prop · FY039 · 1975-12-31 00:00:00 — Motdenna bakgmnd är det, menar SCB, svårt alt tro all tillströmningen till helautbildningsUnjer 1976/77 kommer att nå upp tUl U 68:s nedre planeringsgräns.Effektema av de nya behörighetsreglerna blir dock av avgörande betydelse idetta sammanhang. Även tolkningen av de studerandes uppgifier om sinaexamensavsikler är av slor vikt. Det är naturligtvis vanskligt ätt överföraerfarenheler från den nuvarande studieordningen vid de filosofiskafakulteterna tUl det linjesystem som U 68 föreslår och oklart om de studerandesom anger att de ej har för avsikt atl ta examen är jämförbara med U 68:sbegrepp studerande i enstaka kurser och studiekurser. SCBuppskattar atl antalet studerande i utbildning motsvarande U 68:s enstakakurser och studiekurser f.n. uppgår lUI knappt 10 000. Någon väsenllig ökningav anialet kan knappast väntas . Även om U 68:s förslag tUllokalisering av den högre utbildningen skulle öka tillströmningen lUl enstakakurser och studiekurser, är det därför inte uteslutet att antalet studerande idenna typ av utbildning åtminstone i början av U 68:s planeringsperiod kan bliväsentligt mindre än vad U 68 räknat med. Antaletnärvarande studerande i högskoleutbildning kan enligt SCB komma att stanna vid120 000 1975/76 jämfört med enligt alternativ B beräknade ca 130 000. Fleraandra remissinstanser har påpekat alt tillströmningen till högskoleutbildningf.n. är lägre än vad som beräknats enligt alternativ B. Bl.a. konsistoriet i ,elt slorl anlal andra universitets- och högskoleorgan, länsslyrelserna iÖrebro och , , och ställer sig Iveksamma tiU alt dennedre planeringsgränsen för utbildningslinjer skall kunna nås läsåret 1916111.Länsslyrelserna i , och anser dock all man inteskall fästa alltför stort avseende vid nuvarande tillströmning. Möjligheternaatt uppfylla dimensioneringsmålen hänger i hög grad samman med den geografiskaspridningen av högskoleutbildningen. Enanalys av behovsberäkningama utifrån folk- och bostadsräkningen 1970 harpåbörjats av SCB. HittiUs har endast delar av beräkningarna följts upp varförnågra slutsatser ännu inte kunnat redovisas. I SCB:s beräkningar avnyrekryieringsbehoven från utbildningsväsendet förutsattes attsysselsättningen i olika näringsgrenar skulle utvecklas enligt beräkningarna i1970 års långtidsutredning. Erdigt SCBsynes de förändrade beräkningsresultaten i avstämningen ha endast marginelleffekt på nyrekryteringsbehoven. SFSanser dimensioneringsförslaget till stora delar sakna aktualitet, eftersom denekonomiska utvecklingen avvikit från antagandena långtidsutredning.SACO menar att avvikelserna medför ett lägre behov av högskoleutbildadarbetskraft än vad som beräknades i behovskalkylen. Också några universitets- och högskoleorgan, SIFU och länsstyrelseni sätter i fråga om inte den offentliga sektorns expansion haröverskattats i kalkylen. SÖ ser det som en bristall utbildningsbehovet för yrkesbyiare inle är kalkylerat i prognosmaterialet.Underlaget för prognoserna är också delvis föråldrat. Trots detta hsir dock U68 enligt SÖ dragit rimliga slutsatser för gymnasieskolans del. AMS, , , ochSFS, redovisar i sina yttranden vissa kritiska synpunkter rörande de användaberäkningsmetoderna. Många remissinstanserpekar mer allmänt på osäkerheten i de utförda kalkylerna. Ofta betonas docksamtidigt att kalkylerna ger etl värdefullt underlag för dimensioneringen. För5Ö är del av stort värde för det fortsalla planeringsarbetet meddimensioneringen av gymnasieskolan att fortlöpande få tillgång till underlag avdet slag som prognosinstitutet redovisat. konstaterar att de utfördaundersökningarna lämnat många värdefulla bidrag till kunskapen om förhållandetmellan ulbildning och arbetsmarknad. UKÄ menar ätt kalkylerna visserligen ärosäkra men framhäver att de utgör ett nytt melodiskt grepp av värde när delgäller att inhämta underlag för dimensioneringsövervägandena. AMS anser att demodeller som tillämpats för de redovisade beräkningarna utgör ett viktigt ledi elt fortsall metodutvecklingsarbete vad gäller arbelsmarknadsprognoser. Detär angeläget att tiUräckliga resurser anslås för ett fortsatt utvecklingsarbetei syfte att ytterligare förfina och förbättra prognosmetoderna. TCOansluter sig tiU U 68:s förslag att andelen studerande i icke yrkesinriktadgymnasial utbildning successivt minskas till av de studerande somanlas till gymnasieskolan. TCO ifrågasätter emellertid bl.a. mot bakgrund avdel ökande behovet av personal inom barna- och ungdomsvårdsområdet, om inteökningen av antalet utbildningsplatser inom vårdsektorn i gymnasieskolan börvara större än vad som föreslås av ulredningen. delar utredningensujppfattning alt de studieförberedande linjernas andel av gymnasieskolans kapacitetbör minskas. En kvantitativ nedskärning av de studieförberedande linjerna färdock inte beröra den treåriga naturvetenskapliga linjen. SAF/SI anför liknandesynpunkter. Också RRV, konsistoriet i och några andra universiteis-ochhögskoleorgan, ett stort antal länsskolnämnder, AMS, några länsstyrelser,flera landsiing, FÖVUX, SVUX, . ochSHIO tillstyrker uiredningens förslag att andelen platser i icke yrkesinriktadutbildning i gymnasieskolan skall minskas. Prop.1975: 9 185 SÖpåpekar att en aUt större andel av de sökande till gymnasieskolan de senasteåren har efterfrågat yrkesinriktad utbildning. Den föreslagna omfördelningenkan komma att förverkligas ulan att sär-skUda åtgärder behöver vidtas. SÖ harockså i sin långtidsbedömning siktet inställt på en ökad andel yrkesinriktadeutbUdningar. UKÄmenar att det är svårt att nu ta ställning till U 68:s förslag rörandegymnasieskolan och föreslår att frågorna utreds i särskild ordning efter detatt stalsmaktema lagt fast riktUnjerna för högskolans utbyggnad, inklusivebehörighetsregler och sociala villkor. anser att den föreslagna omfördelningen av antagningskapaciteten kanfå negativa konsekvenser för försvarel genom alt behovet avkompletteringsstudier kan öka bland rekryterat befäl. Konsistoriet vid Chcdmerslekniska högskola uttrycker oro över förslaget då den naturvetenskapliga linjenutgör en viklig rekryteringsbas för bl.a. civilingenjörsutbildningen.Konjunkturinstitutet, länsslyrelsen i och länslandsiing avstyrker förslaget. Närdet gäller inriktningen av det framlida läroplansarbetel för gymnasieskolanansluter sig SÖ till tanken att genomföra sådana förändringar att varjeelev kan få både mer generell basutbildning och mer yrkesinriktad utbildning.På de teoretiska linjerna kan detla ske dels i anslutning till linjernaskaraktärsämnen, dels genom förändringar av ämnenas timtal. Andra vägar kan varaall införa praktikkrav, motsvarande vad som gäller på fyraårig teknisk linjeäven på t.ex. ekonomisk och naturvetenskaplig linje. Liknande synpunklerframförs av LO och TCO. EnligtTCO-.s uppfattning bör den framtida gymnasieskolan i princip fungera neutraltvid elevernas val mellan fortsatta studier och förvärvsarbete. För närvarandeär linjerna i gymnasieskolan i alltför stor utsträckning utformade för alluppfylla endasi ell av dessa mål. Till målet alt förstärka deyrkesförberedande inslagen vid de utpräglat studieförberedande Unjerna igymnasieskolan ansluler sig också ett par länsskolnämnder, seminariet förhuslig ulbildning i Slockholm, flera förskoleseminarier, länslandsting, SVUX och FÖVUX. Andra länsskolnämnder är mer tveksamma tiU dettamål. SACOpåpekar att ökat utrymme för yrkesförberedelser måste gå ut över timtalen i denuvarande studieförberedande linjemas karaktärsämnen. Effeklen härav lorde bliatt förutsättningarna att framgångsrikt följa en högskoleutbildning utan sänktakvalitetskrav förändras. En betydligt bättre lösning är enligt meningatt låta de studerande som önskar en yrkesförberedelse erhålla dennakoncentrerat efter gymnasieskolans slut. De av U68 förordade målen i fråga om studieorganisation avvisas vidare av bl.a.konjunkturinstitutet, SIFU, och förskoleseminariet i , samt vissa universitetsorgan, t.ex.teologiska fakulteten i och dess utbildningsnämnd. De sistnämndaifrågasätter om inle en ökad yrkesförberedelse i gymnasieskolan kommer att gåut över kunskapsnivån. Det är viktigt att den åsyftade förändringen inte lederlill en sänkning av gymnasieelevemas kunskapsstandard, inte heller till enreducering av gymnasiekunskapernas bredd. Liknande synpunkter framförs avlekniska fakulteten i och dess utbildningsnämnd. Högskoleutbildningens dimensioucring;antagningsbegränsning En generell anlagningsbegränsning liU utbildningslinjertillstyrks av statskontoret, RRV, UKÄ, konsistorierna i och samlvid CTH, styrelserna för och lanlbrukshögskolan samt fleraandra universitets- och högskoleorgan, SÖ, , ,statens medicinska forskningsråd, styrelsen för statens brandskola, flertaletlänsstyrelser och ett stort antal landsting, SVUX ,FÖVUX, , , , , , , Handelskammaren iGöteborg, . Många av de remissinstanser som accepterar en generellantagningsbegränsning framhåller att denna måste kombineras med särskilda åtgärderför alt garantera en breddad rekrytering till högre utbildning. Bland dessapekar t.ex. AMS och FÖVUX på behovet av yrkesvägledning. LO anser det särskiltvikligt med uppsökande verksamhet för att nå gmpper som ärunderrepresenterade i högre utbildning. TCO tillstyrker inte en generell anlagningsbegränsninghelt villkorslöst. Frågan om generell antagningsbegränsning hänger nära sammanmed behörighetsreglernas och urvalssystemets utformning. Vid konstruktionen avurvalssyslemet bör man bl.a. vara mycket uppmärksam på de konsekvenser för densociala rekryteringen till högskoleutbildning som olika utformningar kan ha.De vuxenstuderande bör också garanteras ett rimligt antal platser i högskolan. Enligt UKÄis mening vore del allvarligt om införandet aven generell anlagningsbegränsning skulle förslärka den socialasnedrekryteringen. Vid silt tiUstyrkande av utredningens förslag har UKÄfömtsatt att införandel av antagningsbegränsning förenas med kraftfullaåtgärder av det slag som förordats av utredningen. Samhällsvetenskapliga fakulteten i och dessutbildningsnämnd menar att den socialt snedvridande effekt på rekryteringensom en spärr sannolikt alllid fär i viss mån kan motverkas genom insatser inomstudiefinansieringsområdet, t.ex. en höjning av den återbetalningsfria delenav studiemedlen. Konsistorieti menar att frågan om antagningsbegränsning åtminstone för viss framlid äröverspelad p.g.a. den minskade tillströmningen till de fria fakulteterna. Iprincip kan dock vissa skäl, framför allt begränsade resurser och krav påutbildningens kvalitet, tala för en generell antagningsbegränsning.Konsistoriet vid inslitutet kan möjligen acceptera generellantagningsbegränsning som en ekonomiskt betingad nödvändighet. Konsistorieti finner det inte möjligt att ta ställning i frågan om generellantagningsbegränsning innan vissa grundläggade frågor konkretiserats och utrettsytterligare. U 68 har inte klargjort hur spärrarna skall vara konstruerade,hur urval och fördelning på linjer skall gå till och hur den framtidaarbetsmarknaden skaU beräknas. Flera instanser vid universiteten anförliknande synpunkter. Institutetför social forskning tillstyrker en generell antagningsbegränsning endastunder fömtsättning att studerandetUlströmningen åter börjar öka. SFS anser altantagningsbegränsningar kan vara motiverade endast i fråga om mycket snävtyrkesinriktade utbildningar och UtbUdningar med särskilt kostnadskrävandeundervisning och avvisar bestämt en generell antagningsbegränsning.Konsistoriet vid i och några andra universitets- ochhögskoleorgan, ett par länsstyrelser, och anför liknande synpunkteroch avstyrker en generell anlagningsbegränsning. En avigsida med dimensioneringmed hjälp av spärrar är, menar FPU, alt betygen även skulle spelaen väsentlig roll i skolan. För FPU är en betygsfri skola ett väsentligtpolitiskt mål som skulle äventyras av en spärrad högskoleutbildning. Iflera remissyttranden, från bl.a. konsistoriet vid tekniska högskolan iStockholm och matematisk-naturvetenskapliga fakidteten i , framhålls att deav U 68 föreslagna spärrarna skulle kunna ersättas med intensifierad studie-och yrkesrådgivning samt information om arbetsmarknadssituationen. Sådanaålgärder kunde leda lill en mjukare och effektivare styrning överlägsen U 68:sspärrsystem. ABFanser alt den av ulredningen valda planeringsmodellen med en övre och en nedreplaneringsgräns har en betydande styrka. Erfarenheter visar hur vanskligt detär atl i detalj söka planera enskUda UtbUdningslinjers kapacitet över en längreföljd av år. U 68:s metod att inom en totalram fortlöpande ompröva sektorernasoch utbildningslinjernas kapacitet bör, menar ABF, väsentligt underiätla ensamordning av högskolans planering med planeringen inom övrigasamhällssektorer. UKÄanser det vara av störsia vikt att de konkreta förslagen angåendedimensionering ses över i den slutliga prövningen, bl.a. med ledning av debedömningar som kommit fram i remissbehandlingen. Antagningen tUl fullständigautbUdningslinjer bör vid planeringsperio- 1975: 9 188 densbörjan begränsas till vad som motsvarar U 68:s nedre planerings-gräns. Konsistorieti anför att det finns skäl att betrakta bl.a. högskoleutbildningensdimensitmering ur perspektivet att tillströmningen av ungdom fortsättningsviskan befinna sig på en för de jämförelsevis låg nivå. LOifrågasätter om inte den föreslagna resursramen för högskolan är för hög. Detär angeläget alt utbildningar som riktar sig till korttidsutbildade byggs ut.Utrymmet för individuell efterfrågan utöver arbetsmarknadsbehovet måste diirförligga kring planeringsramens nedre gräns. Liknande synpunkter framförs av bl.a.SVUX och FÖVUX. TCOaccepterar inte de föreslagna planeringsgränserna. Behovsprognosen bygger påantagandet att peisoner med längre ulbildning kommer att vara verksamma inomlägre befattningsskikt i större utsträckning än . Elt läge därrekryteringen till motsvarande befattningar liksom nu sker från personal medkortare ulbildning kan inte karakteriseras som en bristsituation. TCO förordarmed hänsyn till de begränsade ekonomiska resurserna att antagningskapacitelenför utbildningslinjer sätts lill ca 37 000 /77. En åriig utbyggnadstaktom accepteras. SACOansluler sig till experten kritik beträffande U 68:sdimensioneringsteknik. Behovsprognosen skall utgöra riktpunkten förhögskoleutbildningens kapacitet. Det är dock tveksamt om så många som 37 000studerande kommer att vara intresserade av att påbörja ulbildning läsåret1976/77. Med hänsyn härtill anser det vara meningslöst atl redan nu angeen utbyggnadstakt för de närmasle åren. OcksåSR kan tänka sig alt riktpunkten för antagning till ulbUd-ningshnjer sätts vid37 000 studerande vid planeringsperiodens början. SR avråder från att denårliga ökningstakten fastställs . Ökningstakten bör fastställas utifrånsuccessivt upprättade prognoser. RRVfinner U 68:s prognoser vara aUtför osäkra för att kunna läggas lUl grand fördimensionsringen och föreslår därför attplaneringsgränserna skall övervägas ytterligare. Den nedre gränsen synes varamest realistisk . Statskontoretförordar alt dimensioneringen av utbildningslinjer anpassas lill senast kändauppgifter om tUlslrömning vid ett första beslut. Med hänsyn till osäkerheten inuläget finns inte tillräckliga motiv att nu fatta beslut om en årlig ökning avutbildningskapaciteten. Också SAFISI menar all anlagningslalen bör justeras medhänsyn tUl de senasle årens minskade tillströmning. Inom den givna ramen bör utrymmetför enstaka kurser ökas något. i menar att tUlströmningen kan komma alt ligga vid den övreplaneringsgränsen om den föreslagna decentraliseringen genomförs. Den totalaramen för antagning får inle sältasför lågt om nya grapper skall ges ökade studiemöjligheter. Liknande synpunkterförs fram av länsstyrelserna i och . AMS menar attdimensioneringslalen för olika utbildningsvägar inte bör vara strikt fastlåstavid en övre eller nedre gräns. Kapaciteten skall kunna anpassas med hänsyn tillfortlöpande arbetsmarknadsbedömningar och de sökandes intresse. Konsistoriet vid Chcdmerstekniska högskola ser, bl.a. med hänsyn liU de osäkra antaganden som U 68 :skalkyler bygger på, med stor oro på att en övre och en nedre gräns fastställs iett sammanhang för hela planeringsperioden. Konsistoriet förordar i slället enplanering som tar sikte på olika handlingsalternativ som kan korrigeras medhänsyn till den faktiska ulvecklingen. Den totalaantagningskapacitetens fördelning på yrkesutbildningssektorer behandlasvanligen inle i yttrandena. Endast och behandlar kapaciteten förflertalet högskoleutbildningar. I fråga om framför allt den tekniska sektom,vårdsektorn och sektorn för undervisningsyrken kommenteras vissa utbildningslinjerskapacitet i etl stort anlal yitranden. EnligtSÖ förefaller fördelningen av antagningsplatserna på olikayrkesutbildningsseklorer vara i slort selt rimlig. TCO kan med viss tvekantUlstyrka en utbyggnad av den lekniska yrkesutbUdningssektorn enligt det lägreplaneringsaltemativet. Tekniska fakulleten i anser att kapacitetenför sektorn f.n. inle behöver utökas. Också matematisk-naturvetenskapligafakulteten i och dess utbildningsnämnd stäUer sig tveksamma tUl de höga siffrornaför den tekniska yrkesutbUdningssektorn. TCO och menar att den framtidatillväxten inom sektorn bör avse främst kortare utbildningslinjer, exempelvisyrkesteknisk högskoleutbildning. anser att denföreslagna antagningskapaciteten för sektom för administrativ och ekonomiskyrkesutbildning är för hög. Som skäl anges bl.a. det ackumulerade överskottetav utbildade försia hälft. av sektorn för vårdyrkesulbildning enligt det högreplaneringsalternativet. fiimer U 68 :s förslag tilldimensionering av sektom i stort selt tillfredsställande från nu kändautgångspunkter. Också landstingen i , och länanser utredningens behovsbedömning för sektorn vara realistisk. Bristen på sjuksköterskorär på väg att förbytas i balans mellan tillgång och efterfrågan enligt U 68.TCO menar att delta är riktigt endasi beträffande sjuksköterskor medgrundutbildning. Bristen på vidareutbildade sjuksköterskor tycks öka.Medicinska fakulteten i menar att del råder mycket storsjukskölerskebrisl lokalt Prop.1975: 9 190 anser en kraftig utökning avanlalel utbildning.splalser i sjukgymnastutbildningen vara, angelägen. En såkraftig ökning som föreslås bör dock baseras på någon form av behovsberäkning.SACO och flera medicinska fakulteter efterlyser också ytterligareplaneringsunderlag rörande behovel av sjukgymnaster och arbetsterapeuter. SÖ menaratt de antagningslal som föreslås för sektorn för utbUdning förundervisningsyrkena är alltför höga. SÖ planerar en nedskärning av antagningentUl vissa läramtbildningar. gjorda prognoser pekar på alt antagningenbör reduceras, ytterligare. Medhänvisning tiU nuvarande arbetsmarknadssituation samt tiU SCB:s prognoser överdet framlida ulbUdningsbehovet av ämneslärare anser alt den föreslagnadimensioneringen är för hög. i och dessutbildningsnämnd liksom några andra universitets- och högskoleorgan menar ocksåalt den föreslagna kapaciteten för ämneslärare bör reduceras. Deföreslagna antagningstalen för klasslärare och ämneslärare är enligl TCO förhöga om en balanssituation eftersträvas vid 1980-lalels mitt. SÖ:s och SCB:sprognos«;r visar delta. Slarka pedagogiska och elevsociala skäl talar dock fören ökning av lärartätheten i skolan. TCO kan därför acceptera U 68:s lägredimensioneringsallernativ som en maximigräns för utbildning; av klasslärare ochämneslärare om lärartätheten ökas. anser den föreslagna dimensioneringenav lärarutbildningen vara oförsvarlig med hänsyn till såväl de studerande somsamhällsekonomin. TCOanser den föreslagna utbyggnaden av förskollärarutbildningen vara alltförbegränsad. Brislen på förskollärare är påtaglig. Den kraftiga kommunalasatsningen på förskolor i nuvarande bristsituation leder till att personer utanadekvat utbildning erhåller tjänster i förskolan. Delta innebär att kvalitetenpå verksamheten kan äventyras. Den föreslagna kapaciteten för fritidspedagogerär enligl TCO:s mening också alltför låg. Dagens fritidspedagoger har bl.a. ennaturlig tjänstgöringsplats på sjukhus, psykialriska kliniker och vårdhem samti parkleksverksamheten. SACOmenar att den föreslagna aniagningskapacileten i sektorn för ulbildning ikullur- och informationsyrken är alltför hög. i Umeåoch dess utbildningsnämnd anser dock att man i alltför liten utsträckning tagithänsyn till de krav som en förändrad kulturpolilik kan ställa på utbildninginom sektorn. Deflesta remissinstanserna ser mycket positivt på den av ulredningen föreslagnasatsningen på enstaka kurser och studiekurser. UKÄanser att den av U 68 föreslagna kapaciteten för enstaka kurser ochstudiekurser bör få överskridas. .Ä.ven ökningen av studerande- Prop.1975: 9 191 antaleti denna typ av utbildning bör tillåtas bli större än de somU 68 föreslagil. TCOtillstyrker uiredningens dimensioneringsförslag belräffande en staka kurseroch studiekurser. Enligt TCO:s uppfattning bör det förhindras alt kursutbudetanvänds tUl kringgående av sektorsdimensioneringen. Även AMS, SAFISI och LOansluler sig till uiredningens förslag om en kraftig ökning av resurserna förenstaka kurser och studiekurser. SACOoch SR tillstyrker en kapacUet om 20 000 utbildningsplatser vidplaneringsperiodens början men menar att den årliga ökningen inle bör fastslåsnu. Sialskonioreloch RRV förordar att utbildningskapaciteten för enstaka kurser och studiekurserges en hög nivå. RRV menar dock atl målel 20 000 studerande /77 ochen årlig ökning med lio procent inte framstår som realistiskt. Även kapacitetenför enstaka kurser och studiekurser bör anpassas lUl rådande efterfrågan.Också malematisk-nalurveleriskapliga fakulteten i Göieborg och dessutbildningsnämnd ställer sig tveksamma till den föreslagna kapaciteten. Man börbörja med ett betydligt blygsammare anlal platser. Vissaremissinstanser, företrädesvis inom universitetens humanistiska fakulteter,anser att tillträdet till enstaka kurser och studiekurser bör vara fritt. KKstryker under att U 68:s förslag tUl sludieorganisalion i förening medförslaget liU total anlagningsbegränsning ställer stora krav på en detaljeradoch långsiktig planering av dimensioneringen, inte minst i fråga om vissastudiekurser där utbildningskapaciteten är knuten tUl begränsningar i fråga omspeciella lokaler eller utmslning eller praktikmöjligheter och där resursernadärför bör utnyttjas av ett tämligen fast fixerat antal studerande. Eltstort antal remissinstanser framhåller att KK:s förslag bör avvaktas innanslutlig slällning tas till frågor om behörighet och urval. Det gäller l.ex.RRV, UKÄ, många universitets- och högskoleorgan, styrelsen för statensbrandskola, länsslyrelsen i och SFS. KK:syttrande irmehåller vissa allmänna resonemang om urvalet tiUhögskoleutbildning. Kommittén anser att en mera reguljär praxis i bedömnings-och antagningsfrågor bör få utvecklas successivt och det därför finns anledningall inledningsvis modifiera gällande regler för urval och antagning. Huvuddelenav linjerna i högskolan torde dock kunna följa samma huvudprinciper förmeritvärdering och urval av studerande. Antagningsreglerna för de enstakakurserna bör vara andra än de som gäller för fullständiga utbUdningslinjer ochtillgodose berät- tigadekrav både från dem som efter en avslutad utbildningslinje villbredda eller fördjupa utbildningen och från sökande med mindre omfattandeutbildningsbakgmnd. Flertaletremissorgan bl.a. AMS, UKÄ, många universitets- och högskoleorgan,länsstyrelserna i och , FÖVUX, LO och TCO lillstyrkeratt arbetslivserfarenhet blir meriteringsgmnd för tiUträde lill högreulbildning. Mestpositiv tiU della är FÖVUX som hävdar att urvalsinslmmenten bör utformas så attmycket sjtor vikt tillmäts arbetslivserfarenhet, eventuellt kombinerat med lottning, medan betyg och studielämplighetsprov ges mindre betydelse. FÖVUX anserdet väl värt alt överväga au uppställa viss tids yrkesverksamhet somallmänt behörig-hetsviUkor för tillträde till all högskoleulbildning. ÄvenABF understryker kraftigt den vikt som bor fästas vid arbetslivserfarenhet.