prop · FZ0311 · 1975-12-31 00:00:00 — Försådan kontroll som avses i 35 t; är den, vars uppgifter skall kontrolleraseller för vars räkning varan införts, skyldig att bereda tulkjänstemantillfälle att undersöka varan och ulan kostnad tillhandahålla behövliga varuprov.Tulltjänsteman har även rätt att få tillträde till lokal, som användsför denverksamhet kontrollen avser. I fall som avses i första stycket skall den. varsuppgifter skall kontrolleras eller för vars räkning varan införts, svara förden transport av varan som behövs och för uppackning och återinpackning. Hanskall även tillhandahålla arbetsbiträde vid provtagning och vägning. Dennalag träder i kraft . // Regeringen 1975/76. Prop.1975/76:11 162 Bevissäkringslagför skatte- och avgiftsprocessen 1§ Denna lag är tillämplig vid revision eller annan granskning för fastställandeav skatt, tull eller avgift enligt lagen (1908:128) om bevillningsavgifter försärskilda förmåner och rättigheter, uppbördslagen (1953:272), taxeringslagen(1956:623), lagen (1958:295) om sjömansskatt, lagen (1959:92) om förfarandetvid viss konsumtionsbeskattning, lagen (1959:552) om uppbörd av vissa avgifterenligt lagen om allmän försäkring, m. m., stämpel-skattelagen (1964:308), lagen(1967:340) om prisreglering på jordbrukets område, lagen (1968:430) ommervärdeskatt, kupongskatldagen (1970:624), tullagen (1973:670), lagen(1974:226) om prisreglering på fiskets område. 2 §I denna lag förstås med säkringsåtgärd:beslag, försegling och eftersökning, bevismedel:räkenskapsmaterial, varuprov och dylikt, som enligt vad som är särskiltföreskrivet skall tillhandahållas för granskning, förvar:skåp, låda, behållare, bankfack, väska, pärm, kuvert och liknande anordning,som kan tillslutas, utrymme:byggnad, lokal, gård, upplagsplats och liknande avgränsat utrymme, granskningsman:den som i sin flänst har atl övervaka granskningen saml den som särskilt harförordnats att vara granskningsman enligt denna lag. 3 §Säkringsåtgärderna enligt denna lag verkställes, beslag genom att bevismedel omhändertas, .förseglinggenom att förvar eller utrymme förses med sigill eller liknande förslulning, eftersökninggenom att förvar eller utrymme genomsökes för efterforskande av bevismedel. Prop.1975/76:11 163 4 § Beslut angående säkringsåtgärd får fattas utan att den som berörs avbeslutet har hörts i ärendet. 5 § Beslut om beslag får fattas, om bevismedlet icke tillhandahållesgranskningsmannen eller risk föreligger atl det kommer att undanhållas ellerförvanskas. 6 § Beslut om försegling får fattas om 1. granskningsmannen icke lar tillåtelse att genomsökaförvar eller utrymme och det skäligen kan antagas, att bevismedel flnns där, samleftersökning ej kan genomföras , eller 2. bevismedel icke lämpligen kan föras från den plats,där det har påträffats. Beslutom försegling av förvar eller utrymme, där beslagtaget bevismedel finns, skallfattas om bevismedlet lämnas kvar hos innehavaren. 7 §Beslut om eftersökning i utrymme fär fattas, om det finns grundad anledning antaga, alt den granskade använder utrymmet för sin verksamhet eller atl utrymmet yrkesmässigt användes av annan, som har uppdrag för den granskade i dennes verksamhet, samt risk föreligger att bevismedel kommer att undanhållas eller förvanskas. Samma villkor gäller för beslut om eftersökning i förvar som påträffas i sådant utrymme, i myndighets lokal eller på allmän plats. Beslutom eftersökning i annat utrymme eller förvar än som avses i första stycket fårfattas om det finns grundad anledning antaga att bevismedel finns där, samlrisk föreligger atl det kommer att undanhållas eller förvanskas. 8 §Beslut om säkringsålgärd skall hävas, näråtgärden icke läng re behövs för att säkra bevisning. 9 §Beslut angående säkringsåtgärd får verkställas . Länsskatterätlsbeslut om eftersökning i utrymme eller förvar får verkställas även om det vidförrättningen framgår atl fråga är om utrymme eller förvar som avses i 7 ! ;första stycket. 10 §Innan beslut enligt 5-7 ! ;>:; verkslälles skall den granskade beredas till fälle att inställa sig till förrättningen. Detsamma gäller annan hos vilken verkställighet skall ske. Kanden som avses i första stycket ej utan nämnvärt uppskov kallas 1975/76:11 164 till förrättningen eller inställa sig vid denna, farverkställighet ändå ske under förutsättning alt särskilt tillkallat vittne ärnärvarande. Är den hos vilken verkställighet av eftersökning enligt 7 t; andra slyckelskall ske ej närvarande, får dock förrättningen genomföras endast om det kanantagas alt den granskade eller annan söker förhala granskningen eller att denav annat skäl kommer atl försenas. 11 § Den granskade och annan hosvilken verkställighet sker äger tillkalla vittne. Förrättningen får dock ej ionödan uppehållas i väntan på alt vittne skall inställa sig. 12 § Verkställighet skall genomförasså att den innebär minsta möjliga olägenhet för den som beröres avförrättningen. Skada får icke förorsakas på egendom. Lås och annan stängningsanördningfår dock brytas. Verkslällighel av eftersökning i uirymme eller förvar enligt7 ! ; andra slyckel får ej ulan medgivande av den som beröres därav påböflasmellan och kl. 8. 13 § Bevismedel, som har tagits i beslag, fårlämnas kvar hos innehavaren endast om särskilda skäl härför föreligger. Vid verkställighet uv beslag får även förvar som behövsför bevismedlet omhändertagas. 14 § Vid verkställighet av eftersökning i uirymmefår även förvar som på- träflas där genomsökas. Behörighet att fatta och verkställa beslut 15 § Liinsskatterätt beslutar på skriftlig framställningav granskningsman om eftersökning som avses i 7 1; andra stycket. Granskningsman beslutar angående säkringsåtgärd i annalfall än som avses i första stycket. Har särskilt förordnad granskningsnian beslutat angåendesäkringsåtgärd, skall han möjligt anmäla detta till den som har altövervaka granskningen. Denne prövar om beslutet skall bestå. 16 § verkställer beslutangående säkringsålgärd. Verkställighet sker på begäran av granskningsnian. Beslagtagel bevismedel överiämnas till denne. Granskningsman äger verkställa beslut enligt 15 ! ; andrastycket, om det kan ske obehindrat. Beslut om försegling eller eftersökning fårgransknings-man dock verkställa endast i närvaro av den som beröres av förrättningeneller någon som kan anses företräda denne. Prop.1975/76:11 165 17 §Granskningsman äger tillfälligt avlägsna förslutning som har anbringats pågrund av beslut om försegling. Undantagandeav bevismedel från granskning 18 §Anser den granskade eller annan hos vilken verkslällighel sker, all beslaglaget bevismedel skall helt eller till viss del undantagas från gransk ningen därför alt han har att iakttaga tystnad om dess innehåll eller in nehållet på grund av särskilda omständigheter ej bör konima lill annans kännedom, skall han göra skriftlig framställning lill länsskatierälten om undantagande. Länsskatterätienskall underrätta granskningsmannen när framställning enligt första slyckel harkommit in. 19 §Sedan granskningsmannen har erhållit meddelande enligt 18 ! ; andra stycket, skall del bevismedel som framställningen avser ställas lill rätlens förfogande. 20 §Länsskatterätien prövar utan dröjsmål framställning enligt 18 !;. Sådan framslällning far bifallas endasi om synnerliga skal föreligger. Bifallesframställning enligt första stycket helt eller lill viss del, äger länsskaiieräilenlorordna att det som har undantagits från granskning skall överiämnas till densom gjort framställningen redan innan rättens beslut har vunnit laga kraft. 21 §Bevismedel som har undantagits från granskning enligl 20 ! ; får ej åter ges eller åberopas i granskningsärendet. Underrättelseom beslut och verkställighet 22 §Domstols beslut i mål enligt denna lag skall meddelas den som harfört det allmännas talan vid domstolen. 23 §Beslut om säkringsålgärd utfärdas skriftligt och lämnas senast när för rättning lör verkställigheten avslutas lill den granskade eller, om denne ej är närvarande vid förrältningen.till någon som kan anses företräda honom. Beslutet skall innehålla besvärshänvisning. Är den granskade ickenärvarande vid förrättningen skall beslulel delgivas honom. 24 §Bevis om verksiiillighei av beslut utlärdas skriftligt och lillslälles den granskade på sätt som föreskrives i 23 1;. Annan hos vilken verkställighet sker underrättas om verkställigheten på motsvarande sätt. Prop.1975/76:11 166 Bevisom verkställighet av beslag skall innehålla förteckning över beslagtagnabevismedel, erinran om bestämmelserna 118! ; samt besvärshänvisning. 25§ Talan mot granskningsnians beslut och mot verkställighet enligt denna lagföres genom besvär hos länsskalterätt. Det allmännas talan föres av den som isin flänst har att övervaka granskningen. 26 §Framställning enligt 15 ! ; förstastycket samt besvär enligt 25 ! ; upptages av den länsskatteräll som har alt pröva den granskades taxering till skatl enligt lagen (1947:576)om statlig inkomstskatt fördel år,då framställningen göres eller det överklagade beslutet om säkringsåtgärd har faltals. Finnes ej behörig länsskalterätt enligt vad nu har sagts, är länsskatterätien i det län behörig, där beslut om säkringsåtgärden skall verkställas eller har verk ställts. Behörigatt pröva framställning enligt 18 1; är länsskatterätten i det län därverkställighet av beslaget har ägt rum. 27 § Denna lag får tillämpas även om det förekommer anledning till misstankeom brott. 28 § Vad någon har erfarit vid tillämpningen av denna lag får ej obehörigenyppas. Densom uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mol första stycket dömes till bötereller fängelse , om inte gärningen är belagd med straff ibrottsbalken. Dennalag träder i kraft efter den dag, då lagen enligl uppgift på denutkommit från trycket i . Bestämmelseni 28 1; andra stycket avser endast gärning som har begåtts före den 1 januari1976. Genomlagen upphäves lagen (1961:332) om handräckning vid taxeringsrevision. Denupphävda lagen gäller dock fortfarande i fråga om handräckning som har begärtsföre ikraftträdandet av denna lag. 1975/76:11 167 Närvarande:justitierådet , regeringsrådet , justitierådet , justitierådetMannerfelt. lillhandakommet utdrag av protokoll vidregeringssammanträde har beslutats att lagrådets yttrandeskall inhämtas över upprättat förslag till bevissäkringslag för skatte- ochavgiftsprocessen. Förslaget,som finns bilagl detta protokoll, har inför lagrådetföredragits av länsäklagaren . Lagförslagetföranleder följande yttranden inom lagrådet. Enligtförevarande paragraf skall med bevismedel förstås räkenskapsmaterial, varuprovoch dylikt, som enligt vad som är särskilt föreskrivet skall tillhandahållasför granskning. Relativsatsen är avsedd aU ange, att fråga skall vara ommaterial som någon på grund av uttrycklig bestämmelse i den författning, därgranskningsförfarandet regleras, är skyldig atl tillhandahållagranskningsmyndigheten. 1skatte-, avgifts- och taxeringsförfattningarna har skyldigheten att ställamaterial till förfogande för granskning ofta gjorts beroende av att myndighetpå etl eller annat sätt begärt, att materialet skall tillhandahållas (se t. ex.31 ! ; 2 mom. taxeringslagen, 8 och 9 !;! ; lagen om förfarandet vid viss konsumiionsbeskatining,26 ! ; lagen om mervärdeskatt och 19 ! ; lagen om sjömansskatt). 1 sådana fall lärermaterialet inte kunna hänföras till bevismedel enligt förevarande paragraf,förrän föreskriven begäran om dess tillhandahållande gjorts. Jfr vad lagrådetanför vid 5 ! 1specialmotiveringens sjätte stycke beröres frågan vilken betydelse äganderättentill en handling kan ha i ett säkringsärende. Beträffande handlingar och andrabevismedel som är i den granskades besittning synes ägande-rättsfrågan ej böratillmätas betydelse, utan det avgörande för beslagsrätten är själva innehavetav bevismedlet. Denna ståndpunkt intar handräckningslagen (1 ! ; andrastycket), och anledning atl frångå densamma torde ej föreligga. Enliglelt naturiigt språkbruk är granskningsman den som utför granskning. Att såsomförslaget gör använda beteckningen granskningsman på 1975/76:11 168 densom övervakar granskningsverksamheten - t. ex. skattechefen i länet - kan inlevara lämpligt. I fråga om honom synes benämningen granskningsledare ligganärmare till hands. Vad så angår den som särskilt förordnats att varabeslutsfattare bör - med förslagets utgångspunkt att denne skall vara en välkvalificerad befattningshavare - kunna hävdas att också han intager en i vissmån ledande ställning, även om han kanske till största delen utför granskningensjälv. Biträde av en eller annan medhjälpare torde han dock i allmänhet ha. Medhänsyn härtill synes jämväl den särskilt förordnade beslutsfattaren kunnabenämnas granskningsledare, utan att våld göres på vedertaget språkbruk. Lagrådetföreslår alltså, att ordet "granskningsnian" i förslaget utbytes mot"granskningsledare". Iavbidan på att lagstiftaren tar ställning till lagrådets hemställan i denna delkommer emellertid lagrådet att i fortsättningen av sitt yttrande använda den ilagrådsremissen begagnade termen granskningsman. Föralt den föreslagna lagen skall fungera på tillfredsställande sätt är det enligtlagrådets mening av stor vikt, att förordnande att vara gransknings-man, såsomockså förutsatts i förslaget, inte ges annan än den som har särskildakvalifikationer för uppgiften. I sådant hänseende bör bl. a. krävas mångårigerfarenhet av granskningsarbete och speciell utbildning för uppgiften att varagranskningsman enligt den föreslagna lagen. Erforderliga bestämmelseromkvalifikationskraven torde kunna meddelas i administrativ ordning. Genombestämmelsen i förevarande paragraf avses att för handläggning avsäkringsärenden stadga undantag från den allmänna kommunikations-skyldighet,som är föreskriven i 151; förvaltningslagen samt 10 och 18!;! Detmå till en böflan framhållas att genoni den föreslagna lydelsen bestämmelsentorde komma att avse icke bara beslut som meddelas av granskningsman och avlänsskatterätten enligt 15 ! ; första stycket utan även avgörande av domstolvid överprövning av säkringsärende. Såvittangår beslut om säkringsålgärd, som meddelas av granskningsnian eller avlänsskatterätt enligt 15 ! ; första stycket, torde verkställighet av sådantbeslut i de allra flesta fall inte kunna genomföras eller åtminstone komma attavsevärt försvåras, om den som beröres av beslutet skulle i förväg få reda påatt säkringsåtgärd är alt vänta. Han skulle ju då få tillfälle att förstöraeller undanskaffa sådant bevismaterial, som granskningsmyndigheten önskar tadel av men som dittills inte ställts till förfogande. Det är därför tydligt atti allmänhet kommunicering inte bör ske innan beslut meddelas 1975/76:11 169 inu avsedda fall. Det må i sammanhanget framhållas alt enligt förslaget såsomförutsättning för vidtagande av säkringsålgärd i allmänhet gäller attsabotagerisk föreligger. ; förvaltningslagen torde denna emellertid enligt sin lydelse intevara tillämplig på beslut om säkringsåtgärd. Det där stadgade förbudet förförvaltningsmyndighet att avgöra ärende utan alt kommunicering dessförinnanskett har avseende endast på sådant beslut, varigenom ett ärende slutligt avgöres.Ett av granskningsman meddelat beslut om säkringsåtgärd enligt det remitteradelagförslaget kan emellertid inte betraktas som ett sådant avgörande. Ensäkringsåtgärd utgör ju endast ett hjälpmedel för genomförande av en pågåenderevision eller annan granskning för att bestämma skatt, tull eller avgift, ochett beslut om säkringsåtgärd måste därför betraktas som ett beslut underförfarandet i granskningsärendet. Med hänsyn lill vad nu anförts synes denföreslagna bestämmelsen i förevarande paragraf inte behövas såvitt angårförfarandet hos granskningsmannen. Ävenom någon skyldighet att höra den enskilde i etl säkringsärende hosgranskningsmannen sålunda inte följer av bestämmelse i förvaltningslagen, börden allmänna princip om kommunicering, som kommit lill ullryck i 15 ! ; nämndalag, rimligen ändå tillämpas i de, låt vara säkerligen fåtaliga fall dä den somberörs av en tilltänkt säkringsåtgärd kan höras utan att ändamålet med åtgärdenäventyras. Några handlingar atl kommunicera med den som berörs avsäkringsåtgärden torde visserligen oftast inte föreligga, men kommuniceringsprincipenkan i stället tillämpas på det sättet atl parlen underrättas om altsäkringsåtgärd är ifrågasatt, därvid lämpligen skälen härför bör angivas, ochfår tillfälle att yttra sig härom. Närbeslut om säkringsålgärd skall meddelas av domslol är läget etl annat än dågranskningsman har att besluta om sådan åtgärd. Säkringsärendet anhängiggöresvid domstolen genoni alt framslällning eller besvärsskrift inges, och kommunikationsbestämmelsernai 10 och 18 !;! ; förvallningsprocesslagen blir otvivelaktigt i och för sig lillämpligapå handläggningen. Det ter sig redan från principiell synpunkt mindretilltalande alt för handläggning vid domslol stadga undanlag från nämnda, irättssäkerhetshänseende betydelsefulla bestämmelser. Härtill kommer att sådantundantag ulan olägenhet torde kunna avvaras i föreliggande fall. Enliglangivna bestämmelser behöver kommunicering inte ske om det kan befaras attdenna skulle avsevärt försvåra genomförande av beslut i målet. En sådan situationtorde komma alt föreligga i de allra fiesta fall, varom här är fråga. Behöveremellertid i något fall sådan verkställighetssvårighet inte befaras lordenågot skäl heller inte föreligga att underlåta kommunicering. Medhänsyn till vad sålunda anförts föreslår lagrådet alt bestämmelsen i 4 ! ; avlagförslaget får utgå. Godtages detta förslag, bör paragrafnumreringen ifortsättningen ändras i enlighet härmed. Idetta sammanhang vill lagrådet beröra en terminologisk fråga. Del remitteradelagförslaget använder omväxlande ullrycken "beslui angående Prop:1975/76:11 170 säkringsåtgärd"och "beslut om säkringsåtgärd" (respektive om beslag etc). Meduttrycket "beslut angående säkringsåtgärd" avses, enligt vad som framgårav specialmotiveringen till förevarande paragraf, såväl beslut all användasäkringsåtgärd som beslut atl häva sådan åtgärd, medan uttrycket "beslutom säkringsåtgärd" etc. synes ha reserverats för beslut av förstnämndaslag. Enligt lagrådets mening föreligger ur språklig synpunkt inte någon betydelseskillnadmellan de båda uttrycken: Härtill kommer att uttrycken närmast leder tankentill att endast beslut om användande av säkringsåtgärd åsyftas. Lagrådetförordar därför atl uttrycket "beslut om säkringsåtgärd" etc. ilagtexten begagnas för det fall då enbart beslut om användande avsäkringsåtgärd åsyftas och alt, när båda slagen av beslut avses, detta uttryckligenanges, exempelvis genom lokutionen "beslut om säkringsåtgärd och omhävande av sådan åtgärd". Lagrådet återkommer med härav betingade förslagtill jämkningar av lagtexten vid berörda paragrafer. Enligtförevarande paragraf får beslag ske i två fall, nämligen då bevismedlet inte tillhandahållesgranskningsmannen och då risk föreligger att bevismedlet kommerall undanhållaseller förvanskas. 1 det förra fallet krävs enligt lagtexten inle, att någonrisk för undanhållande eller förvanskning föreligger. Ofta är väl sådan riskför handen, när den granskade underlåtit att tillhandahålla bevismedlet. Så behöveremellertid ej alllid vara fallet. Såsom departementschefen berört ispecialmotiveringen, kan det ibland förekomma, att den granskade haft giltigtskäl för sin underiåtenhet att tillhandahålla bevismedlet. I sådana fall, därunderlåtenheten beror på annat än en avsikl att undanhålla eller förvanskabevismedel, bör beslagsrätt ej föreligga och detta är med hänsyn till vad somanförts i specialmotiveringen måhända ej heller avsett. Enligt lagrådets meningbör underiåtenhet att tillhandahålla bevismedel ej uppställas som självständigbeslagsanledning i lagen. När underlåtenheten indicerar risk för undanhållandeeller förvanskning, såsom exempelvis är fallet när den granskade utan attkunna anföra godtagbar förklaring härtill underlåtit att efterkomma mottagenbegäran om bevismedlets tillhandahållande, kan beslag ske med stöd av andraledet i paragrafen. Lagtexteninnehåller ingen antydan om hur stor risken för undanhållande ellerförvanskning skall vara för att grunda beslagsrätt. Klart är, alt risken intekan få vara obetydlig. Det bör krävas att risken är att praktiskt räkna med.Delta bör i någon form komma till synes i lagtexten. - Likaså bör i lagtextenantydas, att risken, på sätt departementschefen exemplifierat ispecialmotiveringen, har manifesterats genom den granskades göranden ochlåtanden i saken eller andra konkreta omständigheter. Prop.1975/76:11 171 Pågrund av vad sålunda anförts föreslår lagrådet, att 5 ! ; erhåller följandelydelse: "Beslut om beslag får fattas, om det på grund av förekomna omständigheterskäligen kan befaras, alt bevismedel kommer att undanhållas ellerförvanskas." På samma sätt bör riskrekvisitet formuleras i 7 ! Omemellertid det första ledet i paragrafen skall kvarstå, bör av lagtextenframgå, att det genomgående krävs, att den granskade inte efterkommit enframställning om tillhandahållande av bevismedlet, samt att giltig ursäkt för undeflåtenhetenskall beaktas. Detta kan ske genom att ledet formuleras sålunda: "Beslutom beslag får fattas, om den granskade utan giltig orsak underlåter atttillhandahålla bevismedlet". 6 1; Lagrådet: Slutordeni första stycket första punkten ("samt eftersökning ej kan genomförasomedelbart") tyder på att avsikten varit, att försegling enligt dennapunkt ej skall få vidtas, om inte de för eftersökning i vafle särskilt falluppställda förutsättningarna är för handen. Om detta uttryckligen uppställessom villkor, torde det vara obehövligt att också kräva att det skäligen kanantagas att bevismedel finns i utrymmet eller förvaret. Lagrådetföreslår, att punkten ges följande lydelse: "1. granskningsmannen ickefår tillåtelse att genomsöka förvar eller utrymme och skäl för eftersökningdär föreligger men sådan ej kan genomföras ". Närhär talas om "tillåtelse atl genomsöka förvar eller utrymme" måste, ifall då utrymmet eller förvaret disponeras av den granskade och andragemensamt, förutsättas att tillåtelse begäres hos alla dem som förfogar överutrymmet eller förvaret. Vägras sådan tillåtelse får, sedan förseglingsbeslutfatlats, på verkställighetsstadiel avgöras vad som i olika hänseenden krävs föratt beslutet skall kunna genomföras (se särskilt 10 ! ; första stycket andrameningen och andra stycket i det remitterade förslaget). Detfår förutsättas att granskningsmännen kommer att visa stor återhållsamhet närdet gäller atl försegla en hel bostad eller rum i bostad. Gränsenmellan de eftersökningsfall som behandlas i första stycket och de fall av eftersökningsom avses i andra stycket är av betydande intresse från rättssäkerhetssynpunkt.Under bestämmelsen i andra stycket faller nämligen i stort sett de utrymmenoch förvar som avser den privata sektorn, främst den granskades bostad. Besluti fall som avses i första stycket meddelas enligt förslaget av granskningsmannen,medan beslut enligl andra slyckel meddelas av länsskatterät- 1975/76:11 172 ten.Förutsättningarna för beslut är också olika. Enligt andra stycket krävs, attdet skall finnas grundad anledning antaga all bevismedlet finns i detifrågavarande utrymmet (privatbostaden osv. ), medan motsvarande förutsättninginte har uppställts när det gäller verksamhetsutrymmen enligt första stycket. Detmåste med hänsyn till intresset av att värna om den personliga integritetenanses vara av vikt, att andra styckets räckvidd inte blir för snäv. Denväsentliga och viktigaste kategorin av de utrymmen som avses i första styckethar i förslaget bestämts sä, att fråga är om utrymmen som den granskadeanvänder i sin verksanihet. I specialmotiveringen har vid gränsdragningenhärvidlag i förhållande till privatulrymmen avseende fästs huvudsakligen vidvaraktigheten av användningen. Det anges sålunda, alt elt utrymme inte kanbetraktas som verksamhetsutrymme, om del endast lillfalligt användes lorverksamheten.