prop · FY031 · 1975-12-31 00:00:00 — antog en resolution, som på svenskt initiativbl. innehåller en uppmaning till FN:s generalsekreterare att undersökamöjligheterna att öka UNDRO:s resurser härför. har ställt iutsikt ett särskilt bidrag till UNDRO för verksamheten. I en utredning ora det svenskakatastrofbiståndet som SIDA har företagit understryks vikten av åtgärder föratt förebygga katastrofer och skapa effektiva katastroforganisationer iu-länderna. Detta svarar väl mot de initiativ som har tagit vid FN:sgeneralförsamling för att stärka UNDRO:s verksamhet. Utredningendiskuterar också SlDA:s roll när det gäller katastrofbiståndets administration.SIDA förordas ha ett nära och omfattandesamarbete med enskUda organisationer och myndigheter verksamraa påkatastrofhjälpens område. Jag delar denna uppfattning. DärtUI framhållerutredningen att SIDA borde medverkaaktivare i beredningen av ärendena i katastrof-gruppen inomutrikesdepartementet. Liksom hittiUs finner jag det angeläget attgruppens sammanträden förbereds i nära samarbete mellan UD och SIDA och attgruppen behåller sin karaktär av forum för informellt samråd inför beslut ikatastrofärenden. i var den första meUanstatliga konferensen ombefolkningsfrågans globala aspekter. Konferensen präglades av samma anda somFN:s extra generalförsamling vilken konstaterat att grundläggande förändringar iförhållandet mellan u- och i-länder ärväsentliga för den ekonomiska och sociala utvecklingen i . Orsaken tillu-världens fattigdom skall enligt den aktionsplan som antogs av befolkningskonferensen inte sökasi höga födelsetal. Dessa är i stället en följd av fattigdomen. kan desänkas i u-ländema endast genom ekonomiska och sociala förändringar. Den av bl.a. företrädda ståndpunkten att befolkningsfrågan inte endast röru-länderna utan hör samraan raed den globala tillgången och fördelningen avjordens resurser vann gehör vid konferensen. har varit pådrivande när detgäller att ge familjeplanering en framträdande roll i det internationellautvecklingssamarbetet. har också engagerat sig för attsätta in befolkningsfrågan 1975:1 Bilaga 5 Ulrikesdepartementet 24 idess större politiska och sociala sammanhang. Erfarenheten har allt klararevisat att en sänkning av födelsetalen sällan kan uppnås isolerat utan måste föregås av en förbättring avmänniskors sociala vUlkor. En förändring av kvinnans situation ärhärvidlag av särskild betydelse. Familjeplaneringsbistånd utgör ettviktigt inslag i samarbetet med flera av programländer. Det kan ävenlämnas utanför kretsen av programländer. Förberedelser har t. ex. påbörjats förett saraarbete med på sexualundervisningens område. När det gällerinsatser i nya mottagarländer är det, som har framhållit, väsentligtatt beakta att familjeplaneringen är inordnad i en allmän och socialomvårdnadspolitik. Denna uppfattning överensstämmer väl med den syn påfamiljeplaneringens roll i ländernas breda utvecklingssträvanden som kom tUl uttryck i befolkningskonferensensaktionsplan. Under en följd av år har en gradvisförskjutning ägt rura av det svenska farailjeplaneringsbiståndet till förraån för internationella program.För /76 beräknas ungefär två tredjedelar av stödet lämnas viainternationeUa organisationer, främst () ochInternationella familjeplaneringsförbundet (IPPF). Forskning på den mänskligafortplantningens område stöds genom bidrag till (). Det totala stödet till familjeplaneringsverksarahetuppgår för innevarande budgetår till ca 105 railj. För /76beräknar jag, i linje med SIDA:s förslag, ca 145 milj. kr. FN har proklamerat som detinternationella kvinnoåret. En världskonferens i FN-regi skall äga rum i MexicoCity . Konferensen skall behandla olika aspekter av kvinnansdeltagande i samhällsutvecklingen i både rika ocb fattiga länder. Från biståndspoUtiska utgångspunkter ärdet naturligt att verkar för att konferensen ägnar stor uppmärksamhetåt kvinnans situation i och bidrar till att öka möjligheterna förkvinnorna att på lika villkor delta i utvecklingsprocessen. Konferensen börsöka belysa hur politiska, ekonomiska och teknologiska förändringar främjareller motverkar strävanden till jämställdhet mellan könen och en förändring avtraditionella könsroller. Delegationen för jämställdhet mellan mänoch kvinnor har i uppgift att samordna och stimulera aktiviteter i raedanknytning till kvinnoåret. Inora ramen för bidrag tiU FN:s generalsekreterareför verksamhet raed anknytning till strategin för det andrautvecklingsårtiondet har med 2,2 milj. kr. stött förberedelserna fördet internationella kvinnoåret. 1975:1 Bilaga 5 25 Vid slogs fast att fördjupad och utvidgad regionalsaraverkan mellan stärker deras roll i den internationella ekonomin.Sådan samverkan, som förekommer i olika former, kan bidra till ett minskatekonomiskt beroende av de rika länderna. Det kan underlätta arbetsfördelningmellan länderna och ge behövligt underlag för kostnadskrävandesarahällsinvesteringar. Regionalt saraarbete somsyftar till att stärka de medverkande u-läii-dernas möjligheter attsjälvständigt utforma en utvecklingspolitik till förmån för folken ligger ilinje med det svenska utvecklingssamarbetet. Utifrån denna grundsyn har svensktbistånd, efter prövning i varje enskilt fall, lämnats tUl olika ändamål underen följd av år. De bidrag till oUkaregionala verksamheter som jag kommer att föreslå för /76uppgår till sammanlagt över 50 milj. kr. Mer än hälften av detta belopp avserbidrag till Afrikanska och Afrikanska utvecklingsfonden.Bidrag lämnas vidare till ett projekt på råvaruhandelns område som ingår i dealliansfria staternas handlingsprogram för ekonomiskt saraarbete raellanu-länderna. För bistånd till Östafrikanska gemenskapen beräknar jag 15 milj.kr. Detta bistånd innefattar såväl krediter som personalbistånd. Vidare lämnasstöd till ett och ekonomisk planering i Dakarsamt till en östafrikansk raellanstatlig organisation för gräshopps-bekämpning.Sverige finansierar också regionala konferenser och seminarier på bl. a.befolknings-, utbildnings- och sysselsättningsområdena. Med stöd av Kungl. Maj:tsbemyndigande tillkallade dåvarande statsrådet med uppdrag att utreda frågor rörande inriktning och organisation avforskning med anknytning till u-landsproblem. U-landsforskningsutredningenavlämnade sitt betänkande (SOU 1973: 41) Forskning för utveckling i september1973. Betänkandet har därefter remissbehandlats.' 1 Följande myndigheter och organisationer harefter remiss yttrat sig över betänkandet: styrelsen för internationellutveckling (SIDA), , hälso- ochsocialvårdsärenden, statskontoret, ,universitetskanslersämbetet, , svenska , statenslivsmedelsverk, , svenska ,kommerskollegium, , statens råd för byggnadsforskning,styrelsen för teknisk utveckling, statens råd för vetenskaplig information ochdokumentation, nordiska afrikainstitutet, , statensmedicinska forskningsråd, statens naturvetenskapliga forskningsråd, statenshumanistiska forskningsråd, statens råd för samhällsforskning, statens råd föratomforskning, högskolor, statensveterinärmedicinska anstalt, statens råd för skogs- och jordbruksforskning,statens industriverk, biståndspolitiska utredningen, nationalkommittén förFN:s befolkningskonferens, forskningsrådsutredningen. Svenska röda korset,direktionen för i , exportråd.Vetenskapsakademin, , Rädda barnens riksförbund,. Prop,1975:1 Bilaga 5 Litrikesdepartementet 26 U-Iandsforskningsutredningensbetänkande rör i huvudsak frågor som har anknytning till utvecklingssamarbetetoch till pågående stöd för u-landsforskning. Chefen för utbildningsdepartementethar därför överlåtit åt mig att bereda regeringens ställningstagande tillutredningens förslag. Förslagen i det följande har utarbetats i samråd med utbildningsministern. Utredningen framhålleratt utvecklingsforskning täcker ett mycket stort fält och skiljer därför mellanolika typer av forskningsinsatser. Utvecklingsteoretisk forskning analyserarunderutveckling och utveckling som samhälleliga förändringsprocesser, raedankartläggande utvecklingsforskning ger nödvändig kunskap ora t. ex. fysiska,sociala och politiska miljöer i vUka förändringsprocesserna äger rum.Sektoriell utvecklingsforskning slutligen avser konkreta problemområden avbetydelse för utvecklingen och försöken att påverka denna i önskad riktning. Inom alla typer avutvecklingsforskning raåste enligt utredningen vissa principer upprätthållasför att insatserna skall koraraa tiU del. Forskningen bör varaproblemorienterad, dvs. föranledd av att det finns ett samhällsproblera soraden kan bidra tUl att lösa. Underutveckling är ett saramansatt problem. Detmåste därför studeras och angripas genom mång- och tvärvetenskapliga insatser.Utvecklingsforskning bör också vara värderelevant, vUket innebär att den skallsyfta till att underutvecklingens tillstånd bryts. En fjärde princip äru-lands-centrering som innebär att u-ltindernas egen roll inom forskningenskall stärkas. Utredningen belyser isitt betänkande forskningssituationen i . Dessa satsarförhållandevis små resurser på forskning och den forskning som förekommer utgårmera sällan från en självständig identifiering av de egna problemen.Utredningen har vidare funnit att de få som har en självs.tändigpolitik på detta område i första hand satsar på tillämpad forskning som snabbtkan bidra till att lösa akuta utvecklingsproblem. Derma undervärdering avgrundforskningen medför enligt utredningen en fara för att avskärsig från käUorna till vetenskapliga innovationer. Utredningen avvisartanken att de stora bristerna i fråga om kapacitet för forskning i u-ländemaskulle kurma leda tUl slutsatsen att u-ländema bör avstå från självständigainsatser på detta område. (),akademikers centralorganisation (), i (LO), , Folkbildningsförbund<!t, , . Flera av remissinstansernahar bifogat yttranden från olika myndigheter, organ och sammanslutningar.Härutöver har ett yttrande inkommit från . 1975:1 Bilaga 5 27 behövsför att länderna skall kunna följa och dra nytta av relevant forskning på annathåll och för att forskning överhuvud taget skall komma till stånd om frågorsom gäller den egna speciella situationen. Insatser för att höjaforskningskapaciteten behövs därför. Som ytterligarebakgrund till förslag om ökat svenskt stöd för u-landsforskning redovisar utredningen hur deintemationeUa organisationerna i växandeutsträckning stöder och samordnar utvecklingsforskning. De internationellaorganisationernas viktiga raen hittUls delvis försummade roll som samordnarefrarahävs. svenskt stöd för utvecklingsforskning och någraandra givarländers insatser berörs också i betänkandet. U-IandsforskningsutredningenframhåUer att det svenska stödet till utvecklingsforskning bör grundas på engenomtänkt syn på utvecklingsproblemenoch inriktas på bestämda utvecklingspolitiska mål. TUlgång på svenskforskningskapacitet och möjligheter till internationell samordning bör också beaktas vid utformningen avinsatserna. Något eller några av följande ferakriterier anser utredningen bör uppfyllas för att ett projekt skall kunnastödjas. Områdettäcks av berörda utvecklings- och forskningsprioriteringar. Dettagäller särskUt i de fall då forskningsinsatsen skall utföras i berörda . Orarådetär av så grundläggande betydelse i utvecklingsprocessen att en svensk insatsbör göras oavsett vad sora redan gjorts eller görs på andra håll. Orarådethar svensk forskningskapacitet och erfarenhet. Områdetryramer viktig, men ännu föga uppmärksararaad, forskning som kräver pionjärinsatser. Området har en sådankaraktär att forskningssamarbete mellan och berörda u-länderunderlättas av interaationella ställning. Utredningen anser att huvudansvaret närdet gäUer val av områden för forskningsstödbör faUa på en framtida organisation för utvecklingsforskning. Ibetänkandet ges dock exempel på områden där man redan nu kan säga att insatserär angelägna. För att förbättra kunskapen om utvecklingsprocessenbör utvecklingsteoretisk forskning liksom fortlöpande kartläggandeforskning ges ökat stöd. Den övervägande delen av det svenska stödet föru-landsforskning fömtsätts dock som gå till väl avgränsad forskninginom några viktiga problemonu-åden. Sådana områden är bl. a.fortplantningsforskning, näringsforskning, jordbruksforskningoch u-landsinrUctad ekologi, medicin, gmvhantering, skogsforskning samt också regional utveckling ochregional planermg. Andra viktigaområden är u-landsanpassad teknologi, utbUdning, kommunikation,resultatvärdering och kunskapsöverföring, folkrörelser, folk- 1975:1 Bilaga 5 28 ligmobilisering och deltagande i utvecklingsansträngningar samt samspelet inom utveckUngssamarbetet raellanforskning, politik, förvaltning och projektadministration. Utformningen av allau-landsforskningsinsatser bör enligt utredningen ta sikte pä: attutbilda forskare i u-land; attså långt möjligt förlägga forskning tUl u-land; attpå ett effektivt sätt sprida, forskningsresultat till främst beslutsfattare iu-land; attförankra utvecklingsforskr ingen i forskarsamhället. En viktig del av forskningsbiståndet börutgöras av stöd tUl utbildning av forskare i . Denna utbUdning börknytas till konkret forskningsverksamhet. Utredningen anser attforskarutbildning i i-land bör komraa i fråga endast om inga andra möjligheterföreligger. Utredningen framhåller riskerna för bristande integration medutvecklings-ansträngningarna om UtbUdningenförläggs till en miljö som i väsentliga avseenden skiljer sig från den ivilken forskaren förutsätts arbeta i fortsättningen. Stödet bör i möjligaste mån gå till sådanforskning som bedrivs i u-land. Utredningen påpekar dock att åtskilligforskning ställer krav på basresurser som saknar. Ansvaret för planering och genomförandeav insatser bör, enligt utredningen, i så stor utsträckning som möjligt liggapå forskarna själva. Resultaten bör ges god spridning inte bara tUlforskarkolleger utan också till beslutsfattare och planerare i . Utredningen behandlar i sitt betänkandeockså för utvecklingsforskning. Utredningenanser inte att någon existerande organisation kan ges ansvaret för ökadesvenska insatser på detta område utan föreslår att en nämnd förutvecklingsforskning inrättas. Nämnden förutvecklingsforskning föreslås ligga under och varasjälvständigt beslutande och medelsdisponerande. Utredningen föreslår vidare att den skallfå elva av regeringen utsedda ledaraöter. Sex av dessa förutsiitts varaforskare med erfarenhet av u-landsforskningoch tvär- och mångvetenskaplig saraverkan och fem företrädare förbiståndsförvaltningen och det allmänna. För samråd i principfrågor föreslår utredningen att nämnden skall knyta tUl sig enreferensgrupp bestående av företrädare för och internationellutvecklingsforskning. utredningen ha till uppgift att aktivt stödja insatsen inom olikaproblemonaråden. Den skall också kunna stödja projekt utanför det egnaforskningsprograra-raet. 1975:1 Bilaga 5 29 Utredningen föreslår att näranden fårtillgång till ett eget kansli, med en forskare sora leder verksamheten och enadministrativ chef. Ett antal från början minst fem sektoransvarigaforskare bör också knytas till kansliet. Ifråga ora kansliets arbete anges särskilt i betänkandet att det bör haen projektadministrativ enhet och en informationsenhet. Möjligheter skallfinnas för nämnden att arvodes-anställa experter för olika uppdrag. Utredningenutgår ifrån att administrativa tjänster till största delen skall kunna köpasfrån SIDA. Ansvaret för att genomföra olika insatserbör enligt utredningen i första hand förläggas till existerandeforskningsorgan. Detta gäller för forskningbåde i och något u-land. Nämnden skall kunna ställa personal tillförfogande för forskning i u-land, lämna stöd till forskarutbildning samtfinansiera forskning i och deltagande i internationellainsatser på detta område. enligtutredningen samarbeta nära med SIDA som liksom förutsätts stödjainsatser som krävs för planering och genomförande av biståndsprogram.Närandens uppgifter skulle ha mer långsiktig karaktär. På samma sätt somnämnden härmed blir ett komplement tillbiståndsförvaltningen skulle den också som specialorgan för utvecklingsforskningbli ett komplement till forskningsrådsorganisationen. Utredningen förutsätterett nära samarbete raellan nämnden och forskningsråden. Utredningen föreslår avslutningsvis att av de totala biståndsanslagen skallavsättas för utvecklingsforskning. För nämndens första verksamhetsår, vilket utredningen förutsåg /75, föreslogs 100 mUj. Nästan samtiigaremissinstanser sora yttrat sig över u-landsforsknings-utredningens betänkandekommer med positiva omdömen ora den diskussionoch analys av begrepp och problem inom u-landsforskningen som utredningen gör. Remissinstanserna delarockså i allmänhet utredningens uppfattning om att det finns ett behov av ökatstöd till u-Iands-forskning. LO finner att forskningen har en viktig roll attspela för att underutvecklingensproblem skall kunna övervinnas men anser att dess självständigabetydelse inte får överbetonas. Man kan enligt LO inte förvänta sig att enu-landsregim som har en svag allmän utvecklingspolitik skall kunna övervinna underutvecklingens problem med en intelligentforskningspolitik. En viss tvekan inför att fastställa att ett bestämt belopp skall utnyttjas för forskning anmälsockså av bl. a. biståndspolitiska utredningen (BPU) ochriksrevisionsverket (RRV). SIDA anser att det kan vara en konflikt raellan attlåta u-Iändernas önske-raål styra inriktningen av det svenska biståndet och attanslå särskilda raedel för u-landsforskning. Statskontoret, som bl. a. framhåller att 1975:1 Bilaga 5 30 forskningsinsatsernasbetydelse inte kan hänföras till ett enda u-land, anser att forskningsstöd bör utgå också vid sidan av detländerfördelade biståndet. I flera remissvar bl. a. från institutionersom har anknytning till forskning betonasatt utbyggnaden av det svenska stödet för u-landsforskning bör ske successivt.Utredningens förslag om att av biståndsanslagen skaU anslås förutvecklingsforskning tUlstyrks bara av ett fåtal remissinstanser. I fråga om inriktningen och utformningenav stödet för u-landsforskning betonar deremissinstanser som har yttrat sig ora detta att verksaraheten börinriktas på att stärka egen roll inom forskningen. SIDA framhåUeratt u-länderrias forskningskapacitet måste höjas och att forskningen måsteutformas så att kan tillgodogöra sig resultaten. Denna uppfattningfår odelat stöd i nästan alla remissyttranden. En samverkan mellan svenskforskning och institutioner och forskare i u-land förutsätts saratidigt iflera svar. I detta sammanhang pekar flera forskningsinstitutioner på behovetav utbildning av u-lands-forskare. ()ansluter sig i princip till uppfattningen att u-landsforskningen skall varau-landscentrerad. Praktiska problem kan dock förhindra att forskning i nulägetlokaliseras till . UKÄ anser vidare att u-landsforskning bedriven avsvenska forskare eller vid svenskainstitutioner har stor betydelse också för möjligheterna attinternationalisera svensk forskning och undervisning. Forskningsrådsutredningenger uttryck för en liknande uppfattning när den framhåller att det är ettangeläget mål att också öka i-Iändernas förmåga att utföra relevant forskninginom detta område. Exportråd, och framhåller att t. ex. anpassning av teknologi till u-landsförhållandenmed fördel kan göras till en uppgift för det svenska näringslivet. I flera remissyttranden frånforskningsinstitutioner ges exempel på forskningsuppgiftersom är av betydelse för . Från samhällsvetenskapligt håll ochfrån forskningsrådsutredningen betonas särskilt att stöd skall kunna utgå ocksåtUl forskning som ifrågasätter rådande principer inom utvecklingssamarbetet ochsom upplevs sora kontroversiell av något u-land. Utredningens förslag om att inrätta enfristående stöd av ett amtal remissinstanser sora representerar undervisningoch forskning. Det angelägna i att en självständig organisation kommer tillstånd framhävs särskilt starkt av bl. a. statens råd för samhällsforskning.Svenska sociologförbundet och statskontoret. Andra remissorgan som framföjrt enuppfattning i organisationsfrågan anser dock att organisationen för svensktstöd för u-landsforskning bör ha en näraanknytning till »A. SIDA, , , ,, , kom- Prop.1975:1 Bilaga 5 31 merskollegiuni,statens råd för byggnadsforskning, styrelsen för teknisk utveckling ra. fl.anser att ett nytt organ behövs men att detta bör vara anknutet tillbiståndsmyndigheten. Biståndspolitiska utredningen framhålleratt den har i uppdrag att se över biståndets administration och att någotdefinitivt beslut om hur stödet tUlu-landsforskning skall vara organiserat inte bör tas förrän dennaöversyn gjorts. FN:s och andra internationellaorganisationers roll som lämplig kanal för och samordnare av stöd föru-landsforskning framhävs särskilt i yttrandena från RRV, , , , hälso-och socialvårdsärenden m.fl. U-landsforskningsutredningenhar i sitt betänkande (SOU 1973: 41) Forskningför utveckling lagt fram förslag om organisation och inriktning för ökat stödtill u-landsforskning. F. n. svarar endast för av världens samlade utgifter för teknisk och naturvetenskaplig forskning. Isitt utvecklingsarbete är därför hänvisade till att importerakunskap och teknologi. Detta är för ett u-land förenat med en rad problem ochkostnader. finns inte kunskap att få därför att frågor som är angelägnaför u-landet inte intresserat dem sora har kapacitet för forskning ochutvecklingsarbete. Den teknik och det kunnande sora finns är för det mesta inteanpassade till produktionsmöjligheterna i . I de fall den önskadeteknologiska kunskapen existerar är den ofta tillgänglig endast på hårdavillkor. Säljaren av teknologi kan t. ex. föreskriva var och tUl vUket prisett u-landsföretag får köpa sina råvaror ochhalvfabrikat och i vilken utsträckning företaget som använder teknologinfår tillverka för export. I en del faU görs teknologi tUlgänglig bara i sambandmed utländska investeringar vilket också kan medföra ett ökat beroende föru-landet. svårigheter förstärks av att de saknar kapacitet att tillgodogöra sig också allraänt tillgängligaforskningsresultat. Det är som är inriktade på attöka sitt ekonoraiska oberoende soraupplever sitt underläge inora forskningen som mest besvärande. Med demål, som gäller för svensk biståndspolitik blir det därför en angelägen uppgiftatt stödja u-ländemas åtgärder för att bygga upp en egen forskningskapacitet och en egen teknologisk bas. Under de senasteåren har forskning och teknik, bl. a. på initiativ av , ägnats ökad uppraärksarahet iden internationella diskussionen ora utveckling och underutveckling. FN:skoraraitté för vetenskap och teknologi för utveckling har särskUt framhållitbetydelsen av att får egen kapacitet för forskning. Prop.1975:1 Bilaga 5 32 docku-länderna ofta svårt att satsa på forskning. Detta beror dels på att de harbrist på utbildad personal, dels på att det är svårt att dra knappa budgetmedelfrån produktiva projekt. I flera fall skulle det också vara slöserimed resurser om varje land försökte skaffa sig forskningskapacitet på allaviktiga områden. För resurskrävande forskning av intresse för grupper avu-länder förefaUer raellanstatligt samarbete vara den rimliga lösningen. Ett annat väsentiigt motiv för svenskainsatser inom u-landsforskningen är att de kan öka vår egen förmåga att förståunderutveckling och utveckling och vår roll i sammanhanget. Genom att svenskaforskare och institutioner engageras i u-landsforskning ofta i direkt samarbetemed forskare från eller andra i-Iänder underlättas också eninternationalisering av svensk utbildning och forskning. Jag vill i dettasararaanhang också framhålla att man vid sidan av den särskUdau-landsforskningen bör eftersträva en sådan allmän vidgning av forskningen påolika områden att den mera än hittiUs beaktar u-Iändemas behov. framhålleratt svenskt stöd för u-landsforskning bör utgå från en genomtänkt syn påundemtvecklingens natur och orsaker och underordnas allmänna mål förutvecklingssamarbetet. Tillgängligforskningskapacitet och behovet av att samordna forskningen internationelltanges också som fömtsättningar.