prop · FZ03135 · 1975-12-31 00:00:00 — Ifråga om den s. k. kulturella allemansrätten är det enligl meningönskvärt all sädana överenskommelser träffas mellan samhällets organ ochupphovsmännens organisationer om förvärv eller utnyttjande av upphovsrältsliglskyddade verk att allmänheten pä ett smidigt sätt fär tillgång lill dessa verk. principiella uppfattning bör varje yrkesmässigt eller systematisktutnyttjande av upphovsmännens prestationer medföra ersättning till dem. Dennabör om möjligt fastställas efter fö rh a n d -lingar. Rådet framhåller att enavlalsliknande situation uppkommit pä flera områden. Sä har t. ex. avtalträffats mellan staten och ett antal upp-hovsmannaorganisalioner om ersättningför fotokopiering inom skolorna. Rådet finner det angelägel alt ett liknandeavtal träffas även för universitetsområdet. Upphovsmännensrätt till ersättning begränsas genom vissa inskränkningar iupphovsrättslagsiiftningen. Enligl rådet bör lagstiftningen vara sä utformadatt den ger upphovsmännen rimlig kompensation för deras arbete. färskyddet inte medföra att ersättningsbestämmelserna i alltför hög grad styreller begränsar utnyttjandet. Lagstiftningen bör därför ses över. Därinskränkningar i lagstiftningen måste behällas rekommenderar rådet avtalslicensframför tvångslicens, som endasl bör tillgripas om så befinns absolutnödvändigt. Exempelvis bör i fräga om skol- och gudstjänst-antologier lagenstvångslicens bytas mot avtalslicens. Likaså stöder rådet nordiskaupphovsrättskommilténs förslag (NU 1973:21) om ändring av bestämmelserna omenskilt bruk (11 § URL). Förslaget innebär bl. a. införande av avialslicens vidkopiering inom undervisningsväsendet resp. inom myndigheter m. m. saml avtvångslicens vid kopiering ur tidningar och tidskrifter. Vidare bör ersättningutgå för ljudupptagning inom undervisningsverksamhet. 1 gengäld bordeljudbanden, för framtida bmk, fä t)evaras än tre är. Utgivetlitterärt och musikaliskt verk får fritt framställas i blindskrift, medan vissersättning för talböcker utgår över statsbudgeten. Liknande åtgärder bör enligtrådet vidtas beträffande litterära och musikaliska verk som framställs iblindskrift. Fastare normer för beräkning av talboksersättningens storiek ochfördelning bör dock utformas. Rådet påpekar också all bestämmelsen om frittframförande av utgivet verk vid gudstjänst, undervisning och i vissa andrasammanhang har stor betydelse för den sakrala musiken. Även här börupphovsmännen fä förhandla om ersättning. Utgivetlitterärt eller musikaliskt verk och exemplar av konstverk, som överiätitseller utgivits, får enligt URL spridas vidare dvs. fritt utlånas eller uthyras,medan uthyrning av noter är tilläten endast med upphovsmannens samtycke. Förulnylljandel av böcker vid bibliotek fär upphovsmännen ersättning.Biblioteksersättningen, som visserligen inte är grundad pä URL, är föremål förförhandlingsliknande överiäggningar mellan staten och för- 1975/76:135 47 faltarsidanmen avgörs i sista hand av . Utan att gå in på frågan om en lagfästbiblioleksersältning anser rådet dock, alt principen om ersättning för utlåningbör utsträckas till annal än böcker t. ex. bildkonstverk, fotografier, fonogramoch noter. Rådet anser det också önskvärt att föreliggande rätt tillersättning för framställare av grammofonskivor och fonogram och för utövandekonstnärer, vid användning av fonogrammen i radio- eller TV-program, utvidgastill att avse även offentligt framförande av fonogrammen, exempelvis industri-och diskotekmusik. En del av de ersättningaroch ersättningsanspråk som beskrivits avser enligl rådet ett icke-kommersieillutnyttjande av konstnäriiga verk i avsikt att nå ut med ett varierat kultumtbudtill en bredare publik. Det är därför önskvärt att i dessa sammanhang så långtsom möjligt kunna f ri k ö pa kulturprodukterna för fri användning i kommunernaoch inom de av samhället stödda organisationerna som lokall svarar förkulturverksamheten. föreslär därför alt staten tar uppförhandlingar med upphovs-mannaorganisationer över hela fältet för att lösaersättningsfrågorna efter enhetliga principer. bör fä iuppdrag alt efter en mera systematisk genomgång av ersättningssystemen läggafram ett samlat förslag som underlag för dessa överiäggningar. 3.2.3Skatter och sociala avgifter Kulturrådetanför inledningsvis att taxeringsmyndigheterna tillämpar olika praxis ibedömningen av i deklarationen uppförda avdrag, i. ex. för arbetsrum. Praxispå detta område bör bli enhetlig om inte konstnärer skall behandlas olikaberoende på bostadsort. Avde olika delarna av skattesystemet berör endast mervärdeskattenoch vissa socialförsäkringsavgifter samt den allmänna arbetsgivaravgiften. Kulturrådetkonstaterar alt den utvidgning av befrielse frän mervärdeska 11 som beslöts är1973 missgynnar bl. a. konsthantverkare och fotografer. föresläralt textila och keramiska verk i skattehänseende jämställs med målningar,etsningar etc. samt skulpturer. Endast unika konstföremål bör medtagas iundantagsbestämmelserna. På grund av svårigheterna alt avgränsa konstnäriigfotografi frän annan fotografi, kan inle motsvarande undantagsregler föresläsför fotografer. Kulturrådetanser alt den överflyttning av inbetalningen av de s o c i a 1 a avgifternalill arbetsgivarna som skett har kommit att missgynna de frittarbetande konstnärerna i förhällande till dem som är anställda. Det är därförangeläget att frågan om socialförsäkringsavgifterna och egenavgifien prövas avföretagsskatteberedningen och/eller skatteutredning. Möjligheterna altbefria de fritt arbetande konstnärerna frän egenavgiften bör därvid prövas. Enmöjlighet att minska avgiftssystemets ölägenheter för konstnärerna Prop, 1975/76:135 48 äratt samhället och samhällsstödda organisationer bereder dessa anställning,vilket bör gälla även för kortare uppdrag. Därigenom avlastas konstnärernaavgiftsskyldighelen. Ett annat sätt att åstadkomma denna avlastning är altsamhället underiättar tecknande av likslällighetsavtal. Möjligheterna lill altutsträcka likslällighetsavtalen alt gälla även egenavgiften bör undersökas. Ominte frågorna om de sociala avgifterna går att lösa pä ett tillfredsställandesäu bör konstnärerna kompenseras kollektivt så all hänsyn tas till dessaavgifter vid medelsförddningen till de konstnärsfonder som föresläs inrättadeav . Om inte likställighetsavtal kan träffas på grund av svårighetermed hänsyn till lagstiftningen, bör hänsyn tas till detta när stal och kommunskall bestämma ersättningen till anlitade konstnärer. Kulturrådetbetonar del angelägna i att finna en lösning på frågan hur en avgiftsfriarbetsförmedling för konstnärer skall kunna skapas. I huvudsak ansluter sigkulturrådet i detta sammanhang till de förslag som framlagts av . Utöverdessa förslag framhåller att det bör vara möjligt att tillvarataorganisationsförme;dlingarnas och centrumbildningarnas erfarenheter genom attbibehålla självständiga, statsbidragsberättigade förmedlingar utanför den avOLAF föreslagna stiftelsens ram. Kulturrådetdiskuterar frägan om ersättning till de fritt arbetande konstnärer som intekan leva pä sin konstnäriiga verksamhet. Då deras situation vanligen inte äregentlig arbetslöshet, bör inte arbetslöshetsersättning utgå. I stället börandra medel användas för att förbättra deras situation, t. ex. en ökning avantalet syssdsäuningstillfällen. Kulturrådetanser att den nuvarande inriktningen av den grundläggande konstnärligautbildningen mol färdighetsträning och konstnäriig mognad bör vara dendominerande även i fortsättningen. Rådet föreslår dock vissa kompletteringar. Möjligheternatill kontakt med andra konstarter bör öka. De studerande bör bättre förberedaspå yrkeslivets krav, t.ex. genom att praktik införs i utbildningen.Utbildningen bor kompletteras så att konstnärernas möjligheter aU delta ikulturförmedlingen ökar. framhåller konstnärernas behov avpedagogiska insikter i vid mening. Utbildningen bör ocksä ge kännedom omsamhällets sociala och ekonomiska stmklur samt om kultursociologins rön. Kulturrådetbetonar vidare behovet av återkommande utbildning både för att spridainformation om nya tekniker m. m. och för att vidmakthålla redan förvärvadefärdigheter. I detta sammanhang bör ocksä utbildning för kullurförmedlandeuppgifter bli aktuell. Prop.1975/76:135 49 Statenskulturråd bör fä som uppgift alt bevaka vidareutbildningsområdel, komma medförslag till utbildningar och eventuellt medverka i genomförandet av sädana. Kulturrådetanser del vidare väsentligt att frägan om fotografernas eftergymnasialautbildning löses. Kulturrådetframhåller vad gäller den konstnäriiga utbildningens dimensionering all den ihög grad mäste bestämmas utifrån allmänna överväganden där hänsyn tas till delaktuella försörjningsläget, översiktliga bedömningar av de effekter som ökadesamhälleliga insatser kan tänkas fä, etc. Del är givet, framhåller rådet, under dessa förhållanden inte i någon större utsträckning med kortaintervaller kan laborera med variationer i antagningen till de konstnäriigautbildningarna. Kulturrådetsförslag till utbildning pä kulturförmedlingens område redovisas i avsnitt 9.1. Kulturrådetutgär från all den gmndläggande metoden att lösa konstnärernasförsörjningsproblem är alt ge dem a n s t ä 11 n i n g. På viktiga områden taskonstnärernas kunskaper inte till vara fullt ut. Detta gäller exempelvis ifräga om miljöutformning och inom skola och värdinstitutioner. Inom dessaområden bör konstnärer kunna engageras för uppgifter där även utomkonstnäriigaöverväganden måste göras. pekar vidare på möjligheten alt anlitakonstnärer för uppgifter av administrativ art, där arbetet dock bör ha sambandmed den konstnärliga verksamheten, exempelvis arrangerande av utställningar ochkonserter. Folkbildningsorganisationer, fackliga och andra organisationer börha möjlighet att erbjuda tidsbegränsade uppdrag av administrativ karaktär, meddirekt anknytning lill konstnäriig verksamhet. Förkommuner och landsting kan en lämplig form för anställning av konstnärer varaatt pä årskontrakt knyla konstnären till kommunen eller föruppgifter inom t. ex. skolor och andra institutioner. Kulturrådetdelar de synpunkter om den skapande verksamhetens betydelse för barnensutveckling som barnstugeutredning (S 1969:31) framför i sinabetänkanden (SOU 1972:26 och 27 samt SOU 1974:42) Förskolan del I och del 2samt Barns fritid. Dennaverksamhet bör inom förskola och fritidshem i främsta rummet handhas av denordinarie personalen, men konstnärer bör kunna engageras inom ramen för dessainstitutioner. Konstnärerna bör kunna arbeta tillsammans med barnen i t. ex.dramatisk framställning eller bildskapande. Barnen bör också kunna besökakonstnären i dennes arbetsmiljö. I för-skollärarutbildningen finns vissa inslagav drama, bildframställning etc. Konstnärer bör kunna engageras somgästföreläsare i denna del av utbildningen, liksom i personalens fortbildning. 4 1975/76. 1975/76:135 50 Kulturrådetanser att konstnärer i större utsträckning bör engageras i grundskola ochgymnasieskola inom ämnen som musik, teckning, slöjd, gymnastik etc. En viissrisk för konflikt finns dock i detta sammanhang mdlan ä ena sidan pedagogisktkunniga lärare som känner eleverna och ä andra sidan utifrån kommande personerutan pedagogisk träning. Ett samarbete mellan lärare och konstnärer är därförnödvändigt. konstaterar all fritt valt arbete och timmar tillförfogande bör kunna användas för olika former av skapande aktiviteter. Därvidbör eleverna redan pä mellanstadiet, innan de skall välja fritt valt arbete fäkontakt med olika konstnäriiga uttrycksmedel. Därför bör konstnärer engagerasför att stimulera elever och lärare till fritt skapande aktiviteter. Konstnärernasmedverkan i arbete i den enskilda skolan bör ske i form av tillfälligaengagemang. En ändamålsenlig lösning kan vara all kommunen anställer enkonstnär att säsom en fri resurs stå till förfogande för kommunernas olikaskolor. Kulturrådetinstämmer i huvudsak i utredningens (U 1970:63) om skolans inre arbete ()syn pä de fria skolaktiviteternas uppgift och inriktning, men betonar starkareän utredningen betydelsen av att den skapande verksamheten fär ökat utrymme iskolarbetet. Beträffandekonstnärernas insatser inom värdinstitutioner anser all delviktigaste är att området kartläggs, all forskning initieras och att samarbetetmellan kultursektorn och vårdsektorn stimuleras pä regional och lokal nivå.Formernai för konstnärernas medverkan på värdområdet bör bli desamma som päövriga områden, men med bättre anpassning till de vårdades situation. Föratt kontakten med omväriden skall kunna breddas är det viktigt att olikakulturorgan får möjlighet att till viss del påverka innehållet i det kulturellautbudet pä institutionerna. Kulturtädetanser att folkbildningsorganisationernas och folkhögskolornas möjligheter attanställa konstnärer bör öka. I föresläs att de fackliga organisationerna skall få möjlighetalt anställa konstnärer, bl. a. för att medverka i undervisningen päfackföreningsrörelsens skolor. instämmer i detta förslag ochföreslår all statliga och kommunala bidrag bör utgå till verksamhetensfinansiering. Kulturrådetbetraktar som en av de viktigaste kul-lurinstilutionerna förmånga konsinärsgrupper, både som forum för konstnäriig verksamhet och sominkomstkälla. Konstnärer bör i ökad utsträckning las i anspråk i verksamhetenom de kulturpoliliska ambitionerna skall kunna uppnås. Radioskulturfiolitiska ansvar måste bli föremål för omfattande diskussioner isamband med att radioavtalet löper ut är 1977. Det kulturpolitiska ansvaret börformuleras mer precist än , t. ex. vad avser omfattningen av Radioskulturverksamhet, fördelningen mellan egenproducerade och köpta program etc. 1975/76:135 51 3.3.1Samhällets ansvar för konstnärernas sociala och ekonomiska situation samtformerna för samhällets Insatser Kulturrådetsförslag att storleken på samhällets insatser för konstnärerna bör anpassastill behoven och fortlöpande omprövas med hänsyn till attuppställda kulturpolitiska mål uppnäs tillstyrks av statskontoret, statenskulturråd. Konstfrämjandet,Konstnärscentrum, Folkparkernas centralorganisation ochSverigesförfattarförbund. En mer tveksam hållning inläs av kommun,, KRO samt Föreningen vilken avvisarförslaget och i stället föreslår all Klys lillsammans med slatens kulturråduppställer mål och anger ramar för samhällets stöd till konstnärer. Kulturrådetuttalar att konstnärernas inkomster i första hand Ixjr utgöras av ersättningför utfört arbete. I delta uttalande instämmer ett tiotal remissinstanser, bl.a. . , SACOISR och några kommuner. Flera instanser, däriblandstyrelsen (ör , , och att reglering av ersättningarna till konstnärer bör ske genomförhandlingar mellan konstnärsorganisationerna och deras motparter. Mångainstanser delar kullurrådets bedömning att det inte är lämpligt att införa eninkomstgaranti för konstnärer. Bland dessa märks statskontoret,, , Folkparkernas centralorganisation, och Föreningen ochindustriform-givare. ställningstagande kritiseras emellertid ocksåav flera remissinstanser, däribland vilket anser altkulturrådet inte analyserat frågan tillräckligt och att resonemanget ärinkonsekvent, dä ju accepterar författarfondens stipendietillägg.Statens kulturråd hävdar vidare, liksom styrelsen för ,att avsikten inte är att garantera alla kulturarbetare en minimiinkomsl, menatt det finns anledning att finna olika former av arbetstrygghet för skildakulturarbetargrupper. Konstnärscentrum anför att den rätta innelxjrden avbegreppet "inkomstgaranti" aren garanti föratt arbetstillfällenskapas och att nyttjande ersätts. Konstnärscentrum avvisar kulturtädetsresonemang och kräver en snabbutredning om visningsersättning,socialförsäkrings- och skatteproblem och skydd vid inkomstlöshet. Musikcentrumoch menar att en inkomstgaranti skulle elimineraproblemen med den tid som åtgår till planering, instudering etc, för vilkeningen ersättning utgår. Därför tillstyrker de båda instanserna en sådangaranti. Kulturarbetarnas låga inkomster och dåliga arbetslöshetsskydd skulleenligt KRO kunna avhjälpas med en direkt inkomstförstärkning. Denna börkonstmeras så all den avtar i takt med stigande inkomster, för att vid fullsysselsättning inte alls utgå. 1975/76:135 52 Kulturrådetsuppfattning alt konstnärernas arbetsområden bör kunna vidgas bemöts mycketpositivt av remissinstanserna. Bland mänga andra instämmer/?/? K , , Föreningen . FöreningenSveriges Jazzmusiker, och . Cicksä och Klys instämmer, men anser att närkonstnärer anlitas bör detta ske inom områden där deras egentliga yrkeskunnandetillvaratas. anför att möjligheten för dramatikeratt vidga arbetsområdet ligger i all bredda pub-likunderlaget och föreslårdärför en fond för översättning av svensk dramalik till utländska språk. Deexisterande formerna för ersättning fungerar enligt kulturtädet i stort setttillfredsställande. Denna uppfattning delas av samlSveriges .författarförbund, som tillfogar att grundvalen för ersättning börvara lagfäst förhandlingsriUt för upphovsmännen. Kulturrådetsbedömning att ett behov av stipendier för punktinsatser kommer all bestå delasav många remissinstanser, däribland RR V. , styrelsen förSveriges förfätiarfönd, Klys och . Konstfrämjandetmenar att stipendiegivning som inte relateras till lie-stämda arbetsuppgifterinte kan upplevas som positiv av konstnärerna. Därför föreslår Konstfrämjandetatt projektbidrag utgär till den del av konstnärskären som inte pä annat sättfär ersättning för sitt arbete. förslag avvisas av KRO, som påiiekaralt ett bibehållet stipendiesystem skulle leda till att stipendierna skulle bliden dominerande stödformen för bildkonstnärerna, medan de för ö\'rigakonstnärsgrupper endast skulle behöva användas som komplement till reellaersättningar. Samtligaremissinstanser som yttrat sig i frågan ansluter sig till kulturtädetsprincipiella uppfattning att varje yrkesmässigt eller systematiskt utnyttjandeav upphovsrättsliga prestationer bör medföra ersättning till upphovsmännen ochatt denna bör fastställas efter förhandlingar. Enligt rådet bör samhälletgarantera allmänheten tillgängligheten lill konstnäriiga verk och även träda inoch ersätta upphovsmännen härför. Till de remissinstanser som delarkulturrådets uppfattning hör , , styrelsen förSveriges författarfond. , , , Svenska artisters och musikers intresseorganisation,, Förmedlingsbyrån för kulturprogram, Folkets husföreningarnasriksorganisation, LO, TCO, Klys, , och . Fleraremissinstanser, däribland , styrelsen för ,, och , delarkulturrådets syn pä den s. k. kulturella allemansrätten. Behovetav en helhetssyn pä och samlad bedömning av ersättningsfrågorna 1975/76:135 53 a. statskontoret, , , , Svenska artisters och musikersinlresseorganisation. Statskontoret och slatens kulturråd anser att ett slutligtställningstagande till förslag till förändringar av URL bör anstålill dess en sådan samlad översyn företagits. Altersällningsbestämmelserna bör utformas sä att de inte styr eller begränsarutnyttjandet av konstnäriiga prestationer framhålls särskilt av statskontoret,, , , , och LO. Statskontoret avråder från sådanatekniska lösningar som kan leda till administrativt komplicerade mtiner föruppbörd av eventuell ersättning till berörda konstnärer. Allmänintressen ochpraktisk genomförbarhet måste vägas mot samhällets ansvar för att upphovsmännenbereds goda arbetsmöjligheter och en rimlig levnadsstandard jämfört med andrabefolkningsgrupper. Konstfrämjandet framhåller att ersättningarna mästeutformas pä ett sådant sätt att de administrativa kostnadema blir låga och attallmänhetens tillgäng till konst i olika former inte motverkas. FöreningenSvenska populärauktorer, däremot, betonar att den individuella upphovsrätten ärbefäst genom internationella konventioner och att man inte bör söka ändralagstiftningen pä sådant sätt att det skulle inkräkta pä den enskildeupphovsmannens rält lill ersättning till förmän för kollektiva lösningar medinkomstutjämning som mål. Kulturrådetsåsikt alt ersättningarna till upphovsmännen bör regleras genom avtalslicens,där inskränkningar i upphovsrätten med hänsyn till andra parters intressen börbibehållas, mottas ocksä mycket positivt av remissinstanserna. a. av , , , , , , Föreningen och framhåller alt avtalslicensen är ett instrument somunderiättar avtalskonslmktionen. Enligt rådet bör man efter förhandlingar medupphovsmännen söka finna former som bl. a. gör det möjligt att användaersättningarna kollektivt. Klys anför att erfarenheten visat all kolleklivaavtal är ganska lätta att administrera och att kollektiva inkasseringar ofta ärmest praktiska. Hur medlen skall användas - för individuella ersättningar ellerför kollektiva ändamål - mäste vara en intern fräga förupphovsmannaorganisationerna. SIF-klubbenvid anser att upphovsrättslig ersättning i samband med radio-och TV-program kan lösas genom avtal och att detta bör prövas innan en översynav lagstiftningen övervägs. Ikulturtädets uppfattning att upphovsmännen bör erhålla skälig ersättning förnyttjandet av upptagningar pä ljudband i undervisningsverksamhet instämmer bl.a. , , , Svenska artisters ochmusikers intresseorganisation och . Musikaliskaakademien anser att en ramersättning av samma typ som biblioteksersättningenbör utgä. Alt inspelningarna skall fä l)evaras inom resp. 1975/76:135 54 undervisningsanstaltför framtida bruk tillstyrks av SÖ, , Svenska artisters ochmusikers , Svenska teaterjörbundet m.fl. Styrelsenför Sveilges författarfond och SACOISR stöder förslaget att upphovsmännenerhåller ersättning i första hand genom avtalslicens för framställandet avtalböcker och verk i blindskrift. Kulturrådetsåsikt att bestämmelsen om fritt framförande av utgivet verk vid gudstjänst ochi vissa andra sammanhang bör ses över delas av bl. a. Rikskonserter, ,och . Förslagetatt ersättning bör utgå för utlåning frän bibliotek av annat än böcker, t. ex.bildkonstverk, fotografier, fonogram och noter stöds bl. a. av Rikskonserter,, , Sveriges orkesterföreningars riksförbund.Fotograficentrum, Föreningen , Föreningen och . anför att sä>/äl som musikföriagen ofta framhåller detomöjliga i att tillhandahålla noter för utlåning pä grund av de högaframställningskoslnaderna. I stället framställs begränsade upplagor som hyrsul. Orkeslerföreningar med l)egränsade ekonomiska resurser tvingas därför oftahälla sig lill äldre oskyddad musik. Förbundet förordar emellertid ettersättningsförfarande motsvarande författarnas och tillstyrker att statens kulturrådser över hela frågan. Föreningen föreslär att enbiblioteksersättning inrättas för utlåning av musikalier (noter), för avspelningav fonogram pä biblioteken och för hemlän av fonogram. Teaterforumanser att för amatörteater bör kollektiv ersättning till dramatikerna föranvänt textmaterial tillgripas enligt samma modeller som förbiblioteksersättningen och STIM-ersättningen. dramaiikerförbundföreslår däremot all slatens kulturråd genom en kollekliv ersättning tillDramatikerförbundet friköper rättigheterna för svenska sceniska verk förobegränsat bmk av amatörteatern. Kulturrådetsuppfattning att istalen bör förhandla med upphovsmannaorganisationerna för attfr i k ö p a kulturprodukterna för icke-kommersielll bruk i kommuner ochsamhällsstödda organisationer mottas mycket positivt av ell stort anlalremissinstanser. TCO däremot avvisar olika former av friköp och menar att deltaskulle kunna påverka möjlighetema till sysselsättning för upphovsmännen. Karlstadskommun anser att upphovsrättslagstiftningen under rimliga hänsynstaganden tillkonstnärernas rätt till ersäUning och konstnärlig integritet även skall garanterasamhällets förfoganderätt över verken. Friköp bör därvid tillämpas i störstamöjliga utsträckning. Förmedlingsbyrån för kulturprogram framhåller att detaren förutsättning för verksamheten med kulturprogram att anordnarna nägoriundafritt fär förfoga över olika konstnäriiga verk. Det är därför ytterstväsentligt att staten tar ansvaret för friköpandel av kulturprodukter. Attersättningsifrägorna genom friköp och centrala avtal kan lösas efter merenhetliga principer och förenklingar åstadkommas un- Prop.1975/76:135 55 derstryksav flera remissinstanser.