prop · FZ0332 · 1975-12-31 00:00:00 — somär försvarligt med hänsyn till ändamålet med delgivningen att delge envarpersonligen, måste det emellertid framstå som praktiskt atl kunna användakungörelsedelgivning enligt 16 § första stycket delgivningslagen. Attåterhållsamhet med att använda kungörelsedelgivning under alla omständigheterskall iakttas framgår av såväl lagtexten som motiven därtill (prop. 1970: 13 s.145). De föreslagna nya delgivningsbestämmelserna börenligt promemorian göras tillämpliga även i fråga om sådana förrättningar förbildande av fiskevårdsområde som har påbörjats men ej vunnit laga kraft före bestämmelsemasikraftträdande. Har kallelse till sådan förrättning skett i enlighet med deföreslagna nya reglerna bör sålunda den omständigheten att nuvarandebestämmelser i detta hänseende inte har iakttagits ej hindra att förrättningengodtas. De flesta remissinstanserna är positiva tillpromemorieförslaget och anser att detta kan ligga till grund för lagstiftning. I fråga om ombildning av fiskevårdsföreningarnatillstyrker samtliga remissinstanser att föreningarnas verksamhetstid förlängstill utgången av och att det av övergångsbestämmelsen bör framgå attfiskevårdsområde utgör alternativ till samfällighetsförening. Lantbruksstyrelsen, , domänverket,fiskevattensutredning, och ansluter sig till den i promemorian intagna ståndpunktenatt det i avvaktan på kommande förslag från fiskevattensutredningen ärlämpligast att inte f. n. förena den föreslagna förlängningen av övergångstidenmed ytterligare villkor. vidhåller sin tidigare iyttrande till civilutskottet framförda uppfattning att som villkor för enförlängning av fiskevårdsföreningarnas verksamhetstid bör gälla antingen attförordnande för någon att hålla sammanträde för att bilda samfällighetsföreninghar begärts före utgången av eller att förrättningsman harförordnats för bildande av fiskevårdsområde. Till stöd för sin uppfattninganför verket. Ändring av övergångsbestämmelserna på nu föreslagetsätt kan få den verkan att berörda intressenter väljer att avvakta nylagstiftning på området i stället för att ta inhiativ tillorganisationsändring eller fortsätta redan påbörjade insatser i detta syfte. Ensådan utveckling anser lantmäteriverket vara mindre tillfredsställande bl. a.eftersom det från allmän synpunkt måste vara att föredra att så snart sommöjligt få till stånd ordnade förvaltningsformer. Leder pågående utredningsarbete till ändradeorganisationsformer för fiskevården med nya förvaltningsregler torde det frånenhetlig synpunkt vara önskvärt att förvaltningsreglerna också kan görastillämpliga på re- 1975/76: 32 13 danexisterande organisationer som tillkommit med stöd av äldre lagstiftning.Övergångsfrågorna kan lösas exempelvis efter liknande gran-der som f. n. gällerför att göra samfällighetsförvaltningslagens regler tillämpliga påsamfälligheter som har en organiserad förvaltning enligt 2 kap. lagen omenskilda vägar eller bysamfällighetslagen. Ny lagstiftning bör ockå kunnatillämpas på ärenden om organisationsUndring som initierats enligt nu gällandelagstiftning såvida hinder däremot inte föreligger. Även länsstyrelserna i ochVästernorrlands län anser att det för att förlängningen av övergångstiden skallge önskad effekt kan befinnas nödvändigt att förena den med sådant villkor somlantmäteriverket föreslagit. ifrågasätter dock ominte redan ansökan om förordnande av förrättningsman att bilda fiskevårdsområdebör räcka som förutsättning för förlängning. tar i sitt remissyttrande upp enannan övergångsfråga. Om med stöd av 24 § första stycketfiskerättslagen i dess äldre lydelse har föreskrivit hur oskiftat eller annatsamfällt fiske skall nyttjas (fiskeriplan) och gjort sådan plan tidsbegränsad,har det vid till-lämpning av gällande övergångsbestämmelse ansetts attfiskeriplanen ej kan förlängas. Fiskeriplaner har enligt fiskeristyrelsenverksamt bidragit till att fisket inom skifteslag har kunnat ordnastillfredsställande även vid oenighet mellan delägarna. Att anordnaföreningsförvaltning enligt samfällighetslag eller att bildafiskevårdsområde är som framgår av den remitterade promemorian en bådetidsödande och dyr procedur. Den omständigheten att en tidsbegränsadfiskeriplan inte kan förlängas kan enligt styrelsen leda till att fisket ochfiskevården blir eftersatta. föreslår därför att iövergångsbestämmelserna till lag om ändring i fiskerättslagen ävenöppnas möjlighet för länsstyrelserna att på ansökan förlänga giltighetstidenför tidigare fiskeriplaner till dess delägarna har beslutat annat enligt lagenom förvaltning av samfälligheter eller lagen om fiskevårdsområden, dock längsttill utgången av . i framför efter hörandeav fiskeriintendenten i nedre norra distriktet samma förslag somfiskeristyrelsen i denna fråga. 6.2Förenklat kallelseförfarande i lagen om fiskevårdsområden Beträffande frågan om ett förenklat förfarande förkallelse till förrättning för bildande av fiskevårdsområden tillstyrkersamtliga remissinstanser att delgivningslagens bestämmelser omkungörelsedelgivning i viss utsträckning görs tillämpliga i fråga om kallelsetill sådan förrättning. i anmäler dock visstveksamhet och anser att det finns skäl att överväga en ändring som medbibehållande av det väsentliga i syftet med föreliggande förslag bättreskulle tillgodose rättssäkerheten. erinrar om att det i samband Prop.1975/76: 32 14 meddelgivningslagens tillkomst gjordes en genomgång av skilda författningar föreventuella följdändringar. Därvid behandlades bl. 18 § lagen omfiskevårdsområden. Det uttalades då att "särregleringen" i dåvarandetredjefemte punkterna av paragrafens andra stycke kunde lämnas orabbad (prop.1970: 13 s. 167). anför vidare att jämförelsen med 9 § lagen omsamfälligheter haltar något, eftersom den paragrafen enbart avser förvaltningav en tidigare i annan ordning skapad samfällighet, medan 18 § lagen omfiskevårdsområden avser tillskapande av gemensamhetsbildningar. Som exempel pådelgivningsregler i ny lagstiftning om bildande av samfällighet nämnerlänsstyrelsen 19 § anläggningslagen och 4 kap. 1822 §§ fastighetsbildningslagen.Av dessa bestämmelser följer att kungörelsedelgivning får tillämpas. Dettagäller således trots att reglerna i fastighetsbildningslagen och anläggningslageninnefattar ett större mått av tvång på den enskilde sakägaren än vad lagen omfiskevårdsområden medger. Det förhållandet att den enskilde sakägaren genom dei lagen om fiskevårdsområden uppställda omröstningsvillkoren getts enmöjlighet till avgörande inflytande på bildande av fiskevårdsområde kanemellertid enligt mening motivera delgivningsregler som i högregrad än som följer av fastighetsbildningslagen, anläggningslagen eller lagen omförvaltning av samfälligheter tillförsäkrar sakägaren en verklig möjlighet attutöva sitt inflytande. anser att de i 17 § delgivningslagen förkungörelsedelgivning föreskrivna åtgärderna är otillräckliga för att det avlag-stiftama avsedda hänsynstagandet till den enskilde delägarens mening skallkunna förverkligas i praktiken. Det kan vidare enligt förmodasatt kungörelsedelgivning, trots vad som har sagts om restrik-tivitct vidtillämpningen, blir den vanligen tillämpade delgivningsformen i fortsättningen.Länsstyrelsen anser därför att, om kungörelsedelgivning godtas, det frånrättssäkerhetssynpunkt är att föredra om kallelse dessutom sänds till alladelägarna med posten under deras vanliga adresser. Även om ett sådantförfarande blir dyrare än en vanlig kungörelsedelgivning, skulle det i allafall enligt uppfattning innebära mindre kostnad och besvär änvad som följer av de nuvarande reglerna. omnämner i sammanhangetatt i ett av avgjort ärende om bildande avfiskevårdsområde för förrättningsmannen hade i strid mot gällandebestämmelser tillämpat kungörelsedelgivning men dessutom utsänt skriftligakallelser till varje känd fiskerättsägare. Med hänsyn till bristen i kallelseförfarandetvid förrättningen återförvisade likafullt ärendet tillförrättningsmannen för fortsatt förrättning. föreslår vidare attvissa redaktionella jämkningar görs i den föreslagna lagtexten. Med nuvarandeskrivning möjliggörs enligt den naturligtvis ej avseddatolkningen att delägare med känt hemvist utom riket inte behöver kallas i godtid. \915tl6: 32 15 Den i promemorian föreslagna övergångsbestämmelsenatt de nya delgivningsbestämmelserna bör göras tillämpliga även i fråga omsådana förrättningar för bildande av fiskevårdsområde som har påbörjats meninte vunnit laga kraft före bestämmelsernas ikraftträdande har godtagits av deflesta remissinstanserna. anför att mot en sådan ordning kananföras skäl av principiell natur. Dessa betänkligheter blir dock enligtstyrelsen mindre med tanke på att kungörelsedelgivning av kallelse tillförrättningssammanträde godtagits i lagstiftningen inom angränsanderättsområden och att antalet ärenden där den nu föreslagna retroaktiviteten kanbli aktuell inte torde vara särskilt stort. Härtill kommer enligt styrelsenatt en förrättning enligt lagen om fiskevårdsområden inte leder till någraändringar i äganderättsförhållandena såvitt avser fisket. i Gävleborgslän anser sig inte kunna tillstyrka förslaget i denna del. Den föreslagnaövergångsbestämmelsen skulle enligt kunna åsamka rättsförlusthos de fiskerättsägare vilka har inrättat sig efter nu gällande bestämmelseroch förlitat sig på att de, om de håller sig anträffbara för delgivning, fårpersonlig kallelse till eventuell förrättning för bildande av fiskevårdsområde.De kan därför ha avstått från en annars behövlig bevakning av tidning ochanslagstavla, vilket slutligen lett till att de ofrivilligt har varitfrånvarande från förrättningssammanträdet. Om förslag omkungörelsedelgivning i kombination med särskild kallelse med brev till varjedelägare beaktas, framstår emellertid en övergångsbestämmelse med föreslagetinnehåll som mindre oförsvarlig från rättssäkerhetssynpunkt. förklarar att förbundet visserligen har förståelse förde fördelar som förslaget innebär men ändå måste anmäla starka betänkUgheterdäremot. Av rättssäkerhetsskäl och från principiell synpunkt är en lagstiftningmed retroaktiv verkan förkastlig. Förbundet anser det tvivelaktigt om det ijust detta fall finns anledning avvika från denna allmänna princip. I finns drygt 2 000 fiskevårdsföreningar.Föreningarna har ofta kommit till för att göra det möjligt att upplåtafiskerätt i samfällt fiskevatten genom försäljning av fiskekort. Enligtbestämmelserna om nyttjande av samfällt fiske i 24 § andra stycket förstapunkten fiskerättslagen (1950: 596) i dess lydelse före kundenämligen fiskekortsförsäljning ske med de flesta delägarnas samtycke. Regeln innebarett undantag från huvudregeln i 7 kap. 9 § jordabalken angående förbud motupplåtelse i fastighets andel i mark som är samfälld för flera fastigheter.Inom fiskevårdsföreningarna har utförts 1975/76: 32 ,g ettberömvärt och oegennyttigt arbete för en god fiskevård. Emellertid harföreningarnas verksamhet i betydande utsträckning försvårats av att enfiskevårdsförening inte har möjlighet att tvmga någon att bli medlem eller att bortsett från upplåtelse av fiskerätt mot en enda delägares bestridandegenomföra en åtgärd som alla andra anser lämplig. Vad en sådan föreningbeslutar är inte heller bindande för ny ägare av en tidigare medlems fiskerätt.En möjlighet för föreningen att komma till rätta med de angivna problemen äratt ansöka om ombildning till fiskevårdsområde enligt lagen (1960: 130) omfiskevårdsområden. I samband med att lagen (1973: 1150) om förvaltning avsamfälligheter trädde i kraft upphävdes bestämmelserna i 24 §andra stycket fiskerättslagen. Härigenom bortföll fiskevårdsförenmgarnas möjlighetatt tillgodose fritidsfisket genom försäljning av fiskekort. För att dennaverksamhet skall kunna fortsätta krävs att fiskevårdsföreningen ombildas tillfiskevårdsområde eller samfällighetsförening. Enligt en övergångsbestämmelsefår den gamla bestämmelsen i 24 § andra stycket tillämpas i varje särskilt falltill dess samfällighetsförening har bildats för förvaltningen av det samfälldafisket, dock längst till utgången av . Med anledning av motioner (1975: 1754 och 1798)till riksdag med krav på möjlighet till förlängd verksamhetstid förfiskevårdsföreningarna företog civilutskottet en utredning i frågan varvidyttranden inhämtades från lantbruksstyrelsen, , statens lantmäteriverkoch fiskevattensutredning. Samtliga hörda myndigheter tillstyrkte enförlängning av övergångstiden, förslagsvis till utgången av . I sittbetänkande (CU 1975: 17) framhöll civilutskottet att den gjorda utredningenklart visade att fiskevårdsföreningarna borde ges möjlighet till förlängdverksamhetstid. I likhet med vad lantmäteriverket hade anfört i sittremissyttrande ifrågasatte emellertid utskottet om enbart en förlängning avövergångstiden skulle leda till ombildning av föreningarna i behövligomfattning och takt. Utskottet förordade därför att en ytterligare översynskulle göras av härmed sammanhängande frågor och att förslag till ändradeövergångsregler skulle föreläggas . gav som sin mening tillkänna vad civilutskottet anfört i frågan (rskr 1975:130). Inom har utarbetats enpromemoria (Ds Jo 1975: 9) med förslag till ändringar i lagen (1973: 1156) omändring i lagen (1950: 596) om rätt till fiske och lagen (1960: 130) omfiskevårdsområden. Promemorian har remissbehandlats. I den här aktuella frågangörs i promemorian samma bedömning som i civilutskottets betänkande, nämligenatt fiskevårdsföreningarna bör ges möjlighet till förlängd verksamhetstid. Detföreslås att den längsta giltighetstiden för de äldre bestämmelserna skallförlängas med till utgången av . Vidare bör det enligtpromemorian framgå av övergångsbestämmelsen att 1975/76: 32 17 fiskevårdsonu-ådeutgör alternativ till samfällighetsförening. 1 dessa delar tillstyrker samtligaremissinstanser ändringsförslaget. Även jag finner förslaget i denna deländamålsenligt och förordar att det genomförs. Mot bakgrimd av att fiskevattensutredningen (Jo1973: 07) enligt sina direktiv skall utreda frågan om hur samfällt fiskelämpligen bör organiseras och att utredningen avser att lägga frambetänkande i ämnet föreslås i promemorian att denföreslagna förlängningen inte f.n. skall förenas med ytterligare villkor. Deflesta remissinstanserna har tillstyrkt förslaget i den delen. och i föreslår emellertid atten förutsättning för förlängning av övergångstiden skall vara att förordnandeför någon att hålla sammanträde för att bilda samfällighetsförening harbegärts före utgången av eller att förrättningsman harförordnats för bildande av fiskevårdsområde. i länföreslår liknande villkor för förlängning men anser att det i fråga omfiskevårdsområde bör vara tillräckligt om ansökan om förordnande avförrättningsman har ingetls före utgången av . Jag har full förståelseför de skäl som ligger bakom de tre remissinstansemas ståndpunkt i dennafråga, nämligen att en villkorslös förlängning av övergångstiden till utgångenav kan få till följd att fiskevårdsföreningama väljer att avvakta nylagstiftning på området i stället för att ta initiativ till ombildning.Fiskevattensutredningen har emellertid uppgivit att utredningen kan komma attföreslå ett nytt institut som lämpligaste organisationsform för samfälltordnande av fiskeförhållanden. Formerna för att tillskapa detta kan förväntasbli betydligt mindre arbetskrävande än vad som gäller för tillskapande avfiskevårdsområden eller samfällighetsföreningar. Om den i promemorianföreslagna lösningen väljs, får man tillfälle att efter remissbehandling avutredningens förslag överväga hur frågan slutligen skall lösas utan att onödigtförrättningsarbete utförs. I likhet med flertalet remissinstanser förordar jagdärför att promemorieförslaget följs även i ifrågavarande hänseende. och iVästernorriands län har i sina remissvar tagit upp ytterligare enövergångsfråga. Enligt övergångsbestämmelse till ändring i 24 §första stycket fiskerättslagen skall förordnande om nyttjande av samfälltfiske, som har meddelats av med stöd av äldre lag, gälla tilldess delägarna beslutat annat enligt lagen om förvaltning av samfälligheter.Enligt har länsstyrelserna i ett flertal fall med stöd avnämnda lagrum i dess äldre lydelse fastställt fiskeriplan, som enligt beslutetskall gälla för visst antal år. Vid tillämpnmgen av gällandeövergångsbestämmelser har sådana tidsbegränsade fiskeriplaner ansetts intekuima förlängas. Detta är enligt olyckligt och kan iimebäraatt den fiskevård som har 1975/76: 32 18 kommittill stånd på grund av fiskeriplanen kan komma att eftersättas. De bådaremissinstanserna föreslår på angivna skäl att ges möjlighet attpå ansökan förlänga giltighetstiden för äldre fiskeriplaner rill dess delägarnahar beslutat annat enligt lagen om förvaltning av samfälligheter eller lagen omfiskevårdsområden, dock längst till utgången av . För egen del finnerjag de båda remissinstansernas förslag välbetänkt. föreskrifterkan vara av skiftande slag och omfattning, allt ifrån en fullständig fiskeriplantill enstaka regler för visst fiske, t. ex. kräftfiske. Föreskrifterna kan gåut på begränsning av antalet redskap, cirkulation mellan delägarna avfiskeplalsema, inrättande av fredningsområden m. m. Måste en tidsbegränsadfiskeriplan upphöra, kan det innebära att fiskevården i det samfällda vattnetblir lidande i en utsträckning som bör förhindras. Jag föreslår därför att övergångsbestämmelsernatill ändringar i 24 § fiskerättslagen såvitt nu är i fråga ändras pådet sättet att förordnande om nyttjande av samfällt fiske som har meddelats avlänsstyrelse med stöd av äldre lag skall gälla till dess delägarna harbeslutat annat enligt lagen om fiskevårdsområden eller lagen om förvaltning avsamfälligheter. Om sådant förordnande har meddelats , skalllänsstyrelsen på ansökan av delägare få förlänga tiden, dock längst tillutgången av . 7.2Förenklat kallelseförfarande i lagen om fiskevårdsområden Gällande bestämmelser om kallelseförfarandet i 18 §lagen om fiskevårdsområden infördes i samband med ändringar i lagensom avsåg att underlätta bildandet av fiskevårdsområden (prop. 1969: 42, 3LU1969: 32, rskr 1969: 196). En väsentlig ändring som då genomfördes var att vidbeslut om bildande av fiskevårdsområde eller upplåtelse av fisket inom ettsådant område endast de i omröstningen deltagandes röster och delaktighetstalskall beaktas. krävdes för bildande av fiskevårdsområde en anslutnmgav fiskerättsägare som beräknades i förhållande till delägare ochhela delaktighetstalet. Det framhölls emellertid i den nämnda propositionen(s. 43) att rättssäkerhets-intresset krävde att reformen kompletterades med enändring av sättet för kallelse till det första sammanträdet, vid vilketdelägarna får närmare kännedom om arten och omfattningen av förrättningen.Eftersom reformen innebar att den delägare som inte kom till sammanträdet intekunde inverka på beslut i viktiga frågor som bildande av fiskevårdsområde ochupplåtelse av fiskerätt inom området, borde delgivning av kallelse i regel ägarum (prop. 1969: 42, s. 43). Delgivningsbestämmelsen utformades med förebild avrättegångsbalkens bestämmelser om delgivning av annan handling än stämning. Fiskeristyrelsenhar i skrivelse till regeringen anfört att lagen om 1975/76: 32 19 fiskevårdsområdenkommer att få en alltmer ökad tillämpning genom kravet på att landets drygt 2000 fiskevårdsföreningar måste ombildas till en fastare organisationsform.Eftersom kravet på personlig kallelse av delägare tiil förrättningssammanträdemedför stora praktiska svårigheter i fråga om samfälligheter med mycket stortantal delägare, hemställer att lagen ändras i denna del, såatt kungörelsedelgivning enligt delgivningslagen (1970: 428) får ske.Kallelseparagrafen bör enligt styrelsen kunna utformas med 9 § lagen omförvaltning av samfälligheter som förebild. I promemorieförslaget har förslagbedömts som ändamålsenligt. Det erinras i promemorian om att bestämmelserna i18 § lagen om delgivning av kallelse kom till års delgivningslag.Enligt promemorian synes det praktiskt att delgivningslagen i princip får gällai fråga om kallelse till förrättningssammanträde för bildande avfiskevårdsområde i likhet med vad som gäller beträffande kallelse tilldelägarsammantrade enligt 9 § lagen om förvaltning av samfälligheter. Dettainnebär att även i fortsättningen den principen kommer att upprätthållas attvarje delägare i regel skall få särskild kallelse och därigenom tillförsäkrasmöjlighet att bevaka sina intressen gentemot övriga delägare. 1 fråga omsamfälligheter med mycket stort antal delägare, där personlig delgivning skulleinnebära större kostnad och besvär än som är försvarligt med hänsyn tilländamålet med delgivningen, framstår enligt promemorian kungörelsedelgivningsom lämpligare. Promemorieförslaget i denna del har tillstyrkts avsamtliga remissinstanser. i har dock gjort denreservationen att rättssäkerheten skulle bli bättre tillgodosedd, omkungörelsedelgivning kombinerades med en skyldighet för förrättningsmannen attdessutom sända kallelse med posten till varje delägare under dennes vanligaadress. Även jag ansluter mig till promemorians förslag.Vad gäller tanken att komplettera kungörelsedelgivningen med en personligkallelse kan jag inte finna att det föreligger skäl att i detta fall avvikafrån de regler som finns i 16 och 17 §§ delgivningslagen om hurkungörelsedelgivning skall ske. Kungörelsedelgivning förekommer i liknandesammanhang bl. a. i fastighetsbildningslagen (1970:988), anläggningslagen(1973: 1149) och lagen om förvaltning av samfälligheter. I likhet med vad somhar skett i promemorian erinrar jag om uttalande i motiven till delgivningslagenatt återhållsamhet med att använda kungörelsedelgivning bör iakttas (jfr. prop.1970: 13 s. 145). Även i fråga om delgivning med utlänning bördelgivningslagens bestämmelser gälla. I promemorian föreslås att de föreslagna nyadelgivningsbestämmelserna görs tillämpliga också i fråga om sådanaförrättningar för bildande av fiskevårdsområde som har påbörjats men intevunnit laga kraft före de nya bestämmelsemas ikraftträdande. 1975/76: 32 20 stansernahar godtagit förslaget. i och uttalar dock att den föreslagna ordningen innebär enretroaktiv lagstiftning som bör undvikas av principiella skäl. Från praktisksynpunkt har promemorieförslaget bestämda fördelar. Enligt vad jag har inhämtatskulle det endast i ett par fall bli aktueUt att utnyttja den föreslagnaregeln. Så vitt jag känner till har de aktuella förrättningarna inteöverklagats med hänvisning till kallelseförfarandet. Vid sådant förhållandekan knappast rättssäkerhetshänsyn kräva ett förnyat kallelseförfarande. Jagförordar sålunda i likhet med flertalet remissinstanser att promemorieförslagetföljs på denna punkt. De nya reglema i sjölagen (1973: 1064) och ibåtregistreringslagen (1975; 604), som skall träda i kraft ,innebär bl. a. att en ny ordning skapas för registreringen av fiskefartyg. Registreringenhos de lokala tulldistrikten upphör då. Den registerbeteckning som, iöverensstämmelse med internationella fiskerifördrag, f.n. ges åt fiskefartygkommer enligt särskilda tillämpningsföreskrifter att ersättas med endistriktsbeteckning. Bestämmelsema i 33 a § tredje stycket fiske-rättslagen ommärkning av redskap med fartygets registerbeteckning bör med anledning av denya reglerna ändras till att avse fartygets distriktsbeteckning. De nya reglerna öppnar möjligheter tillregistrering av även mindre fiskefartyg. Dessa mindre fartyg skall liksomstörre registreringspliktiga fiskefartyg tilldelas distriktsbeteckning ochmärkas med deima. Samma praktiska skäl som ligger till grand för att redskapenligt 33 a § tredje stycket fiskerättslagen skall märkas med samma beteckningsom fartyget, kan åberopas för att en sådan märkning även skall ske av redskapsom sätts ut från registrerade men inte registreringspliktiga fiskefartyg.Eftersom anledning inte finns att göra skillnad mellan registreringspliktigaoch andra registrerade fiskefartyg i detta hänseende, bör den angivnabestämmelsen om märkning ändras till att avse redskap som utsätts frånregistrerade fiskefartyg.