prop · FZ0315 · 1975-12-31 00:00:00 — Kostnaderna bör istället rätteligen fördelas ungefär lika på samtliga registreringspliktiga motorfordon, för att ett no-fault-syslems extrakost nader skall kunna hänföras till rätt kostnadsbärare. Att mångaendast använder motorcykeln som nöjesfordon är allmänt känt, men att dettaskulle gälla samtliga anser SMC vara felaktigt. Ett stort antal motorcyklisteranvänder mc:n, i stället för bilen, till och från arbetet under de varmaårstiderna. Beträffande nöjesfordon borde detta gälla även ett stort antalbilar. Om motorcykeln klassas som ett lyxfordon, måste den av utredningenföreslagna premiehöjningen bidra till att mc:n verkligen blir ett lyxfordon somendast ett fåtal kommer att ha råd att äga. Att utredningen uppenbarligensaknar reellt underlag för sitt ställningstagande beträffande motorcykelns fariighet,visar statisflken som tidigare redovisats. Visst förekommer det alldeles förmycket olyckor där motorcyklister är inblandade, men, som sagts, äroftast bilen vållande till olyckan. Att med höjda försöka kuva motorcykelintressel,kan SMC inte se som någon trafiksäkerhetsfrärh-Jande åtgärd. För dagens motorintresseradeungdomar måste motorcykeln ses som ett nödvändigt fritids- och sportredskapför att tillgodose dessa personers fritids- och idrottsbehov. Utredningenskategoriska uttalanden om motorcykeln är därför missvisande. Liknande synpunkter i fråga om premieberäkning har anförtsav Aktionsgruppen mot MC-olyckor. 9 Ikraftträdande m. m. 9.1 : Beträffandetidpunkten för lagens ikraftträdande anser förbundet att den Ijanuari 1976 är ett lämpligt datum med hänsyn bl. a. till att en samordning med genomfö randet av motorredskapsutredningens förslag är nödvändig. Förbundet förutsätter att en proposition framläggs av kommunikationsdepartemen tet till angående försäkringsfrågan för motorredskap i enlighet med motorredskapsutredningens förslag och att en samordning av reformerna sker . Liknande synpunkter har anförts av . 9.2 : Såvitt nu kan bedömas ärett ikraftträ dande den Ijanuari 1976 praktiskt möjligt i vad ankommer på trafikförsäkringsbolagen. En komplikation är koordineringen med kom mande förslag på grundval av motorreskapsutredningens betänkande. Det synes tveksamt om detta förslag kan träda i kraft . Frågan är då om trafikskadelagen kan sättas i kraft utan ikraftträdande av regler om registreringsplikt för samtliga motordrivna fordon. Utredningen har utgått från att det av praktiska skäl inte kan komma i fråga att införa försäkringsplikt för motorredskapen innan dessa blivit registreringspliktiga. Frågan har diskuterats inom försäkringsbola gen. Det har därvid framkommit att det inte är helt nödvändigt att koppla ihop de båda förslagen tidsmässigt. Två lösningar synes vara praktiskt möjliga om motorredskapsreformen Prop.1975/76:15 230 inte kan genomföras : Trafikskadelagensätts i kraft som planerat men får tills vidare avse endast defordonskategorier som den nuvarande trafikförsäkringslagstiftningen omfattar.Senare "kompletteras" lagen med kvarvarande kategorier. Trafikskadelagensätts i kraft som planerat och får omfatta alla motordrivna fordon (= motorredskapsutredningensoch trafikskadeutredningens förslag). Beträffande "nytUlkomnakategorier" dvs. de motorredskap som inte ärtrafikförsäkringspliktiga samt alla områdesfordon förutsätts t. v. atttrafikförsäkringsplikten fullgörs utan kontroll av registreringssystemet. Detkan erinras om alt trafikförsäkringsplikt utan registreringsplikt harförelegat beträffande terrängskotrarna och föreligger för närvarandebeträffande mopeder. Det bör vidare särskilt beaktas alt de flesta motorredskapsägareär företag. Det är praktiskt ingen svårighet att genomföra alt. 2 frånförsäkringsbolagens sida. .\rbetet med premietariffer o. dyl. för denya kategorierna kan beräknas bli klart . Alt. 2 är troligen att föredraför bolagens del. 10 Följdändruigar i annan lagstiftning 10.1 JK: anför till stöd för att upphäva förordningen (1946:175) med vissabestämmelser rörande skadeståndsskyldigheten för förare av motordrivet fordon,som tillhör eller nyttjas av staten, samt kungörelsen (1969:113) om statligt förarskydd,ger mig inte anledning till någon erinran. 10.2 FCF har på deav uiredningen anförda grunderna ingen erinran mot upphävande av förordning. 10.3 Riksförsäkringsverket:Pä grund av att ersättning ur trafikförsäkringen föreslås skola utgå även tillförare, finns i betänkandet upptaget förslag till upphävande av kungörelsen(1969:113) om statligt förarskydd. Verket vill i detta sammanhang erinra omatt ersättning till förare av statligt motorfordon enligt 2 § i nämndakungörelse kan utgå, förutom vid olycksfall under färd med motorfordon, ävennär föraren under en kort stunds uppehåll i färden befinner sig i eller påfordonet eller i dess omedelbara närhet. Liknande gäller enligt villkoren i dens. Upphävandet av det statliga förarskyddet kanalltså, då personskada inte orsakats av trafik med motordrivet fordon, innebäraett minskal skydd för föraren i Jämförelse med vad nu gäller. 10.4 : Enligt nu gällande förordning med vissa bestämmelser rörande skadeslåndsskyldighetför förare av motordrivet fordon som tillhör eller nyttjas av staten (SFS1946:175) har staten regressrätt mot fordonsförare i vissa fall (grovvårdslöshet i trafik, rattfylleri eller rattonykterhet, uppsåtligen våUadskada, brukande av fordon ulan lov). Utredningen anser att dessa förare i fortsättningen skallha samma skydd som . - som en av statliga myndigheter medstort antal anställda förare av motordrivna fordon ansluter sig helt tillutredningens mening, innebärande att regressrätt enligt trafikskadelagen kanutövas mot förare endast om han vållar skadan uppsåtligen eller grovtvårdslöst. På grund av bestämmelsen i 4 kap. 1 § skadeståndslagen tordefordonsförare ej heller annat än i rena undantagsfall kunna utsättas för kravfrån statens sida för skada som tillfogats själva fordonet eller därmed 1975/76:15 231 Med hänsyntill vad som ovan anförts och då förare av motordrivet fordon kommer att få enovillkorlig rätt lill trafikskadeersättning för personskada har intetatt erinra mot att SFS 1946:175 och kungörelsen 1969:113 om statligt förarskyddupphör att gälla. 10.5 : Till de ändringar som blirnödvändiga i vägtrafiklagstiftningen till följd av att några mot 6 och 7 §§ bUansvarighetslagensvarande bestämmelser inte tas upp i förslaget till trafikskadelag villutredningen anmärka följande. 1 praxisuppfattas den s. k. brukarregeln så, att avgörande för om brukareansvar skaUuppkomma eller ej är om brukaren äger rätt att bestämma vem som skall körafordonet eller om brukaren utan sådan befogenhet låtit fordonet föras av annanän av ägaren därtill utsedd person Gfr , Bilansvarighetslagen, s. 45 f).Det i bilansvarighetslagen förekommande mer ålderdomliga uttrycket"anställda förare å fordonet" - som tillkom redan genom 1906 årsbilansvarighetslag - synes inte adekvat för denna tolkning och bör bytas ut mot"bestämma om förare" i de berörda vägtrafikförfattningarna (7 §tredje stycket lagen om överlastavgift m. 1975/76:15 232 Bilaga 3 1 Förslag till De remitterade förslagen Härigenom föreskrives följande. 1 § Vid tillämpning av denna lag avses med motordrivetfordon detsamma som i fordonskungörelsen (1972:595). Lagen gäller dock ej 1. annatmotorredskap än som avses i kungörelsen (1952:45) angående klassificeringen avvissa gaffeltruckar, 2. motordrivetfordon som är avsett att föras av gående. Har till motordrivet fordon kopplats fordon av annat slag,tillämpas bestämmelserna i denna lag om skada i följd av trafik med motordrivetfordon på fordonskombinationen i dess helhet. 2 § Trafikförsäkring skall finnas förmotordrivet fordon som är eller skall vara registrerat här i landet och ej äravställt samt för annal motordrivet fordon som användes här i trafik.Försäkringsplikten fullgöres av fordonets ägare. Innehas fordonet av någon somhar förvärvat det genom avbetalningsköp eller i övrigt underäganderättsförbehåll, fullgöres dock försäkringsplikten av denne. 3 § Staten är ejskyldig att hålla trafikförsäkring. Sådan skyldighet åvilar ej heller annanbeträffande 1. motordrivetfordon under tid då fordonet är taget i anspråk med nyttjanderätt enligtrekvisitionslagen (1942:583), beredskapsförfogande-lagen (1942:584), allmännaförfogandelagen (1954:279) eller civiiförsvarslagen (1960:74) eller dåfordonet brukas för att avlämnas enligt någon av dessa lagar eller hemförasefter rekvisition eller förfogande eller då det brukas i samband med besiktningenligl uttagningskungördsen (1963:110), 2. motordrivetfordon under tid då fordonet innehas av försvarsmakten enligt skriftligt avtalsom har träffats av militär myndighet eller då fordonet brukas för att avlämnaseller hemföras enligt sådant avtal. 4 § Regeringen kan föreskriva undantag fråntrafikförsäkringsplikt be träffande 1. motordrivetfordon som tillhör viss främmande stat, 2. annatmotordrivet fordon som är registrerat eller hemmahörande i främmande stat. 5 § Trafikförsäkring får meddelas av försäkringsanstaltsom har fått tillstånd därtill av regeringen. Försäkringsanstalt som har fått sådant 1975/76:15 233 tillstånd är skyldig att på begäran meddelatrafikförsäkring. 1 tillstånd kan dock medges att försäkringsanstalten meddelartrafikförsäkring endast åt personer som tillhör viss yrkesgrupp ellerintressegrupp eller som är bosatta inom visst område. Angående meddeladtrafikförsäkring utfärdar trafikförsäkringsanstalt bevis enligt formulär somförsäkringsinspektionen fastställer. Återkallar regeringen tillstånd för försäkringsanstalt attmeddela trafikförsäkring, skall den som har tagit trafikförsäkring hosanstalten och som är skyldig atl ha sådan försäkring taga ny trafikförsäkringför fordonet inom efter det att beslutet om återkallelse har kungjortsi Post- och . 6 § Avtal om trafikförsäkring upphör tidigast en månadefter det att anmälan från försäkringsanstalten om avtalets upphörande har inkommit lill myndighet som regeringen bestämmer. Avtalet får dock bringas att upphöra tidigare, om ny försäkring för fordonet har blivit gällande eller skyldighet atl hålla trafikförsäkring för fordonet har upphört. I fall som avses i 5 § andra stycket upphörförsäkringsavtalet senast vid utgången av den där angivna fristen. 7 § Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmermeddelar närmare föreskrifter om trafikförsäkringens ordnande. 8 § För person- eller sakskada som uppkommer i följd avtrafik här i landet med motordrivet fordon utgår trafikskadeersättning i fall som anges i denna lag. Trafikskadeersätlning utgår i motsvarande fall också för skada som i följd av trafik utomlands med här i landet registrerat eller svenska staten tillhörigt motordrivet fordon tillfogas svensk medborgare eller den som har hemvist i . Därvid avräknas dock skadestånd eller motsvarande ersättning som den skadelidande med anledning av skadan har uppburit enligt utländsk lag. Trafikskadeersättningutgår ej för atomskada i fall då rätten atl göra ersättningsanspråk gällandemot annan än innehavare av atomanläggning är inskränkt enligt 14 §atomansvarighetslagen (1968 :45). 9 § 1 fråga om trafikskadeersätlning äger 5 kap.skadeståndslagen (1972:207) samt lagen (1973:213) om ändring av skadeståndslivräntor motsvarande tillämpning. 10 § Skadas förare eller passagerare i motordrivet fordoni följd av trafik med fordonet, utgår trafikskadeersättning från trafikförsäkringen för fordonet. Skadas motordrivet fordon som är i trafik eller egendom som 1975/76:15 234 befordras med sådant fordon, utgår trafikskadeersättningendast om skadan har uppkommit i -följd av trafik med annat motordrivet fordonoch därvid orsakats genom vållande i samband med förandet av det andra fordoneteller genom bristfällighet på det fordonet. I sådant fall utgår ersättningenfrån trafikförsäkringen för det andra fordonet. 11 § Uppkommer annan person- eller sakskada i följd avtrafik med motordrivet fordon än som anges i 10 §, utgår trafikskadeersättning från trafikförsäkringen för fordon varigenom skadan har orsakats. För sakskada som tillfogas försäkringstagaren genom detegna fordonet utgår trafikskadeersättning enligt första stycket endasi omfordonet brukades olovligen. Ersättning enligt första stycket utgår ej försakskada som genom det egna fordonet tillfogas fordonets brukare eller förareeller, om fordonet brukades olovligen, den som följde med fordonet eller lätegendom befordras med detta med vetskap om detta förhållande. 12 § Traflkskadeersätlning med anledning av personskadakan jämkas, om den skadelidande själv uppsåtligen eller genom grov vårdslöshet har medverkat till skadan. Trafikskadeersättning med anledning av att någon har dödats kan även Jämkas, om den avlidne uppsåtligen har medverkat flll dödsfallet. Trafikskadeersätlning med anledning av sakskada kanJämkas, om vållande på den skadelidandes sida har medverkat till skadan. 1 fallsom avses i 10 § andra stycket skall sådan medverkan anses föreligga, omvållande i samband med förandet av det skadade fordonet eller det fordon varmedden skadade egendomen befordrades eller bristfällighet på fordonet har medverkattill skadan. Jämkning enligt första eller andra stycket sker efter vadsom är skäligt med hänsyn till den medverkan som har förekommit på olika sidoroch omständigheterna i övrigt. 13 § Skadelidandes rätt till trafikskadeersättning kan ejinskränkas genom försäkringsavtalet. Försäkringsanstalt som har meddelat trafikförsäkring fåricke flll befrielse från skyldighet att utge trafikskadeersättning åberopaomständighet som beror av annan än den skadelidande. 14 § Skall trafikskadeersätlningför samma skada utgå från trafikförsäkringen för flera fordon, svararförsäkringarna solidariskt för ersättningen i den mån ej annat följer av 1 5 §. 15 § Fråntrafikförsäkringen för vafle fordon utgår trafikskadeersättning med anledningav en och samma händelse med högst , ränta ochersättning för rättegångskostnader oräknade. Förslår beloppet ej till gottgörelseåt var och en som har rätt till ersättning ur 1975/76:15 235 beloppet, utgår i första hand ersättning för personskada. Ersättningarnaflll dem som ej kan beredas full gottgörelse nedsättes med samma kvotdel förvar och en. Kan efter inträffat skadefall befaras att sådan nedsättning blirnödvändig, kan regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer förordnaatt ersättning tills vidare skall utgå endast med viss kvotdel. 16 § Beträffande motordrivet fordon som enligt 3 § ellermed stöd av 4 § 1 är undantaget från trafikförsäkringsplikt och som saknar trafikför säkring svarar staten för den trafikskadeersättning som skulle ha utgått från fordonets trafikförsäkring om sådan hade funnits. 1 fall som avses i första stycket gäller vad som i dennalag föreskrives om trafikförsäkringsanstalt i tillämpliga delar staten. 17 § Beträffande motordrivet fordon som är försäkringspliktigteller med stöd av 4 § 2 är undantaget från trafikförsäkringsplikt och som saknar trafikförsäkring svarar samtliga försäkringsanstalter, som vid skadetillfället hade tillstånd att meddela trafikförsäkring, solidariskt för den trafikskadeersättning som skulle ha utgått från fordonets trafikför säkring om sådan hade funnits. Vid sakskada gäller detta ansvar dock ej gentemot den som var försäkringspliktig, om icke fordonet vid skadetill fället brukades olovligen och därvid antingen var avställt eller varken var eller skulle vara registrerat här i landet. De försäkringsanslalter som avses i första stycket svararäven solidariskt för den Irafikskadeersättning som skulle ha utgått fråntrafikförsäkringen för motordrivet fordon vars identitet ej kan fastställas. Skadestånd m. m. 18 § Bestämmelserna i denna lag utgör ej hinder mot atlanspråk på skadestånd göres gällande med anledning av skada i följd av trafik med motordrivet fordon. Endast om särskilda skäl föreligger får dock sådant anspråk göras gällande i den mån den skadelidandes rätt lill trafikskade ersätlning har satts ned eller fallit bort på grund av omständighet som har inträffat efter skadehändelsen. Skadestånd med anledning av skada på motordrivet fordoneller därmed befordrad egendom som har uppkommit i följd av trafik med fordonetjämkas efter vad som är skäligt med hänsyn till omständigheterna. 19 § Den som har utgett skadestånd med anledning av skadai följd av trafik med motordrivet fordon inträder inflll det utgivna beloppet i den skadelidandes rätt till trafikskadeersätlning. Vad som har sagts gäller dock ej i fräga om belopp som trafikförsäkringsanstalten skulle ha kunnat återkräva från den skadeståndsskyldige enligt 20 §, om anstalten hade utgett trafikskadeersättning till den skadelidande. Har försäkringsgivare enligt avtal om skadeförsäkring utgettersättning för skada i följd av trafik med motordrivet fordon, inträderförsäkrings- 1975/76:15 236 givaren intill beloppet av den utgivna ersättningen i försäkringshavarensrätt till iraflkskadeersättning. Har försäkringsgivare i avtal om olycksfalls- ellersjukförsäkring förbundit sig att för sjukvårdskostnader eller andra utgifteroch förluster, som olycksfallet eller sjukdomen har medfört, utge ersättningmed verkliga beloppet av utgifterna eller förlusterna, har han samma rätt tiU återkravför utgiven ersättning som anges i andra stycket. Trafikförsäkringsanstalts återkravsrätt m. m. 20 § Försäkringsanstalt som har utgetttrafikskadeersättning inträder intill det utgivna beloppet i den skadelidandes rätt till skadestånd av den som har vållat skadan uppsåtligen eller genom grov vårdslöshet. Är ägare eller innehavare av järnväg eUer spårväg enligtlag eller annan författning ansvarig för skada för vilken trafikskadeersättninghar utgått, får försäkringsanstalten kräva ersättninge_n åter av den ansvarigei den omfattning som är skälig med hänsyn till grunden för ersättningsansvaretpå ömse sidor och omständigheterna i övrigt. 21 § I avtal omtrafikförsäkring får göras förbehåll om rätt för försäkringsanstalten att avförsäkringstagaren återkräva utgiven trafikskadeersättning intill belopp förvilket försäkringstagaren har åtagit sig att stå självrisk. Förbehåll om rätt lillåterkrav från fysisk person får dock för vafle skadehändelse göras gällande medhögst en tiondedel av det basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring som gäller för månad det år skadefallet inträffar. 22 § Skadas förare eller passagerare imotordrivet fordon i följd av trafik med detta fordon och annat motordrivetfordon och har skadan orsakats genom vållande i samband med förandel av detandra fordonet eller genom bristfällighet på det fordonet, fårförsäkringsanstalt som har utgett trafikskadeersättning för skadan krävaersättningen åter från försäkringen för det andra fordonet. Har vållande isamband med förandet av det fordon där föraren eller passageraren färdadeseller bristfällighet på det fordonet medverkat till skadan, fördelasersättningsansvaret mellan fordonens försäkringar efter vad som är skäligt medhänsyn till den medverkan till skadan som har förekommit på olika sidor ochomständigheterna i övrigt. Kan återkrav enligt första stycket riktas motförsäkringarna för två eller flera fordon, svarar försäkringarna solidariskt. 23 § Skall ersättning utges solidariskt fråntrafikförsäkringarna för två eller fiera fordon, skall försäkringarna sinsemellan slutligt taga lika del i ersättningsansvaret. Har vållande i samband med förandet av något av fordonen eller bristfäUighet på delta fordon medverkat till skadan, skall dock försäkringen för det fordonet bära hela ersättningen i förhållande till försäkringen för fordon på vars sida vållande i samband med förandel 1975/76:15 237 eller bristfäUighet ej föreligger. Har flera av deinblandade fordonen genom vållande i samband med förandet eller bristfällighetpå fordonen medverkat lill skadan, fördelas ersättningsansvaret mellanfordonens försäkringar efter vad som är skäligt med hänsyn till den medverkantill skadan som har förekommit på olika sidor och omständigheterna i övrigt. 24 § I fall som avses i 17 § fördelastrafikförsäkringsanstalternas inbördes ersättningsansvar efter förhållandet mellan beloppen av de för direkt tecknade trafikförsäkringar som för var och en av dem belöper på näst föregående kalenderår. Trafikskadeersättning som har utgetts enligl 17 § förstastycket får krävas åter från den som var skyldig att ha trafikförsäkring intillen tiondedel av det basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring somgäller för månad det år skadefallet inträffar. Återkrav får dock ickegöras gällande, om fordonet vid skadetillfället brukades olovligen och därvidantingen var avställt eller varken var eller skulle vara registrerat här ilandet. Har trafikskadeersältning utgetts enligt 17 § andrastycket och blir fordonet sedermera känt, får ersättningen krävas åter från denförsäkringsanstalt som har meddelat trafikförsäkring för fordonet. 25 § Den som har utgettersättning till försäkringsanstall enligt 20 §, 21 § eller 24 § andra stycketinträder intill det utgivna beloppet i försäkringsanstaltens rält att krävaersättning från annan enligt 20 §. 26 § I vidare månän som följer av 20-25 §§ får ersättning som har utgetts enligt denna lagkrävas åter endast på grund av åtagande av annan än försäkringstagaren. 27 § Så snartägare, brukare eller förare av motordrivet fordon har fått kännedom om händelsesom kan medföra försäkringsfall, skall han underrätta den försäkringsanstaltsom har meddelat trafikförsäkring för fordonet om denna händelse. Han är vidareskyldig att på begäran lämna försäkringsanstalten behövliga upplysningar ochhandlingar. 28 § 1 fråga ompreskription av rätt till ersättning enligt denna lag eller annan fordringsrältpå grund av avtal om trafikförsäkring gäller 29 § lagen (1927:77) omförsäkringsavtal. Förbehåll som avses i 30 § lagen om försäkringsavtal fårej göras gällande mot den som har anspråk på trafikskadeersättning. Bestämmelseni 15 § samma lag äger ej tillämpning på premie enligt avtal omtrafikförsäkring. Prop.1975/76:15 238 29 § Fordran på trafikskadeersätlning med anledning avpersonskada får ej lagas i mät för den skadelidandes skuld. Utmätning av livräntebelopp kan dock ske enligt vad som föreskrives i utsökningslagen (1877:31 s. 1). Vidare får trafikförsäkringsanstalt gentemot försäkringstagaren eller den som försäkringsplikten åvilade kvitta fordran på självriskbelopp enligt 21 § eller fordran på ersättning som avses i 24 § andrastycket. Fordran på trafikskadeersättning med anledning avpersonskada fär ej överlåtas innan ersättningen är tillgänglig för lyftning. 30 § I fall som avses i 17 § företrädes de ansvarigaförsäkringsanstalterna i ärende om trafikskadeersättning eller om återkrav av utgiven sådan ersättning av en trafikförsäkringsförening, vars medlemmar utgöres av anstalterna, eller av den av anstalterna som föreningen utser för visst ärende eller viss grupp av ärenden. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmerfastställer stadgar för trafikförsäkringsföreningen. 31 § Den som underlåter att fullgöra sin försäkringspliktbeträffande motordrivet fordon som är eller skall vara registrerat här i landet och som ej är avställt dömes till böter. Om annat motordrivet fordon användes i trafik här i landetmed den försäkringspliktiges vilja och vetskap utan att föreskriventrafikförsäkring finns, dömes den som försäkringsplikten ålåg flll böter. TiU böter dömes även annan som använder eller låteranvända motordrivet fordon i trafik här i landet med kännedom om attföreskriven försäkring icke finns. 32 § Domstol kan i mål om ansvar för förseelse som avses i31 § första stycket eller på särskild talan sedan domen i målet har vunnit laga kraft förelägga den försumlige vid vite att fullgöra försäkringsplikten. Om någon under tid då han står under åtal för förseelsesom avses i 31 § andra eller tredje stycket fortsätter att begå sådanförseelse, skall vad han har gjort sig skyldig till före varje åtal anses somsärskilt brott. 33 § Förare av moped skall under färd medföra bevis om attmopeden är trafikförsäkrad och på anmodan visa upp detta för trafikinspektör, bilinspektör eller polisman.