prop · FZ03204 · 1975-12-31 00:00:00 — Ett kapitel i MGLinnehäller de av offentlighets- och sekretesslagstiftningskommittén föreslagnagrundlagsbestämmelserna om allmänna handlingars offentlighet. Nuvarandebestämmelser om tryckfrihetens gränser och om ansvarel för tryckfrihetsbrottblir enligt MMU:s förslag i stort sett oförändrade och tilllämpliga på,förutom som radio och TV, också film, för vilken ett nytt utgivaransvarföreslås. De s. k. yttrandefrihetsbrott, som innefattar otillåtetoffentliggörande, skall anges i grundlagen på samma sätt som de brott sominnefattar otillåtet yttrande. Vissa ändringar beträffande de uppräknadebrotten föreslås som en följd av ett särskilt utredningsförslag rörande brottenmot rikets säkerhet (Ds Ju 1975:16). MMUföreslår ändringar i fråga om meddelarskyddet och rätten till anonymitet.Kretsen av de skyddade personerna anges så att den omfattar alla som harmedverkat till framställning som har offentliggjorts eller är avsedd attoffentliggöras. I meddelarskyddet inbegrips, till skillnad mot , rätten attanskaffa uppgifter för publicering. Denna rätt gäller såväl för den som äransvarig för publiceringen som för annan medverkande. Om anskaffandet ärsärskilt strafftjelagt, som vid inbrott eller olovlig avlyssning, gäller dockvanlig lag. De undantagsfall, där meddelarskyddet vjker, begränsas och jämkasenligl förslaget, bl. a. så till vida att endasl den som bryler mot sädantystnadsplikt, som anges i en särskild lag, ansvarar såsom meddelare. Förbudetatt röja anonym författare eller annan medverkande görs mera omfattande enligtförslaget. MMU föreslår dessutom som en förstärkning av anonymitetsskyddet altdet förbud, som utan författningsstöd anses gälla för myndighet attefterforska vem som har lämnat en uppgift för publicering, skrivs in i MGL. Enhuvudpunkt i MMU:s förslag är ett nytt rättegångsförfarande. 1975/76:204 37 omyttrandefrihetsbrott skall handläggas vid en enda domstol, yttrandefrihetsdomstolen,gemensam för hela landet. Denna skall bestå av två juristdomare och utsedda lekmän. Ledamöterna föreslås ha individuell rösträtt och varaskyldiga att motivera sin mening. Vid yttran-defrihelsdomstolen skallhandläggas även mål mot meddelare i de fall där ansvar för sådan kan förekomma.Till yiirandefrihetsdomstolen skall enligt förslaget kunna hänskjutas sådanafrågor om MGL:s tillämplighet som uppkommer vid annan domstol eller vidförundersökning om brott. Fullföljd mot friande dom av yttrandefrihetsdomstolenföreslås kunna ske när del gäller de allvariigasie brotten mot rikets säkerhet. EnligtMMU skall den särskilda tillsynen över MGL:s efterievnad utövas avjustitiekanslern, som skall vara åklagare i mål vid yttrandefrihetsdomstolen.Det nuvarande systemet med tryckfrihetsombud avskaffas, liksomjustitieministerns befattning med administrativa uppgifter i samband medtillsynen. MMU förordar vidare att den kommersiella reklamen förs in under MGLmen all denna öppnar möjligheler för viss lagstiftning i ämnel. Övergripandefrägor om yttrandefriheten och rätten till information behandlas i 1973 årsfri- och rättighetsutrednings betänkande (1975:75) Medborgeriiga fri- ochrättigheter. I de av utredningen föreslagna rättighets-reglerna i RF hänvisasemellertid, i likhet med vad som gäller beträffande tryckfriheten, till attbestämmelser beträffande yttrandefriheten i tryckt skrift, radio, TV och filmfinns i den särskilda grundlagsregleringen. Enligt förslaget får yttrandefrihetenoch rätten till information i andra medier än de nämnda begränsas endastunder vissa angivna förutsättningar. Dessa avser såväl den form, vari sådanabegränsningar fär beslutas, som det materiella innehåll, som begränsningarnafär ha. MMU:sbetänkande har som nämnts fått ett blandat mottagande. Allmänt har vitsordatsatt det framlagda grundlagsförslaget är väl genomarbetat och av hög kvalitet.Som jag strax skall återkomma till har också uppslutningen kring en del av desakliga lösningarna varit stor. Å andra sidan har ganska omfattande kritikriklats mot centrala avsnitt i förslaget. Åtskilliga remissinstanser harsålunda efteriyst grundlagsreglering för fler medier än de av MMU behandlade,t. ex. för fonogram, videogram, teaterföreställningar, utställningar ochdemonstrationer. Några instanser, bland dem radioutredningen, har ansett attgrundlagsregleringen av yttrandefriheten i fräga om radio och TV helst böranstå i avvaktan pä resultatet av pågående utredning om riktlinjerna för denframtida rundradioverksamheten. Det inslag i betänkandet som både i denallmänna debatten och i remissyttrandena har tilldragit sig det störstaintresset är förslaget till ny rättegångsordning. En belydande remissopinionhar tagit avstånd från detta. Meningarna bland remissinstanserna om vilkenordning som bör gälla i stället går dock slarkt isär. Slulligen kan nämnas attde remissinsianser som företräder konsumentintressena i allmänhet har ställtsig avvisande till MMU:s förslag till reglering av förhållandet mellantryckfriheten och reklamen. Prop.1975/76:204 38 Regeringensbeslul all inte ta MMU:s belänkande till utgångspunkt för ett förslag tillpågående om en ny grundlag bör ses mot bakgrund av den remisskritiksom jag nu i korthet har återgett. Beslutet innebär inte attplanerna på att ersätta TF med en grundlag med vidare syftning har skrinlagts.Skälen för en sådan grundlag har efter hand snarare vunnit i styrka. Enproposition i ämnet bör emellertid föregås av ytteriigare utredning i en pariamenlarisktsammansatt kommitté, 1 enlighet med den ståndpunkt som flera remissinstanserhar intagit bör utredningsarbetet inriktas på en grundlag som omfattarfiertalet medier i opinionsbildningens tiänst som den behåller TF:sallmänna karaktär. Den nya grundlagen bör med andra ord få ställning av enyttrandefrihets-grundlag. En viktig uppgift för utredningen blir vidare att pånytt pröva frågan om rättegången i yttrandefrihdsmål. Genom den nya utredningenblir det ocksä möjligt att få till stånd en samordning av det arbete medberöringspunkter med grundlagsregleringen som f. n, bedrivs inom skildakommittéer, bland dem främst radioulredningen ochmassmediekoncen-trationsutredningen. Jag far anledning att senare under åretåterkomma till frågan om vilka direktiv som bör ges för kommittéarbetet. Jagvill nu bara tillägga att den nya kommittén givetvis kommer att ha ettvärdefullt utgångsmaterial för sitt arbete i MMU:s betänkande ochremissyttrandena över detta. Denutredningsuppgift som jag i det föregående har skisserat är krävande och kan,tillsammans med remissbehandling och departementsberedning, ta ganska lång tidi anspråk. Därför för, som nämnts, redan i anslutning till årets riksdagsvalfattas beslut om sådana ändringar i TF som framsiår som angelägna och som kangenomföras utan ytteriigare utredningsarbete. Jag nämnde att vissaddar av MMU:s förslag har latt ett mycket gynnsamt mottagande underremissbehandlingen. Dit hör förslagel att utsträcka grundlagsskyddet förtryckta skrifter till skrifter som har framställts genom stencilering,ljuskopiering eller liknande förfarande. Härmed sammanhänger förslaget attslopa den nuvarande ordningen med övervakning genom tryckfrihetsombud ochflytta tillsynen över tryckta skrifter från justitieministern till JK, OcksäMMU:s förslag till ändringar i reglerna om skyddet för den som lämnarmeddelande för publicering i tryckt skrift och om anonymitelsrätt för meddelareoch författare har genomgående välkomnats av de hörda instanserna, liksomförslaget att tillerkänna den som har anskaffat uppgifter för publicering visstskydd. Enligt min mening bör de partiella ändringarna i TF omfatta samtliga deämnen som jag har nämnt . Jag kan tillägga att isärskild framslällning lill regeringen har yrkat att MMU:sförslag om meddelarskydd och anonymitetsrätt skall föreläggas förbeslut /. Enligttilläggsdirektiv har MMU haft att särskilt undersöka om en sådanordning kan genomföras alt fiera personer som är indragna Prop.1975/76:204 39 isamma brottslighet med anknyining lill tryckta skrifter kan få sin sak prövad isamma processuella former. Utredningen borde ocksä uppmärksamma det fallet attsamma person skall lagforas för gärningar som delvis utgör tryckfrihetsbrott,delvis annat brott. Tilläggsdirektiven var närmast föranledda av erfarenheternafrån den s, k, IB-affaren av gränsdragningen mellan tryckfrihetsprocess ochvanlig rättegång, MMU:s förslag till lösning av dessa frågor bygger på enordning med en central ytlrandefriheisdomslol. Dä del som framgär av detlidigare sagda inle är aktuellt att inrätta en sådan domstol, kan förslagetinte läggas lill grund för lagstiftning. Jag anser emellertid att det är såangeläget alt komma till rätta med de angivna processuella problemen attförslag till lösning bör framläggas i denna etapp, inom ramen för nuvarandetryckfrihetsprocess. Utövervad som har nämnts föreslår jag vissa andra, principiellt mindre betydelsefullaändringar i TF, Inomjustitiedepartementet förbereds f. n, på grundval av fri- och rättighetsutredningensbetänkande förslag till nya beslämmelser i RF om de medborgeriigarättigheterna. Förslaget torde inte behöva påverka innehållet i de beslämmelseri TF som föreslås i detta ärende. Det är å andra sidan uppenbart att man intekan fä en rättvisande bild av vilket skydd som tillkommer de medborgeriigarättigheterna i värt land utan att beakta den särskilda regleringen i TF, Genomdenna tryggas nämligen yttrande-och informationsfriheterna på de föropinionsbildningen och nyhetsförmedlingen viktigaste områdena. Jag avser att idet kommande ärendel om ändringar i RF närmare belysa sambandet mdlan RF:s ochTF:s rättighelsreglering samt behandla betydelsen för rättighetsskyddet av TF:sframtida utvidgning till en yttrandefrihetsgrundlag. Deändringar som jag nu föreslär i TF beträffande skrifter bör i tillämpligadelargällaocksäyltrande-och informationsfriheten i radio-och TV-program, Jagkommer att anmäla förslag till behövliga ändringar iradioansvarighetslagen. Också i övrigt blir följdlagstiftning lill ändringarnai TF nödvändig. Förslag till vissa avsnitt i följdlagstiftningen är att väntafrån MMU, 3Utvidgning av det grundlagsskyddade området till andra skrifter än tryckta TFäger enligl 1 kap. 5 S tillämpning endasl på skrift som har framställts itryckpress. Till skrift hänförs karta, ritning eller bild, även om den inteåtföljs av text. Enligt TF är alltså framställningssättet som sådant och intemetodens resultat avgörande. Som tryck är enligt praxis att betrakta såvälstentryck som koppartryck som tryck framställda genom offsetpress. Prop.1975/76:204 40 TFfaller däremoi skrifter som har mångfaldigats genom stencilering, foiokopieringeller maskinskrift. FörTF:s tillämplighet krävs vidare enligl 1 kap. 6 S alt den tryckta skriften ärutgiven. Skrift skall enligt paragrafen anses som utgiven då den har blivitutlämnad till salu eller för spridning pä annat sätt. Enligt en särskild bestämmelseskall en myndighets tryckta handlingar aldrig anses utgivna, om de skall hällashemliga. Somredan har nämnts föreslår MMU att massmediegrundlagen i princip skall omfatta,förutom skrifter som är framställda i tryckpress, också skrifter som ärmångfaldigade genom stencilering, ljuskopiering eller liknande leknisktförfarande. Utredningen motiverar sitt förslag med att det för grundlagsskyddavgörande bör vara om en skrift är framställd eller mångfaldigad på ett sättsom rent praktiskt kan jämställas med framställning i tryckpress. Genom attandra - och avsevärt billigare - framställningsmetoder än tryckning ges sammaskydd som denna kommer, framhålls det, åtskilligt fler medborgare att kunna dranytta av grundlagsskyddet. Som samlande beteckning på alla skrifter som inrymsi grundlagen används uttrycket "tryckt skrift". MMUkonstaterar att grundlagen genom den föreslagna utvidgningen av begreppettryckt skrift i och för sig skulle bli tillämplig på en ny och mycketomfattande kategori skrifter. Detta skulle, bl. a. med hänsyn till grundlagenskrav på formell ansvarighet, i vissa fall kunna framstå som olämpligt, MMUföreslår därför att, i fräga om skrifter som har mångfaldigats på annat sätt äni tryckpress,en valmöjlighet skall finnas, Föratt grundlagen skall blitillämplig på en sådan skrift skall sålunda fordras att skriften innehällertydlig uppgift om vem som har mångfaldigat den samt om ort och år förmångfaldigandet. Saknas någon av dessa uppgifter, blir grundlagen intetillämplig pä skriften. Den som har mångfaldigat och utger en stencileradskrift kan alltså - genom att ange dessa uppgifter på skriften eller uteslutadem - välja om han vill att skriften skall åtnjuta grundlagsskydd eller, liksomhittills, falla under reglerna i allmän lag. Periodisk skrift, för vilkenutgivningsbevis gäller, skall dock alltid falla under grundlagen. Frånbegreppet tryckt skrift skall enligt förslaget undantas vissa mindretryckalster, av MMU kallade tillfälligheistryck. Hit räknas visitkort, blanketter,adresskort, etiketter, förpackningsiryck, bruksanvisningar och andra .sådanaalster. 1massmediebegreppet ligger enligt MMU att mediernas innehåll fär ett visst måttav offentlighet. För tydlighetens skull och med tanke på att bestämningen avmoitagarkretsen så långt som möjligt bör göras enhetlig för de berörda mediernaföreslår utredningen därför att det bör anges att tryckt skrift för attomfattas av grundlagen skall ha utlämnats för spridning bland Prop.1975/76:204 41 allmänheten.Någon egentlig ändring i förhållande till vad som gäller nu torde detta enliglutredningen inte innebära. MMUhar sökt klariägga gränsen mellan tryckt skrift, å ena sidan, och radioprogram,å andra sidan, när det är fråga om vissa metoder att genom radiosändning spridainformation bland allmänheten. Enligt MMU:s mening ligger det närmast tillhands alt grundlagens regler om tryckta skrifter fär gälla för sädanasändningar som resulterar i en materialiserad skrift, t. ex. en s. k.faksimiltidning, i vart fall om det är fråga om trådsändningar. VanligaTV-mottagare kan nämligen förses med anordningar för utskrift av informationpå papper. MMU tar därför i det föreslagna kapitlet med bestämmelser om radioupp en föreskrift om att beträffande sädan vid särskild anordnad ledare bundensändning som mottas i form av skriftligt meddelande kapitlets bestämmelser omradioprogram inte gäller utan föreskrifterna i grundlagen om tryckt skrift istället äger moisvarande tillämpning. Närmare bestämmelser om sådan sändningkan enligt förslaget meddelas i vanlig lag. Ingenenda remissinstans har något att invända mot MMU:s förslag om grundlagsskydd ätförutom tryckta även stencilerade och därmed jämställda skrifter. Bland dem somtillstyrker förslaget eller uttryckligen lämnar det utan erinran kan nämnasJK, RA, , hovränenöver och , , , ,. Näringslivets delegation för marknads-rän, Lö ochTCÖ. MMU:sförslag, att som tryckta skrifter skall anses sådana stencilerade och därmedjämställda skri fler som innehåller uppgift om vem som mångfaldigat skriftensamt var och när detta skett, tillstyrks av hovräti, hovrätten över Skåneoch , , , TT ochNäringslivets delegation för marknadsräil. Förslaget lämnas uttryckligen utanerinran av Kungl. och de juridiska fakulielerna vid ochStockliolms universitet. framhåller i likhet medtryckfrihetsombudet i särskilt det lämpliga i att grundlagen blirtillämplig på stencilerade skoltidningar. vid Stockholmsuniversitet och Näringslivets delegatlon för marknadsräil, sätter i fräga ombegreppel "tryckt skrift" bör beteckna ocksä stencilerade och därmedjämställda skrifter. Fakulteten pekar pä möjligheten att lansera en ny sammanfattandeterm för de skrifter som föreslås omfattas av den nya grundlagen. Postverketförutsätter att text, framställd i dator, inte är att hänföra till trycktskrift. Enytteriigare utvidgning av grundlagsregleringen för stencilerade och Prop.1975/76:204 42 därmedjämställda skrifter önskar tryckfrihelsombudei i , som förordar attsådana skrifter ur rättslig synpunkt inte behandlas pä annal sätt än skrifterframställda i tryckpress. Skyldighel all ange tryckår och att lämna exemplartill vissa bibliotek bör enligt tryckfrihetsombudet gälla. i Göteborgsoch län anmärker att under begreppel tryckt skrift faller en mångfaldhandlingar, som framställs inom olika myndigheler, ej minst kommunala, i syfteatt utgöra underlag för myndighetens beslut. Det förutsätts dä att det avhandlingen framgär vem som mångfaldigat den samt ort och är förmångfaldigandet. Det är för svårt att överblicka vilka praktiskakonsekvenser en sådan ordning kan föra med sig. Men det kan ändå ifrågasättas,anser , om det är ändamålsenligt att tillämpatryckfrihetsrättsliga regler på handlingar av nu angivet slag, 1 praktiken är det så,yttrar kommunfuUmäktige i , alt det ofla beror på omständigheterna, om eninom upprättad handling mångfaldigas genom offsettryckeller pä annat sätt (ljuskopiering), I sistnämnda fall skall det således beropå vederbörande författare eller ut-skrivare, hur handlingen skall behandlas ihänseende till tryckfrihetsreglerna. Härtill kommer att åtskilligt av det somtrycks ej är allmän handling vid irycktillfället utan försl senare, exempelvissedan ett ärende blivit avgjort. Vissa handlingar blir f ö, aldrig allmännahandlingar. Den föreslagna ordningen är ej rationell enligl kommunfullmäktige.Det synes som om man nu kommer att skapa en konstlad gräns mellan tryckt ochicke tryckt skrift, I vart fall för kommunernas del torde det vara befogat meden översyn av nu föreslagna regler, så att man fär lättare tillämpligabeslämmelser inom detta område, anser kommunfullmäktige. Liknande synpunkterförs fram av kommunfullmäktige i . MMU:s förslag har enligtJK:s mening vissa brister. Om en skrift saknar uppgift om vem som harmångfaldigat den saml var och när detta skett, skall den enligt förslaget fallautanför grundlagen. Omvänt skall gälla att den omfattas av grundlagen om denhar dessa uppgifter. MMU räknar med att den som inte önskar grundlagsskyddgenom att utelämna någon av uppgifterna i fräga skall kunna uppnå attgrundlagen inte blir tillämplig. Efiersom MMU inte har angivit hur uppgifternai fråga skall anges på skriften för att den skall falla under grundlagen, utgårJK från att några särskilda krav inte avses gälla. Detta innebär t, ex, attalla utgående expeditioner från JK kommer att omfaltas av grundlagen (om deblir utgivna). Dessa expeditioner innehäller nämligen (i övre vänstra hörnet)ordel justitiekanslern, de är dagtecknade och de har längst ned på försiasidan en (pä originalet tryckt) text som anger adress m, m. Likartadeförhållanden torde föreligga för fiertalet myndigheter men också för enskildaföretag. Nästan alla skrifter är dagtecknade (ort och dag) och mångfaldigandetkan med nuvarande teknik i mycket slor ulsträckning förutsättas ske hosförfattaren. Innebörden av det anförda är enligt JK:s mening attexistensen av de ifrågavarande Prop.1975/76:204 43 uppgifternainte kan uppfattas som uttryck för någon viss avsikt beträffande grundlagsskyddet. Det bör vara möjligt att om man så önskar uppnå altgrundlagen inte blir tillämplig utan att beröva skriften de uppgifter MMUangivit. En av de alternativa utvägar MMU har anvisat är att förse skriften meden särskild symbol om man önskar att grundlagen skall vara tillämplig. JKförmodar att denna idé kan härledas från det system som tillämpas i vissaländer när det gäller copyright. En liknande metod skulle kunna användas idetta fall. Den allra enklaste utvägen är givetvis att förse skriften med enanteckning som i klartext anger vad författaren önskar. ter del sig - mot bakgrund av den dignitet grundlag har -egendomligt att den enskilde själv skall kunna bestämma om hans tryckalsterskall falla inom yitrandefrihelsområdei eller inte. Särskilt betänkligt synesdet konsumentombudsmannen vara att del kan komma att bero pä renatillfälligheter om den avgörande faktorn för ytlrandefri-hetsrättsligl skyddinträffar, nämligen att uppgifter om vem som har mångfaldigat skriften och ortoch år för mångfaldigandet anges på skriften. För framställaren torde deniryckfrihelsrättsliga konsekvensen av sådana uppgifter i många fall vara heltokänd. Bestämningenav ''tillfällighetstryck'' godtas av överåklagaren i åklagardistrikt,och Kungl. Näringslivets delegation för marknadsräiloch finner detta undantag från begreppet tryckt skriftacceptabelt. Enligt Svenska tryckeriföreningens mening är det angeläget attdefinitionen beträffande vad som skall hänföras till tillfällighetstryck ochdärmed undantagas från skyldighet att ange tryckort görs så klar som möjlig.Antalet fall då tryckeriet skall bedöma huruvida i viss skrift"iryckfrihetsmissbruk kan anses uteslutet" bör bli så litet sommöjligt, anser föreningen. EnligtSvea hovrätt och hovrätten över och bör den avslu tande frasen i nuvarande 4 kap, 9 S TF, " allt under förutsättning att pågrund av texten eller vad eljest framställes tryckfrihetsmissbruk kan ansesuteslutet", behållas. Marknadsdomstolenanser för sin del att MMU genom bestämningen av ifrågavarande undantagskategoriknappast åstadkommit önskvärd klarhet hos Iryckfrihelsregleringen, Domstolenbetonar att i första hand reklambudskapets innehåll och inte dess form börvara avgörande för bedömningen, hindrar inte alt man låter vissa intetryckta alster, t, ex, stencilerade, falla utanför massmediegrundlagen. Direktbestämmelse om utmönstring av vissa tryckalster hörande till kategorin s, k,tillfälligheistryck torde däremot enligt domstolen vara obehövlig, I den måndylika tryckalster faller under begreppet tryckt skrift sådant det definieratsi förslaget är det hell i enlighet med rådande rättsuppfattning, vilken kommittill uttryck bl, a, i förarbetena till TF och marknadsföringslagen att de i denmån deras innehåll är av kommersiellt slag kan regleras i vanlig lag under detatt tryckfrihetslagstiftningen tillämpas i den mån innehållet innefattar enåsiktsyttring. Prop.1975/76:204 44 Skallnågon reglering över huvud ske i detta hänseende synes denna böra utformas ienlighet härmed, förklarar . Om ett undantagande av vissttryckt likväl anses böra siadgas i den nya grundlagen, ter det sig fördomslolen svårförståeligt varför de s, k, lillfällighelstrycken inte skallomfatta ytteriigare alster såsom t, ex, broschyrer och kataloger. Genom MMU:sförslag kommer broschyrer och kataloger att i motsats till t, ex,förpackningstryck och bruksanvisningar falla utanför massmediegrundlagen. detta hänseende föreliggande skillnaden mellan olika slag av kommersielltreklamtryck ter sig enligl uppfattning inte välmotiverad. Inte hellerkonsumentombudsmannen (KO) anser sig kunna godta MMU:s förslag på denna punkt.Enligt KO är etiketter och förpackningstryck ofta renodlade reklamalsler ochäven bruksanvisningar har inle sällan reklaminslag, 1 den män de innefattarkommersiell reklam åtnjuter de enligt KO:s mening inteyttrandefrihetsrältsligt skydd. Med den utgångspunkten saknas det anledning allsärbehandla dem på detta sätt. Skall något tryck över huvud taget föras utanförgrundlagen skulle det möjligen vara visitkort, blanketter och adresskort samt -för att nämna exempel ur motiven - kö-lappar, biljetter, valsedlar och mindretabeller. Skälet skulle då vara att de typiskt sett knappast kan vara bärare avsädan information och sädan opinions- och åsiktsbildning som yttrandefrihetenavser att skydda. KO ifrågasätter dock om man inte hellre bör bibehålla denprincip som TF ger uttryck för, dvs. alt detta tryck omfattas av grundlagen menatt kravet på uppgift om vem som har tryckt eller mångfaldigat skriften samt omort och är för tryckningen eller mångfaldigandet efterges. Överåklagaren i Malmöåklagardistrikt och tryckfrihetsombudet i kritiserar uttryckettillfällighetstryck. Enligt tryckfrihetsombudet förknippas det ofta medpublikationer utgivna vid speciella tillfällen. Bland dylika publikationernämner tryckfrihelsombudei den relativt stora gruppen tillfällighetstidningar.Till denna kategori av tryckalster hänför boktryckerierna ocksä enligt tryckfrihetsombudetserfarenhet ofta minnes- och jubileumsskrifter.