prop · FZ03166 · 1975-12-31 00:00:00 — KFO har inget att erinramot industriverkets förslag att styrelseledamot i ekonomisk förening genomkomplettering av lagen om ekonomiska föreningar i likhet med styrelseledamot iaktiebolag erhåUer rätt att begära styrelsens sammankallande. Representationi arbetsutskott eller motsvarande Industriverketsförslag om representation i styrelsernas arbetsutskott tillstyrks av flertaletremissinstanser. SAF/industriförbundet finner inte skäl att motsätta sigförslaget men anser att en rekommendation i motivtexten till lagen ärtillfyllest. SAF/industriförbundet framhåUer vidare att det uppenbart endastkan röra sig om en arbetstagarledamot med tanke på att arbetsutskott i denmån sådana förekommer i regel blott omfattar två eller tre personer. Eneventuell bestämmelse av detta slag bör heller inte enligt organisationerna gearbetstagarledamöterna rätt att begära inrättande av formella arbetsutskott idet övervägande antal fall sådana inte redan finns. avstyrker främst med motiveringen att rederierna skulle åsamkasutökade resekostnader. LOtillstyrker förslaget och förutsätter att representationen skall omfatta denstörsta lokala organisationen, om inget annat överenskoms meUan parterna. a. att förutsättningarna för ett resultatgivande styrelsearbeteär att styrelseledamöterna erhåller handlingar och annan information i god tidföre sammanträdet. TCO föreslår att arbetstagarledamot skall ha rätt tiUbordläggning av fråga, om ledamot bedömer un- 1975/76:166 107 derlagetsom bristfälligt eller underlaget inte sänts ut i tillräckligt god tid föresammanträdet. LO anser att om löntagarrepresentanternai företagsstyrelserna skall kunna fullgöra sina uppgifter på etttillfredsställande sätt, måste de ha fullständig tUlgång tUl all nödvändiginformation. LO anser därför att lagen måste ändras så attlöntagarrepresentanterna ges denna rätt. För att den lagstadgade rätten tiUinformation skaU bli verkningsfull föreslår LO sanktionsmedel gentemotföretagsledningen. En annan metod för att erhålla ordentliga beslutsunderlag igod tid före sammanträdena är enligt LO att ge varje löntagarrepresentant istyrelsen rätt att bordlägga ärenden. Beträffande bordläggningsrättenframhåller LO de likartade regler som finns för bolagsstämman med syfte attskydda aktieägarna mot överrumpling. Fr ämm and e sp r åk i s ty r el s e ar b e t e t LOanser att förekomsten av främmande språk vid styrelsesammanträdena försvårarför löntagarrepresentanterna att följa styrelsearbetet. Enligt LO bör istyrelserna för svenskregistrerade företag, tal och skrift ske på svenska.Accepterar de fackliga representanterna vid vissa tUlfällen utlänska språk istyrelsen, bör de ges rätt att få uppgifterna översatta till svenska. TCOanser att arbetstagarledamöterna bör ges rätt att avgöra huvu-vida svenskaeller annat språk skall användas. SAF/industriförbundetfinner det orimligt att inte låta styrelsen avgöra språkfrågan. Styrelsen bördock på olika vägar såsom översättningar, viss kompletterande utbUdning m.m. hjälpa till att komma tillrätta med problemet. Avde remissinstanser som yttrat sig över styrelsearbetets innehåll framhållerSAF/industriförbundet som sin mening att industriverkets förslag faller vidsidan av vad som bör behandlas i styrelserepresentationslagen. En reglering avbolagsorganens funktionsområden och arbetssätt hör enligt organisationernahemma i bolagsrätten. Medhänsyn tUl detta avstyrker organisationema förslaget att i styrelserepresentationslageninföra en särskUd paragraf i ämnet. Detta hindrar inte att man i motiven tilllagen närmare utvecklar olika aspekter på styrelsearbetets innehåll somföranleds av arbetstagarledamöternas deltagande. KABoch framhåUer att i de av kommunen ägda företagen beslutsprocessen intealltid fungerar på samma sätt som i de privatägda. Många för företagetsutveckling viktiga beslut fattas i kommunfullmäktige och i de kommunalanämndema. De beslut, som sedermera fattas i 1975/76:166 108 företagetsstyrelse, blir då ofta mera av formell natur och något egentligt utrymme fördiskussioner och alternativa lösningar föreUgger ej i dessa faU. KFOframhåUer att det beträffande styrelsearbetet är av väsentUg betydelse attdetta sker under sådana former att de anstäUda ges möjUghet tUl deninformation, insyn och det inflytande som lagen avser att erbjuda. Den avindustriverket föreslagna allmänna regeln om styrelsearbetets bedrivande kanunder förutsättning av en utförlig motivskrivning motverka kringgående avlagens syften. LOanser att många viktiga beslut fattas i organ som är underställda styrelsen,och som ofta givits stora beslutsbefogenheter. Styrelsen har därmed bara attbekräfta de beslut som i realiteten redan har fattats. En lagtext somkombinerar en önskvärd detaljutformning med en tUlräckligt generell räckviddär emellertid enligt LO mycket svårskriven. 10.13Arbetstagarledamöternas ställning i styrelsen Deflesta remissinstanserna ansluter sig till förslag.SAF/industriförbundet betonar starkt vikten av att alla styrelsens ledamöterges en så långt möjligt lika ställning i olika hänseenden. LOanser att de lokala fackUga organisationerna skall ha rätt att genom sinarepresentanter i styrelserna avgöra vUka frågor som skall behandlas istyrelsen utöver vad företagsledningen tar upp samt att företaget skall kunnaådömas skadestånd om det vägrar behandla frågor i styrelsen som löntagarnadefinierat som styrelsefrågor. TCOanser att arbetstagarledamot skall ha rätt att till behandling ta upp varjefråga som ledamot finner av intresse. Avremissinstansema stödjer bl. a. SAF/industriförbundet på denna punktindustriverkets förslag. Liksom verket pekar man på den väsentligt ökadeinformation i centiala ekonomiska frågor som arbetstagarledamöterna numera kanfå som följd av den meUan SAF, LO och Privat-tjänstemannakartellen (PTK)ingångna överenskommelsen om ekonomikommitté och arbetstagarkonsulter. LOanser att om löntagarrepresentanterna i företagsstyrelserna skall kunnafullgöra sina uppgifter på ett tillfredsstäUande sätt, måste de ha fuUständigtillgång till aU nödvändig information. AUtför ofta får löntagarrepresentanternaenligt LO dagordning, rapporter och beslutsimder-lag utdelade först på självastyrelsesammanträdet eller innan. 1975/76:166 109 Arbetstagarledamotsskyldighet att iakttaga sekretess EnligtLO har en mycket omskriven negativ sida hos reformen varit de sekretesskrav somställts på de fackliga styrelseledamöterna. Många av löntagarrepresentanternahar stött på dessa problem, och i vissa faU har skriftliga sekretessreglerutfärdats i styrelserna. Nuvarande lag lägger dock inga hinder i vägen förlöntagarrepresentanterna att tiUbakavi-sa krav på sådan sekretess som man inteaccepterar. TCO framhåller att industriverkets utredningsmaterial visat attnära av företagen uppges tUlämpa genereU sekretess. TCO finner dettaotillfredsställande och anser att man i kommande propositionstext med skärpaslår fast, att genereU sekretess över huvud taget inte kan tillämpas, utan böri stället självfaUet styrelsen från fall tiU fall behandla sekretessfrågan. I propositionstexten börockså enligt TCO betonas, att syftet med lagstiftningen är att ge de anställdaoch inte enbart arbetstagarledamöterna ökad msyn och ett ökat inflytande.Arbetstagarrepresentantema i styrelsen mäste ges möjligheter att samråda medsina kontaktgrapper även rörande frågor, som styrelsens majoritet vUl hasekretessbelagda. En möjlighet enligt TCÖ är att i likhet med desekretessbestämmelser som ingår i överenskommelsen om ekonomikommittéer ocharbetstagarkonsulter mellan SAF, LO och PTK, inrätta en särskild delegation,som bedömer sekretessen. SAF/industriförbundet . Organisationerna stödjer synpunkten att störstamöjliga vikt bör ägnas vidareinfor-mations- och aktiveringsproblemen. Deansluter sig i princip också tiU industriverkets förordnande av att företagenstödjer kontaktverksamheten på så vis att referens- och kontaktgrupper gesmöjUghet tiU regelbundna träffar. Organisationema instämmer i att detta kanvara av värde, främst i ett introduktionsskede, men vill erinra om att en sådanverksamhet riskerar att bli både tids- och kostnadskrävande. Frågorom jäv kommenteras av ett fåtal remissmstanser som aUa ansluter sig tUlindustriverkets uppfattning. Industriverketsförslag om utvidgning av dispensnämndens arbetsområde kommenteras av ettflertal reniissinstanser. Ordföranden i dispensnämnden förarbetstagarrepresentation, SFO, , ,kommunförbundet, SAF/industriförbundet liksom bl. a. KFO instämmer i princip iindustriverkets förslag. framhåller att endast frågor rörande den särreglering, somlagen om styrelserepresentation för de anställda 1975/76:166 110 utgör,bör kunna komma under nämndens prövning. Utanför nämndens prövning bör däremotfalla frågor som är hänförliga tUl den grundläggande lagstiftningen omaktiebolag och ekonomiska föreningar. Utanför nämndens behörighet bör vidarefalla frågor som rör de fackliga organisationema och som det tillkommer dessaatt själva besluta om. Nämndens utvidgade behörighet, bör således omfattafrågor som rör storleksgräns och begränsning till företagsstyrelser av vissstorlek, förekomsten av koncemförhållande eller koncernliknande förhållanden,organisationsgrad, suppleants närvaro- och yttranderätt, representation ibesluts-förberedande utskott och jäv enligt lagen om styrelserepresentation.Utanför nämndens behörighet bör däremot falla frågor som angår fack-Ugorganisations rätt att utse båda arbetstagarledamöterna, utseende avarbetstagarledamot utanför de anställdas krets, mandattid samt sekretess ochjäv enligt aktiebolagslagen eller lagen om ekonomiska föreningar. SAF/industriförbundetanser dock att nämnden bör vara ett rådgivande organ, vars beslut liksom förnärvarande inte får överklagas. För detta talar de positiva erfarenheter somuppnåtts under de år dispensnämnden verkat. Nämndens beslut har tillalla delar följts av parterna och det finns enligt organisationerna inget somtyder på att så icke skulle ske vid en utvidgning av nämndens behörighet.Nämnden som dömande instans vore däremot främmande för styrelserepresentationensförutsättning om ett företroendefullt samarbete mellan parterna. LOavvisar skapandet av olika specialorgan i syfte att lösa tvister mellanparterna och anser, att i de fall parterna inte kan lösa tvister med anledningav lagstiftningen bör frågorna slutgiltigt hänskjutas till arbetsdomstolen.Den s. k. dispensnämnden bör enligt LO fortsätta som . TCOansluter sig till industriverkets förslag men framhåller att nämnden bör få enrådgivande status med arbetsdomstolen som sista och dömande instans. Detvistefrågor som kan bU aktuella är i stor utsträckning av samma karaktär somberörs i arbetsrättskommitténs förslag och därav följande proposition. Detsynes därför enligt TCO angeläget att sådana bedöms i samma slutliga instans såatt en enhetlig praxis utbildas. Arbetsdomstolensordförande framhåller att om man endast vill ge nämnden rådgivande uppgifter itvister rörande lagstiftningen om styrelserepresentation uppkommer frågan ivilken instans tvisterna skall avgöras. Eftersom tvisterna är av rent rättslignatur bör prövningen förläggas i domstol. Mot att för detta ändamål anlitaarbetsdomstolen talar i någon mån att tvisterna inte är direkt jämförbara medarbetstvister och, alltså faller utanför ramen för domstolens nuvarandeverksamhetsområde. Arbetsdomstolens sammansättning och dess arbetsformerpassar dock väl för de typer av mål som kan komma Ifråga. Den kommandearbetsrättsliga lagstiftningen synes dessutom enligt arbetsdomstolens Prop.1975/76:166 111 ordförandeföra med sig tvister som starkt påminner om de tvister som kan väntas rörandetolkning och tUlämpning av lagstiftningen om styrdserepresentation. 10.15Utbildning m. m. Avde remissinstanser som yttrat sig rörande utbildningsfrågoma förutsätter TCOatt det kraftigt ökade utbildningsbehovet, med anledning av förslaget om sänktstorleksgräns kommer att innebära att staten även fortsättningsvis anvisarmedel i sådan omfattning att såväl det utökade antalet ordinarie ledamöter somsuppleanter kan ges en identiskt lika utbildning. Det torde därvid blinödvändigt att organisationerna får utbildningskostnaderna täckta till 100 %och inte som till formellt . Med hänvisning till det deladeansvaret finner TCO det naturligt att kostnaderna får bäras av produktionen. LOutgår från att utbildningen av kommande styrdserepresentanter ochvidareutbildningen av redan befintliga efter försöksperioden helt kommer attfinansieras genom produktionen, dvs. höjs från nuvarande 75%tiU100%. SAF/industriförbundetfinner att det i motivskrivningen klart bör anges, att UtbUdningen för arbetstagarledamöterna oavsett vem som står för denna så långt möjligt skall genomföras på ettsätt som kan accepteras av såväl företagen som de anställda. 11 Riksdagsuttalande om användande av främmande språk i styrelsearbetet Fråganom främmande språk i styrelsearbetet (jfr avsnittet 9.2.10) togs upp vidriksdagsbehandlingen av prop. 1975: 103 med förslag till ny aktiebolagslag m.m. I motion 1975: 2161 yrkades att i den nya aktiebolagslagen skulle tas in enbestämmelse i ämnet. (LU 1975/76: 4) erinrade om attindustriverket behandlat frågan i sin utvärdering av den pågåendeförsöksverksamheten med styrelserepresentation för de anställda. Utskottethänvisade till att den i motionen upptagna frågan skulle bli föremål förövervägande i samband med att statsmakterna tog ställning till hurstyrelserepresentation för de anställda skall vara anordnad efterförsöksperiodens slut . Utskottet yttrade vidare: Deremissyttranden som f. n. inhämtas över industriverkets rapport kommer att geett bättre underlag än som f. n. står till buds för bedömningen av hur manskall lösa de problem som är förknippade med användandet av främmande språk isamband med styrelsearbetet. Det är också viktigt att arbetsmarknadens parterfår tillfäUe att påverka utformningen av en eventuell författningsregleringavseende styrelsearbe- 1975/76:166 112 tetsformer och innehåU i här berörda avseenden. Utskottet kan därför intetillstyrka motionärernas förslag tiU omedelbara lagändringar. Ut-, skottetStäUer sig emellertid mycket positivt tUl syftet med motionen. Såsom framhållsav motionärema kan användandet av främmande språk i samband med styrelsearbetetinnebära en sådan begränsning i arbetstagarledamöternas möjligheter attnoggrant sätta sig m i ärendena att man över huvud kan ifrågasätta värdet avstyrelserepresentationen från insyns- och inflytandesynpunkt. Utskottet villockså peka på att språkfrågan har en annan allvarlig konsekvens, nämligen attde anställdas val av arbetstagarledamöter till styrelsen kan komma att styrasav språkproblemet. De anställda kan kanske inte fritt välja den ledamot som defrån allmänna utgångspunkter finner lämpligast för uppdraget utan måste vidvalet i första hand ta hänsyn tiU vederbörandes språkkunskaper. Utskottet viUdärför understryka det angelägna i att de problem som är förknippade medanvändandet av främmande språk inom styrelsen tas upp tiU ingående övervägandenunder förberedelsearbetet med den permanentning avstyrelserepresentationslagstiftningen som är förestående.Utskottet vill emellertid framhålla att det berörda problemet intetorde vara inskränkt till enbart de företag som omfattas av den nuvarandeförsökslagstiftningen med styrelserepresentation för de anställda. Även utanfördenna krets av företag kan det finnas anledning att närmare studera vilkapraktiska problem som användandet av främmande språk i styrelsearbetet kan geupphov tiU med avseende på de anstäUdas och de berörda samhällsorganensmöjligheter att skaffa sig information om företaget. Riksdagenbeslöt (rskr 1975/76:114) att som sin menmg ge regeringen till känna vadutskottet anfört. 12 Föredraganden 12.1 Inledning Enligtbeslut av statsmaktema (prop. 1972:116, NU 1972: 62, rskr 1972: 340)inleddes den 1 aprU 1973 en försöksverksamhet som syftar tUl att dels förbättrasamarbetet och informationsutbytet mellan företagen och samhället, dels beredade anstäUda insyn och inflytande i företagen. GUtighetstiden för de lagar somligger tUl grand för försöksverksamheten löper ut . Informationsutbytetmellan samhällsorganen och företagen sker främst enligt ettsärskilt informationssystem. Detta omfattar tre komponenter, nämligeninformation från företagen tUl den offentiiga sektom, information frånsamhället tUl företagen samt information mom den offentiiga sektorn. TiUgrand för införandet av informationssystemet låg i korthet följandeöverväganden. Enfortsatt industriell utveckling, förbättrad materiell standard och ökadekonomisk utjämning föratsätter ett dynamiskt och föränderligt näringsUv.Samhället måste betraktas som ett alltmer komplicerat sam- Prop.1975/76:166 113 arbetssystem,där bl. a. företag, stat och kommun ingår som integrerade delar. Kraven ochambitionerna beträffande samhälliga insatser växer. Behovet av sådana insatserkräver ett utbyggt samarbete mellan samhället och företagen. Gmnden för etteffektivt sådant samarbete är en tillförlitlig information rörande företagensresp. samhällets verksamhet och avsikter. Informationsutbytet mellan företagoch samhälle kunde konstateras vara behäftat med brister. Informationen rörandeföretagens verksamhet var i huvudsak anpassad till den generella ekonomiskapolitikens behov. Vidare var den i regd tillbakablickande eller utformad medett kort tidsperspektiv. Även informationen till företagen rörande denoffentliga sektorns planering hade brister liksom informationen mellan denoffentliga sektorns olika delar. Enligtlagen (1972: 826) om uppgiftsskyldighet i vissa planeringsfrågor, vilken ärgranden för informationssystemet, är näringsidkare efter anmaning skyldig atttill översiktligt redovisa hur den ekonomiska verksamhetenväntas bli och vilka förändringar av bl. a. sysselsättningen som planeraseller väntas. liksom kommunstyrelsen kan kalla näringsidkare tUlöverläggningar i fråga angående företaget som är av väsentlig betyddse förlänet eller kommunen. Länsstyrelse och kommun är skyldiga att informeranäringsidkare om statlig och planering. Lagen innehåller också vissabestämmelser om vidareförmedling av information som samhällsorganen får frånföretagen. Föratt pröva nya, direkta vägar för information och samarbete mellansamhällsorganen och enskUda företag innefattar lagstiftning enbegränsad försöksverksamhet med offentlig styrelserepresentation I ett antalförvalmingsbolag och stiftelser. Sålunda har regeringen möjlighet att förordnaen ledamot och en suppleant i styrelsen för förvaltningsbolag eller för sådanallmännyttig stiftelse som har tillgångar över 5 milj. kr. Sådana förordnandenfår gälla högst 30 aktiebolag och stiftelser. Offentligstyrelseledamot har till uppgift att tillföra styrelsen samhälleliga synpunkterpå frågor som tas upp i styrelsen och att verka för att dessa-synpunkterbeaktas men har i övrigt samma ställning, uppgifter och ansvar som övrigaledamöter. Somett tredje led reform ingick styrdserepresentation för de anställdai aktiebolag och ekonomiska föreningar. Ökat inflytande för deanställda är en central fråga för regeringen. En rad lagar med syfte att stärkainflytandet har tillkommit . Huvudtanken är att de anställdaskall ges möjlighet tUl inflytande på alla nivåer i företagen. Det ökadeinflytandet utgör också ett naturligt inslag i näringspolitiken. En smidiganpassning till ändrade förhållanden och en fortlöpande effektivisering avproduktionen förutsätter att de anställda i ökad utsträckning kan engageras iföretagens problem. Detta måste ske genom att arbetstagama ges ökat-inflytandeöver « 1975176.1 saml. 1975/76:166 114 menockså större ansvar för fattandet och genomförandet av de beslut genom vilkaföretagets utveckling formas. Enligtlagen om anställdas styrelserepresentation får de anställda i aktiebolag ochekonomiska föreningar med minst 100 arbetstagare utse två ledamöter och likamånga suppleanter i företagets styrelse. Ledamöterna utses avarbetstagarorganisationerna. I vissa fall kan företag undantas från tillämpningav bestämmelserna. I så fall måste emellertid företaget på annat sätttillgodose de anställdas intresse av insyn och inflytande i fråga om företagetsverksamhet. Införförsökstidens utgång har de olika avsnitten av försöksverksamhetenutvärderats. Delegationenför informationssystemet företag samhälle, som har haft till uppgift att ledaoch utvärdera försöksverksamheten, såvitt avser informationssystemet, haravlämnat rapporten (Ds I 1975: 5) Företag . Enligt delegationen ärerfarenheterna av informationssystemet övervägande positiva. I flera avseendenmåste dock en ytterligare utveckling och utvärdering göras. Detta kan ske inomden ram som uppgiftsskyldighetslagen medger..Delegationen föreslår att dengäUande lagen med vissa smärre justeringar permanentas. Delegationensbedömningar och slutsatser har i huvudsak bestyrkts vid remissbehandlingen. Denoffentiiga styrelserepresentationen har utvärderats av en arbetsgrapp inomregeringskansliet. Arbetsgrappen har avgett promemorian (Ds I 1975: 6)Styrelserepresentation för samhället. I promemorian anförs att erfarenheternaav den offentliga styrelserepresentationen i stort sett har varit positiva. Denform av samarbete och informationsutbyte som lagen öm offentligstyrelserepresentation anvisar bedöms vara ändamålsenlig. Det finns därför skälatt i utökad omfattning fortsätta försöksverksamheten. Vad gäller statligrepresentation föreslås att den inriktas på företag vUkas verksamhet är avbetydelse för flera kommuner eller för landets totala utveckling, dvs. Enligt förslaget skall staten under den nya försöksperioden fårätt att utse offentliga styrelseledamöter i högst 60 aktiebolag ellerekonomiska föreningar och tio stiftelser. Vidare föreslås att kommun underförsöksperioden ges rätt till styrelserepresentation i företag som antingenhar mer än 500 personer anställda inom kommunen eller där svarar för mer än entiondel av det totala antalet anställda. Remissinstansemassynpunkter i fråga om den offentliga styrelserepresentationen och särskilt denkommunala är splittrade. De organisationer som företräder företagen avstyrkergenomgående förslaget. Försöksverksamhetenmed de anställdas styrelserepresentation har utvärderats av statensindustriverk, som redovisat resultatet av sitt arbete i utredningen (SIND1975: 4) Styrelserepresentation för anställda erfarenheter frånförsöksperioden. 1975/76:166 115 mening har försöksperioden i stort utfallit positivt.Industriverket föreslår att lagstiftningen med vissa jämkningar permanentas.Ändringsförslagen innebär bl. a. att storleksgränsen sänks till 50 anställda. Samtiigaremissinstanser ställer sig bakom bedömningen att försöksverksamheten i storthar utfallit positivt. Flertalet av de förslag som lägger framtUlstyrks i allmänhet eller lämnas utan erinran. För att återgå till fråganom informationsutbyte mellan företag och samhälle vill jag framhålla attutvecklmgen ytterligare har understrukit behovet av ett bättreplaneringsunderlag. Detta gäller för samhäUsplaneringen såväl på lokal ochregional nivå som mera översiktligt för landet i dess helhet. Ett brafaktaunderlag är en föratsättning för en planering av utvecklingen i enlighetmed medborgarnas behov och önskemål. Näringslivets vUlkor och därmed ävensamhället i övrigt påverkas på ett aUtmera avgörande sätt av internationellaförhållanden och krafter som inte sällan Ugger utanför våra möjligheter attförutse och väsentligt påverka. Detta ställer i sin tur anspråk på samhäUeligainsatser för att möta den påverkan som vi utsätts för. Kraven ochförhoppningama är således stora när det exempelvis gäller industrins förmågaatt inte bara upprätthålla en intemationell konkurrenskraft utan också bidragatUI att tillgodose olika välfärdsmål av t. ex. sysselsättnings- ochregionalpolitisk karaktär. Det har 1 detta perspektiv blivit nödvändigt attförbättra den industripolitiska planeringen såväl den av mer översiktlig karaktärsom den mer branschinriktade. Behovetav en väl fungerande planering finns inom alla ddar av näringslivet ochsamhället.