prop · FY03103 · 1975-12-31 00:00:00 — Omutredningsförslaget nu genomförs i sina huvuddrag blir det sålunda i sak frågaom en begränsad reform som i mycket har teknisk karaktär. Det finns enligt minmening inte skäl att avstå från att nu genomföra en sådan reform. Det behöverinte befaras att vi därigenom i något hänseend-. ; skulle fördröja ellerkomplicera arbetet på en fördjupad företagsdemokrati. Oavsett vilka tekniskalösningar som i fortsättningen väljs för att genomföra de anställdasmedbestämmanderätt bör de ulan slörre lagtekniska svårigheter kunna arbetas ini en lag som bygger på utredningsförslaget. Det förhåller sig t. o. m. enligtmin mening så att det skulle bli mer komplicerat att genomföra djupgåendeföretagsdemokra- tiskareformer, om man bibehåller lag, än vad det blir om en ny lag genomförspå grundval av utredningsförslaget. En ny lagstiftning kan byggas upp så attdet blir förhållandevis enkelt att exempelvis ge lönlagarna inflytande ibolagsorganen. Motbakgrund av det anförda har jag kommit till den slutsatsen att en lagstiftningi huvudsak efter de av ulredningen föreslagna grundlinjerna bör genomföras.Jag vill i sammanhanget erinra om att de stora löntagarorganisationerna underremissbehandlingen inle velat motsätta sig att utredningsförslaget läggs tillgrand för lagstiftning. Underremissbehandlingen har LO framhållit att aktiebolagsrätlen måste ses isammanhang med annan företagsrält och ekonomisk lagstiftning. ÅtskUligaproblem måsle enligt LO få sin lösning i företags-och skattelagstiftningutanför aktiebolagslagens ram. LO anser att det är en nackdel att behöva taställning till en revision av aktiebolagslagen ulan att den' framtidaföretagslagsliftningen kan överblickas. Synpunkten är enligt min meningobestridligen i och för sig riklig. Men det torde å andra sidan av praktiskaskäl knappast vara möjligl att genomföra en total företagslagstiftning i eltenda sammanhang. Här som på andra områden är man tvingad alt gå fram meddelreformer. Inte heller LO har någon annan mening i det stycket. Utredningenhar som redan nämnts sett som sin huvuduppgift att få till stånd nordiskrättslikhet på aktiebolagsrättens område. Detlasynsätt har godtagits av flera remissinstanser under det atl andra harframhållit att utredningen överbetonat värdet av nordisk rättslikhet. Näringslivelframhåller sålunda all del visserligen är värdefullt om i huvudsak enhetligaaktiebolagslagar genomförs i de nordiska ländema men att man också måste beaktaalt det finns strukturella skillnader mellan de olika nordiska ländernasnäringsliv. Delta är enligt min mening en riktig synpunkt. Det är varkenrealistiskt eller ens lämpligt att sätta ambitionen så högt att slutmåletskulle vara att få till stånd en fullständig nordisk rättslikhet påakliebolagsrättens område. Något sådant skulle kunna innebära att vi tvingadesacceptera i sak otUlfredsställande lösningar på vissa områden, utan att dessanackdelar kompenseras av några egentliga påvisbara fördelar. Härtill kommeratt blivit medlem i EG och därmed kommer med i detharmoni-seringsarbete på aktiebolagsrättens område som bedrivs inom EG. Det ärrimligt att anta att harmoniseringsarbetet kommer att leda till att påolika punkter får genomföra ändringar i den aktiebolagslagstiftning som äraktuell i de nordiska ländema. Av ännu slörre betydelse är emellertid att enfullständig nordisk rättslikhet inte skulle kunna väntas bli bestående,efiersom man inte kan anta att de nordiska länderna skall hitta fram tillidentiska linjer på de många och svåra företagsdemokratiska problem som så småningommåste sälta spår också i aktiebolagslagstiftningen. Man bör alltså enligt minmening inte nu ställa in sig på en total harmonisering av den nordiskaaktiebolags-lagstiftningen. I ställetbör man inrikta sig på de områden av aktiebolagsrätlen där behovet av ennordisk samordning är särskilt påtaglig och sträva efter att där nå fram tilllösningar som i sak är likartade eller likvärdiga i sina huvuddrag. Medanledning av påpekanden från ett par remissinstanser vUl jag nämna alt det inomjustitiedepartementet pågår undersökningar av vilka ålgärder som kan komma ifråga för att nedbringa antalet faltig-konkurser. En tänkbar åtgärd ärinskränkningar i rätten för personer som haft huvudsakliga ansvaret för ettkonkursdrabbat företag att få starta ett nytt förelag. Något förslag häromläggs inte fram i detta lagstiftningsärende. Jag vill dock understryka alt devärsta formerna av missbruk torde motverkas genom alt minimibeloppet föraktiekapitalet höjts tiU . och att bolagen i princip förbjudils alt gelån till sina aktieägare. De förslag om skärpt kontroll av inbetalning av aktiekapitaletsom jag lägger fram i det följande kommer också att få en sanerande effekt. Det är iandra länder vanligt att det vid sidan av aktiebolaget finns en särskildbolagsform anpassad för företag med ett mindre antal delägare. I tysk rättbenämnes denna bolagslyp Gesellschaft mit beschränkter Haftung (GmbH) i franskrätt å responsibililé limitée (SARL). Motsvarande bolagsformer finns ocksåi de övriga EG-staterna. I har antagits en ny lagstiftning ombolagsformen GmbH/SARL. har hemställt om skyndsam utredningangående införandet av en särskild bolagsform för mindre företag (LU 1974: 19,rskr 1974: 238). Det är min avsikt att begära Kungl. Maj:lsbemyndigande att få tillsälta en sådan utredning. 13.2 Bildande av aktiebolag Utredningsförslaget innebär att förfarandet vidbolagsbUdning förenklas. Det rådande systemet att stiftelsehandlingarna skallgranskas av patentverket och särskild kungörelse utfärdas har utmönstrats iutredningsförslaget. Vidare blir det enligt utredningsförslaget möjligt atthålla konstituerande stämma i omedelbar anslutning till att stiftelsehandlingamaupprättas, under förutsättning att alla aktier tecknas vid stämman och att allaav stiftama godtagna aktietecknare är ense om bolagsbildningen. Detlaförenklade förfarande för bolagsbildning kallas av utredningensimultanbildning. Denuvarande reglema om bolagsbUdning ger enligt min mening upphov tUl etttungrott och formalistiskt system. Det finns uppenbarligen ett behov av ganskalångtgående förenklingar på detta område. Från denna synpunkt synes detlämpligt att slopa reglerna om förhandsgranskning Därigenom blir det möjligt att bilda aktiebolag enklareoch snabbare än vad som f. n. kan ske som man minskar patentverketsarbetsbörda. Jag vill därför ansluta mig tUl det av utredningen framförda,under remissbehandlingen allmänt godtagna förslaget att slopa bestämmelsema omförhandsgranskning av stiftelsehandlingar. Detla utesluter inte att det någongång vid mera komplicerade fall kan vara lämpligt att patentverket beredstillfälle att lämna synpunkler på upprättade stiftelsehandlingar. Somframhållits under remissbehandlingen kan nämligen besvärande komplikationeruppkomma, ifall det först vid bolagets registrering upptäcks attstiftelsehandlingarna är behäftade med formella fel i något hänseende. Eftersamråd med chefen för har jag därför kommit till denuppfattningen att, om mitt förslag beträffande bUdande av bolag godtas avriksdagen, patentverket bör ges skyldighet att mot avgift förhandsgranskasliftelsehandlingar på begäran av stiftarna. Motsvarande skyldighet bör gäUavid nyemission. Sådana besked binder ej palentverket vid prövning avregislreringsfrågan. Det ankommer på regeringen att meddela bestämmelserhärom. Förslaget om s. k.siniultanbUdning innebär att det blir möjligt för intressenter i ett blivandebolag att i ett enda sammanhang upprätta stiftelsehandlingar, teckna aktieroch hålla konstituerande stämma, varefter registrering av bolaget kan begäras.Det är uppenbart att starka praktiska skäl talar för en sådan förenkling. Idet alldeles övervägande antalet fall bildas bolag av en eller elt fåtalpersoner. Det är ytterst sällsynt att allmänheten inbjuds att delta i teckningav aktier i samband med att ett bolag bUdas. Det skulle rentav kunnaifrågasättas om det finns anledning alt behålla reglerna om s. k.successivbildning, dvs. elt förfarande där stiftelsehandlingar upprättas ochutomstående erbjuds att teckna aktier, varefter konstituerande stämma hållesnär teckningstiden gått till ända. Jag anser mig emellertid inte kunna utslutamöjligheten av att sådan successivbildning kan komma att äga rum.Jag är därför inte beredd all föreslå en så kraftig omläggning av det nu gällandesystemet som det skulle innebära att införa ett syslem som uteslutande byggerpå simultanbildning. Jag vill i stället ansluta mig tUl utredningens förslagom att del skaU finnas två alternativa former för bolagsbildning, nämligensimultanbUdning och successivbUdning. Gällandelag innehåller ett stort antal regler som rör aktiekapitalet. Syftet medregelsystemet är alt skapa garantier för att bolaget verkligen får tillgångarnär det bildas och att dessa tillgångar såvitt möjligt inte försvinner underbolagets verksamhet. Detta har intresse i första hand för bolagelsfordringsägare som ju inte kan vända sig mot aktieägama utanär hänvisade till bolaget och dess tillgångar för betalning. Bestämmelsernautgör emellertid också elt skydd för de olika aktieägarna eftersom var och ensom tecknar aktier i ett bolag har intresse av att övriga aklietecknare skjutertill det kapital som ankommer på dem. Jag vill här först ikorthet redogöra för ett par begrepp som kommer att användas i det följande.Bolagels aktiekapital motsvarar summan av aktiernas nominella belopp. Detbundna egna kapitalet består enligt utredningsförslaget av aktiekapitalet,reservfond och uppskrivningsfond. Till reservfonden skall läggas bl. a. vad sompå grund av aktieteckning erhållits för aktierna ulöver det nominella beloppetoch belopp som enligt bolagsordningen skall avsättas till reservfonden. Tilluppskrivningsfonden som saknar motsvarighet i gällande lag läggs medel somuppkommer genom att värdet på anläggningstillgångar skrivs upp. Enligtgällande rätt räknas också den s. k. skuld regleringsfonden som utredningenvill avskaffa till det bundna egna kapitalet. Det fria egna kapitalet beslårav s. k. fria fonder, balanserad vinst och nettovinst för räkenskapsåret.Summan av det bundna egna kapitalet och det fria egna kapitalet benämns egetkapital. När elt aktiebolag skallregistreras måste enligt aktiebolagsutredningens förslag elt belopp varainbetalt som motsvarar minst hälften av det aktiekapital som registreras dockminst . Det inbetalda beloppet måsle alltså molsvara hälften av detsammanlagda nominella beloppet för aktierna. Full betalning för de tecknadeaktiema måsle enUgt förslaget erläggas från bolagets registrering.Vid den tidpunkten måste alltså inle bara hela det nominella beloppet församtliga aktier utan också all eventuell överkurs ha inbetalats till bolaget.Inbetalning kan ske i pengar. Det kan emellertid också ske i form av överlämnandeav s. k. apportegendom. Under remissbehandlingenhar hovrätten för påpekat att det är angeläget både för framtidafordringsägare och för andra intressenter i bolaget att den egendom somtillskjuts för att bilda bolagets kapilalgrundval verkligen är värd vad den tasupp till. Hovrätten anser alt utredningen inte lyckats lösa frågan hur man iapportfall skall säkerställa att en riktig värdering sker och hur man skallkunna komma till rätta med fall där en inbetalning i pengar fullgörs genom renaskentransaktioner. Ett närliggande mera speciellt problem tas upp av Föreningenauktoriserade revisorer. Föreningen påpekar att det enligt förslaget blirmöjligt att föreskriva mycket stor överkurs vid aktieteckning samtidigt sombolaget kan vinna registrering när bara hälften av det nominella beloppet harbetalats. Intill dess förflutit från registrering då aktiema måslevara till fullo betalda kan bolaget under sådana omständigheter enligtföreningen verka trots att i realiteten enbart en mindre del av desskapitalgrundval har betalats. Delär uppenbarligen angeläget att bolaget tillförs de medel somskall konstituera dess aktiekapital. Erfarenheten visar att gällande regler påden punkten inte har varit tillfredsställande. Särskilt i bolag medförhållandevis lågt aktiekapital har det förekommit att aktiekapitalet isjälva verket aldrig har tillförts bolaget. En långtgående sammanblandningmellan huvudaktieägarens och bolagets affärer förekommer, såsom kammarrättenpåpekat, inte sällan i fämansbolagen. Det är enligt min mening angeläget på den punkten får till stånd en sanering både genom ökade krav påinbetalning av aktiekapitalet och genom skärpt kontroll av alt inbetalningverkligen har ägt rum. Därmed försvåras också vissa typer avskatteflyktsåtgärder. Skäl kan alltså anföraslill stöd för den tanken att registrering skall få ske först när helaaktiekapitalet har inbetalats. Utgångspunkten för ett sådant system skulle varaatt bolaget kan få tillåtelse att uppträda i eget namn först närborgenärsintressena är fullständigt tryggade genom att ärinbetalt och därmed ger borgenärerna en ersättning för det personliga ansvarför bolagets förbindelser som faller borl i och med registreringen. När det ärfråga om apportegendom synes mig inte heller några bärande skäl kunna anförasför att delägama i bolaget skall beredas anstånd med alt tillföra bolaget sådanegendom. Jag förordar därför alt registrering av bolaget inte får ske innanall apportegendom tillförts bolaget. Närdet gäller aktier som skall betalas med pengar är saken kanske inte lika klar.De personer som har förbindelser med bolag som är under bildande har intresseav alt registrering sker möjligt så att deras förhållanden till bolagetkan bli definitivt fixerade. Det kan för dessa personer vara fördelaktigare attbolaget får registreras trots att aktie-tecknarna inte gjort alla kontantainbetalningar som skall ske i stället för att registreringen fördröjs därföratt aktietecknarna måste ta tid på sig för att samla ihop erforderligapenningbelopp. Å andra sidan rör det sig här i praktiken om bolag med ettbegränsat antal aktieägare, vilka bildar bolaget genom simultanbUdning.SuccessivbUdning torde, som jag förut framhöll, bli sällsynt förekommande. Depersoner, som är med i bolagsbildningen, gör det i det stora flertalet fall medsyfte att aktivt ta del i bolagets affärer. Det synes mig föga sannolikt attdet för sådana personer skulle möta några oöverstigliga svårigheter att betalain före registreringen. För övrigt finns ju ofla möjlighetalt låna upp medel som behövs för bolagsbildningen. Det avgörande argumentetför att kräva inbetalning av även vid sådan bolagsbildningdär aktiema skall betalas med pengar är dock enligt min mening hänsynen tillborgenärsintressena, särskilt då det allmännas skatteanspråk. Jag föreslårdärför att skall vara inbetalat för att registrering skallfå ske. Jagvill härefter ta upp frågan om samma krav skall uppställas beträffandeeventuell överkurs. Utredningensförslag ansluter så till vida tUl gällande lag att för registrering krävsinbetalning av ett belopp som motsvarar halva aktiekapitalet, alltså ejeventuell överkurs. Risk föreligger emellertid för att därigenom skulle kunnauppkomma bolag som för allmänheten framstår som solida med hänsyn tUl detbundna kapitalet medan i själva verket endast en liten del av detta, nämligenaktiekapitalet, har inbetalals. Detta kan enligt min mening inte undgå attväcka betänkligheter. Ett i sak lämpligare resultat uppnås, om man förregistrering ställer det kravet att hela det belopp som skall betalas för aktiernaär inbetalat när registreringsansökan görs. Man skulle med andra ord kräva,inte att aktiekapitalet, ulan hela det bundna kapitalet är inbetalat näransökan om registrering görs. Enligt min mening är det nödvändigt med ettsådant system för att borgenärsinlressena skall få tillräckligt skydd. Jagförordar därför det systemet. En särskild fråga är hurman skall kunna skapa garantier för alt bolaget verkligen tillförs pengareller annan egendom motsvarande det uppgivna bundna kapitalet. När det gällerkontant betalning av det bundna kapitalet är saken inte så svår att ordna. Detgäller då bara alt få en kontroll av att pengar verkligen har inbetalats tUlbolaget. Den under remissbehandlingen förordade ordningen enligt vilkenbolagets revisorer skall till registreringsmyndighelen intyga att det bundnakapitalet har inbetalals skulle i och för sig vara tänkbar. En svaghet med detförslaget är dock att kontrollen inle blir så pålitlig, om bolaget inte ärskyldigt att anlita auktoriserad eller godkänd revisor. En bättre ordning synesmig kunna åstadkommas genom ett krav på att inbetalningen skall göras på enbankräkning som öppnats för bolaget i svenskt bankinstitut. Med ett sådantsystem tvingas aktielecknarna att prestera det bundna kapital som skalltUlföras bolaget och skentransaktioner bör därmed försvåras. Jag förordar attdet som villkor för registrering skall gälla, att bolaget företer intyg frånsvenskt bankinslilut om att det bundna kapitalet har betalats in på bolagetsbankräkning. Självfalletkan det vara angeläget för bolaget att kunna snabbt disponera överde medel som på detta sätt sätts in på bankräkning. Enligt min mening bördärför styrelsen kunna förfoga över medlen redan innan bolaget registrerats.Innan konstituerande stämma hållils och styrelse utsetts bör medlen dock inlekunna tas ut från bankräkningen. För alt hindra missbruk bör vidare gälla altmedel i princip inte får lyftas innan hela det tecknade beloppet satts in påbankräkning. När det är fråga omapportbildning, blir det svårare alt få lill stånd en kontroll av att bolagetverkligen har tillförts egendom vars värde motsvarar det uppgivna bundnakapitalet. Man kan i sådana fall inte bygga på en kontroll från ettbankinstituls sida. Enövervärdering av apportegendom är till nackdel inte bara för bolagets blivandefordringsägare utan också för andra aktieägare som beta- I gällande lag har man sökt komma till rätta med problemetom övervärdering av apportegendom genom alt tillskapa ett system som syftartill att alla intressenter skall bli fullständigt underrättade om apportegendomensvärde. Systemet innebär bl. a. att i stiftelseurkunden måste anges varjebestämmelse om apport. I stiftelseurkunden skall sålunda anges om någon skallteckna aktier mot tillskott av apportegendom eUer annars med villkor eller ombolaget skall överta apporlegendom mot annat vederlag än aktier eller om någonav bolaget annars skall erhålla särskild förmån eller rättighet.Stiftelseurkunden fogas vid teckningslistan och anmärks i stiftelsekungörelsenoch blir därmed offentliggjord och varje aklietecknare kan få kännedom om apportbestämmelsen.Dessutom finns det föreskrifter om att en särskild stiftarberättelse skallavgivas av stiftarna. Stiftarberättelsen skall innehålla uppgift om deomständigheter som kan vara av vikt vid bedömandet av granden tillapportbeslämmelsen och av dennas skälighet. Vid registreringen sker emellertidinte någon prövning av om det uppgivna värdet på apportegendomen är berättigat.Någon obligatorisk granskning av apportbestämmelser finns sålunda inte men detfinns möjlighet att begära en frivillig sådan granskning genom särskilt utseddagranskare. Denna möjlighet torde praktiskt taget aldrig ha utnyttjats. Utredningsförslagetansluter sig i huvudsak till det nu gällande systemet. Bestämmelserna omfrivillig granskning av apportegendom har emellertid utmönstrats ur förslaget.Förslaget upptar inte heller gällande lags bestämmelser om s. k. uppskjutenapport. Dessa senare bestämmelser syftar till alt hindra kringgående avreglema om apportbildning genom att aktietecknama betalar aktierna kontant ochdärefter låter bolaget köpa egendom av aktietecknarna. Gällande bestämmelserom uppskjuten apport innebär att avtal om förvärv av egendom som är avsedd förstadigvarande bruk för bolaget skall registreras, om gottgörelsen överstiger1/5 av och avtalet slutes efter det alt bolagetregistrerats. Vid registreringsanmälningen av sådant förvärv skall fogasyttrande av bolagets revisorer. Remissinstansernahar inle framfört någon kritik mot förslaget alt i princip behålla detnuvarande publicitetssystemet vid apportbildning. Förslaget att utmönstrareglerna om frivUlig granskning och om s. k. uppskjuten apport har ocksåallmänt godtagits. Det kan emellertid enligt min mening knappast bestridas attreglerna trots allt inte ger någon fullständig garanti mot missbruk vidapportbildning bestående i att apportegendomen övervärderas. Ett sätt attkomma till rätta med problemen skulle vara alt införa beslämmelser omobligatorisk granskning genom myndighets försorg av apporlegendomens värde.Denna tanke övervägdes redan under förarbetena till 1944 års aktiebolagslag menavvisades framför allt på grund av svårigheten att finna tUlräckligt kompetentagranskare i olika delar av landet. Man pekade då också på riskenatt granskarna skulle bli alltför försiktiga i sin bedömning och därmed bromsaäven önskvärda bolagsbildningar. Dessa synpunkter har fortfarande betydelse.Ett system med obligatorisk granskning av apportegendom skulle dessutom lättkunna leda tiU ett byråkratiskt krångel med åtföljande kostnader ochtidsutdräkt utan att man därigenom skulle vinna fördelar som kunde sägaskompensera sådana nackdelar. Jag är därför inte beredd att förorda ett systemsom bygger på obligatorisk granskning genom det allmännas försorg. Detlabetyder emellertid inte att jag vill släppa tanken på något slags kontrollgenom utomståendes försorg av apportegendomens värdering. Ett förslag somframkommit under remissbehandlingen om att låta revisorerna granskauppgifterna om apportegendomens värdering synes mig innebära en smidig ochpraktisk lösning av problemet om värdering av apporlegendom. Det är revisorsuppgift att vid revisionen ta slällning till den värdering av bolagetstillgångar som styrelsen gjort i årsredovisningen. De bör då kunna ha godafömtsättningar alt göra en motsvarande värdering redan i samband medbolagsbildningen. Omdet från företagsledningen och kapitalägarna fristående kontrollorgan somrevisorerna utgör granskar apportegendomen och bestämmelserna därom i sambandmed bolagsbildningen, bör man kunna få rimliga garantier för att missbrak inteförekommer eller i varje fall motverkas och försvåras. Detta gällerotvivelaktigt främst bolag som anlitar auktoriserad eller godkänd revisor. Ärså inte fallet blir, som förat nämndes, kontrollen inte så mycket värd. Manmåste dock komma liU rätta med kontrollproblemen även för sådana bolags del.Vad det gäller är att få till stånd en granskning genom personer vilkastillförlitlighet och kompelens inle rimligen kan sättas i fråga. Vad som liggernärmast till hands är då att föreskriva att apporten granskas av auktoriseradeller godkänd revisor. Det förefaller osannolikt att en sådangranskningsverk-samhel skulle få en sådan omfattning atl den låt varaförhållandevis begränsade personkrets som auktoriserade och godkända revisorerutgör inte skulle hinna med den vid sidan av sina övriga arbetsuppgifter. Jagförordar därför alt registrering av bolag som tillförts apportegendom får skeendast om apportegendomens uppgivna värde styrks av intyg som har avgivits avauktoriserad revisor eller godkänd revisor. Gällandelag innebär, liksom utredningsförslaget, att som apportegendom godtas allegendom som kan åsättas elt värde i balansräkningen. Denna ordning har i vissutsträckning missbrukats. Särskilt när det gäller bolag, som bUdas iskatteflyktssyfte, förekommer det att som apportegendom används föremål sominte rimligen kan ha något värde för den verksamhet bolaget skall bedriva. Dethar t. ex. inträffat att arkitekter, läkare och konsulter har bildat bolag därapporten utgörs av deras personliga lösöre. Delta oskick måste förhindras. Jagföreslår därför att endasl sådan egendom som är eller kan antas bli till nyttaför bolagets verksamhetskall få utgöra apportegendom. Kontrollen härav bör anförtros ål auktoriseradeller godkänd revisor i den ordning som förordades. Närdet gäller avtal om uppskjuten apport så faller dessa under den s. k.generalklausulen.