prop · FZ03160 · 1975-12-31 00:00:00 — 25tj Myndighets uppdrag för enskilds räkning Beträffandeomfattningen av paragrafen påpekar regeringsrätten att möjlighet lill sekretessför uppgift om enskilds telefonnummer eller enskilds innehav av licens förtelevisionsmottagare (se RRK R74 2:38) kommer att försvinna. I specialmoliveringen(s. 217) anges nämligen att skyddet gäller beträffande uppdrag som ärfrivilliga och som ej behöver utföras genom myndighets försorg. Dä innehavareav telefon eller televisionsmotlagare är skyldig att eriägga avgifter tillteleverket, är det ej fräga om ett sådant frivilligt uppdrag, som leder tillsekretesskydd. Skäl talar, enligt regeringsrätten, för att hittillsvarandesekretess skall kunna bestå. Enligtförsvarets forskningsanslali synes lagtexten böra kompletteras med"myndighets verksamhet för införskaffande eller meddelande av upplysningartill enskildas tiänst" för att tydligt markera att den avser alt läckasamma verksamhetstyper som nuvarande 27 § sekretesslagen. a.forskningsanstaltens del har detta betydelse vid exempelvis uppbyggande avtekniska "informationsbanker", där viss information inte skulle kunnaerhållas om inte villkor frän informationsgivaren om t. ex. geografiskbegränsning av spridningen kan uppfyllas. I samband med ett sädant tilläggsynes texten i förslagets 27 § böra justeras för undvikande av dubbelreglering. Universiieiskanslersämbelei(UKÄ) erinrar om att UKÄ inom ramen för en rapport tillutbildningsdepartementet rörande universitetens och högskolornasuppdragsverksamhet aktualiserade frågorna om sekretessskydd för handlingarrörande sädan verksamhet, UKÄ framhöll därvid att kravet på öppenhet och insynär särskill framträdande för läroanstalternas del, eftersom det grundläggandeför all vetenskaplig verksamhet är offentlighet och öppet idéutbyte forskarnaemellan. 1975/76:160. Detär också önskvärt att forskningens resultat sä snart som möjligt kommersamhället till godo. Offentligheten innebär här som eljest möjlighet till enkontroll från allmänheiens sida. En möjlighet lill sekretess vid läroanstalternaskulle kunna skapa misstro mot uppdragsverksamheten i olika avseenden ochsåledes framstå som eu hinder mol att engagera läroanstalterna iuppdragsverksamhet. Åandra sidan framhöll UKÄ att det finns situationer dä den enskildeuppdragsgivaren har ett legitimi behov av sekretess, vilket för övrigt kanutgöra en förutsättning för hela uppdraget. Detta gäller framför allt denindustrielie uppdragsgivaren, vars uppgift är att marknadsföra konkurrensmässigaprodukter eller metoder som kan användas i denna verksamhet. I skildasammanhang har framhållits vikten av alt de högre läroanstalternas resurserutnyttjas för näringslivets och det allmännas behov. En opinion inomnäringslivet och de tekniska högskolorna har alltsedan tillkomsten av reglernaom uppdragsverksamhet hävdat att avsaknaden av ett sekretesskydd utgör ett avde främsta hindren för ett ökat forskningssamarbete och att läroanstalterna hartvingats avstå från intressanta och givande uppdrag med hänsyn lilluppdragsgivarens behov av sekretess. Föratt även den industriella uppdragsforskningen sälunda skulle främjas och underiättasföreslog UKÄ att en möjlighet till sekretess skulle införas föruppdragshandlingar. Ett sådani skydd borde dock enligt UKÄ:s mening gällaendast i de fall då uppdragsgivaren och läroanstalten särskilt enades därom iavtalet rörande uppdraget. Om vidare läroanstalten senare skulle finna att detallmännas intresse kräver, att tidigare beslutad sekretess upphävs, bordeläroanstaltens styrelse kunna förordna därom. Denav föreslagna generella lagtekniken är i princip oförenlig med specialstadgandeför olika myndigheters sekretesskydd. Härigenom föreligger nu i viss mån enannan situation än dä UKÄ föreslog utformningen av ifrågavarande sekretesskydd.Trots detta förhållande finner UKÄ pä ovan angivna skäl inte skäl att i sakfrångå sitt tidigare avgivna förslag till utformning av sekretessregler förläroanstalternas uppdragshandlingar, Lantbrukssiyrelsennämner att 4 § 36 CSK inte synes ha inarbetats i paragrafen och finner detönskvärt att sä sker. jör arbetstagares uppfinningar påpekar attnämnden i viss utsträckning avger utlåtande på begäran av statlig myndighet idennas egenskap av arbetsgivare, varvid denna myndighet är part i ärendet.Dessa fall torde inte täckas av 25 §, eftersom nämnden dä inte kan anses utförauppdrag för enskilds räkning. Enligt nämndens mening är det emellertiduppenbart att samma sekretessbestämmelser bör gälla om arbetsgivaren ärmyndighet och om arbetsgivaren är privat företag. Enligt 10 § lagen (1949:345)om rätlen till arbetstagares uppfinningar skall nämnden vidare avge utlåtandei fräga som rör tillämpningen av denna lag inte bara på begäran av arbetsgivareeller arbetstagare. Även domstol kan inhämta nämndens utlåtande i sådan fräga.Detta fall omfattas enligt nämndens mening inte heller av den föreslagnalagtexten, eftersom nämnden i detta fall inte kan anses ulföra uppdrag förenskilds räkning. Enligt nämndens mening bör frågan om handling som förvarashos nämnden skall kunna hållas hemlig regleras på samma sätl oberoende av ombegäran om utlåtande görs av domstol eller av part. Sekretessbestämmelserna i gäUanderäti torde vara tillämpliga på dessa två 1975/76:160, Bilaga3 89 fall.I 4 § CSK talas nämligen om beskrivningar, ritningar och andra handlingar,vilka har inkommit till eller upprättats hos nämnden. Enligtstatens lanlinäieriverk synes 25 § lämpligen kunna utformas sä att det framgårall uppdrag för enskild kan utnyttjas för senare arbeten för andra beställareunder förutsättning att detta överenskommits eller varil klart för parterna vidupprättande av avtal om beställning. anser att den föreslagna formuleringen av paragrafen mästeges en ganska extensiv lolkning om den skall ge enskilda bankkunder avsettsekretesskydd i de fall då bank tecknat avtal med postverket om bistånd medbokföring e. d. Uppdragsgivaren och den enskilde är i sådana situationer intesamma person. Det kan här nämnas alt bestämmelserna om undantag frånoffentlighetsprincipen skall tolkas restriktivt. PKbanken förutsätter altparagrafförslaget omfattar den bokföring som postverket tills vidare ombesörjerför bankens räkning och att enskilds förhållande till banken därigenomskyddas. Förslagetatt uttryckligt samtycke av uppdragsgivaren, vilket nu i princip krävs för attsekretesskyddet skall genombrytas skyddet gäller, inte längreskall uppställas som ett formellt krav har några remissinsianser invänt emot. Lantbrukssiyrelsenmenar att om uppdragsgivaren inte begär hemlighållande av handling kanmyndighet och sist den tjänsteman som har att ta ställning till frågan omutlämnande få svårigheter att avgöra om uppdragsgivaren "med säkerhet måsleha avsett hemlighållande". Förslaget att det är uppdragsgivaren som skallbegära alt uppgifter skall hemlighållas eller att myndigheten skall avgörahuruvida han med säkerhet måste ha avsett hemlighållande är ejtillfredsställande. Det är först när ett utlämnande blir aktuellt somuppdragsgivaren kan avgöra om det är till skada för honom om uppgifternautlämnas. Detta är ju beroende av för vilket ändamål uppgifterna skallanvändas. Länsslyrelsen kan t. ex, begära uppgifter för att använda dessa i sinkontrollerande verksamhet. För undvikande av tillämpningssvårigheter anserstyrelsen att den nu gällande formuleringen som innebär att uppgifterna intefår utlämnas utan uppdragsgivarens samtycke är att föredra. uppfinningar anser all handlingar som ges in tillnämnden i regel är av sädant slag att de bör hemlighällas av hänsyn tillenskilds ekonomiska intresse. Enligt nämnden skulle dess verksamhel hämmas iavsevärd omfattning, om parterna måsle räkna med alt handlingar som ges in tillnämnden och nämndens utlåtanden kan bli offentliga utan deras samtycke. I såfall är det risk för att parternas villighet att lämna upplysningar införnämnden minskar. Därigenom motverkas det syfte som läg till grund för nämndensinrättande, nämligen att tvister om räu till uppfinningar och ersättning härföri största möjliga utsträckning skulle kunna biläggas utan att behöva drasinför domstol. - Nämnden erinrar vidare om att enligt gällande rätt handling fårlämnas ut tidigare än 20 är efter handlingens datum endast om arbetstagaren ocharbetsgivaren samtycker Prop.1975/76:160. därtill,Enligl 25 tj lagförslaget synes endast inställningen hos den som har begärdnämndens utlåtande tillmätas betydelse. En dylik reglering skulle leda till attden part som har begärt nämndens utlåtande ensidigt kunde avgöra huruvida dehandlingar som motparten har ingivit till nämnden skall bli offentliga, Dellakan enligl nämndens uppfattning inte vara rimligt. Under hänvisning lill detanförda vill nämnden förorda alt handling i ärende hos nämnden skall fåutlämnas före tjugoårsfristens utgång endasl om båda parterna samtyckerdärtill. Vad nu anförts bör, enligt nämnden, föranleda en omarbetning av 25 ijlagförslaget. Med hänsyn till den särskilda karaktär som nämndens verksamhelhar torde del vara lämpligt all sekretessfrågorna för nämndens del regleras iett särskill siycke. Svenskabaiiklörenlngen erinrar om uttalandet av (s, 217), att uppdragsgivaren in dubiopresumeras önska sekretess, om eu uppdrag inte innehåller någon uttryckligsekretessbestämmelse. En sådan presumtion skulle, enligl bankföreningen, kommatill bättre utiryck om i första meningen orden "med säkerhel måsle"byttes ut mot ordet "kan". nämner att den föreslagnaregeln ställer ökade krav på uppdragsgivaren från myndigheternas sida för atthandling skall hemlighållas, vilket måhända kan medföra en del svåriösbaraavvägningsproblem i den praktiska tillämpningen. Vissa anvisningar från dencentrala myndigheten till de regionala organen torde krävas för att en någoi sånär likartad tillämpning skall uppnås. Förslageltill en enhetiig lidsgräns har i det stora hela mottagils positivt. Tvåremissinstanser är kritiska. Statens skeppsprovningsansiali anser att denföreslagna sekretesstiden, , är klart otillräcklig och nämner som exempelhärpå att vissa undersökningar utförda under 1940-talel ännu är avinternationellt intresse, Skeppsprovningsanstalten gör gällande att sekretesstidenför handlingar angående provningar och undersökningar vid myndighelen ävenfortsättningsvis bör vara . Som skäl anges att uppdragsverksamheten,vilken bedrivs så att full kostnadstäckning erhålls, sker i stark konkunens medutländska skeppsprovningsanstalter. Det är därför angelägel att skeppsprovningsanstaltenges förutsättningar att verka på samma villkor som övriga skeppsprovningsanstalterpå den internationella marknaden. Bestämmelser angående begränsadesekretesstider för provningsresultat saknas utomlands. Myndighetens kunderförväntar sig au provningsresultaten inle skall vara tillgängliga för annan änuppdragsgivaren. En sänkning av sekreiessliden i enlighet med OSK:s förslag ärdärför ägnat att skapa misstroende bland kunderna och försämra skeppsprovningsan-staliensrenommé. - Ytterligare skäl för oförändrad sekretesslid anges vara att fiera skeppsprovningsanslaltensexperimentella utrustningar har dimensioner och egenskaper som är utanmotsvarighet vid andra skeppsprovningsanstalter. Av konkurrenshänsyn är detangeläget, ati skeppsprovningsanstalten har möjlighet att i erforderiigomfattning skydda dessa unika förhållanden från konkurrenternas insyn. gäller de starka invändningar som Prop.1975/76:160. föreningenanfört mot ett offentliggörande av återtagna och avslagna patentansökningar(se under 18 ij) i ännu högre grad de olika undersökningar som patentverketutför som ett led i sin uppdragsverksamhet. Uppdragsgivarna har utgått frånatt pateniverkets behandling skulle vara lika strikt konfidentiell som omuppdraget lämnats till ett privat företag. Skulle handlingarna tillålas blioffentliga torde man få räkna med att näringslivet i fortsättningen förläggersina nyhetsundersökningar till andra länder. Mot bakgrund av det sagdahemställer föreningen att handlingar rörande patentverkets uppdragsverksamhet,i vart fall sådana som rör patent- och möns-terskyddsärenden, inte skalltillåtas bli offentliga efler . Skulle lagstiftningen ändå komma altgenomföras, anser föreningen att tidsgränsen för offentliggörande avhandlingarna i dessa ärenden inte bör understiga . Vad gäller utformningen avandra punkten understryker patent-och registreringsverket och statens nämnd Jörarbetstagares uppfinningar vikten av del föreslagna undantaget frånhuvudregeln alt handling får utlämnas om det allmännas intresse kräver det,ställer sig tveksam inför förslaget i andra punkten. Med hänsyntill de uppräknade undantagen har hovrätten emellertid svårt att överblicka denpraktiska innebörden. vill starkt ifrågasätta denopreciserade befogenhet att utlämna eljest hemlig handling, som andra punktenger myndighei, när denna finner alt "del allmännas intresse" kräverdetta. 1 denna del kan hänvisas till organisationernas uttalanden rörande 21 ijLAH och den särskilda förordningen med tillämpningsförteckning. Svenska bankföreningenanför att det uppenbariigen är för myndighelens motpart i uppdragsförhållandet allvariigtatt myndigheten kan ensidigt frånträda en överenskommelse med honom omsekretess. Enligt vad som stadgas i paragrafen skall dock ett sådant ensidigtupphävande av sekretessen inte fä ske i fråga om uppdrag hos vissa uppräknademyndigheter t. ex. och statens affärsdrivande verk.Det framgår ej av motiven vilka närmare överväganden som ligger bakomförteckningen över myndigheter, som skall vara slutligt bundna avuppdragsavtalens sekretessbestämmelser. Förmodligen har man ansett att uppdraghos de särskilt uppräknade myndigheterna typiskt sell är sådana därsekretessintresset har särskild styrka. Man måste räkna med att skäl av sammastyrka kan visa sig föreligga beiräffande ytteriigare myndigheler.Stadgandet borde utformas så att förteckningen över myndigheter kankompletteras. Statistiska centralbyrånpåpekar att centralbyrån med gällande lagstiftning i vissa fall funnit del nödvändiglall - såsom förutsättning för mottagande av ett uppdrag - avtalsvägen inhämta samtycketill publicering av resultaten eller annat utnyttjande av dessa ochregelmässigt förbehåller sig rätten alt utnyttja de i samband med uppdragetframkomna hjälpmedlen och metoderna. Verket förutsätter att OSK:s förslag intelägger hinder i vägen för ett dylikt förfarande även i fortsätlningen. Prop.1975/76:160. 26 ijGiftinformationscentralen m, m. Regeringsrättenanför att den lagstiftningsteknik, som används i denna paragraf, ärotillfredsställande. 1 första stycket anges handlingar hos eti mycketspeciellt organ -giftinformaiionscentralen vid sjukhuset -och iandra stycket lämnas en fullmakt till regeringen att utsträcka denna sekretesspå ett obestämt sätl. Den ifrågavarande sekretessen bör ges en mera generellutformning som den preciseras. Medicinskafakulteten vid anser all man bör klart skilja päupplysning om "tillverkning" och "innehåll". Innehållet ien vara om vilken upplysningar finns hos giftinformaiionscentralen bör ej varahemligt medan det däremot är rimligt att tillverkningsproceduren skyddas. Avvägningenmellan informaiion och sekretess har här enligt fakultetens åsikt missgynnatinformationssidan. Arbeiarskyddssiyrelsenuppmärksammar alt paragrafen är begränsad till att gälla till förmån förnäringsidkare. I överensstämmelse med vad som anförts beträffande 19 § LAHanser styrelsen att ordet "näringsidkare" i 26 § LAH bör utgå. 27 §Vissa uppdrag hos m. m. Paragrafenhar inte föranlett något yttrande frän remissinstanserna. Televerketföreslår att paragrafen ändras sä att orden "telegram, telexmeddelandeeller telefonsamtal" byts ul mot "telefonsamtal, telegram eller andratelemeddelanden". Med denna utformning läcks även sädana teletjänster somdata- och bildöverföring in. JOpåpekar alt den föreslagna sekretessregeln inte säsom den nu gällande ger rumför hemlighållande av handling som lämnar uppgifl om abonnents telefonnummer.Systemet med s. k. hemliga telefonnummer skulle med den föreslagna lydelsenalltså inte kunna behällas. Det bör tas upp till särskilt övervägande om dennakonsekvens bör godtas. 29 §Taxering m. m. Regeringsrätten,, kammarrätten i , kammarkollegiet, ochlänsstyrelserna i , och påpekar attförsta stycket innebär en i vissa fall väsentlig Ulsträckning avsekretesskyddet i skaUeärenden. Enligt regeringsrättens mening börskattesekretessen inte utvidgas pä detta sätt. Anledning saknas att undandrahela taxerings- och beskattningsväsendet eljest gällande offentlighet.Skatteprocessen bör förbli i princip offentlig. 1975/76:160. arbetasi enlighet härmed. Regeringsrättens ytirande är i detta hänseenderepresentativt för fiertalet av de angivna remissinstanserna. Riksskatteverketanser dock att utvidgningen är lämplig. Detta gäller enligt verket främstbeträffande hos skattemyndigheter upprättade handlingar. Enligt kammar-rätlen IGöteborg och länsslyrelsen i Siockholins län bör inlagor i pågåendeskatteprocess som huvudregel vara offentliga men kunna sekretessbeläggas ivissa fall. Datainspektionendiskuterar tanken att låta taxeringsarbetet bli en ensak mellan den enskildeoch taxeringsmyndigheterna. Inspektionen anser med hänsyn till de enskildamedborgarnas intresse av att ömtåliga ekonomiska uppgifter om dem inte ärallmänt tillgängliga att den nuvarande offentligheten inte är självklar.Handelskamrarna i och instämmer i de anmärkningar somanförts i en reservation till OSK:s betänkande av ledamoten . Förslagetatt upphäva sekretessen rörande förmögenhetslängd mottas genomgående positivt. Ianslutning till tredje stycket erinrar länsstyrelserna i ochGöteborgs och vidare om att skilda uppfattningar har redovisatshuruvida underrättelse om avvikelse från allmän självdeklaration omfattas avsekretesskydd. Länsstyrelserna efteriyser ett klargörande ställningstagandeoch rekommenderar sekretess. påpekar att tulllaxeringsbeslut tecknaspå den s. k. tullsedeln som finns på samma handling som tulldeklarationen,vilken ofta innehåller uppgiftersom skall hällas hemliga enligt 23 S LAH.Verket utgär frän att regeln i iredje stycket inte skall leda till attnyssnämnda uppgifter röjs och föreslär ett förtydligande tillägg till 29 tjtredje stycket. Medhänsyn till det stora prejudikatvärde som regeringsrättens avgörande i mål omförhandsbesked har bör, enligt regeringsrälien, övervägas i vad män sekretessenkring dessa beslut kan lättas utan att enskilds ekonomiska intressen otillböriigeneftersatts. Tillutformningen av bestämmelsen ifjärde stycket ställer sig riksskatteverketkritisk. Enligt verkets bedömning är det nödvändigt att även beslut som innebärbifall görs sekretesskyddade i denna typ av ärenden med hänsyn till parterna iaffärsuppgörelsen. Kammarrätten i kan inte ur lagtexten utläsa attavslagsbeslut täcks av sekretessen, medan däremot bifallande beslut bliroffentliga när åtgärderna har genomförts. Lagtexten bör därför ändras.Regeringsrätten anser att förevarande bestämmelse bör samordnas med I § 56 i ;sförslag till förordning med tillämpningsföreskrifter till 21 § LAH, varilikartade ärenden behandlas. 30ij Bankinspektionen och försäkringsinspektionen Ianslutning till första stycket anför bankinspektionen och försäkringsinspektionenatt begreppel "enskild" inte bara syftar på fysisk person 1975/76:160. utani lika hög grad mäsle anses avse juridisk person. Bestämmelseniandra styckei alt handling som avses i första stycket också skall kunna hällashemlig, om den lämnar upplysning om affärs-eller driftförhållanden hosinrättning som slår under sädan tillsyn som nämns i paragrafen, hälsasgenomgående med tillfredsställelse. Bankinspektionen och försäkiingsinspektlonengodtar bestämmelsens utformning i dess helhet, även skaderekvisitet.Bankinspektionen påpekar dock att för del handlingar enligt andra styckeiväsentligen torde ha med kreditpolitiken all skaffa, varför det utvidgadesekretesskyddet enligt tredje stycket borde gälla. Från saklig och praktisksynpunkt kan därför,enligt bankinspektionen, distinktionen i fräga om skaderekvisiti de båda styckena ifrågasättas. Inspektionen tillägger att det inte heller äruteslutet att handling som avses i tredje styckei eller i varie fall handlingsom innehäller samma upplysningar kan förekomma även hos inspektionen, varviddet i andra stycket angivna skaderekvisitet gäller. , förenings-bankers förbundoch är kritiska mot att skaderekvisitet iandra stycket inte fått samma uiformning som det i Iredje stycket beträffandehandling hos i ärende enligt lagen (1974:922) om kreditpoliliskamedel. Såsommotivering för det starkare sekretesskyddet för handlingar i ärenden enligtlagen om kreditpolitiska medel har i motiven åberopats (sid. 227) att lagen om kreditpoliliskamedel är "en speciell reglering med ingående uppgiftsskyldighet".Denna motivering är ohållbar. Bankinspektionen har en obegränsad ratt att fåinsyn i bankernas förhållanden och således ocksä att få uppgifter från dem. En synneriigenomfattande rapportering sker också fortlöpande frän bankerna tillbankinspektionen. Bankinspektionen företar vidare från tid till annan särskildabankundersökningar, därvid tjänstemän frän bankinspektionen i bankernas lokaleribland reviderar bankernas material. Uppenbariigen kandärför bankinspektionens handlingar innehålla lika mycket uppgifter ombankernas affärs- och driftförhållanden som ärenden enligt lagenom kreditpolitiska medel. Härtill kommer aU innehållet i en handling i ärendeenligt lagen om kreditpolitiska medel mycket väl kan avse samma förhållandensom en handling hos bankinspektionen. Vidare måste det beträffande handling hosriksbanken ibland bli svårt att avgöra om handlingen ar en handling enligtlagen om kreditpolitiska medel eller en handling i allmänhet. Detfinns ett särskilt skäl att ej utforma sekretesskyddet i olika förhandlingar i ärende enligl lagen om kreditpolitiska medel och handlingar iallmänhet. I betydande utsträckning arbetar utan att påkalla endirekt tillämpning av nyssnämnda lag. kan därvid ha behov av attfrän bankerna infordra samma uppgifter som om lagen hade tillämpats och dettasker också. Uppenbariigen är det oriktigt att ge sådana uppgifter ett lägresekretesskydd än om uppgifterna hade infordrats med åberopande av lagen. Attriksdagen vid ändring av 35 tj riksbankslagen ansäg detstarkare sekretesskyddet bör gälla i ärenden enligt lagen om kreditpolitiskamedel talar vid nu angivna förhållanden med styrka föratt samma sekretesskyddskall etableras för alla här avsedda handlingar i ochbankinspektionen. 1975/76:160. Folksamhar inte någon erinran mot att hemlighällande endasl blir akiuellt om uilämnandeav handling kan medföra avsevärd skada för bolagel, Riksbanksfidlmäkiigenämner alt i sin penningpolitiska verksamhet inhämtar uppgifterfrän kreditinstilul utan att direkt grunda sig på lagen om kreditpoliliskamedel, både kontinuerligt och i speciella ärenden. Sekretessen enligt 30 ijtredje stycket i lagförslaget bör därför utvidgas till all omfatta inte barahandling hos som inkommit i ärende enligt lagen om kreditpolitiskamedel utan även handling "som eljesi infordrats i bankens penningpolitiskaverksamhet". Fullmäktige i ifrågasätter också lämpligheten avatt lagtekniskt sammanföra bank- och försäkringsinspektionernas verksamhet medriksbankens kreditpolitik och föreslår i stället att ägnas en egenparagraf i lagen. Paragrafengäller inte kartellregister som enligl 20 tj andra slyckel LAH i princip äroffentligt. Det i 30 tj fjärde stycket angivna undantaget för kartellregistersynes bankinspektionen mindre lämpligt formulerat, 1 slällel föreslårinspektionen att regeln i detta stycke utformas så att den avser "handlingsom skall hållas hemlig enligt denna paragraf. Kommunstyrelsensi arbetsutskott noterar med tillfredsställelse alt sekretessen föresläsvidgad till att omfatta inte bara inkomna handlingar utan också hosöverförmyndare upprättade handlingar. Enligt arbetsutskottet, som här får stödav kommunfullmäktige i , synes bestämmelsen uttryckligen böra gällainte bara handling hos överförmyndare utan även handling hos överförmyndarnämnd.