prop · FZ0397 · 1975-12-31 00:00:00 — Prop.1975/76:97 Regeringens proposition 1975/76: 97 medförslag till lag om gemensamt nattvardsfirande mellan och andrakristna samfund i landet; Regeringenföreslår att antaga det förslag som har upptagils i bifogade uldragav regeringsprotokoll. 1975års kyrkomöte har för sin del antagit ett lagförslag av innebörd att präst isvenska kyrkan under vissa villkor skall få biträda vid nattvardsgudstjänstinom annat kristet samfund i landet ocb att den som är behörig alt ledanattvardsgudstjänst i annat kristet samfund skall, på inbjudan av kyrkoherde iförsamling inom , få biträda vid nattvardsgudstjänst iförsamlingen. Iproposilionen föreslås all antar lagförslaget. 1 1975/76.1 saml. Prop.1975/76: 97 Lagom gemensamt nattvardsfirande mellan och andra kristna samfund ilandet 1 § Utan hinder av vad som eljest är stadgat fårpräst i biträda vid nattvardsgudstjänst inom annat kristetsamfund i landet. Såsom vUlkor gäller att i gudstjänsten ingår nattvardensinstiftelseord tillsammans med utdelandet av nattvardselementen samt att gudstjänstensärskilt utlysts såsom ekumenisk. 2 § Utan hinder av vad som eljest är stadgat får densom i annat kristet samfund är behörig att leda nattvardsgudstjänst, påinbjudan av kyrkoherde i församling inom , biträda vid nattvardsgudstjänsti församlingen. Gudstjänsten skall vara särskilt utlyst såsom ekumenisk. Innankyrkoherden fattar beslut om inbjudan skall denne samråda med församlingensövriga präster samt med kyrkorådet. Motsätter sig kyrkorådet att inbjudan sker,hänskjutes ärendet till för avgörande. ej präst, somhyser samvetsbetänkligheter mot gudstjänst som avses i första stycket, åläggasatt medverka vid sådan gudstjänst. 3 §Om vad som i övrigt skall iakttagas i samband med gemensamt nattvardsfirande äger biskopen utfärda föreskrifter. betänkande nr 2 med anledning av väckta motioner angående gemensamtnattvardsfirande och utredning om prästämbetet Medöverlämnande av nämnda betänkande får jag anmäla alt kyrkomötet den 30september 1975 har bifaUit vad utskottet hemställt. 1975/76: 97 betänkande med anledning av väckta motioner angående gemensamtnattvardsfirande och utredning om prästämbetet till särskilda utskottet hänvisad motion, nr 66, har m. fl.hemställt, attkyrkomötet måtte hos regeringen dels anmäla, att det för sin del antagit ellvid motionen fogat förslag lill lag om gemensamt nattvardsfirande mellanSvenska kyrkan och andra kristna samfund i riket, dels anhålla om utfärdande avett vid motionen fogat förslag till cirkulär, där del närmare stadgas om vadsom avses och vad som skall iakttas i samband med gemensamt nattvardsfirande. I en annan till särskildautskottet hänvisad motion, nr 36, anknyter m. fl. till debatten om gudstjänslgemenskapmdlan och andra kristna samfund och hemställer, alt kyrkomötet hosregeringen anhåller, all lill ärkebiskopens förfogande ställes medel för enteologisk utredning om prästämbetet inom . Beträffandemotiveringarna får utskottet hänvisa lill motionerna. Vid1970 års kyrkomöte väcktes en motion (nr 37) om anhållan hos Kungl. Maj:t om enutredning av möjlighetema till gemensam nattvardsdistribution för präster fränSvenska kyrkan och frikyrkopastorer och en motion (nr 42) som innehöU dels ettförslag lill provisorisk lag om gudstjänslgemenskap mdlanSvenska kyrkan och andra kristna samfund i riket, dels en anhållan om alterforderliga medel ställdes till ärkebiskopens förfogande för en utredning ommöjligheterna och förutsättningarna för sådan gudstjänslgemenskap. Kyrkolagulskollet, somfann del olämpligt att lösa den ekumeniska frågan genom lagstiftning och istället ansåg ekumeniska samtal och överläggningar vara den enda framkomligavägen , hemställde, att kyrkomötet måtte anhåUa, att Kungl. Maj:ttillsatte en utredning om "möjligheterna lill gemensam natlvardsdistribulionför präster från och pastorer i frikyrkliga samfund". På gmndav redan förekommande fall av gemensam nattvardsdistribulion, som kunde ledatill rättsliga konflikter med olyckliga följder, fann likväl utskottet enprovisorisk lösning motiverad och föreslog en lag, som skulle gälla under dentänkta utredningstiden fram lUl utgången av . Prop.1975/76: 97 5 belänkande fogades två reservationer. I den ena yrkade fem avutskottets sex prästerliga ledamöter avslag på förslagel om en provisorisk lagmen förordade, att kyrkomötet måtte hos Kungl. Maj:t anhålla, all medelställdes till ärkebiskopens förfogande för överläggningar mellan ifrågavarandesamfund. Eventuellt erforderliga lagstiftningsåtgärder borde vidtagas förslsedan överläggningar ägt rum och enighet nåtts. I den andra reservationeninstämde den sjätte prästerlige ledamoten i yrkandet om provisorisk lag menföreslog kyrkomötet anhålla, att medel ställdes tUl ärkebiskopens förfogandeför en utredning i enlighet med motion nr 42, dvs. en utredning som berördeinte endast frikyrkosamfunden utan även andra kristna samfund i riket och somgällde inte endast natlvardsdislributionen utan hela frågan om gemensamtnattvardsfirande. Av de ärenden, som 1970års kyrkomöte behandlade, ägnades denna fråga den längsta debattiden, i dettryckta protokollet drygt 70 sidor. De som önskade en interimistisk lag gjordegällande att utvecklingen hade lett fram till behovet av en sådan. Därvidåberopade de den svenska Failh and Orderkommilténs rapport om interkommunionoch inter-celebration samt bl. a. förekomsten av s. k. vilda nattvardsgångar.Andra hävdade däremot, dels all man först borde städa innanför egen dörr ochlösa frågan om diakoniarbetarnas ställning och den om EFS-predi-kanlerna, delsatt samfunden borde överlägga med varandra för atl uppnå en rimlig teologisksamsyn om ämbete och sakrament, innan rättslig reglering skedde. Motionärerna avsåg vissaekumeniska gudstjänstlillfällen. Men eftersom lagförslaget i utskotlsbelänkandetendast hade formuleringen "att gudstjänsten särskilt utlysts såsomekumenisk", frågades kritiskt, om inle den formuleringen medgav en så vidtolkning, att den kunde komma atl gälla alla gudstjänster. A ena sidan sadesdet vidare, att del inte var fråga om att rubba dem "som tillhör våratrogna församlingar" utan endast alt undanröja hinder och öppna enmöjlighet för dem, som så önskade. A andra sidan befarades förslaget ökaklyftorna inom kyrkans led, försvåra relationen till andra kyrkor och leda tiUandra problem. Flera oklara punkter påtalades. Meningarna var delade. På etthåll tillmättes frågan en profetisk innebörd och förklarades strävandena varainspirerade av . På elt annat framhölls, alt det som skulle varaprofetians möjlighet i benådade ögonblick blev en rätt som varje präst kunde pockapå, hur litet prästen än ägde av profetians ande och kanske av vanliglförstånd. Kyrkomötet biföll emellertid utskottets förslag till provisorisk lagoch reservationsyrkandet om medel lill ärkebiskopens förfogande för enutredning i enlighet med riktiinjerna i motion nr 42. Efter att ha inhämtatremissvar från etl antal myndigbeter ocb organisationer stannade Kungl. Maj:lvid beslutet att överlämna handling- 1975/76: 97 6 arnai ärendet tUl ärkebiskopen för eventuell utredning i enlighet med kyrkomötetshemställan. Ärendets fortsatta behandling framgår av den vid årets kyrkomöteväckta motionen nr 66. utredning, som tillsattes, ingick tre företrädare för och treledamöter utsedda av frikyrkoråd. Deras betänkande, som tidigare i århar utkommit av trycket under , och sommotion nr 66 bygger på, har tillställts samtliga ledamöter av kyrkomötet. Fråganom prästämbetet är en sedan främst ofla diskuterad fråga i svenskteologisk ocb kyrklig debatt, vilket framgår bl. a. av. den utgivna En bokom kyrkans ämbete och framför allt av debatterna vid kyrkomötena ocb 1958om kvinnans behörighet till prästtjänst. Vidkyrkomötet förelåg en motion om utredning av prästtjänstens roll ochinnebörd enligt Skriften och urkristendomen. Första tUl-fälliga utskottet, ditmotionen hänvisats, framhöll att prästämbetet såsom forskningsobjekt är enmycket slor fråga, där det förs en oavbruten intemationell och nationelldebatt. En utredning skulle enligt utskottet bli bara ytterligare etldebattinlägg i den omfattande debatten Utskottet avstyrkte motionen. Vidkyrkomötets debatt anfördes för behovet av en utredning bl. a. atl mångameningsmotsättningar inom grundade sig på olika ämbetssyner. Somexempel anfördes bl. a. den vid kyrkomötet aktuella frågan om icke prästvigdsmedverkan vid nattvardsdistribulio-nen och frågan om relationen prästlekman. Motbehovet av en utredning anfördes bl. a. att problemet är av oerhört omfattandeart. Frågan om ämbetet kunde bäst av i den öppna leologiska debatten ochgenom hänvändelse till de teologiska fakulteterna att dessa måtte taga uppämbetssynen till ny teologisk forskning. Mot motionen talade inte minstförslaget om att kyrkomötet hos Kungl. Maj:t skulle hemställa om en utredning.Förslag väcktes även att kyrkomötet skulle hemställa att ärkebiskopen skulle.låtautreda frågan. Kyrkomötetbiföll dock utskottels mening och lämnade motionen utan någon ytterligareåtgärd. Medanledning av motion nr 36 finner utskottet att elt klarläggande avprästämbetets innebörd hade varit värdefullt bl. a. vid ställningstagandettill frågan om gemensamt nattvardsfirande. Prop.1975/76: 97 7 skottet,att det förslag som utskottet framlägger beträffande gemensamt nattvardsfirandeinte nödvändiggör, att en sådan utredning föregår beslutet. Angelägenheten avfrågan kvarstår likväl enligt utskottels mening. En utredning bör därför kommatUl slånd. Därvid bör beaktas inte blott ämbetets religiösa karaktär ochinnebörd en fråga som redan varit föremål för åtskillig teologisk utredning utan även ämbetets funktion och relation i praktiken till lekmannauppgifter igudstjänst och församlingsarbete och tUl andra tjänster inom kyrkan, vilka ivissa delar kommit atl innefatta vad som tidigare ålegat prästen. De ekumeniska strävandenautgör ett markant inslag i de senasie decenniernas kyrkoliv. Alt frågan omgemensamt nattvardsfirande logs upp vid föregående kyrkomöte och därefterblivit föremål för utredning för atl behandlas vid delta kyrkomöte är uttryckför dessa enhetssträvanden. Genom att på många sätt vara engagerad iekumeniska sammanhang bar klart visat att de ekumeniskafrågorna är av central betydelse. Del är också enligt utskottet angeläget atlframsteg görs på vägen mot en allt mer vidgad gemenskap mdlan de olika trossamfunden. Beträffande motion nr 66finner utskottet att del i denna inle föreslås intercdebration. Enligtdokumenten från Faith-and-Order-kommis-sionens sammanträde i Louvain , sommotionärerna åberopar, avser intercdebration de fall när präst liUåts ledanattvardsgudstjänst inom annat samfund än det egna. Förutsättningen för ensådan föreligger inle. Utskottet finner vidare atl det inte heller gällergemensara cdebralion, eflersom en sådan enligt Louvain-dokumenten innebär att ämbetsbärarefrån olika kyrkor gemensamt leder elt nattvardsfirande där medlemmar från deolika kyrkorna deltar. Utskottet fömtsätter att den som leder naltvardsfirandelskall läsa avlösningsorden, instiftelse-orden och nattvardsbönen. Mot ovan skisseradebakgrund gäller ärendet konkret alt för lösande av en aktueU ekumeniskproblematik präst i skall kunna biträda den som leder naltvardsfirandeli annat kristet samfund och alt den som är behörig att ledanattvardsgudstjänst i annat kristet samfund skall kunna biträda celebrant iSvenska kyrkan. Med biträda avses möjlighet all dellaga i alla andra moment ändem som enligt ovan är förbehållna den som leder naltvardsfirandel. Frågansbegränsning framgår också av att det gemensamma nattvardsfirande det härgäller skall äga mm vid speciella tUlfällen såsom också var tänkt, när fråganväcktes vid föregående kyrkomöte. Ett annat spörsmål är medvilka samfund det gemensamma naltvardsfirandel kan äga rum. Även om det nusynes vara omöjUgt för de stora invandrarkyrkorna och även om några avfrikyrkosamfunden förefaller ha minskat intresse för deltagande, bör enligtutskottet för sin del öppna vidgad möjlighet för gemensamtnattvards- 1975/76: 97 8 firandemed de i motionen nr 66 uppräknade samfunden, dvs. fömtom den romersk-katolskaoch de ortodoxa kyrkorna Fribaptistsamfundet, , Metodistkyrkani , , , ,Svenska , och Örebromissionen. Omkyrkoherde i församling inom önskar inbjuda den som i annalkristet samfund än de uppräknade är behörig leda nattvardsgudstjänst, skallmedgivande inhämtas från stiftets biskop. Ärendethar klart ekumenisk karaktär; det gäUer relationen mellan ochsamfund utanför denna. hör med sin särställningdärför principieUt inte till detta sammanhang. De problem som har samband medEFS borde därför helst ha lösts före del ärende som här föreligger. EFS'styrelse har i sitt remissvar visserligen sagt att den lägger slörre vikt vidfrågan om icke-prästvigds medverkan vid nattvardsdistribulion än vid delförslag om biträde vid gemensamt nattvardsfirande som utskottet nu behandlar.EFS' styrelse har ändå godtagit att vad som i motionen nr 66 sägs om andrakristna samfund i riket må bli tillämpligt jämväl på de lokala föreningar inomEFS som har eget nattvardsfirande. Medden begränsning som här ovan påtalats finner utskottet att det i stort settinte är nödvändigt med större samsyn i fråga om nattvarden än vad som redanföreligger. Beträffande synen på nattvarden råder enighet om att ärnärvarande i sakramentet och atl detta är det viktiga men inte om hur hanär det. Tillföljd av sambandet mellan dop ocb nattvard aktualiseras också frågan om synenpå dopet. De här aktuella baplistiska samfunden erkänner inte Svenska kyrkansbarndop. Denna inställning finns företrädd också inom Svenska Missionsförbundetoch . å sin sida erkänner likväl de häraktuella samfundens dop utom i de fall då det är fråga om omdop. Det föreliggeralltså här mindre samsyn än i fråga om nattvarden. Utskottet finner detta motivera,att det gemensamma naltvardsfirandel begränsas lill vissa speciella tillfällen.Det är enligl utskottels mening angeläget, atl lärosamtalen intensifieras ifråga om dopet. Vadslutligen ämbetet angår menar utskottet atl eflersom det bär inte är fråga om intercdebrationär det inte heller nödvändigt med en teologisk samsyn. För delär det tillräckligt atl erkänna att "rite vocatus" motsvaras av andrasamfunds ordningar även i de fall där lekmän har rält att ledanattvardsgudstjänst. erkänner dem som leder nattvardsgudstjänsti andra samfund såsom ämbetsbärare i dessa samfund men inte som ämbetsbärare iSvenska kyrkan. Denna mera kyrkorättsligt grandade inställning finner utskottetvara tillräcklig. En teologisk samsyn är inte nödvändig eftersom det bär inteär fråga om intercdebration. 1975/76: 97 9 Utskottetvill likväl framhålla att det finns en gmndläggande läroenhet mellan och de frikyrkosamfund som här avses då det gäller synen på Skriften somrättesnöre för lära och tro, förkunnelse och undervisning, liksom då det gällerbekännelsen till den Ireenige och till den aUmänneliga kristna tro, somär uttryckt i t. ex. den nicenska trosbekännelsen och att detla gäller även ide fall, då den senare av olika skäl icke formellt antagits såsombekännelseskrift. Utskottetanser alt det bör ankomma på biskop alt utfärda föreskrifter om vad som skalliakttagas i samband med detta nattvardsfirande. Dessa föreskrifter kan enliglutskottets mening lämpligen få följande innebörd. Närnågon, som i annat kristet samfund är behörig leda nattvardsgudstjänst,biträder vid nattvardsgudstjänst i ordning läser präst iSvenska kyrkan avlösningen efler syndabekännelsen, nall-vardsbönen (i 1942 årskyrkohandbok bönen "Lovad vare du") och in-sliftdseorden. Denbiträdande medverkar med utdelandet av brödet eller vinet. Övriga moment igudstjänsten kan fördelas mdlan de i gudstjänsten medverkande efteranvisningar av församlingens kyrkoherde. Vid gudstjänsten kan fler än en frånannat kristet samfund biträda. De biträdande kan komma från olika kristnasamfund. Nattvardsgudstjänst, vid vilken någon från annat kristet samfundbiträder, skall antingen firas i samband med ekumenisk konferens eller möteeller äga rum inom ramen för en ekumenisk vecka eller eljesi vid särskilda ekumeniskagudstjänster. Då gudstjänsten pålyses skall alltid anges alt gemensamt nattvardsfirandekommer all tillämpas. Detbör påpekas att i det förslag till lag om nattvardsfirande i vissa fall, somutskottet framlägger, uttrycket "är stadgal" självfallet syftar låvad som gäller för . Underåberopande av vad sålunda anförts hemställer utskottet A. attkyrkomötet med anledning av motion nr 36 hos regeringen anhåller att medel ur kyrkofonden ställes till ärkebiskopens förfogande för en utredning om prästämbetets innebörd och funktion inom . B. attkyrkomötet med anledning av motion nr 66 anmäler att mötet för sin del antagit följande Förslag till lag om gemen samt nattvardsfirande mellan och andra kristna samfund i landet. §1 Utan hinder av vad som eljest är stadgat får präst i biträdavid nattvardsgudstjänst inom annat kristet samfund i landet. Såsom vUlkorgäller all i gudstjänsten ingår nattvardens instiftelseord tillsammans medutdelandet av natt-tardselementen saml alt gudstjänsten särskilt utlysts såsomekumenisk. § 2 Utan hinder av vad som eljest är stadgat får den som i 1975/76: 97 10 annatkristet samfund är behörig atl leda nattvardsgudstjänst, på inbjudan avkyrkoherde i församling inom , biträda vid nattvardsgudstjänst iförsamlingen. Gudstjänsten skall vara särskilt utlyst såsom ekumenisk. Innankyrkoherden fattar beslut om inbjudan skall denne, samråda med församlingensövriga präster samt med kyrkorådet., Motsätter sig kyrkorådet att inbjudansker, hänskjutes ärendet till för avgörande. Dock får ej präst, somhyser samvetsbetänkligheter mot gudstjänst som avses i första stycket, åläggasatt medverka vid sådan gudstjänst. § 3 Om vad som i övrigt skall iakttagas isamband med gemensamt nattvardsfirande äger biskopen utfärda föreskrifter. Idetta ärendes slutbehandling inom utskottet har närvarit: biskop ,biskop , , biskop , biskop , ,, fröken , , fröken , , herrSandin, , fm Wentz-Janacek. avherrar och , som anfört följande: Gemensamtnattvardsfirande har i ekumeniska sammanhang framstått som ett målför enhet. Åtskilliga steg måste tagas, innan de olika samfundenuppnått sådan enhet och samstämmighet i trosfrågor, atl gemensamtnattvardsfirande framstår såsom ett sanningsenligt uttryck för uppnådd inre,andlig gemenskap. Att såsom utskottsmajoriteten föreslår genom lagstiftning öppna vägen förgemensamt nattvardsfirande föregriper enligt vår mening detta mål och kanframstå såsom en skylt, som saknar täckning. Samfundsom icke accepterar barndopet kan uppenbarligen inte ha nattvardsgemenskap medandra än "troendedöpta". Så länge dop avvisas avandra samfund och så länge teologisk samsyn för övrigt inte föreligger saknasdärför elementära förutsättningar för ett gemensamt nattvardsfirande i ochsanning. Pågrund av vad sålunda anförts borde utskottet enligt vår mening ha hemställt attmotion nr 66 av m, fl, icke. måtte föranleda någon kyrkomötetsåtgärd. Prop.1975/76: 97 11 avherr biskop , som ansett att utskottels yttrande bort ha följandelydelse: Det föreligger storöppenhet i mot dem som vUl fira nattvard vid kyrkans altare.Dessutom finns i flera församlingar en vilja att inbjuda andra kristna samfundspräster och pastorer att som gäster deltaga vid utdelandet av nattvardsgåvorna.Därmed manifesteras en önskan alt vilja nå fram tUl en gemensam naltvardssynoch läroenhel. Men eflersom myckel ännu återstår alt samtala om i lärofrågorbör en viss återhållsamhet visas mot att etablera etl regelbundet gemensamtnattvardsfirande. Del rör sig främst om "frågan om förhållandet mellandopgemenskap och naltvardsgemenskap, frågan om innebörden av ullrycket attnattvarden är och inte respektive kyrkosamfunds och i samband därmed fråganom nattvardens roll som konstituerande faktor i respektive samfund, frågan om naltvardsgemenskapsom medel eller mål i del ekumeniska skeendet, frågan vad mysterieaspeklen pånattvarden egentligen innebär", för att citera Svenska ekumeniska nämndensremissvar via utskottet för Tro och Vittnesbörd. Mot bakgmnden av vadmajoriteten av lokalförsamlingama anförl i sina remissvar synes frågan omgemensamt nattvardsfirande allmänt sett ej vara aktuell på lokalplanet. Fleraförsamlingar är i sina stäUningstaganden negativa tUl utredningsförslaget,medan de flesta tillstyrker alt hindren för präst att deltaga igemensamt nattvardsfirande undanröjes men påpekar atl del föreliggerallvarliga lä-romässiga motsättningar mellan samfunden som måste klarareutredas och helst undanröjas. I dessa remissvar hänvisar man således lill defrågor som ovan omnämnts i Svenska ekumeniska nämndens remissvar. Manunderstryker det självklara läromässiga sambandet mellan dop och nattvard. Eltallmänt erkännande av de olika samfundens dop föreligger icke, varför grundenför full nattvardsgemenskap icke föreligger. Man hänvisar också tUl frågan omämbetets innebörd i de olika samfunden som ej blivit klarlagd, varför fråga kanuppstå om kan äga nattvardsgemenskap med samfund som tillåterlekmän att leda nattvardsgudstjänst, något som strider mot Svenska kyrkanslära och ordning. Flera remissinstanser pläderar för återhållsamhet därför altså mycket ännu är oklart. Detsom nu föreslås i kyrkolagsförslaget är inle någon allmän på principiell grundvilande utvidgad gudstjänstgemenskap utan vissa konkreta åtgärder lill lösandeav en aktuell ekumenisk fråga. Detär mot bakgmnd av delta och många remissinstansers inställning som vidtillämpning av utskottets lagförslag följande bör tillämpas. Närnågon som i annat kristet samfund är behörig leda nattvardsgudstjänst biträdervid nattvardsgudstjänst i ordning, går denne fram till altaretomedelbart före distributionen och lämnar Prop.1975/76: 97 12 Vid gudstjänsten kan fler än en från annat kristet samfundbiträda. De biträdande kan komma från olika kristna samfund. Nattvardsgudstjänst, vidvilken någon från annat kristet samfund biträder, skall antingen firas isamband med ekumenisk konferens eller möte eller äga mm inom ramen för enekumenisk vecka eller annan ekumenisk händelse på lokalplanet. Då gudstjänstenpålyses skall alllid anges all gemensamt nattvardsfirande kommer atttillämpas. Prop.1975/76: 97 13 Sträng, ordförande, och statsråden , , Holmqvisl, Aspling,, , , , , , , , ,, Propositionmed förslag till lag om gemensamt nattvardsfirande mellan ochandra kristna samfund i landet Fråganom gemensamt nattvardsfirande mellan och andra kristna samfund ilandet har tidigare behandlals av kyrkomöte. Kyrkomötet beslöt (KLU1970: 19, kskr 1970: 50) föreslå Kungl. Maj:l alt dels utfärda en provisorisklag i ämnet med gUtighet till utgången av , dels ställa medel tiUärkebiskopens förfogande för en utredning. Efler alt ha inhämtatyttranden från elt antal myndigheler och organisationer beslutade Kungl. Maj:lden alt överlämna handlingama i ärendet tUl ärkebiskopen föreventuell utredning i enlighet med kyrkomötets hemställan. Sedan utredning genomärkebiskopens försorg verkställts och remissbehandlats har kyrkomöte,i anledning av motion nr 66, anmäll (SäU 1975: 2, kskr 1975: 37) attkyrkomötet för sin del antagit elt förslag till lag om gemensamtnattvardsfirande mellan och andra kristna samfund i landet. Jaghemställer att regeringen föreslår attantaga det av kyrkomöte antagna lagförslaget. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att antaga det förslag som föredraganden har lagtfram.