prop · FZ0339 · 1975-12-31 00:00:00 — Försiärkningsresursen föresläs utgå med 0,57 veckolimmarper elev och är en sammanläggning av nuvarande förstärkningsresurser förspecialundervisning, resurstimmar m. m. Försiärkningsresursen är inte bundenlill årskurser, stadier eller skolenheter ulan kommunen för enligt frittdisponera den, dock med den begränsningen att större delen skall användas förundervisningsändamål. SIAis förslag har, som jag redovisat, tillstyrkts avflertalet remissinstansen Många remissinstanser understryker emellertid att enomläggning inte för drabba de mindre kommunerna och kommuner i glesbygd i formav minskade undervisningsresursen Särskilt pekar man på atl delar av försiärkningsresursenkommer att omrördelas från skolenheter med förhållandevis låga klassmedeltaltill enheter med medeltal som ligger omkring de tal som gäller för delning avklass. Enligt min mening kan utredningens förslag ombasresurser läggas till grund för en förändring av statsbidragsbestämmelserna.Detta innebär alt en basresurs utgår för varje påbörjat 25-tal elever i var ochen av årskurserna 1-3 på lågstadiet och för varje påbörjat 30-tal elever ivarje årskurs på mellan- och högstadierna. Basresursen beräknas på elevantaletvid skolenheten och utgår med en lärarveckotimme for varje elevveckolimme somingår i limplanen för en årskurs med undantag för elevveckotimmarna i slöjd ochhemkunskap där det utgår ytteriigare en lärarveckotimme för varjeelevveckotimme och basresurs. Innebörden av detta förslag är att antalet timmarför eleverna i timplanen i varje årskurs är utgångspunkten för medelstilldelningen.Finns det exempelvis 115 elever i årskurs 1 i en skolenhet utgår fembasresurser. För lika många elever i årskurs 4 resp. årskurs 7 utgår fyrabasresurser per årskurs. En förändring jämfört med det nuvarande systemet äratt elever i nuvarande specialklasser kommer atl ingå i beräkningsunderiaget.Vid bestämmande av hur stort belopp som skall utgå för varje lärarveckotimmebör nuvarande principer i huvudsak tillämpas. Liksom f n. skall särskild hänsyn tas tillglesbygdens speciella problem vid beräkning av basresurs. Jag återkommer tilldenna fråga i del följande. Förslaget innebär atl de nuvarande delningstalenför klass används som beräkningsgrund för tilldelning av basresursen Dettabehöver emellertid inte innebära att delningstal utgör grund för den faktiskaskolorganisationen i kommunen. Som jag tidigare förordat bör även i framtidenden allsidigt sammansatta undervisningsgruppen, klassen, utgör basen förundervisningen och arbetet inom . En praktisk konsekvens härav bliratt grupperingarna i undervisningen, klasserna, inte behöver följadelningstalen för basresurser. Klassen kan vara både större och mindre än vaddelningstalen ängen Skolstyrelsen för här en frihet att disponera resursernaför indelning i klasser inom skolenheten. Det organisationsunderiag somlänsskolnämnden skall basera sitt beslut om basresurs på får främst karaktärenav ett planerings-eller beslutsunderiag för slatsbidragsgivningen. För denenskilda kommunen innebär en beräkning av statsbidraget enligt metoden med bas- Prop.1975/76:39 291 resursoch förstärkningsresurs, att det kan bli möjligt att bättre än f n. anpassaskolans organisation till de fömtsättningar som finns i skilda skolenheter.Detta ligger helt i linje med vad jag förordat om ökat lokalt inflytande överskolans verksamhet. Jag vill emellertid kraftigt stryka under vad jag tidigarehar förordat, nämligen alt denna frihet alt anpassa skolorganisationen efterlokala förhållanden inte får leda till permanenta undervisningsgrupper, somsätts samman efter elevernas kunskapsnivå, sociala förhållanden m. m.Skolstyrelsen bör även fortsättningsvis åläggas att verka för att elevernafördelas så att undervisningsgrupperna fören så socialt allsidig sammansättningsom möjligt. Jag förutsätter all länsskolnämnderna liksom f. n.dels tillseratt inte fler basresurser utgår än vad som från pedagogisk ochekonomisk synpunkt är motiverat, dels tar hänsyn lill de riktlinjer som gällerför prövning av frågor om bevarande av skolenheter i glesbygd. Mot bakgrund avriksdagens beslut (prop. 1973:77, UbU 1973:29, rskr 1973:243) om skolväsendetsorganisation i glesbygd m. m. anserjag atl del finns tillfredsställandegarantier för att en övergång till beräkning av statsbidraget enligt metodenmed basresurs inte kommeratt medföra några förändringar i möjligheterna förkommuner i glesbygd atl upprätthålla skolenheter jämfört med nuvarande statsbidragsbestämmelser. Förstärkningsresursenbör enligt utredningens förslag beräknas på kommunens elevantal och uttryckas ilärarveckotimmar per elev. Det innebär att den del av nuvarandeförstärkningsresurs som binds till timplanen - resurstimmar förutomresurslimmar i slöjd och hemkunskap -i stället för alt ha klassen som bas skallutgå per elev, liksom gäller för resursen för specialundervisning. Genomatt resurstimmarna kommer att beräknas per elev sker vissa omfördelningar avresurser från skolenheter med i genomsnitt lågt antal elever i klasserna tillskolenheter med högre antal elever i klasserna. Vissa omfördelningar mellankommunerna kommer också atl ske. Anledningen lill att utredningen vall dettafördelningssystem för förstärkningsresursen är uppfattningen atl denna böranvändas för atl utjämna olikheter i resursbehov mellan kommuner och skolor medskilda problem. Föratt utjämna eventuella bristfälligheter i resursfördelningenmellan kommunerna, som kan uppkomma med detta bidragssystem vid en jämförelsemed nuvarande system, föreslås att länsskolnämnderna för en uljämningsresurs. De läroplansbundna resurstimmarna i det nuvarandesystemet - alltså det antal lärarveckotimmar som överstiger antaletelevveckotimmar - är förutom för fritt vall arbete i första hand ett instrumentför individualisering. När del gäller slöjd och hemkunskap är dessa timmarnödvändiga bl. a. med tanke pä de lokaler som finns. SÖis anvisningar anger bl.a. all resurstimmarna skall komma alla elever lill godo. De skall således inteersätta eller likställas med de särskilda resurser skolan förfogar över församordnad specialundervisning etc. Vidare anges atl resurstimmarna skallutnyttjas Prop.1975/76:39 292 ihela den utsträckning som anges i läroplanen, t. ex. för delning av klass igrupper för anpassning av undervisningens organisation till aktuella behov ochför lärarsamverkan m. m. Nuvarande fördelning av resurstimmar mellan stadiernaär ojämn. Lågstadiet har ett stort antal resurstimmar för delning av klasseroberoende av klasstorlek vid träning av grundläggande färdigheter i svenska ochmatematik. Pä mellanstadiet däremot är resurstimmarnas antal få. Dessutom fårresurslimmar endast användas om antalet elever i klassen är lägst 21. Ett någotstörre antal resurstimmar finns pä högstadiet, där man f n. får använda avdenna resurs för annan insats än lärarledda verksamheter. I förstärkningsresursen sammanförs alltså resursersom tillkommit av olika skäl. Specialundervisningen är behovsorienterad ochavser atl underlätta för elever med svårigheter. De läroplansbundnaresurslimmarna har mer tillkommit för att lösa undervisningsproblem i olikaämnen, t. ex. vid ny-börjafundervisning, praktiskt arbete och laboralioner. Det är främst, som jag tidigare framhållit,förstärkningsresursen som medför en omfördelning av nuvarande resurser mellankommuner och skolenheter. Detta ligger i linje med den behovsorienteraderesursfördelningsmodell som ansett vara viktig för att skolan skall fämöjlighet atl lösa problemen där de främst uppträder och där behoven är störst.Jag delar utredningens ståndpunkt och menar att försiärkningsresursen måste blimer behovsorienterad än f n. för att man inom kommunen och den enskildaskolenheten skall kunna arbela med en undervisningsorganisalion som tar hänsynlill elevernas skilda behov av insatser. Detla hindrar inte att del behov somde läroplansbundna resurstimmarna tillgodoser bör beaktas. Den friareresursanvändningen bör dock under inga förhållanden användas för att över laggöra mindre permanenta undervisningsgrupper och/eller ytterligareförstärkningar i ämnen som inte innebär insatser för elever med svårigheter. Några få remissinstanser har anfört betänklighetermot att resurstimmarna kopplas bort från klassorganisationen. Enligt min meningär behovet av resurslimmar föratt lösa undervisningsproblemen inte lika stort ismå klasser som i stora. Det ligger i sakens natur att behovet av atl minskaundervisningsgrupperna för träning i basfärdigheter är större i stora klasserän i små klasser där den dagliga undervisningen på ett helt annat sätt kanindividualiseras och hänsyn kan las till elevernas skiftande behov. En konstruktiondär resurstimmar inte är bundna till ämne och stadium ger organisatoriskaförutsättningar för att variera insatserna under läsåret mellan olikaundervisningsgrupper och årskurser. En övergång till friare arbetsformer i t.ex. arbetsenheter med ibland olika stora undervisningsgrupper allt efterämnesstoff och arbetssätt kräver också möjligheter till friare utnyttjande avresurserna. Jag delar därför utredningens uppfattning all de nuvarandelimplanebundna resurstimmarna förutom resurstimmar i slöjd och hemkunskap böringå i förstärkningsresursen. Prop.1975/76:39 , 293 Jag vill understryka att en övergång lill altberäkna resurslimmar efter elevantal inte innebär att skolenheter med lågtelevantal ställs utan resurser för särskilda insatsen I vissa fall kan dockförändringen innebära alt underlaget för lärares tjänsteunderiag minskar såmyckel atl del inte täcker hela undervisningsskyldigheten. Delta förhållandekan uppträda i några glesbygdskommuner, där minskningen i en skolenhet inteuppvägs av resurstillskott i en annan skolenhet. Enligt min mening bör ensärskild glesbygdsgaranii i form av särskilt statsbidrag införas för att inteskolverksamheten i kommuner med ett stort antal s. k. b/B-skolor skalläventyras. Jag räknar dock med att detta statsbidrag endast skall utgå under enviss övergångstid. Grunderna för statsbidraget bör underställas i ettsenare sammanhang. Jag förordar mot bakgrund av vad jag haranfört alt nuvarande förstärkningsanordningar för specialundervisning, vilkaredan i dag beräknas per elev, stödundervisning, kvarstannandel, samt resurslimmari andra ämnen än slöjd och hemkunskap ingår i försiärkningsresursen. Vidarebör nuvarande resurser för maskinskrivning och fritt valt arbete ingå. Motbakgrund av vad jag har anfört bör även resursen för frivilligmusikundervisning ingå i försiärkningsresursen. Liksom utredningen och fleraremissinstanser anser jag alt nuvarande resurser för invandrarundervisninginte bör inräknas i förstärkningsresursen. Med hänvisning lill vad jag tidigareanfört är jag inte heller beredd att i resursen inräkna vissa delar avnuvarande resurs för särskild undervisning. Jag vill här erinra om alt jagförordat vissa förändringar beträffande särskild undervisning. (2.3).Förstärkningsresursens omfattning på grundval av nuvarandeförstärkningsanordningar motsvarar per elev. Vidareföreslår utredningen alt medlen för särskilda åtgärder pä skolområdet inräknasi försiärkningsresursen. Därutöver har utredningen föreslagit ytteriigarestatliga medel för insatser under fria och frivilliga aktiviteter. Den nyaresursinsatsen enligt utredningens förslag skall förbindas med ett krav påmotsvarande insats. Den loiala försiärkningsresursen enligtutredningens förslag utgår med per elev. 1 likhet med utredningen anser jag atl medel somutgår ur anslaget Särskilda åtgärder på skolområdet under åttonde huvudtitelnbör inräknas i förstärkningsresursen. Regeringen har i prop. 1975/76:100 bil.10, föreslagit atl nämnda anslag för /77 utgår med 50 milj. kr.Denna sammanlagda resurs motsvarar ca per elev i 1975 årslöneläge. Liksom utredningen anser jag atl även denna resurs bör ingå iförstärkningsresursen. Mot bakgrund av vad jag i det föregående har anfört omrevision av mellanstadiets timplan räknar jag t. v. med all resurser inräknas i försiärkningsresursen. Denna resursmotsvarar per elev i . Den totalaförstärkningsresursen som kommer att utgå per elev i kan pågrundval härav beräknas till 0,585 veckolimmar. 1975/76:39 294 ettekonomiskt värde av . eller nästan en fjärdedel av dentotala statliga kostnaden för . Förstärkningsresursen kan behövatekniskt justeras i samband med frågan om förändringar i gmndskolans läroplanpå grundval av den översyn som jag i det föregående förordat att SÖ skall fö iuppdrag att göra. Utredningen föreslår att av den totalaförstärkningsresursen skall per elev utgå förundervisningsändamål och utgå för övrigaförstärkningsanordningar saml utgöra en central del somfördelas av länsskolnämnderna. Jag räknar med att resursen fördelas pä de olikaändamålen i huvudsak efter de proportioner utredningen föreslagit. Enligt minmening finns dock skäl som talar för en något större resurstilldelning förfritidsinsatser än vad utredningen föreslagit. Jag ämnar föreslå regeringen attåterkomma till då det gäller storieken av förslärkningsresursensolika delar. Utöver den föreslagna förstärkningsresursen börytteriigare resurser utgå till kommun vilken /79 eller senaregenomför en samlad skoldag enligt de riktlinjer jag i det föregående förordat.Jag räknar således med att ytteriigare per elev i derektorsområden, som har infört den samlade skoldagen, bör anslås för verksamhetunder denna. Medel motsvarande skall utgå för annanverksamhet under skoldagen än undervisning och skall vara ett led i fritids-och föreningsverksamheten i skolan. Vid fullt utbyggd skoldagsverksamhel isamtliga kommuner kan den, nya resursen beräknas motsvara ca 65 milj. kr. Till skollnad frän anserjag inte atl krav på någonkommunal motprestation bör ställas upp för att erhålla statsbidraget. Jagräknar dock med alt kommunerna även i fortsättningen skall anslå medel förverksamheten. Jag vill i detta sammanhang erinra om att jag har föreslagit atlett särskilt statsbidrag skall utåg för verksamheten i anslutning till skoldagen. För all möjliggöra en friare resursanvändning harutredningen även berört bidragskonstruklionen och beräkningsgrunderna förförstärkningsresursen. Utredningen anser att följande modell bör övervägas.Kommunen erhåller bidrag till lärariönekostnader för limmar i basresursen ochtill den del av förstärkningsresursen som avser lärararbete. För insatser inomövriga förstärkningsanordningar bör kommunerna erhålla ett bidrag uttryckt ikronor per elev. Enligt min mening bör bidraget lill kostnader förlärarinsatser inom förstärkningsresursen beräknas efter en schablon medutgångspunkt i medellönekostnaden. För övriga insatser bör bidraget beräknasefter en schablonregel på samma sätt som gäller för fritt vall arbete.Till frågan om utbetalning och redovisning m. m. av basresurs ochförstärkningsresurs avser jag i annat sammanhang återkomma till regeringen. Jag vill slutligen i detta sammanhang ta upp fråganom tjänsteunderlag för ordinarie lärartjänster i . F. n. ingårresurstimmar och specialundervisningstimmar i underiaget för ordinarielärartjänster. 1975/76:39 ,. . 295 medatt den del av förstärkningsresursen som används för undervisningsändamålskall ingå i nämnda underiag. föreslär att basresursen i likhet med nuvarandelärariönebidrag skall rekvireras direkt av skolstyrelsen från länsskolnämnden.I fråga om förstärkningsresursen bör enligt SIA:s förslag huvuddelen av dennaslå till skolstyrelsens förfogande dels för centrala insatser inom kommunen,dels för fördelning direkt till rektorsområdena. Även förstärkningsresursen börutbetalas direkt lill skolstyrelsen. De resurser som avdelas för centrala, gemensammaåtgärder inom kommunen såsom fasta grupper och skoldaghem m. m., bör bliförhållandevis små, anser utredningen. Av resursen bör merparten ställas tillrektorsområdenas förfogande. Fördelningen av medel på rektorsområden bör ske påett sådant sätt atl elevantalet inom rektorsområdena inte ensamt blirutslagsgivande utan även behovet av särskilda insatser måste särskilt beaktas.Av avgörande betydelse bör vara rektorsområdets totala arbetssituation.Fördelning av resurser -som enligt kan betraktas som en av skolstyrelsensmest centrala uppgifter - måste grundas pä ett beslutsunderlag som beskriverskillnader i förutsättningar mellan olika områden. Som en viktig del ibeslutsunderiaget pekar utredningen pä sociala profiler, uppgifter ompersonalförändringar och beläggningsgrad vid olika skolanläggningar. I rektorsområdet och inom arbetsenheten skallenligt resursfördelningen - vad beträffar personalfrågor - sammanfalla medIjänstefördelningen och planeringen av personligt schema för de anställda.Samma princip som på övriga nivåer bör vägleda arbetet. Enligt utredningen börbeslut i dessa frågor fattas av den av utredningen föreslagna bestyreisen ochinom arbetsenheten av enhetskonferensen. Förslagen om en behovsorienterad resursfördelninginom kommunerna har i huvudsak tillstyrkts av remissinstanserna. Även jagansluter mig till utredningens synpunkter och förslag i fråga om hur resursernaskall fördelas. De förslag som utredningen lägger fram om hurresursfördelningen bör ske regionall och lokalt har inte mött någrainvändningar bland remissinstanserna. Jag anser att utredningens förslag utgören god grund för en vidare utveckling av ett behovsorienleratresursfördelningssystem. Några remissinstanser, däribland , Malmöoch kommuner, ställer sig utifrån olika utgångspunkter tveksammatill länsskolnämndernas roll i sammanhanget. Dessa kommuner anser alt ävenlänsskolnämndsresursen bör fördelas efter behoven i resp. län och inte schablonmässigtsom utredningen föreslagit. Jag återkommer lill denna fråga i annat sammanhang. Jag anser att den förstärkningsresurs som ställstill förfogande för skolstyrelsen bör, som utredningen föreslagit, tillstörsta delen fördelas direkt Prop.1975/76:39 296 tillrektorsområde och skolenhet. Del kan dock finnas behov av vissa gemensammainsatser vilket skolstyrelsen bör beakta. Till sådana insatser hör resurser förinrättande av fasta grupper, eventuella skoldaghem, förekomsten avsjukhusundervisning samt centrala åtgärder för kontaktverksamheten mellan hemoch skola. Skolstyrelsen bör också ha möjlighet att avsätta medel för insatseri samband med den lokala utvärderingen av verksamheten. Skolstyrelsens uppgiftbör vidare vara alt till de olika rektorsområdena fördela resurserna efter dereella behov, som finns inom ett rektorsområde eller en skolenhet.Utgångspunkten bör enligt min mening vara rektorsområdets totalaarbetssituation som kan påverkas av sådana faktorer, som den sociala miljön iområdet, antalet elever på olika stadier, antalet invandrarelever ochpersonalomsättningen. I planeringsförutsättningarna bör också ingå en beräkningav hur många timmar som måste las i anspråk för tjänster av olika slag.Utredningen har också föreslagit att uppgifter inhämtas om beläggningsgradenvid olika skolanläggningar En annan viktig förutsättning för resursfördelningenär den lokala utvärderingen av skolverksamheten. Utredningens förslag lillbeslutsunderiag m. m. bör kunna tjäna som vägledning för kommunerna. Jag delarSÖis uppfattning atl det ankommer på kommunerna själva att bedöma vilketbeslutsundertag som är nödvändigt för resursfördelningen. Några centraladirektiv för hur detta skall se ut bör inte utfärdas. Som jag tidigare anfört avser jag alt senareföreslå regeringen all SÖ för i uppdrag att utarbeta exempel för ettresursfordelningssystem. Del är viktigt att detta sker i kontakt med och övriga berörda parter. Utredningen lämnar några exempel pä hur olikainsatser kan göras med hjälp av försiärkningsresursen. Jag finner dessavärdefulla för vidare diskussion och utveckling av olika metoder. Utredningenhar föreslagit att det i läroplanens allmänna del införs ett avsnitt sombelyser skolproblem och olika vägar att med hjälp av försiärkningsresursenåstadkomma en förbättring i undervisningsarbetet och en allmänt positivskolmiljö under skoldagen. Jag ämnar senare föreslå regeringen all ett sådantavsnitt införs i läroplanens allmänna del. I den av SÖ avlämnade rapporten om särskildaåtgärder pä skolområdet framgår hur de anslagna medlen har utnyttjats för attförbättra skolarbetet för elever och personal. I de flesta skolorna harresurserna använts flexibelt beroende på de aktuella problemen. Personellförstärkning i undervisningen har satts in för att i första hand lösa problem istora och heterogent sammansatta klassen Problemen beskrivs som störningar iundervisningen, allmän oro, mindre god läsförmåga och låg motivation införarbetsuppgiften En vanlig åtgärd är delning av klasser eller grupper, framförallt i matematik och engelska. Även kompanjonlärarskap och samordnadspecialundervisning har tillämpats. Kommunernaanser över lag att deras förväntningar har uppfyllts. 1975/76:39 297 framgåratl genom att eleverna har en meningsfull och stimulerande sysselsättningunder hela skoldagen - genom igångsatt fritidsverksamhet -har skolmiljönförbättrats. Rapporten visar dock alt i de kommuner, där medlen har fördelatslika till alla rektorsområden ulan hänsyn till de olika områdenas problem, harförstärkningen haft mindre effekt. Det framgår även av rapporten atl vissa svårigheterhar funnits vid fördelningen av medlen. En sådan svårighet har t. ex. varitatt kombinera en flexibel fördelning av medel med anställningstryggheten. Deltagäller såväl lärare som övrig skolpersonal. Enligt min mening bör man i samband med övergånglill nytt statsbidragssystem och ökad frihet för kommunerna att fördelaresurserna utnyttja de erfarenheter som framkommer vid användningen av demedel som avsätts för särskilda åtgärder på skolområdet. Jag vill i detta sammanhang något uppehålla mig vidskolstyrelsens roll. Dess mest angelägna uppgift torde bli att se till alt denfria resursanvändningen leder till utjämning av ulbildningsslandarden mellanolika rektorsområden, skolenheter och arbetsenheter/klasser. Delta måste ske,som bl. a. kommun framhåller, genom en kontinueriig uppföljning avtilldelade resursers användning och effekt. Den fria resursanvändningen äringet mål i sig ulan ett medel för atl kunna använda resurserna effektivt ochpå sådant sätt alt de svarar mot elevernas behov. Resursfördelningen bör enligtmin mening inte leda lill atl tillgängliga lärarveckotimmar oberoende avlärostoff, elevproblem m. m. används för att generellt minska undervisningsgmppernasstorlek. Det måste alllid finnas medel kvar för insatser av mera speciell art.Jag delar helt SÖ:s uppfattning att utgångspunkten för resursfördelningen inomrektorsområdet och arbetsenheten bör vara att elever med skolsvårigheter skallha all den hjälp som inom resursernas ram står till buds för alt möta derasbehov. Detta gäller inte minst elever med handikapp. Insatserna skall sä långtsom möjligt avse förebyggande åtgärder. Insatserna skall också tillgodosebehovet av alt alla elever sä tidigt som möjligt kan tillägna sig godabasfärdigheter framför allt i atl tala, läsa och skriva. Det lorde i deltasammanhang inte finnas skäl au ifrågasätta behovet av relativt småundervisningsgrupper på lågstadiet för att tillgodose enskilda elevers behov avatl främst träna sina färdigheter. Därutöver bör som jag tidigare påpekatbehovet av mindre undervisningsgrupper vid t. ex. laboralioner och övergängtill nytt stadium beaktas. En minskning av undervisningsgruppernas storlek kanalltså i många fall vara befogad. Beslut om detla måste då grundas på att behovav en sådan användning av resursen föreligger och kan konstateras. Medel förinsatser för mer speciella behov eller medel direkt riktade till enskildaelever eller grupper av elever måste alltid finnas. En över hela linjengenerall sänkning av antalet elever i klasserna binder resurserna så all deovan beskrivna behoven inte kan tillgodoses. Jag vill understryka att detfrämsta syftet med förstärkningsresursen är att förbättra situationen för deelever som 1975/76:39 298 harsvårigheter i skolarbetet. Detta innebär att vid fördelningen av resurserna bördessa elevers behov av särskilda insatser prioriteras.