prop · FY0330 · 1975-12-31 00:00:00 — Somen allmän kommentar till prognoserna anför akademikerscentralorganisation () att presentationen av EPU:s resultat kan föranledaen iakttagare till att tro att energipolitiska beslut bör avse en vissenergikonsumtionsnivå formulerad som en viss procentuell årlig tillväxt. Istället bör de energipolitiska besluten enligt mening avse olikaproblemområden som exempelvis försörjningstrygghet, miljö, sysselsättning,prissättning och kapitalanspråk. Somredan framgått bedömer åtskilliga remissinstanser att möjligheterna tillenergibesparing gör att EPU:s högre alternativ i fråga om den framtidaenergiförbrukningens nivå är för höga. Hämtöver återfinns i remissyttrandenaåtskilliga uttalanden om att sparmöjlighetema synes goda och att energisparandeär väl motiverat. Detta gäller exempelvis yttrandena från länsstyrelserna iJönköpings län, , , län och Gävleborgslän samt CDL, LO, . Fleraremissinstanser tar upp mer konkreta sparåtgärder inom olika sektorer och angerlämpliga energipolitiska styrmedel. Enligt KF finns betydande möjligheter attförbättra energihushållningen genom besparingsåtgärder och genom effektivareenergianvändning. Detta gäller på kort sikt särskilt lokalkomfortområdet.Förbundet anser att på måste åtgärder också sättas in för att fåfram energisnålare processer inom industrin, t. ex. genom direkta statligabidrag till investeringar i sådan ny processteknik som ökar utbudet av energi. Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 87 VVS-branschenframhåller att besparingspotentialen inom övrigsektorn är avsevärd. Somexempel på åtgärder inom befintlig bebyggelse nämns översyn, inreglering ochintrimning av pannanläggningar, ventilationsanläggningar, värmesystem, förbättrad övervakning ochsystematiserat underhåll av VVS-an-läggningar, temperaturreglering i lokaler, introduktion i större skala avkänd teknik för värmeåtervinning, mätning av energiförbrukning, rationell användning avvarmvatten. Enligt byggnadsstyrelsenborde det genom hård satsning på energihushållning inom övrigsektorn,speciellt uppvärmning av lokaler, genom stora FoU-insatser och viss styrninggenom lagstiftning, normer och liknande vara möjligt att nå enenergikonsumtion som ligger under alternativ 3 och 4 för övrigsektom. Enligt Näringslivetsbyggnadsdelegation finns åtskilliga besparingsmöjligheter vad gäller bostäder.På kort sikt gäller det främst bättre skötsel och tillsyn av värmeanläggningaroch uppvärmningssystem. Till-läggsisolering av det befintligafastighetsbeståndet särskilt det som uppförts ansesvälmotiverad. Att öka isoleringen i nybyggnader anser delegationen ej varaekonomiskt försvarbart. Delegationen anser vidare att värmeförlusterna vidventilation bör kunna minskas genom ändrade normer m. m. En annan åtgärd somdelegationen rekommenderar är användning av 3-glasfönster. Den statligalångivningens betydelse för tillkomsten av energibesparande installationerunderstryks. Vissa remissinstanserbetraktar sparmöjlighetema som mer begränsade. i Göteborgsoch län uttalar att en samhällsplanering i syfte att genomföra de avstatsmakterna antagna allmänna välfärdspolitiska målen torde leda till en högenergiförbrukning även . Svenska vägföreningenanför att överflyttningar mellan transportmedlen och inom dem till järnvägresp. buss endast ger marginell inverkan på energibalansen och att miljökravkan komma att bidra till en ökning av drivmedelskonsumtionen. att aktiv styrning för reglering av bilinnehav och användning somberäknats i EPU:s lägsta prognosaltemativ i det längsta bör undvikas.Energibesparing inom transportsektorn bör eftersträvas genom motomtveckling,transportplanering och frivilliga besparingsinsatser. Kungliga automobilklubben.Motorförarnas helnykterhetsförbund och anför liknandesynpunkter. Trafikpolitiska utredningen framhåller att sett i ett totaltenergiperspektiv endast 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 88 begränsadeenergieffekter kan uppnås genom överflyttning av person-och godstrafik frånlandsväg till järnväg. Ytterligaresynpunkter på energisparande redovisas i avsnitt 4.4 Energisparundersökningen. Fleraremissinstanser anser att sparåtgärder är önskvärda och möjliga men angersamtidigt som en restriktion för energisparandet att sparåtgärdema inte bördrivas så långt att andra viktiga intressen blir eftersatta. Enligtsocialstyrelsen synes m.an böra inrikta sig på att för fr£untiden begränsa ochstyra energiproduktionens och -konsumtionens volym och former. Styrelsen villdärmed förorda EPU:s lägre alternativ. Dessa bedömningar innebär inte attstyrelsen anser att en mera drastisk och snabbt genomförd sänkning av absoluteller per capita-energikonsumtion kan förordas. Ett sådant alternativ skulleenligt styrelsen ha uppenbara och omedelbara återverkningar på det socialavälfärdssystemet och leda till sådana negativa sociala effekter att detknappast kan komma i fråga annat än i ett extremt krisläge utanhandlingsfrihet. Konsumentverketanser att besparingsmöjligheter finns inom industrin och i fråga omlokaluppvärmning m. m. Även när det gäller samfärdseln anser verket att storabesparingsmöjligheter finns men att besparingen inte skall ske på bekostnad avkonsumentens möjligheter att täcka sina transportbehov. Utveckling av energisnålarefordon och kollektivt resande förordas i stället. Verket finner som slutsatsatt det borde finnas långt större möjligheter till energibesparingar än vad EPUhar prognostiserat. Dessa besparingar bör enligt verket ske genom rationellarebruk av energin utan att komunsumenternas standardutveckling påverkas. Dennafår nämligen ses som fortsatt utjänming av skillnaderna i den materiallastandarden mellan olika gmpper i samhället. En stagnation skulle främst drabbamindre gynnade människor. och hantverks- och industriorganisation anför attbedörrmingar gjorda inom berörda industribranscher nästan entydigt visar att enavtagande ökningstakt i energiförsörjningen till industrin tämligen omgåendekommer att få negativa konsekvenser för sysselsättningen, löner och arbetstid.Välståndsutvecklingen i stort, livskvaliteten/levnadsvillkoren skulle kraftigtkomma att påverkas negativt vid begränsningar i energitillförseln. Av dealternativ EPU uppsätter kan därför organisationerna enbart ansluta sig till12. Debåda organisationerna anför vidare att det inte finns någon rimlig anledningatt spara energi mer än vad vi hushållar med övriga resurser materiella sommänskliga. Genom insats av energi sparas mänskliga resurser. Den ambitionenmåste upprätthållas. Det innebär att de sociala och ekonomiska mål som vi iSverige eftersträvat även fortsättningsvis bör vidhållas ochutvecklas. Detta kräver betydande energitillskott, framhålls avslutningsvis. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 89 Dethar enligt TCO inte från något håll gjorts troligt, att behovet att hushållamed energi har en sådan dignitet att det bör betraktas som en restriktion förmöjligheterna att förverkliga den fackliga rörelsens grundläggande mål,nämligen full sysselsättning, goda arbetsförhållanden samt fortsatt ochrättvist fördelad standardtillväxt för löntagarna. Organisationen anser detönskvärt med en successiv höjning av energins relativpris genom beskattningoch prispolitiska åtgärder för att dämpa konsumtionen. Övergripande mål medfördock enligt organisationen att drastiska förändringar av den nuvarandeenergikonsumtionen inte kan genomföras. LO förordar ett aktivtbesparingsprogram. LO finner att EPU:s lägre altemativ är mest realistiskt motbakgrund av bl. a. kraven på fortsatt arbetstidsförkortning. AMSanför att en snabb och kraftig neddragning av ökningstakten momenergiförsörjningen torde medföra påtagliga konsekvenser för sysselsättningenmed risker för en ökad arbetslöshet. Styrelsen förutsätter att förändringarinom energipolitiken sker med noggrant beaktande av sysselsättningsaspekterna. KFbetonar att energibesparande åtgärder inte får gå ut över nödvändigaförbättringar av arbetsmiljön. Enligt kan energibesparande åtgärder inte få leda till högreboendekostnader. Förbundet menar att långtgående krav på tekniska förändringari syfte att nedbringa energiförbrukningen i bostäderna kommer att leda till församhället oacceptabla boendekostnadsstegringar. De snabbastebesparingseffekterna torde uppnås genom åtgärder som intrimning av värme- ochventilationssystem samt bättre skötsel av dessa. I fortsättningen är denekonomiska ramen begränsad och krympande ju högre kraven på energibesparingställs framhåller förbundet. I fråga om övergång tiU individuell uppmätning avvarmvatten i flerfamiljshus anser förbundet att besparingarna inte kan bli särskiltomfattande och att man av principiella skäl bör ställa sig ytterst tveksam tUlindividuell varmvattenmätning. Näringslivets byggnadsdelegation är däremotpositivt inställd till individuell mätning av varmvatten-förbrukningen liksomav elförbrukningen. En ofta förordad åtgärdför att minska energiförbrukningen är att minska ventilationen i bostäder ochandra lokaler. påpekar, att naturligt radioaktivaämnen finns såväl i marken som i byggnadsmaterial. Detta gäller bl. a. radiumsom omvandlas till den radioaktiva ädelgasen radon. Denna kommer ut i luftenoch kan samlas i dåhgt ventilerade mm. Höga radonhalter medför risk för lungcancer.Strålskyddsinstitutet har därför rekommenderat att man bör undvika åtgärder föratt kraftigt minska ventilationen av bostäder under det normala. Institutetpåpekar att en minskning av ventilationen i gm-vor kan vara direkt skadlig frånstrålskyddssynpunkt. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 90 än n a s y np u n k te r Frågornaom den framtida energiproduktionens omfattning och avvägningen mellan olikaenergislag och produktionssystem berörs i stor utsträckning avremissinstanserna. Valet av energikällormåste enligt KF ses mot bakgrund av faktorer som energiråvarornas varierandegrad av ändlighet och deras alternativ-användning, miljömässiga hänsyn,beredskaps- och säkerhetsaspekter samt prisnivån på energiråvaror. Även om detär uppenbart att oljan kommer att spela en stor roll förSveriges energiförsörjning, är det enligt KF på nödvändigt att deni ökande grad ersätts av andra energikällor. Ett minskat oljeberoende är angelägetäven på kortare sikt med hänsyn till beredskapsaspekter och betalningsbalanssamt att viktiga alternativa användningsområden finns för oljan. KF anservidare bl. a. att beroendet av de internationella oljebolagen bör minskas. Detär även angeläget att den inhemska raffinaderi-kapaciteten byggs ut m. h. t.beredskapsaspekterna. KF framhåller attberoendet av olja bör reduceras genom ökat utnyttjande av främst inhemskaenergikällor och kol. Vattenkraften bör byggas ut ytterligare. a. ved, avfall, torv och skiffer torde dock enligt KF på kort sikt blirelativt små men kan betraktas som komplement till andra energikällor. KFuttalar att ställningstagande till vidare utbyggnad av kärnkraftverk utöver nubeslutade bör anstå till dess att bättre beslutsunderlag föreligger beträffandelösningar på avfallsproblemen. I fråga om åtgärder förbättre hushållning med energi anför KF bl. a. att övergång till energisnålareprocesser inom industrin i många fall torde innebära omfattandenyinvesteringar, som på kort sikt kan te sig företagsekonomiskt olönsamma. KFanser det angeläget att samhälleliga styrmedel prövas för att främja ettrationellare utnyttjande av energin, t. ex. direkta statliga bidrag tillinvesteringar i sådan ny processteknik som främjar utbytet av energi.Beträffande lokalkomfortområdet uttalar sig KF till förmån för kommunala ellerregionala värmeförsörjningsplaner. LOuttalar att energipolitiken måste utformas så att billig och tillräckligenergi finns för att tillgodose de krav som samhällets fortsatta utveckling ochsysselsättningspolitiken ställer. LO anser dock att det på flera avgörandepunkter f. n. saknas tillräckliga kunskaper för att det skall gå att utformaett långsiktigt energiprogram för . LO menar att det inte går preciserat bedöma vilken tillväxttakt som skall uppnås inom de specielltenergikonsumerande sektorerna av ekonomin. LO anser dock mot bakgmnd av olikafaktorer bl. a. en jämfört med lägre produktivitetsstegring underresten Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 91 avseklet och fackföreningsrörelsens krav på en fortsatt arbetstidsförkortningatt EPU:s lägre tillväxtalternativ framstår som det mest realistiska. LOframhåller vidare att olika energiproduktions- och besparingsalternativ medundantag för vattenkraftens kostnader och finansieringskrav är osäkra.Miljökonsekvensema av en expansion av energiproduktion med användning av oljaoch kol är oroande. firms alltjämt en osäkerhet vad gällerkärnkraftens skilda säkerhetsproblem. LOuttalar att man bör nöja sig med att besluta hur energipolitikenskall utformas för att ta ställningtill en mer långsiktig utformning. bör kunskap tas fram för att igörligaste mån undanröja den osäkerhet som finns på många punkter. Iett räkneexempel anger LO att behovet av ytterligare energi under perioden19701985 kan beräknas till och tillytteriigare . Som förutsättningar gäller därvid bl. a. att industrinsårliga tillväxt blir och befintliga möjligheter till besparingar inomalla sektorer tas till vara. Om man antar att industritillväxten blir 5,6 %per år och förutsättningarna lika i övrigt blir ökningen under perioden19701985 och . Vid en antagen ökning avindustritillväxten blir motsvarande värden 172 resp. 158. LOdiskuterar vidare möjligheterna att täcka konsumtionsökningen i de olikaalternativen utan att bygga ut mer kärnkraft än de nu beslutade elvaaggregat väntas ge. Enligt LO torde det vara ekonomiskt möjligt att bygga utvattenkraften till . Sedan , som inte bör byggas utav miljöskäl, räknats bort återstår . Härav var utbyggda1970, varför skulle återstå att bygga ut. Sedanvattenkraftproduktionen och de kärnkraft dragits ifrånkonsumtionsökningen i de olika alternativen skulle återstå ett täckningsbehovenligt följande uppställning. Kvar att täcka, TWh, LOpekar på olja och andra bränslen som en möjlighet att täcka detta återståendebehov. Deytterligare behov av energi som finns för perioden 19701985 bör således enligtLO kunna täckas genom bl. a. en mycket kraftig utbyggnad av vattenkraftensamtidigt som behoven begränsas genom ett aktivt besparingsprogram. Om så skersynes det inte vara nödvändigt att 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 92 underde närmaste åren besluta om ytterligare utbyggnad av kärnkraften utöver de elvabeslutade reaktorerna. Bättre kunskap som underlag för ett sådant beslut kan dåtas fram. Planeringsberedskapen måste dock upprätthållas så attproduktionsstörningar inte riskerar att uppstå om en vidareutbyggnad vid senaretidpunkt skulle visa sig önskvärd och nödvändig. Planering skall därvidinriktas på att en eventuell vidareutbyggnad skall ske vid de nu befintligakärnkraftverken. TCObedömer energipolitiken utifrån de fackliga grundmålen full sysselsättning,goda arbetsförhållanden samt fortsatt och rättvist fördelad standardtillväxtför löntagarna. Det finns dock enligt TCO vid valet av medel för att uppnådessa mål vissa restriktioner som hänsyn till betalningsbalansen och deninhemska ekonomiska stabiliteten eller omsorg om miljön. Vidare finns enväxande insikt i stora grupper om att kraven på utjämning mellan rika ochfattiga folk fömtsätter en långsammare ökning av realinkomsterna i änmed vad som annars hade varit möjligt. Sverigesstora importberoende när det gäller fossila bränslen och de med kärnkraftenförknippade riskerna är enligt TCO några motiv för en så försiktigenergihushållning som är möjligt inom ramen för mer väsentliga samhällsmål.Mycket talar för, att en uttalad målsättning från statsmakternas sida att medbeskattningsinstrument åstadkomma en viss årlig höjning av relativpriserna förel och bränslen skulle få den dämpande effekt på energikonsumtionen som böreftersträvas. Vidarebör energipolitiken utformas så att beroendet av ett energislag eller enhuvudleverantör minskar. Enligt TCO:s uppfattning är det inte nödvändigt att nuta ställning till frågan om kärnkraftens roll i energipolitiken. Det är istället angeläget att avvakta ett bättre beslutsimderlag, inte minst i fråga omkärnkraftens avfalls- och säkerhetsproblem. () framhåller att orsakerna till den höjda energikonsumtionen isamhället inte kan hänföras enbart tiU en höjning av den materiellalevnadsstndarden utan också till förändrade levnadsvanor. Det minskadeutomhusarbetet medför att varje mäimiska i princip disponerar två utrymmenvilka båda förbrukar betydande mängder energi. Vidare ökar omfattningen avfritidshus för såväl vinter-som sommarrekreation. Detta föranleder också enbetydande energikonsumtion för såväl resor som uppvärmning.Strukturutvecklingen i samhället, som medfört en koncentration av bebyggelseoch arbetstillfällen till stora centralorter, har skett utan hänsyn tilleffekterna på energikonsumtionen. Beträffande produktionsmöjligheterna förenergi framhåller LRF vikten av att FoU sätts in för att ta vara på demöjligheter som finns att genom flera små enheter lösa den lokala energiförsörjningen.Av intresse är framför allt mindre anläggningar för vattenkraft och vindkraft.I fråga om kärnkraft uttalar LRF osäkerhet. 1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 93 ävenatt ökad användning av svavelhaltiga bränslen kommer att medföra betydandemiljöförstöring genom de ökade utsläppen. Enligt LRF synes det mestreaUstiska vara att inrikta sig på en kraftig dämpning av ökningstakten för energiförbrukningengenom besparingsåtgärder över hela fältet som ansträngningarna ökasatt finna tekniska möjligheter att utnyttja alternativa energikällor. () anför att risken för långsiktig energibrist synes överdriven.Tillgången till energi kommer på lång sikt att vara tillräcklig för att täckaefterfrågan i världsekonomin. Priset på energi i olika former kommer därvid attfungera som instrument så att utbud och efterfrågan på energi anpassas till nyajämviktslägen. Ändrade realpriser påenergi medför ändrad konsumtionsinriktning på lång sikt. Det är mot denbakgrunden inte motiverat att betrakta mekaniska trenddragningar som uttryckför energibehov. Härtill kommer att nya energiformer kommer till användningallt eftersom realpriset motiverar det. Vidare anser SAF attkravet på höjd realstandard kommer att göra sig gällande med betydande styrkaså att fortsatt energitillväxt blir nödvändig. Det innebär enligt SAF att ettlågenergisamhälle inte är något realistiskt framtidsperspektiv. industriförbundoch hantverks- och industriorganisation framhåller att industrinsjälvklart kan inrätta sig för varje materiell produktionsnivå som samhälletvill uppnå. Organisationerna utgår dock ifrån att samhällets ambition är attvårt materiella välstånd skall ökas. Detta krav kan bäst illustreras medönskemålen om t. ex. ytterligare begränsningar av arbetstiden och en fysisktmindre påfrestande industriell produktion med bibehållen reallönenivå.Ambitionen att ytterligare förädla våra råvaror, att meningsfullt höjasysselsättningsnivån och att höja ambitionsnivån när det gäller den yttre ochinre miljövården kan tjäna som ytterligare illustration. Eftersom en avtagandeökningstakt i energiförsörjningen till industrin skulle få negativakonsekvenser för sysselsättning, löner m. m. kan organisationerna enbartansluta sig till EPU:s högre konsumtionsalternativ. I valet mellanförsörjningsalternativen har organisationerna den bestämda uppfattningen attSverige måste satsa på en utbyggnad av kärnkraften. Härför talar bådenationella försörjningstrygghetsskäl och internationella solidaritetshänsyn.Enligt organisationernas mening uppvägs de risker som må vara förknippade medkärnkraften mer än väl av den nytta denna energikälla lämnar samhället.Organisationerna delar också värderingen att kärnkraften frånmiljöskyddssynpunkt är överlägsen alternativa elproduktionsformer. Vidareinstämmer organisationerna i slutsats att kärnkraftens avfall intebehöver ge upphov till farhågor. I själva verket finns redan förutsättningarför en fullt betryggande avfallsförvaring. Även ekonomiska skäl talar förkärnkraf- 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 94 ten.Organisationerna anför även att t. o. m. om samhället skulle besluta sig förett extremt lågenergialternativ är en kärnkraftutbyggnad nödvändig för att sålångt möjligt reducera landets extrema oljeberoende. Enligtorganisationerna bör också vattenkraften byggas ut med ytterligare ca 25TWh/år för att ersätta oljan. Även möjligheterna att bygga utmottryckskraftproduktionen ytterligare bör uppmärksammas. Slutligenframhåller organisationerna vikten av att vårbeslutet vilket detta änmånde bliva skapar säkra utgångspunkter beträffande den framtidaenergipolitiken vad gäller valet av energiformer och alternativ itillväxttakten. Industrin är i hög grad beroende av ett långsiktigtbeslutsunderlag för att inte kostsamma investeringar skall vändas ikapitalslöseri. Industriverketanser att den övergripande målsättningen för landets energipolitik bör vara atttrygga tillförseln av de energikvantiteter som behövs för att samhället skallkunna fungera. Verket påpekar att landet importerar av sinenergiförbrukning i form av olja. Erfarenheterna /1974indikerar att flertalet samhällsfunktioner blir utsatta för mycket svårastörningar vid en reduktion av energiförbrukningen med . Industriverketanser det därför ur energipolitisk synpunkt väsentligare att diskutera hur manskall uppnå försörjningstrygghet än om energiförbrukningens tillväxt blir ,eller rentav O %. Verket framhåller också att de svenska urantillgångamaär betydande. Enligt verket erbjuder dessa f. n. den enda realistiska möjlighetenatt väsentligt öka den inhemska energiproduktionen. Somen ambition för den framtida energipolitiken anger industriverket enkombination av besparingsåtgärder för att dämpa energikonsumtionsutvecklingeninom ramen för de allmänna målsättningar som gäller för samhällsutvecklingenoch en fortsättning av kärnkraftutbyggnaden, i första hand i form avkärnkraftvärmeaggregat. Industriverketunderstryker även vikten av att man inte håller igen kapacitetsutbyggnaden sålångt att en bristsituation kan riskeras första år. Denmerkostnad som en något för snabb kapacitetsutbyggnad medför för samhället ärliten jämfört med de samhällsekonomiska förluster som uppstår vid energibrist. Efterde nu redovisade allmänna synpunkterna från remissinstanserna påenergiproduktionen behandlas i den följande redogörelsen bedömningsgrundernaförsörjningstrygghet, miljö och ekonomi i skilda avsnitt. Somframgår av det föregående betonar industriverket m. fl. remissinstanser försörjningstrygghetensbetydelse med hänsyn till landets beroende av importerat bränsle. Även andraremissinstanser behandlar denna aspekt. Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 95 EnligtÖEF bör en albnän inriktning av energipolitiken vara att eftersträva lägstamöjliga beroende av import. Det framstår därför som angeläget frånsamhällsekonomiska och försörjningsmässiga synpunkter att å ena sidan kunnatillgodose energibehoven i största möjliga utsträckning genom inhemskaresurser och å andra sidan att utan att eftersätta samhällets vidareutvecklingi görligaste mån söka dämpa konsumtionen genom effektivare hushållning ochsparsamhetsåtgärder av ohka slag. ÖEFanför vidare att en ökad självförsörjninggrad inom energiområdet kan nåsframför allt genom en ytterligare utbyggnad av vattenkraft och kärnkraft. Enutbyggnad av vattenkraften framstår som utomordentligt angelägen frånberedskapssynpunkt men kan, även med en liberal utbyggnadspolitik, endast gebegränsade tillskott till energiförsörjningen. Det angivna syftet kan därförenligt styrelsen endast uppnås genom en fortsatt utbyggnad av kärnkraften,baserad på inhemsk utvinning och anrikning av uran. Överstyrelsen anför ocksåatt även om man bortser från kärnkraftens dämpning av importberoendet erbjuderkärnkraft jämfört med oljekraft försörjningsmässiga fördelar genom den i kärnkraftverkeninbyggda produktionsuthålligheten.