvaårig avslutad skolutbildning.Som en generell regel föreslår kommillén också alt sökande med utländskförutbildning skall kunna dokumentera kunskaper i engelska som kan jämställasmed den sociala linjens lärokurs i ämnet. Eftersom undervisningen sågott som undantagslöst bedrivs på svenska inom den grundläggande högreutbildningen finner KK det nödvändigt att ställa upp ett särskilt krav päkunskaper i svenska för sökande med utländsk förutbildning. Omfattningen avdetta krav föreslås vara det studiemål som anges i nuvarande studieplan förkursen Svenska 3. Detla innebär att de studerande skall uppnå förmågaatt utan nämnvärda svårigheter följa undervisning och konversation såväl iallmänna ämnen som inom del egna facket, ettgoll uttal, fritt från störand<; felaktigheter, någonförmåga att förstå olika riksspråksvarianter, tämligengod förmåga atl föi"a samtal och diskussioner såväl i allmänna ämnen sominom det egna facket, ökadfärdighet att uttrycka sig skriftligt, ökadkännedom om svenska kulturella och sociala förhåUanden. Försökande med utländsk föralbildning som har svenska, danska eller norska sommodersmål menar KK atl några formellt dokumenterade förkunskaper i svenskainte behövs. Dessa sökande bör dock, liksom svenska sökande, ha vissakommunikalionsfärdigheter och kommittén föreslår därför att det skall krävasav dem antingen förkunskaper i svenska motsvarande den sociala linjens lärokursi ämnet eller betyg frånsista årskursen av den genomgångna utländska behörighetsgivande utbildningen idet språk på vilket undervisningen meddelats. Den här formulerade särregeln ärknuten till behovet av alt kunna följa en utbildning som bedrivs på svenska.Sökande med finska eller isländska som modersmål omfattas således avhuvudregeln. Även om sammabehörighetsvillkor, enUgt kommilléns förslag, skaU gälla för invandrare ochgäststuderande kan dessa båda grupper beräknas ha olika önskemål beträffandemöjligheterna atl skaffa sig erforderliga förkunskaper i främst svenska.Flertalet gäststuderande kan beräknas ha en ganska omfattande allmän teoretiskförutbildning och önska tillträde lill vissa bestämda studier med minstamöjliga tidsspillan för inhämtandet av nödvändiga förkunskaper i svenska. del av invandrarna däremot kan beräknas önska mera undervisning i svenskaän vad kurserna Svenska 13 ger, mera samhällsorienlering samt en betydligtmera omfattande siudie- och yrkesvägledning än vad som förekommer.För dessa sökande bör övervägas en ettårig preparandkurs inom den gymnasialavuxenutbildningen. Kursen bör omfatta undervisning i svenska, engelska,samhällskunskap samt studie- och yrkesorientering och anpassas till de olikadeltagarnas förutsättningar. För vissa studerande kan en sådan ettårigpreparandkurs vara tillräcklig förutbildning för de avsedda studierna, medanandra får utnyttja kursutbudet inom den gymnasiala vuxenutbildningen för attefteråt komplettera sin utbildning tiU fullständig behörighel. Förde gäslstuderande bör flera lösningar i fråga om svenskundervisning kunnaövervägas, bl.a. en koncentrerad kurs i svenska inom den gymnasialavuxenutbildningen, som utformas trappstegsformat så att den som redan förvärvatvissa kunskaper i svenska kan starta på en för honom lämplig nivå. 2.1.3Särskilda förkunskapskrav (kap. 4) Riktlinjerför utformningen av förkunskapskrav (avsnitt 4.1) Genomatt skilja mellan regler för allmän behörighet och särskilda förkunskapskravmarkerar man dels att högskolestuderande oavsett vad de studerar skall haen i viss mening gemensam fond av erfarenheter, kunskaper och färdigheler,dels att det för studier på olika utbildningsvägar i högskolan därutöver oftakrävs förkunskaper i ett eller flera av gymnasieskolans ämnen eller motsvarandekunskaper. Desärskilda förkunskapskraven har vikliga funktioner'alt fylla både för deutbildningssökande och för högskolan. Desärskilda förkunskapskravens huvudfunktion gentemot de utbUdningssökande äralt ge information om vilka förkunskaper som är både tillräckliga ochnödvändiga nödvändiga även i den bemär- kelsenalt de är ett formellt behörighetsvUlkor för ulbildrungen i fråga. Elevernasval till och inom gymnasieskolan kan därför komma atl i viss mån styras av desärskilda förkunskapskravens ulformning. Det är väsentligt att dessa dåutforhias så att ingen av gymnasieskolans linjer blir en återvändsgränd. Dettautesluter inte att den som gått igenom gymnasieskolan i många fall måstekomplettera sin utbildning med ett eller flera ämnen för alt bli formelltbehörig till en viss utbildningslinje i högskolan. Sådanabehörighelskompletteringar, menar kommittén, måste alltid vara tillåtna ochmöjliga att genomföra inom t. ex. den kommunala vuxenutbildningens ram. Dennarätt gäller alla sökande till högskolan, oavsett på vUken grand de fått allmänbehörighet. Förekomstenav särskilda förkunskapskrav tillförsäkrar högskoleutbildningen att deformellt behöriga också har tillräckliga förkunskaper för att undervisningenskall kunna bedrivas med de mål och med det utbildningsinnehåll saml på den tidsom gäller för utbildningsUnjen i fråga. KKär medveten om att man, genom att stäUa upp särskUda förkunskapskrav utöver deallmänna behörighelsviUkoren, endast kommer åt en del av vad som fordras förframgångsrika studier. De studerandes personliga egenskaper och intressen är istor utsträckning oåtkomliga för formella krav. Kommitténframhåller också att, i den mån det är möjligt att skilja mellan å ena sidanvad den högre ulbUdningen och å andra sidan vad den kommande yrkesverksamhetenkräver av förkunskaper i olika ämnen, yrkeskraven i försia hand börtillgodoses genom högskoleutbUdningen. Kommittén har således försökt hällaisär vad som krävs för utbUdningen och vad som är renodlade yrkeskrav ochformulerar sina förslag om förkunskapsämnen med hänsyn till vad utbildningenkräver. Omförkunskapskrav utformas så alt de omfaltar de nödvändiga förkunskaperna måstede uppfyllas av alla sökande till en utbUdningslinje oavsett allmänbehörighetsgrund. KK finner det dock angeläget att dessa förkunskapskrav skallkunna inhämtas och redovisas på olika sätt. Vuxna utbildrungssökande med enrelativt lång arbetslivserfarenhet bör kunna möta andra krav på dokumentationav förkunskaper än ungdomar som har större delen av sina erfarenheter ochkunskaper från skolarbetet. Genom att låla de vuxnas samlade erfarenheter ochutbUdning vunnen på olika vägar bilda underlaget för en bedönming av om deuppfyller förkunskapskrav i ett visst ämne vinner man två syften. Dels blir detlättare för de vuxiia som har reellt sett lillräckliga kunskaper alt vinnainiräde i högskoleutbildning, dels kommer högskoleutbildningen att tUlfÖrasperson<;r med olika utbUdnings- och erfaren-hetsbakgrand och med skilda målför sina studier. Detta måste kunna berika undervisningssituationen och varatill fördel för högskolans arbete. Prop.1975: 9 321 Medhär angivna utgångspunkter har KK formulerat följande riktlinjer för ulformningenav de särskUda förkunskapskraven, vilka bör iakttas av de myndigheler sorn haratt förordna om sådana förkunskapskrav: Kravpå förkunskaper skall normalt uttryckas som krav på kunskaper motsvarandehel årskurs i gymnasieskolan. Kravpå förkunskaper för viss utbUdning skall kunna helt uppfyllas pånågon sludieväg i gymnasieskolan. Endastför studierna nödvändiga krav på förkunskaper skall uppställas. Kvalitativakrav (avsnitt 4.2) Föralt de särskilda förkunskapskraven skall fylla avsedda funktioner måste destuderande ha goda kunskaper i de ämnen som kraven gäller. Dessa kan beräknasvanligen bli tre eller fyra till antalet. Erfarenheten visar att den som harett betyg lägre än 3 främst i vissa förkunskapsämnen av färdighetskaraktär(matematik och moderna språk) löper större risker all misslyckas med sinastudier än den som har ett högre betyg. Med hänsyn till bl. a. svårigheten attisolera och exakt mäta begrepp som förkunskaper och studieframgång menaremellertid KK att man inte i detalj bör reglera vilket betyg som skall fordrasi etl enskilt ämne. : I stället bör ett lägsta medelvärde av betygen i desärskilda förkunskapsämnena faststäUas som ett behörighetsvillkor. Kommillénföreslår alt delta lägsta medelvärde skall vara 3,0. Förslagom särskilda förkunskapskrav (avsnitt 4,3 och 4.4) EnUgtKK:s uppfattning bör begreppel högskoleutbildning förbehållas ulbildningsvägarsom bygger på de allmänna behörighelsviUkoren. De av KK angivna rikllinjernabör gälla all grundläggande högskoleulbildning under statligt och kommunalthuvudmannaskap. Mera i detalj utarbetade förslag lill förkunskapskrav läggerKK fram beträffande följande UlbUdningsvägar i högskolan, varvid kommitténtagit hänsyn såväl tiU den nuvarande studieorganisationen som till U 68:sförslag lill utbild ningslinjer i den framtida högskolan: leologisk, juridisk,medicinsk, odontologisk och farmaceutisk fakultet, jordbrakets högskolor,teknisk fakultet, socialhögskola, lärarhögskolornas klasslärarlinjer samtfilosofisk fakultet. Det är främst beträffande filosofisk fakultet somkommillén lägger fram ett till U 68:s förslag särskilt anpassat förslag. KK:sdetaljförslag till särskilda förkunskapskrav har föregåtts av ett omfattandeutredningsarbete och kontakter med förelrädare för samtliga 21 1975.1 saml Nr 9 berörda utbildningsvägar, såväl lärare som studerande ochulbUdnings-administratörer. EnUgt KK:suppfattning finns det anledning atl särskilt uppehålla sig vid förkunskapskravi ämnena svenska och engelska. Dessa båda ämnen ingår i de aUmännabehörighels;villkoren i en omfattning som motsvarar den sociala linjenslärokurs, dvs.