prop · FZ0331 · 1975-12-31 00:00:00 — KPA framhåller att kommunala normalpen-sionsreglemenlen intefaller under begreppet allmän pensionsplan och att därför den föreslagnaändringen skulle medföra att etl betydande antal kommunägda ellerkommununderstödda företag som tillämpat dessa reglementen inte skulle kunnagöra avdrag för ökning av pensionsskulden . Pensionsanstalten yrkardärför att bestämmelserna ges sådan utformning att nämnda företag ochinrättningar medges avdrag för avsättning till utfästa pensioner enligtkommunala pensionsreglementen. Likartade synpunkter framförs avLandstingsförbundet. FPGframhåller att det från rättvisesynpunkt är otillfredsställande att kommitténbehandlat alla utfästelser enligt allmän pensionsplan på samma sätt. FPG ochNäringslivets skatiedelegaiion påpekar även att STP inte ger någon oantastbarpensionsrätt. Näringslivets skalledelegation framhåller därför att ombegränsningar införs beträffande flänstepension måste STP lämnas utanför. Någraremissinstanser berör vilka konsekvenserna skulle bli av alt utfästelser ompension måste begränsas till planpension. FAR framhåller alt posten avsatt tillpensioner är av stor betydelse i många företags finansiering. Då alternativamöjligheter till finansiering ofta inte står till buds kan inskränkningar irätlen till skattemässigt avdragsgilla pensionsavsällningar få icke önskvärdakonsekvenser. framhåller atl förslaget innebär alltförlångt gående ingrepp i den valfrihet som f n. råder beträffande periodiseringenav företagarnas utgifter för pensionering och i möjligheten att låta det egnakapitalet arbeta och förräntas i företaget. Svenska revisorsamfiindeiframhåller att förslaget atl avsättning måsle ske med beskattade medel ärolyckligt därför att det försvårar eller omöjliggör för arbetsgivarna atttillämpa företagsekonomiskt korrekt kostnadsredovisning. SPP anför atl det inteframgår hur engångsavgifter och engångsavsätlningar vid förtidspensionskattemässigt skall behandlas. Näringslivets skattedelegallon -anför -Attförslaget medför att det i praktiken blir omöjligt all behålla redan gjordautfästelser för utlänningar med temporär anställning i och atl storasvårigheter skulle uppstå att ordna pensioneringen för personer bosatta iSverige som temporärt har anställning utomlands. handdskainmareframhåller att förslaget innebär atl pensionskonto för pensioner utanför pensionsplanmåste tas fram till beskattning vid överiåtelse av näringsverksamhet. Näringslivetsskalledelegation och SPP framhåller att om förslaget genomförs så skulle dettavålla ett betydande merarbete för arbetsgivare, försäkringsanstalter,deklaranter och taxeringsmyndigheter. 1975/76:31 108 sionsverkförordar alt uppgift om pensionsmedförande lön beträffande anställda inom delstatliga pensionsområdet endasi skulle behöva lämnas dä exakt uppgift om pensionslönensstorlek erfordras för taxeringsmyndigheternas handläggning av avdragsyrkanden. Eltflugotal av remissinstanserna kommenterar ej kommitténs förslag tilldispensregler. skaiieuiredning anför att mot tekniken med en rad dispensmöjligheterkan invändningar riktas men atl tekniken dock torde vara nödvändig med hänsyntill de skiftande individuella hänsynstaganden som kan bli aktuella påpensionsområdet. Övriga remissinstanser är kritiska. Några reagerar mot enlagstiftningsteknik som kräver ett stort antal dis-pensmöjligheler, andra pekarpå ytteriigare situationer där också behov av dispensmöjligheler föreliggermedan åter andra framhåller de komplikationer som kommer att uppstå till följdav dispensreglerna. Försäkringsljänstemannaförbundciframhåller att det principielll är felaktigt att konstruera ett system som manvet kommer att ge upphov lill ett mycket stort antal dispenser. Förbundet anserbästa lösningen vara att utforma bestämmelserna så att de försäkrade kan få sinalegitima behov tillgodosedda utan dispens. Likartade synpunkter framförs avlänsstyrelsen i Göieborgs och , FAR. KPA och LRF. Liknande kritik motföreslagna dispensregler framförs från ytterligare några remissinstanser.Näringslivets skaiiedelegaiion anför att man bestämt måste reagera mot dennatyp av lagstiftning som innebär alt man tillgriper grovt verkande huvudreglersom kan åsidosättas i enskilda fall. Svenska förelagares riksförbundframhåller att det faktum att kommittén föreslagit en rad möjligheter lilldispenser visar all nuvarande bestämmelser svarar mot en rad praktiska behov.Skånes handelskammare anför att dispenser enligt sakens natur bör komma ifråga endast för oförutsedda och sällan förekommande situationer som dessutomsaknar principiell betydelse. I yttrandet konstaleras vidare all medkommitténs förslag blir däremot dispensmyndigheiens beslut en betydande del avhela lagstiftningens innehåll. Handelskammaren framhåller vidare all dettaförhållande onekligen väcker frågan i vilken utsträckning kandelegera sin grundlagsenli-ga uppgift att utöva beskattningsrätten. /PG anföratt det kan ifrågasättas om det är lämpligt att dispensgivningen styrs såstarkt genom uttalanden av kommittén och om inte i stället det lagteknisktriktiga är atl sådana anvisningar intas i förfatiningsiexien. Hovrätten framhåller att de föreslagna reglerna om dispensfrån begränsningsreglerna inte innehåller andra begränsningar än atl särskildaskäl skall föreligga men atl del av motiven framgår atl dispensmöjligheten äravsedd för vissa speciella situationer. När del är fråga om avdrag från inkomstav rörelse, jordbruksfastighet eller tillfällig förvärvsverksamhet synes vara.fråga om situationer av övergångskaraktär. Hovrätten anser all i sådana Prop.1975/76:31 109 fallbör undantag från huvudreglerna tas upp i övergångsbestämmelserna med närmareprecisering av förutsättningarna för avdrag. Såvitt gäller avdrag från inkomstav flänst anser hovrätten att det i lagstiftningen bör anges de förutsättningarsom skall föreligga för all dispens från reglerna skall medges. Någraremissinstanser framhåller alt behov av dispensmöjligheter föreligger även iandra fall än de kommittén angivit. Näringslivets skaiiedelegaiion anför alldel faktum atl kommittén i sitt resonemang utgått från att företagaren iförsta hand skall teckna försäkring och i andra hand konsolidera företagelvisar bättre än något annat vilka bristande insikter kommittén haft. KP, Svenska revisorsamfundet, och Sverigesadvokaisainfiind framhåller också i huvudsak atl ägare av nystartade företag iförsta hand måste länka på företagels konsolidering och att dispensmöjlighetdärför bör föreligga även vid avyttring av rörelse som påbörjats efler den 1januari 1974. , KF och KP -anser vidare att dispensmöjlighet börföreligga när en företagare på grund av ålder, hälsotillstånd m. m. inte kannå upp lill en med hänsyn till inkomsten rimlig pensionsnivå. somkonstaterar atl för inkomst av jordbruksfastighet föreslås dispens endast förinkomst som grundar rätt till särskild skatteberäkning för ackumuleradinkomst, ställer som ell minimikrav alt lantbrukare skall likställas medövriga företagare och kunna medges avdrag för realisationsvinst. LRF framhållervidare att om föreslagna inskränkningar beiräffande kvalitativa rekvisitgenomförs.medför det att praktiskt taget alla utländska försäkringar blirdiskvaliflcerade. Förbundet påpekar att delta bl.a. skulle gälla officiellautländska försäkringar vilket vore obilligt. FPG anför att generell dispens börges för premie för P-försäkring för alt trygga äldre pensionsutfästelser tillberoende arbetstagare. FPG framhåller vidare att klara regler erfordras iikraftträdanddagen om att inköp av P-försäkring kan ske enligt tidigaregällande bestämmelser för alt trygga pensionsutfästelser som avser oberoendearbetstagare och som arbetsgivare lämnat före den I januari 1976.Försäkringsinspeklionen framhåller atl behov av dispensmöjligheter föreliggeri ylterligare två situationer där den skattskyldige visar att han ulnytflat dennya lagstiftningens avdragsmöjligheter, men ändå inle kan uppnå en pension påplanpensions- eller moisvarande nivå. i framhålleratl del inle är uteslutet alt ytterligare dispenser kan behövas. Svenskaförsäkringsbolags riks/örbund anser föreslagna dispensmöjligheter vara såsnäva atl de inte tillnärmelsevis ger den komplettering som krävs ombeloppsmässiga begränsningar i avdragsrätten införs. Etl dispensförfarande börinriktas på att den skattskyldige skall få möjlighet alt bygga upp en medhänsyn till sina förhållanden rimlig pensionsnivå. Förbundet framhåller ocksåalt man förutsätter att vinst på fasiighelsförsälj-ning vid avveckling avrörelse och jordbruksfastighet skall bli föremål för dispens. Sverigesadvokasamfund framhåller att dispensmyndighelen bör ha möjlighet alt prövadispensfrågan ulan att vara bunden av andra normer än den principiella grundförutsättningenall pensionssyftet skall vara för han- 1975/76:31 110 KF och KP framhåller all det för flera avdispensfallen måsle vara möjligt all utfärda generella föreskrifter somonödiggör behandling från ärende till ärende. framhållerbeträffande frågan om dispensmyndighet att det mest tillfredsställande synesvara att vägen med förhandsbesked utnyttjas och alt möjlighet till överklagandebör flnnas. anför också attadministrativt är dis-pensförfarandel förenat med avsevärda komplikationer.Förbundet framhåller all en anhopning av dispensärenden kommer att ske islutet av beskattningsåret då de skattskyldiga kan överblicka sin situation.Samtidigt måste den skattskyldige erlägga premie åretefter beskattningsåret då även försäkring skall vara beviljad. Förbundetframhåller att man med dessa påpekanden vill understryka atl ettdispensinstitut varken i formellt eller i materiellt hänseende är entilltalande lösning. Påpekanden om att dispensreglerna kommer all medförakomplikationer av olika slag framförs även av i Krisiiansladslän, , /SR. De av kommittén föreslagna ikraftträdandebestämmelsernaberörs ej av kammarrätten i , , , länsstyrelseni , försäkringsräiiskommilién. 1972 årsskatteutredning,1968årskapilalmark-nadsuiredning, Handdsfiottans pensionsanstall, Svenskakommunalarbeiare-förbundel. Sjöbefälets pensionskassa, statenspersonalpensionsverk. och riksbank.Bestämmelserna tillstyrks av i ochLandstingsförbundet. Några remissinstanser förordar att vissa delar avförslaget skall träda ikraft tidigare än kommittén föreslagit. Länsstyrelsernai och samt förelagsskatleberedningen framhålleratl de nya beslämmelserna om avsättning till stiftelse resp. konto förberoende arbetstagare bör tillämpas redan vid taxering. Av övriga remissinstanser är fiertalet starkt kritiska motutformningen av ikraftträdandebeslämmelserna för frivilliga P-försäkringartecknade efter och för flänstepensionsförsäkring tecknadefter därför alt de innebär atl de föreslagna reglerna skalltillämpas retroaktivt. KntiK av detta slag framförs av , länsstyrelsernai och , , , , FAR,, , , LR F,. Svenska revisorsamfundet, Svenska sparbanksföreningen.Sveriges advokalsamfund. , TCO och handelskammare.Kritikerna framhåller i huvudsak följande. Sådana trängande behov som motiverarretroaktiv lagstiftning har inte visats föreligga. Prop.1975/76:31 111 stötandeatt retroaktiviteten knyts till tidpunkten för en presskommuniké, som utfärdatsinnan betänkandet avlämnats. Det strider mot rättssäkerheten att en kommittéskall kunna införa bestämmelsersom föregriperen eventuellt kommandelagstiftning. Retroaktiviteten medverkar till att rubba trovärdigheten tillförsäkringsbolagen och statsmakterna. Svenska.försäkringsbolags riksförbundhänvisar i sin kritik till uttalanden i förarbeten till äldre lagstiftningrörande försäkringar där det framhållits att rätt föreligger att i avdragshänseendefå en försäkring behandlad enligt den lag som gällde vid försäkringenstecknande. framhåller vidare att ett brott mot grundsatsen, attför tecknade försäkringar inte skall skärpas genom ny lagstiftning, skullevara ägnat att minska allmänhetens tilltro till statsmakternas respekt föringångna avtal. Redan den omständigheten atl förslag framlagts om retroaktivlagstiftning har enligt riksförbundet skapat oro. Många remissinstanser ärockså kritiska mot föreslagna ikraftträdandebestämmelser beträffandefrivilliga P-försäkringar tecknade före ochflänstepensionsförsäkringar tecknade före . Sådan kritikframför i län, , , , , FörsäkringstjänslemannafÖrbundel, LO, LRF, ,Näringslivets skaitedelegation. , ,Svenska revisoisamfundet, advokaisainfiind och /SR. I de kritiskayttrandena framhålls i huvudsak att äldre försäkringsavtal bör behandlas efterde regler som gällde när försäkringen tecknades och att ett rimligt krav är attredan tecknade försäkringar får ändras i anslutning till den lagstiftning detillkommit under. LO anför att förslaget berör avtal som slutits helt i lagensanda och att retroaktiviteten bör begränsas till avtal ingångna efter den 1januari 1975. advokaisainfiind framhåller att den föreslagnaretroaktiva lagstiftningen framstår som särskilt ingripande mot bakgrund avatt äldre försäkringsavtal tillkommit i överensstämmelse med noggrantutformade regler och under föreskriven myndighetskontroll. anför att försämring av de legalaförutsättningarna för redan tecknade försäkringar inte bör kunna ske utanmycket starka skäl. påpekar alt kommittén, till stöd för sittförslag, endasi åberopat kontrollsvårigheter. 1 anslutning därtill framhållerriksförbundet att livförsäkringsbolagen genom intyg eller på annat sätt kanmedverka till att underiätta kontrollen av huruvida yrkat avdrag avser äldreförsäkring. Näringslivets skatiedelegaiion framhåller atl då äldreP-försäkringar urholkats av inflation och höjda skatter finns behov av att göratilläggsförsäkringar. Delegationen finner det svårförståeligt att kommitténvelat bromsa denna möjlighet. FPGframhåller att det är rimligt att alla utfästelser som lämnats senast den 31december 1975, även till beroende arbetstagare undantas från tilllämpning avde nya reglerna om avsättning till konto och stiftelse. 1975/76:31 112 Inkomstbeskattningav livförsäkring sker efler endera av två principer. Enligt den ena medges inteavdrag för premien. 1 så fall beskattas inle utfallande belopp. Denna metodgäller för kapiialförsäkring (K-försäkring). Enligt den andra principen har denskattskyldige rätt lill avdrag för för-, säkringspremie. Mol detta svararskatteplikt för den ersättning som utfaller på grund av försäkringen. Dettagäller i fråga om pensionsförsäkring (P-försäkring). Iskilda sammanhang har uppmärksammats att P-försäkringsformen -vid sidan av dessegentliga syfte, nämligen att underiätta uppbyggnaden av elt tillfredsställandepensionsskydd - har kommit alt utnytflas som ett skattenyklsinstrumenl.P-försäkringen innebär ell uppskov med beskattningen av viss del avinkomsten-nämligen premien-och försäkringsformen kan således användas för attomfördela beskattningen mellan skilda inkomstår. Olika åtgärder har redanvidtagits för att råda bot mot de mest uppenbara missbruken. Jag kan erinra om1959, 1964 och lagändringar. Den sistnämnda innebar bl. a. attavdraget för premie för makes P-försäkring slopades och att försäkringsiagarenskall vara skatlskyldig för utfallande belopp även efter överlåtelse avP-försäkring. Denna lagstiftning byggde på etl förslag avlivförsäkringsskattekommittén (1971:07) i promemorian (Ds Fi 1972:10) Vissabeskattningsfrågor angående frivillig P-föt-säkring. Kommittén har i sillfortsatta arbete ytterligare övervägt frågan om den skattemässiga behandlingenav P-försäkringar och i samband därmed även frågan om avdragsrätl föravsättning för tryggande av pension. Kommittén redovisar sina ståndpunkter ibetänkandet (SOU 1975:21) Pensionsförsäkring-avdragsrätt vidinkomstbeskattningen för försäkringspremie och konioavsättning m. m. har inte uppnåtts enighet om förslagen. Även remis.s-utfallet visaratt åtskilliga frågor på detta område är kontroversiella. Innan jag tar uppkommitténs olika förslag till diskussion vill jag emellertid beröra enprincipiell fråga, som har betydelse för hur man i fortsättningen skall lösaproblemet med P-försäkringar i skattehänseende. Frågan gäller om vi ifortsättningen bör ha kvar P-försäkringsreglerna över huvud taget. Kommitténhar berört spörsmålet och kommit fram till den ståndpunkten au den individuellaP-försäkringen bör vara kvar, låt vara med viktiga begränsningar. Ävenremissinstanserna är genomgående för att nuvarande be-skatlningsordning för P-försäkringsformeni princip behålls. De skäl sorn har anförts - bl. a. atl det skydd som f n. kanlämnas via den allmänna folkpensionen (AFP) och den allmänna tilläggspensionen(ATP) saml arbetsmarknadens kollektiva pensionssystem inte är fullt utbyggt -är helt tillräckliga för alt motivera att man i princip har kvar rätt tillavdrag för för individuell P-försäkring. Det är visseriigen sant allP-försäk- Prop.1975/76:31 113 ringenkan användas även för andra ändamål än för att åstadkomma pensionsskydd.Kommittén har sökt påvisa att så har skett, och bl. a. i den tablå somåterflnns i bil. 1 lill protokollet i detta ärende redovisat frekvensen avmycket stora pensionsförsäkringsavdrag vid taxering. De åtgärder somjag kommer att föreslå i det följande är emellertid ägnade alt i alltväsentligt undanröja möjligheten alt obehörigt använda den skattemässiga förmånsom ligger i att premierna för P-försäkringen är avdragsgilla. Kommitténsförslag innehåller två huvudkomponenter. Den ena omläitar"kvalitativa" regler, dvs. villkoren för att en pensionsförsäkringskattemässigt skall få behandlas som P-försäkring, den andra"kvantitativa" regler, dvs. direkta beloppsmässiga begränsningar iavdragsrätten. Vidare innehåller förslaget bestämmelsersom berörflänstepensionsförsäkringarnasamt rätten till avdrag för avsättning tillpensionsstiftelse och konto Avsatt till pensioner. Dessa regler syftar tillatt ge skattemässiga förmåner i form av avdrag för kostnader för pensioneringintill en viss godtagen högsta standard. riktmärke vid bestämmandet avdenna standard utgör de statliga pensions-bestämmelserna och pensionsförmånernaenligt planen för industrins och handelns tilläggspension (ITP-planen). Måletför kommitténs arbete har härjämte varit alt åstadkomma likformighet vid denskattemässiga behandlingen av tryggade pensionsförmåner, vare sig detta sker iform av försäkring eller genom arbetsgivarens avsättning till pensionsstiftelseeller till konto Avsatt till pensioner. Samordningen mellan egnapensionsarrangemang å ena sidan och flänstepensionsarrangemang å andra sidanutgör etl viktigt inslag i förslaget. Denna samordning länks skola ske på detsättet att förmånen av flänstepension skall minska rätten till avdrag för egenP-försäkring. Här har kommittén anvisat i princip tre olika metoder. Den förstametoden - huvudregeln - innebär alt den förmån som beslår i atl arbetsgivarensvarar för pensionen räknas ut för varje anställd och läggs till hans lön somskattepliktig intäkt. Å andra sidan får den anställde utnyttja sin rätt tillavdrag för P-försäkring - det totala avdragsutrymmei - för denna förmån. Finnsutrymme kan förmånen s. a. s. kvittas, men kvittningen sker öppet, genomredovisning på deklarationsblanketten. Den andra metoden, som avses skolaomfatta fiertalet anställda med flänstepension, innebär attflänsiepensions-förmånen inle räknas ut för varje anställd. I stället sker somf n. s. k. tyst kvittning mellan förmån och avdragsrätl. Emellertid skall denanställde i detta fall minska sitt underlag för beräkning av totaltavdragsutrymme med den lön som grundar rätt till flänstepension. Den iredjemetoden, som egentligen inte har direkt samordnande verkan men avses skola fålikartad effekt, är atl arbetsgivaren föriorar rält till avdrag avseendekostnader för tryggande av sådana pensionsförmåner som ligger utanför den avkommittén föreslagna högsta standarden för flänstepensionsförmåner. ' Ambitionenatt med hjälp av avdragsreglerna vid beskattningen åstadkomma likformighet iden pensionering som ligger utanför AFP och ATP 8 1975/76. Prop.1975/76:31 114 äri och för sig lovvärd men synes leda till avsevärda problem. Den beskrivnahuvudregeln kan inte - och bör sannolikt inte heller, på grund av den ökadeadministrativa belastningen - tillämpas för ett stort antal av deskattskyldiga. Metoden med tyst kvittning kan leda till problem och orättvisa ide fall där arbetsgivarens pensionsåtaganden inte alls når upp till eller påannal .sätt väsentligt avviker från de allmänna pensionsplanerna. Kommittén harinsett att tillämpningsproblem kan uppkomma men har försökt att avhjälpa dettagenom olika slag av dispen.ser och anvisningar från (). Avremissyttrandena framgår alt både dispenserna och anvisningarna skulle bliomfattande. Jag har kommit fram till den uppfattningen att avdragssysternetinte bör fylla funktionen atl åstadkomma likformighet i avdragsrätten förpensionsförmåner med utgångspunkt i en antagen likformig standard i [nsionsförmånerav olika slag, såsom egen P-försäkring och flänstepension. Denna minuppfattning stärks också av det förhållandet all de här aktuella reglerna inlekan tillämpas i fråga om redan ingångna pensionsåtaganden, och att det såledeskommer alt dröja avsevärd tid innan den av kommittén eftersträvadelikformigheten kan slå igenom fullt ul. Däremotanser jag i likhet med kommittén nödvändigt att man nu beslutar regler, som kananvändas för att motverka ett obehörigt utnytflande av P-försäkringar utöversyftet att åstadkomma en godtagbar pension. Des:>a regler bör ta sikte påsåväl utformningen av P-försäkringsvillkoren, dvs. i överensstämmelse medkommitténs terminologi, s. k. kvalitativa villkor, som kvantitativabegränsningar i själva avdragsrätten. Vidare bör P-försäkringen utformas såatt den inte kan användas för skattenykt genom överiåtelse, pantsättning e. d.eller på grund av utftyttning ur landet. Minprincipiella ståndpunkt beträffande skattereglerna för P-försäkringar ochdärtill hörande frågor leder till att jag kommer alt föreslå betydandeförenklingar i administrationen i förhållande till kommiltéförslaget. Trots denändrade inriktningen i syfte som jag här förordar utgör kommiltéförslagetemellertid allflämt i många avseenden en god grundval för skattereglernasutformning. Jag avser i det följande att närmare behandla förslaget i dessolika detaljer med ulgångspunkt i den principiella syn som jag här harredovisat. Destatliga pensionsbestämmelserna och pensionering enligt s. k. allmänpensionsplan, särskilt den s. k. ITP-planen, har enligt vad jag antytt i föregåendeavsnitt varit vägledande för kommitténs förslag i fråga om villkoren förP-försäkring. Åtskilliga remissinstanser har funnit detta vara en naturligutgångspunkt för övervägandena. Några remissinstanser önskar dock modifieringari kommittéförslaget. Andra remissinstanser påpekar atl de villkor förP-försäkring som kommittén har föreslagit inle tar hänsyn till väsentligakonsumentbehov. Prop.1975/76:31 115 Somjaghar framhållit i det föregående avsnittet bör syftet med skatteregler förP-försäkring inriktas på att motverka etl obehörigt utnytflande av dennaförsäkringsform. Det är då naturligt atl som P-försäkring i skattehänseendeinte godta andra försäkringsformer än sådana som syftar till och är ägnade förpensionering. De statliga pensionsbestämmelserna och villkoren i de allmännapensionsplanerna bör kunna tas som mönster. Kommitténhävdar att pension skall ses som en form av uppskjuten lön eller annanarbetsinkomst från aktiv verksamhetstid. Den som tecknar en frivilligP-försäkring, försäkringstagaren, skall i princip således också vara den sompensioneras, dvs. den som uppbär utfallande belopp. Efterförebild av den statliga pensioneringen m. m. föresläs dock rätt attmedförsäkra annan än försäkringstagaren. Kommittén syftar härvid främst påförsäkringstagarens make och barn. Emellertid anser kommittén att hänsyn även till det fallet att försäkringstagaren har minderårigt barn och altbarnet sköts av hemmavarande make. Försäkring bör då kunna tecknas på makesliv, om hemmavarande barn finns och detta eller dessa sätts in somförmånsiagare. Vidare föreslår kommittén att arbetsgivare skall kunna tecknaP-försäkring på anställds liv och även äga försäkringen.