prop · FY0322 · 1975-12-31 00:00:00 — Regeringensproposition nr 1975 Prop. Regeringensproposition med förslag till lag om ändring i lagen (1951:649) om straff för natatmfikferott, m. .; Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoU. Ipropositionen föreslås att som villkor för rätten att föra spårvagn skallkrävas körkort för personbU och att bestämmelsema i trafikbrotts-lagen omvårdslöshet i trafik, hinder i trafik, okivlig körning, rattonykterhet,rattfylleri och smitminf skaU tilläoipas på förare av spårvago. Vidareredovisas i propositUMien hur spårvägstrafikea bör mordnas under vägtrafikreglema,varvid de bestämmelser som gäller för fordons-förare föreslås i princip bli tUlämpligapå förare av spårvagn. 1 1975.1 saml. Lagom ändring i lagen (1951: 649) ora straff för vissa trafikbrott Härigenomföreskrives att 15 §§ lagen (1951: 649) om straff för vissa trafikbrott skallha nedan angivna lydelse. Brister vägtrafikant eller den Brister vägtrafikant, den som somannorstädes än på väg för för spårvagn eller den som annor- motordrivetfordon i den omsorg städes än på väg för motordrivet ochvarsamhet, som till förekom- fordon i den omsorg och varsam- mande av trafikolycka betingas het, som till förekommande av av omständigheterna, och är ej trafikolycka betingas av omstän- oaktsamheten ringa, dömes för digheterna, och är ej oaktsamhe- vårdslösheti trafik till böter, ten ringa, dömes för vårdslöshet itrafik till böter. Därnågon vid förande av mo- Där någon vid förande av mo tordrivet fordon ådagalägger grov tordrivet fordon eller spårvagn oaktsamhet eller visar uppenbar ådagalägger grov oaktsamhet eller likgiltighet för andra människors visar uppenbar likgiltighet för liv eller egendom, dömes för grov andra människors liv eller egen- vårdslöshet i trafik till fängelse i dom, dömes för grov vårdslöshet högst , i trafik till fängelse i högst , Hindrareller stör vägtrafikant Hindrar eller stör vägtrafikant onödigtvisi väsentlig mån trafi- eller den som för spårvagn onö- ken på väg, dömes, där ej gär- digtvis i väsentlig mån trafiken på ningen är belagd med straff en- väg, dömes, där ej gärningen är ligt 1 §, till böter, belagd med straff enligt 1 §, till Förnågon körkortspliktigt fordon utan att vara berättigad att föra sådant fordon, dömesför olovlig körning till böter. Har han tidigare innehaft körkort som blivitåterkallat eller har brottet skett vanemässigt eller är det eljest att anse somgrovt, må dömas till fängelse . Förnågon körkortspliktigt fordon med åsidosättande av föreskrift, som meddelats ifråga om rätten att föra sådant fordon, dömes till böter. Anställeroch brukar någon såsom förare av körkortspliktigt fordon den, som icke ägerrätt att föra fordonet, eller tillåter någon eljest annan att föra sådantfordon utan att denne är berättigad därtiU, dömes likaledes till böter, Senaste lydelse 1972: 749, ' Senaste lydelse 1972: 749. » Senaste lydelse 1972:749, Första,andra och tredje styckena äger motsvarande tUlämpning på förare av traktoroch på den som anställer eller brukar sådan förare eller eljest tillåter någonatt föra traktor. Första,andra och tredje styckena äger. motsvarande tillämpning på. förare av traktoreller spårvagn och på den som anställer eller brukar sådan förare eller eljesttillåter någon att föra traktor eller spårvagn. 1 inom.Den som vid förande av motordrivet fordon varit så påverkad av starka drycker, att det kan antagas, att han icke på betryggande sätt kunnat föra for donet, dömes för rattfylleri fill fängelse i högst eller, där omständigheterna är mildrande, till böter, dock lägst tjugofem dagsböter. Tillsamma straff dömes föraren, var så påverkad som sagts. Densom fört motorfordon eller terr"ängmotorfordon eller traktor medsläpfordon efter att ha förtärt starka drycker i sådan mängd attalkoholkoncentrationen i hans blod under eller efter färden uppgick 1,5promille eller däröver, skall anses ha varit så påverkad av starka dryckerunder färden, som i första stycket sägs. 2 mom.Är det ej styrkt, att förare av motorfordon eller ter rängmotorfordon eller av traktor med släpfordon var så påverkad, som i 1 mom, första stycket sägs, men har han fört fordonet efter att ha förtärt starka drycker i så dan mängd att alkoholkoncentra tionen i hans blod under eller efter färden uppgick tUl 0,5 men ej till , dömes till bö ter, dock lägst tio dagsböter, eller fängelse . 1 mom.Den som vid förande av motordrivet fordon eller spår vagn varit så påverkad av starka drycker, att det kan antagas, att han icke på betryggande sätt kun nat föra fordonet eller spårvag nen, dömes för rattfylleri tUl fängelse i högst eller, där omständigheterna är mildran de, till böter, dock lägst tjugofem dagsböter, omhan av annat berusningsmedel Densom fört motorfordon, terrängmotorfordon, traktor med släpfordon eller spårvagnefter att ha förtärt starka drycker i sådan mängd att alkoholkoncentrationen ihans blod under eller efter färden uppgick tUl 1,5 promiUe eller däröver,skall anses ha varit så påverkad av starka drycker under färden, som i förstastycket sägs. 2 mom.Är det ej styrkt, att förare av motorfordon, terrängmo torfordon, traktor med släpfordon eller spårvagn var så påverkad, som i 1 mom, första stycket sägs, men har han fört fordonet eller spårvagnen efter att ha förtärt star ka drycker i sådan mängd att al koholkoncentrationen i hans blod under eller efter färden uppgick till 0,5 men ej till , dömes till böter, dock lägst tio dagsböter, eller fängelse . Senaste lydelse 1974: 830, Omvägtrafikant, som med efier utan skald haft del i uppkomsten av trafikolycka,genom att avlägsna sig från olycksplatsen undandrager srg att i mån av förmågamedverka till de åtgärder, vartiU olyckan skäligen bör föranleda, eller om han andandragwsig att uppgiva namn och hemvist eller lämna uppfysnmgar om händelsen, dömestill fängelse i högst eller böter. Bestämmelserna i förstastycket gäller även den som annorstädes än på väg för motordrivet fordon. Bestämmelserna i förstastycket gäller även den som för spårvagn och den som annorstädes än på vägför motordrivet fordon. Dennalag träder i kraft . »Senaste lydelse 1972: 749. Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , , ,, , , , , , , , ,, , , , . Propositionmed förslag till lag om ändring i lagen (1951: 649) om straff för vissatrafikbrott, m. m. Spårvägarfinns numera i , och . Endast i ärspårvägstrafiken av mera betydande omfattning, I finns två spårvägslinjer.I återstår en spårvägslinje och denna har karaktären av matarlinje. Trafikreglerna och därtillknutna ansvarsbestämmelser i vägtrafiklagstiftningen är i princip intetillämpliga på spårvägstrafik, fastän denna i stor utsträckning går fram pågator och liknande platser tiUsammans med annan trafik. Detta medför bl. a.att spårvagnsförare inte kan fällas till ansvar enligt lagen (1951:649) omstraff för vissa trafikbrott (TBL) (ändrad senast 1974:830) för trafUcförseelseroch trafik-nykterhetsbrott. Ibetänkandet (SOU 1965: 35) Nykterhet i trafik har trafiknykter-hetskommitténlagt fram förslag om trafiknykterhetslagstiftning för spårtrafiken. Frägan omvägtrafikreglernas tiUämplighet på spårvägstrafik har behandlats av () i betänkandet (NU 1970: 10) Vägtrafikregler, revideratförslag. Enligtkungörelsen (1967: 604) om tillsyn över enskilda järnvägar, spårvägar ochtunnelbanor (tUlsynskungörelsen) skaU bl. a. för spårväg som står under vägverketstillsyn finnas säkerhetsordning med trafik- t2 1975.1 saml. 1975: 22 6 säkerhetsföreskriftersom fastställs av statens vägverk. Bestämmelser om ansvar för överträdelse avsådan föreskrift finns dock inte i kungörelsen, Spårvägar har iskrivelse till påtalat bristen påansvarsbestämmelser och föreslagit vissa lagstiftningsåtgärder. Motbakgrunden av det anförda har inom upprättats enpromemoria (Ds K 1974: 5) Trafikregler för spårvägstrafik, m. m. med bl. a.förslag till lag om ändring i TBL. Efterremiss har yttranden över promemorian avgetts av riksåklagaren (),, (), statens vägverk, statenstrafiksäkerhetsverk, länsstyrelserna i , samt Göteborgsoch län, , och kommuner,AB , , , , Föreningen ,, ,, Ohs . RAhar bifogat yttranden från överåklagama i och åklagardistriktsamt länsåklagaren i . koramun och har bifogat yttrande från Spårvägar. Vägtrafikkungördsen(1972: 603) (VTK) (ändrad : 700) reglerar i princip inte trafik medspårvagn. Detta gäller även i det fall då spårvagn framförs på väg. Bestämmelsernai "VTK om vägtrafikant avser enligt 2 § bl, a, den som färdas eller eljestvistas i fordon på väg. Definitionen på "fordon" i samma paragrafutesluter emellertid spårbundna trafikmedel. Vissa föreslcrifter omspårvägstrafik på väg finns dock i VTK. Sålunda föreskrivs i 12 § andra stycketVTK att vägtrafikant och förare av spårvagn skall lämnautryckningsfordon fri väg då detta påkallas och att förare av fordon ellerspårvagn skall stanna, om det är nödvändigt för att lämna utryckningsfordon friväg. Ansvarsbestämmelsen finns i 164 § VTK (penningböter). I 17 § "VTKfinns regler som innebär att på- eller avstigning inte får ske, när fordoneller spårvagn är i rörelse, och att ingen får färdas på fordons ellerspårvagns fotsteg eller liknande anordning, om den inte är särskilt inrättadför detta. Överträdelse av dessa förbud medför penningböter (164 § VTK). Vidareinnehåller VTK en rad bestämmelser som regle- 1975: 22 7 rarvägtrafikanters skyldigheter i förhållande tUl spårvägstrafik bl, a. i 11 §första stycket som avser skyldighet för vägtrafikant att lämna fri väg för bl,a. spårvagn, och 13 § som avser bl. a. skyldighet för vägtrafikant att iaktta särskUdförsiktighet vid korsande av spårväg. ITBL straffbeläggs förfaranden som vägtrafikant resp. förare av fordon gör sigskyldig tUl, exempelvis vårdslöshet i trafik och rattfylleri. TBL bygger därvidpå samma bestämning av begreppen "fordon" och "vägtrafikant"som VTK. Förare av eller passagerare i spårvagn kan därför inte fällas tillansvar enligt TBL. Enligt1 § första stycket TBL döms vägtrafikant, som brister i den omsorg ochvarsamhet som till förekommande av trafikolycka betingas av omständigheterna,för vårdslöshet i trafik till dagsböter, om inte oaktsamheten är ringa.Bestämmelsen gäller också den som annorstädes än på väg för motordrivetfordon. Enligt 1 § andra stycket TBL döms förare av motordrivet fordon för grovvårdslöshet i trafik till fängelse i högst , om han ådagalägger grov oaktsamheteUer visar uppenbar UkgUtighet för andra människors liv eller egendom. Enbestämmelse om straff för hinder i trafik ges i 2 § TBL. Enligt detta lagrumdöms vägtrafikant som onödigtvis i väsentlig mån hindrar eller stör trafiken påväg till dagsböter, om inte gärningen är att bedöma enligt 1 §, Densom för körtkortspliktigt fordon utan att vara berättigad därtill döms enligt 3§ första stycket TBL för olovlig körning till dagsböter. Har han tidigareinnehaft körkort som blivit återkallat eller har brottet skett vanemässigteller är det eljest att anse som grovt, kan han dömas till fängelse i högst sexmånader. Den som för körkortspliktigt fordon med åsidosättande av föreskrift, sommeddelats i fråga om rätten att föra sådant fordon, döms enligt 3 § andrastycket till dagsböter. Om någon anställer och brukar som förare av körkortspliktigtfordon den som inte äger rätt att föra fordonet, döms han enligt 3 § tredjestycket till dagsböter. Detsamma gäller i fråga om den som i annat falltillåter någon att föra körkortspliktigt fordon utan att denne är berättigad därtiU.Enligt 3 § fjärde stycket har bestämmelserna i paragrafens tre första styckenmotsvarande tUlämpning på förare av traktor och på den som anställer ellerbrukar sådan förare eller i annat fall tUlåter någon att föra traktor. Trafiknykterhetsbrottenregleras i 4 § TBL. Enligt 1 mom. första stycket döms den som vid förande avmotordrivet fordon har varit så påverkad av starka drycker, att det kanantagas, att han inte på betryggande sätt kurmat föra fordonet, förrattfylleri tUl fängelse i högst eller, om omständigheterna ärmildrande, till dagsböter, dock lägst tjugofem. Till samma straff skall enligt andrastycket dömas, om fö- 1975: 22 g rårenav annat berusningsmedel var så påverkad som sagts. Enligt tredje stycketskall den, som fört motorfordon eller terrängmotorfordon eller traktor med släpfordonefter att ha förtärt starka drycker i sådan mängd att alkoholkoncentrationen ihans blod under eller efter färden uppgick tUl eller däröver,anses ha varit så påverkad av starka drycker under färden som anges i förstastycket. Är det inte styrkt, att förare av motorfordon eller terrängmotorfordoneller av traktor med släpfordon var så påverkad som anges i 1 mom, förstastycket, men har han fört fordonet efter att ha förtärt starka drycker i sådanmängd att alkoholkoncentrationen i hans blod under eller efter färden uppgick tUl0,5 men ej tUl , döms han enligt 2 mom. tUl dagsböter, dock lägsttio, eller fängelse . I 5§ TBL finns bestämmelser om ansvar för smitning. Gärningen består i att vägtrafikant,som med eller utan skuld haft del i uppkomsten av trafikolycka, genom attavlägsna sig från olycksplatsen undandrar sig att i mån av förmåga medverkatill de åtgärder, vartill olyckan skäligen bör föranleda, eller undandrar sigatt uppge namn och hemvist eller att lämna upplysningar om händelsen, Smitningkan också begås av den som annorstädes än på väg för motordrivet fordon.Straffet för smitning är fängelse i högst eller dagsböter. Tillsynskungörelseninnehåller regler om tillsyn genom statens vägverks försorg över sådanaenskilda järnvägar, spårvägar och tunnelbanor som enligt Kungl, Maj:tskoncession är avsedda för allmän trafik, I fråga om spårväg och tunnelbanagäller kungörelsen, om koncessionen har meddelats efter kungörelsensikraftträdande. Har koncessionen meddelats före ikraftträdandet, gällerkungörelsen endast i den mån spårvägen eller tunnelbanan enligt koncessioneneller särskilt beslut av Kungl, Maj:t ställts under tUlsyn. För enskildjärn-v'äg och för sådan spårväg eller tunnelbana som står under vägverketstillsyn skall enligt 3 § första stycket finnas säkerhetsordning medtrafik-säkerhetsföreskrifter som så nära som möjligt skall ansluta till motsvarandebestämmelser för SJ. Säkerhetsordning fastställs av . Bestämmelser omansvar för överträdelse av föreskrift i säkerhetsordning finns inte ikungörelsen. Sådan överträdelse kan dock medföra ansvar enligt förallmänfarlig vårdslöshet, vållande tUl annans död eller, när det är fråga ompersonal med ämbetsansvar, tjänstefel. Spårvägarnai och står under tillsyn men däremot intespårvägen i Nortköping, Prop.1975: 22 9 Vissabestämmelser i allmänna ordningsstadgan (1956: 617) (AOSt) (ändrad senast 1973:1178) kan ha betydelse för spårvägstrafik. Enligt 25 § AOSt utfärdarlänsstyrelsen om annat inte följer av särskilda bestämmelser reglementen m,m. som behövs för bl. a, spårvägsföretag. Överträdelse av bestämmelse ireglemente straffas enligt 28 § AOSt med penningböter eller i svårare fall omförseelsen avsett åliggande av större vikt eller medfört avsevärd skada ellerolägenhet med dagsböter. 3 förslag i betänkandet Nykterhet i trafik Fråganom införande av en trafiknykterhetslagstiftning för spårtrafiken har övervägtsvid olika tillfällen. I betänkandet (1965: 35) Nykterhet i trafik lade trafiknykterhetskommitténfram förslag tiU en sådan lagstiftning. Kommittén hade främst med hänsyn tUlinförskaffade upplysningar om nykterhetsförseelser inom spårtrafiken och omtillämpade påföljder kommit tiU den slutsatsen att det förelåg ett klart behovav lagstiftningsåtgärder. Kommitténs förslag innebar bl. a. en särskild lag omtrafiknykterhet inom järnvägs- och spårvägstrafik. Den föreslagna lagen inledsmed en bestämmelse som uppställer ett allmänt förbud mot onykterhet m, m. itrafik. Straffreglerna är konstruerade efter mönster av TBL:srattfylleribestämmelser för vägtrafiken med två särskilda brottstyper. För densvårare brottstypen föreslås en allmän brottsbeskrivning och en straffskala ienlighet med vad som gäller för rättfylleri enligt 4 § TBL. Någon promUleregelmotsvarande den i 4 § 1 mom, tredje stycket TBL föreslås dock inte. Detlindrigare brottet skall enligt förslaget utgöras av en ren promilleförseelse,liksom rattonykterhet enligt 4 § 2 mom. TBL. En gräns föreslås vid 0,4 promille.Den skall vara så utformad att invändningar om stigande blod-alkoholkurva förekoms.Avgörande för straffbarheten bör enligt kommitténs mening vara måttet avalkoholförtäring och inte om visst promilletal hunnit uppnås. Straffskalan fördet ringare brottet skall vara densamma som för rattonykterhet enligt TBL. Nunämnda straffregler föreslås bli tUlämpliga på bl, a, förare av spårvagn. Vidremissbehandlingen fick kommitténs förslag om lagstiftningsåtgärder mot trafiknykterhetsbrottinom spårtrafiken ett i stort sett gynnsamt mottagande. Så gott som samtligaremissinstanser som yttrade sig i frågan instämmer i att ett behov av sådanaåtgärder föreligger. Bl, a, ifrågasätter dock lämpligheten av ensärskild lagstiftning för spårtrafiken och menar att bestämmelsema bör tas uppi TBL, I fråga om den föreslagna utformningen av bestämmelsema om nykter- 1975: 22 10 hetsbrotti spårtrafik anser åtskilliga remissinstanser, däribland RA, att störreöverensstämmelse med lagstiftningen för vägtrafiken borde ha eftersträvats.Sålunda bör promillereglerna för dessa båda områden vara desamma. 4 NVK:s förslag i betänkandet Vägtrafikregler, reviderat förslag VTKbygger i väsentlig utsträckning på förslag till enhetliga vägtrafikregler förDanmark, , och som utarbetats av NVK och som efterrevision med anledning av inhämtade remissyttranden och träffadeinternationella överenskommelser lagts fram i betänkandet Vägtrafikregler,reviderat förslag. Deregler i NVK:s förslag som föreslås bU tUlämpliga också på förare av språvagnkan i stort sett indelas i tre grupper. En grupp består av grundlägganderegler om vägtrafikants eller fordonsförares skyldighet avseende aktsamhet iolika hänseenden eller åligganden vid trafikolycka. En annan grupp omfattarregler om skyldighet att följa anvisningar för trafiken och att stanna förkontroll och om förbud att rubba vägmärken m. m. En tredje grupp utgörs av ettantal mera detaljerade regler bl. a. om förbud att bryta kolonn ellerprocession, om skyldighet att lämna fri väg för utryckningsfordon, om korsandeav järnväg och om sväng i vägkorsning m. m., om väjningsplikt i vissa fall, omförares skyldighet mot gående vid övergångsställe och om användande avljudsignal, tecken och lykta. 5 Framställning från Spårvägar GöteborgsSpårvägar har i skrivelse tUl kommunikationsdepartementetpåtalat att tUlsynskungörelsen saknar bestämmelser om ansvar för öveträdelseav föreskrift i säkerhetsordning som har fastställts av . Företagetanser att detta leder tUl orimliga resultat för personal som har tjänstgöringpå både buss och spårvagn och som för en smärre trafikförseelse vid förande avbuss döms enligt bestämmelser i vägtrafiklagstiftningen och för en liknandeförseelse vid förande av spårvagn med tillämpning av . GöteborgsSpårvägar föreslår därför antingen att bestämmelser om ansvar för överträdelseav föreskrift i fastställd säkerhetsordning förs in i tUlsynskungörelsen elleratt möjlighet öppnas för länsstyrelse att enligt 25 § AOSt fastställa sådanlokal ordningsstadga som innehåller trafikreger för spårväg. Prop.1975: 22 11 Inledningsvisanförs i promemorian som naturligt att bestämmelser som reglerar vägtrafiken iprincip bör vara tillämpliga även på spårvägstrafiken. En utgångspunkt föröverväganden om spårvägstrafikens inordnande under vägtrafiklagstiftningen börenligt vad som framhåUs i promemorian vara att en enhetlig reglering avspårvägstrafik och vägtrafik bör eftersträvas i den utsträckning somtrafikbetingelserna är likartade för båda trafikslagen. Med denna utgångspunktföreslås i promemorian att fömtom trafik på tunnelbana endast sädan trafik påspårväg som går helt utan kontakt med vägtrafik bör hållas utanför enanpassning till vägtrafikens regelsystem. I promemorian har detta ställningstagandebeaktats i gränsdragningen mellan begreppen "tunnelbana" och"spårväg". Förslagen i promemorian innebär att som spårväg ansesanläggning som i meddelad koncession betecknats som spårvägsanläggning, meddet undantaget att till tunnelbana som inte berörs av nämnda anpassning hänförs också spårväg som i sin helhet framgår på egen, från annan trafik väl avskUdbanvall utan korsning i samma plan med annan trafik. I fråga om ickekoncessionerad anläggning föreslås att skall bestämma omanläggningen med hänsyn till sin art bör hänföras tUI enskild järnväg, spårvägeller tunnelbana. Sistnämnda bestämmelse torde främst bli aktuell i fråga om mu-seianläggningar. Motbakgrund av bl, a. NVK:s förslag till enhetliga nordiska trafikregler förspårvägstrafik föreslås i promemorian att följande bestämmelser i itillämpliga delar skall avse även förare av spårvagn. Det gäller degrundläggande bestämmelserna om vägtrafikants eller fordonsförares skyldighetavseende aktsamhet i olika hänseenden bl, a. att vägtrafikant skall iakttaden omsorg och varsamhet som till förekommande av trafikolycka betingas avomständigheterna om åligganden vid trafikolycka och om förbud mot att förafordon i påverkat eUer uttröttat tillstånd. Det gäller vidare bestänunelsernaom skyldighet att följa polismans m. fl, anvisningar för trafiken och attstanna för kontroll. Slutligen gäller det de mera detaljerade bestämmelsernabl, a, om skyldighet att lämna fri väg för järnvägståg, om förbud att brytakolonn eller procession, om anpassning av avstånd tiU framförvarande fordon, omskyldighet att i vissa angivna fall iaktta särskild försiktighet och att hålla tiUräckligtlåg hastighet, bl, a, vid vägkorsning, och om användande av ljud- eUerljussignal, tecken och lykta. Vidareföreslås i promemorian att spårvagnsförare skall vara skyldig att följaanvisningar som meddelas genom vissa vägmärken ("Lämna företräde","Begränsad hastighet", "Stop" och "Stopp ... Signal"),genom trafiksignal eller genom särskilt märke eller särskUd signal för spårvägstrafik. 1975: 22 12 Ipromemorian framhålls att ett slopande av spårvagnarnas företrädesrätt vidövergångsställen för gående vUket föreslagits av NVK skulle resultera i ensänkning av spårvagnarnas medelhastighet och därmed bl, a, en minskning avtransportmedlets attraktivitet. Med hänsyn härtUl föreslås att spårvagnarnasföreträdesrätt vid övergångsställen skall bibehållas. För att tillgodoseskäliga trafiksäkerhetskrav föreslås att följande åtgärder vidtas. Övergångsställen som korsas avspårväg bör i största möjliga utsträckning förses med signalreglering som för att undvika uppehåll i spårvägstrafiken styrs av denna. Antalet obevakadeövergångsställen som korsas av spårv'äg bör kunna reduceras genom en omprövningav behovet av sådana övergångsställen. Obevakade övergångsställen somkorsas av spårväg bör förses med särskUda anordningar som, med blinkande gultsken i en ljusöppning visande förslagsvis en stiliserad spårvagn, varnarfotgängare för spårvägstrafiken. En ordning bör eftersträvas sominnebär att någon begränsning av spårvagnarnas företrädesrätt inte görs vidbevakade övergångsställen men att det inte blir aktuellt för spårvagnar attkorsa ett bevakat övergångsställe när gående har rätt att passera det. Dennaordning kan åstadkommas genom att tidsintervallet mellan stopp-signalen för gåendeoch körsignalen för spårvagn görs tillräckligt stort för att lämna gående sompå gå-signal beträtt övergångsstället tillfälle att passera och genom att man med hjälp av en särskild signalfas för spårvägstrafiken låter spårvagn, somefter sväng skall passera ett bevakat övergångsställe, göra detta medansignalerna för gående vid detta övergångsställe visar stopp, Ipromemorian upplyses att i har beräknatinvesteringskostnaderna för varningsanordningar med blinkande ljus vidobevakade övergångsställen till ca , per övergångsställe och att det f.n. finns ca 100 obevakade övergångsställen som korsas av spårväg i ,vilket antal emellertid som sagts ansetts böra nedbringas.