prop · FZ0388 · 1975-12-31 00:00:00 — 1975/76: 88 Regeringens proposition 1975/76: 88 omåtgärder inom skärgårdsområdena; Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoU. 1propositionen läggs fram förslag till vissa åtgärder inom landets skärgårdsområden. Eltsärskilt finansieringsstöd tUl skärgårdsföretag föreslås. Stödet omfattarstatliga kreditgarantier för lån och statsbidrag. Vidare föreslås statsbidragtill båttrafik i skärgårdarna. I proposilionen behandlas också bl. a. frågor omregionalpolitiskt stöd till företag och behovet av planeringsåtgärder iskärgårdarna. 1 1975/76.1 saml. Prop.1975/76: 88 Närvarande:statsministem , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , ,, , , Propositionom åtgärder inom skärgårdsområdena Inomregeringskansliet tUlsattes en särskild arbetsgrupp med uppgift atlpröva vilka åtgärder som staten kunde vidta för att förbättra villkoren för denbofasta befolkningen i skärgårdarna. I gmppen har ingått representanter förstatsrådsberedningen samt kommunikations-, finans-, jordbruks-, handels-,arbetsmarknads- och bostadsdepartementen. a. med anledning av en skrivelse tiU regeringen frånlänsstyrelsen i med förslag till bl. a. statliga åtgärder för atli första hand komma lill rätta med den negativa befolkningsutvecklingen iStockholms skärgård. Defrågor som tas upp i det följande har sin bakgrund i arbetsgruppensverksamhet. 2 Nuvarande förhållanden 2.1 Befolkning och sysselsättning Begreppetskärgård avser vanligen elt vattenområde med en mängd slörre och mindre öar. följande avses med skärgård ö eller öar som har fast bosatt befolkning mensaknar fast landförbindelse. Således inkluderas även friliggande öar, dock inteGollands län. Vid Sveriges kuster finnsdrygt 300 öar med fast bosatt befolkning men utan fast landförbindelse. Dessaöar har en bofast befolkning på sammanlagt omkring 24 000 personer. 1975/76: 88 3 finnsinom samt , , ochBlekinge län. Därutöver finns enstaka öar med bofast befolkning främst efternorrlandskusten, i Örestmd, , , och . Denbefolkningsmässigt största skärgården finns i . Omkrmg16 500 personer är bosatta på ett 90-tal öar ulan fast landförbindelse. Sedanår 1965 har antalet invånare på dessa öar ökat med totalt 1 000 personer.Ökningen är koncentrerad till vissa slörre öar. Flertalet öar har däremot haften stark befolkningsminskning. Stockholmsskärgård är störst när det gäller geografisk utbredning och antalet öar. Ett100-tal öar i är bebodda med totalt ca 3 200 invånare. Skärgårdeni Östergötiands och län har omkring 1 000 invånare bosatta på ca 65öar. I är 15 öar bebodda med drygt 700 invånare. Denbofasta befolkningen i skärgårdarna har totalt sett successivt minskal under enlång följd av år. Flertalet öar har haft en kraftig minskning. Vissa har dockhaft en förhållandevis stabil folkmängd och i några faU har t. o. m. enbefolkningsökning noterats. Generellt kan sägas alt de mest tätbefolkade öarnahar klarat sig bäst. Medelåldern bland befolkningen är hög. Jordbrukoch fiske är viktiga näringsgrenar för skärgårdsbefolkningen. Fisket betydermest på och i de sydligare skärgårdsområdena. Jordbruket är meromfattande på ostkusten. Endast på enstaka öar finns industrier. I läns skärgård har konservindustrin ofla stor betydelse försysselsättningen. Även samfärdsel och olika former av tjänster gerarbetstillfällen. Tjänsterna är i huvudsak riktade till de fritidsboende. Mångsysslandeär vanligl, eflersom antalet arbetstillfällen som ger en varaktigsysselsättning är förhållandevis litet. Pendlingsmöjligheternakan vara av stor betydelse för sysselsättningen i vissa delar av skärgården. Enomfattande arbetspendling förekommer från de öar som ligger närmast kusten. Generelltkan konstateras alt andelen förvärvsarbetande i skärgården är något lägre änför landet i genomsnitt, särskUt bland kvinnorna. IGöieborgs och län är huvudnäringen sedan gammalt fiske. Fisket har undersenare år minskat kraftigt men sysselsättningen i länet väntas inom dennanäring under resten av 1970-talet ligga på i stort sett oförändrad nivå.Förutom fiske domineras arbetsmarknaden i skärgården av konservinduslrier,småbåtsvarv och tjänsteverksamhet inriktad på turism och fritidsverksamhet. IStockholms läns skärgård har de traditionella skärgårdsnäringarna varit jordbmk,fiske och sjöfart. har andelen förvärvsarbetande inom dessa näringarminskat. I stället har tjänsteverksamhet i olika for- Prop.1975/76: 88 merökat i takt med den tUltagande fritidsaktiviteten i skärgården. Servicebehovetökar dock inte i samma takt som de traditionella skärgårdsnäringarna går tUlbaka.Byggnadsverksamhet och småindustri ger också viss sysselsättning. Fiskeoch jordbmk svarar för en betydande del av sysselsättningen även iÖstergötlands, och läns skärgårdar. Även där pendlar en stordel av skärgårdsbefolkningen, till förvärvsarbete på fastlandet. 2.2Jordbruk, fiske och skogsbruk Jordbrukethar som nämnts traditionellt utgjort ett väsentligt försörjningsunderlag för ostkuslskärgårdarnasbefolkning. Dess omfattning har emellertid minskat väsentligt under de senasteårtiondena. Arealunderla-get i skärgården är i allmänhet litet och arronderingenofta dåUg. Enheterna har därför i regel inte kunnat bli tillräckligt stora föratt ge sina innehavare full sysselsättning och tiUräcklig utkomst. Därför har jordbmketbedrivits på deltid kombinerat med annan verksamhet främst fiske och skogsbruk.Sysselsättningsmöjligheterna i anslutning tiU fritidsbebyggelse och turism harunder de senasie årtiondena fått ökad betydelse. Vissauppgifier om jordbruket 1973 lämnas i följande sammanslällnuig. -10,0 10,1- -20,0 >20 'Uppgift saknas om fördelning. Idet följande redovisas det statliga investeringsstöd som utgår lUl jordbruket. Enligtkungörelsen (1967: 453) om statligt slöd lUl jordbrukets rationalisering(ändrad : 419) kan stöd utgå tUl bmkningsenheler Prop.1975/76: 88 5 somantingen redan har eUer väntas få fömtsältr ningar förrationell drift. 1 fråga om s. k. kombinerade företag med både jordbruk och skogsbmkkrävs, för att stöd skaU kuima lämnas, att jordbruksdelen kan få sådanomfattning alt investeringar i denna del av företaget blir lönsamma. TUl s. k.stödjordbruk eUer annat deltidsjordbruk utgår inle stöd enligt kungörelsen. Det statiigafinansieringsstödet till jordbruket lämnas i huvudsak i form av garanti förlån. Statsbidrag utgår i princip endast till åtgärder, som är av väsentlig betydelseför strukturrationaliseringen inom jordbruket. Lånegaranti kan lämnas för liUskoltsförvärvav jordbmksjord och skogsmark, till uppförande eUer förbättring avekonomibyggnader och andra fasta anläggningar samt för markanläggningar avolika slag såsom torrläggning, täckdikning, bevattning, vägbyggnad m. m. Vidarelämnas lånegaranti för inköp av jordbruksinventarier, utsäde, gödsel, foderoch liknande för igångsättning, omläggning eUer utvidgning av jordbruksdriftsamt för förvärv av jordbruksfastighet. Statsbidrag kan utgå tUlåtgärd för såväl yttre som inre rationalisering. Bidrag tUl yttrerationalisering utgår i första hand i form av s. k. värdeutjämningsbidrag.Bidrag lill inre rationalisering lämnas endast om åtgärden sker i samband medgenomgripande och kapitalkrävande yttre rationalisering och innebär en särskiltstor och i tiden koncentrerad investering, som kan antas medföra påfrestningpå sökandens likviditet. Statsbidragtill inre rationalisering som inte ingår i s.k. särskild rationalisering utgårmed ett belopp motsvarande högst av den godkända kostnaden för åtgärden.Bidrag som understiger . Är infördes ettutökat investeringsstöd till jordbmket i norra . Syftet med det utökadestödet är att bryta den nedåtgående trenden i produktionsutvecklingen ijordbruket i dessa landsdelar och medverka till att jordbruket beslår ochintensifieras i de områden där som har för landsdelen goda förutsättningar förjordbruk. Såväl syssdsätlningsskäl och sociala motiv som beredskapsskäl talarför att jordbruksproduktion upprätthålls också i norra (prop. 1971:74, JoU 1971:33, rskr 1971: 149). Utökningenav stödet innebar bl. a. alt slöd skulle ulgå även tUljordbruk med begränsade utvecklingsmöjligheter. Enligt kungörelsen (1971: 420)om rationaliseringsstöd till vissa jordbruk utgår sådant stöd inom de femnorrlandslänen, och samt landskapet . Stödutgår till begränsade åtgärder för rationalisering av jordbruksdelen och endasilill åtgärd som fordras för att förbättra brukarens försörjningsmöjligheterunder dennes återstående yrkesverksamma tid. Som villkor för stöd gäller vidareatt brukningsenheten inte inom överskådlig tid behövs för rationaliseringsändamål.Brukarens inkomst skall huvudsakligen komma från jord- och Prop.1975/76: 88 Vidare skall brukningsenheten ensam eUer tillsammans medannan bestående förtjänstmöjUghet på orten utgöra tillfredsställandeförsörjningsunderlag för bmkaren och hans fa-mUj. Stödet kan lämnas i form avsåväl lånegaranti som statsbidrag. Föratt motverka och dämpa en fortsatt nedgång i mjölkproduktionen finns sedan år1972 ett särskilt investeringsstöd till mjölkföretag med begränsade utveckUngsmöjUgheler.Enligt kungörelsen (1972: 247) om. rationaliseringsstöd till vissa jordbmk medmjölkproduktion lämnas sådant stöd i hela landet med undanlag för de delarinom vUka förut nämnda stöd lill företag med begränsade utvecklingsmöjligheterkan utgå. Stöd lämnas lill sådana begränsade åtgärder för rationalisering avföretagels jordbmksdel som bedöms vara nödvändiga för en fortsatt ellerutvidgad mjölkproduktion vid företaget och som beräknas förbättraförsörjningsmöjligheterna för bmkaren under dennes återstående yrkesverksammatid. Som vUlkor för sådant stöd gäller bl. a. atl förelaget efterinvesteringen beräknas kunna uppnå en årlig mjölkproduktion av minst 50 000 kg.Stöd kan ulgå i form av såväl lånegaranti som statsbidrag. Slöd lämnas endast lUlförbättringsåtgärd som utförs av tidigare etablerade brukare och inte lillnyetablering. Enligtkungörelsen (1968: 377) om stathgt stöd tiU trädgårdsnäringens rationaliseringlämnas stöd tUl rationaliseringsåtgärder inom trädgårdsnäringen och tiUförvärv av trädgårdsförelag och inventarier lill sådana företag samt lilltillskottsförvärv av mark. Beslämmelserna för stödet motsvarar till stor delreglerna i kungörelsen (1967: 453) om statligt stöd till jordbruketsrationalisering. Fisketär den viktigaste näringen i flertalet skärgårdar. Liksom jordbruketkännetecknas fisket av atl antalet yrkesverksamma i näringen minskat kraftigt.Antalet fiskare 1974 var som framgår av följandesammanställning ca 1 850, av vilka 1 400 hade fisket som huvudyrke och övrigavar binäringsfiskare. Äv totala antalet fiskare i landet utgör de iskärgårdarna bosatta . *Uppgift saknas om fördelning. 1975/76: 88 7 Statiigtstöd tUl fisket lämnas främst genom marknadsregleringen av fisk ochfinansieringsstödet tiU investeringar i fisket. Dessutom utgår bidrag bl. a.till fiskehamnar och tiU viss säkerhetsutrustning för fiskefartyg. Marknadsregleringenomfattar prisreglering av fisk samt avsättningsfrämjande åtgärder.Prisregleringen på väst- och sydkusten innebär att prisregleringsföreningenSvensk fisk fastställer minimipriser för viktigare fiskslag. Minimiprisetgäller vid förstahandsförsäljning av fisk till konsumtion inom landet och förexport till länder som inle har centraliserad införsel. Regleringsåtgärdernapå ostkusten omfattar i huvudsak strömming som las emot av fiskförsäljningsföreningaranslutna till Ostkustfisk, centralförening u. p. a. Föreningen fiskbeslutar om del prisstöd som utgår som tillskott lUl de priser, som medlemmarnai fiskförsäljningsför-eningarna får ut för strömming som säljs till djurfödaeller exporteras. Svensk fisk kan även använda regleringsmedel för åtgärder someffektiviserar förslahandsmottagningen och avsättningen av strömming samt för kvalitelsförbältrandeåtgärder i samband med marknadsförmgen. Regleringenfinansieras med avgifter. På svenskfångad saltvallensfisk, som förs i land påväst- och sydkusten tas prisregleringsavgifl ul av inköpspriset. Påostkusten betalar medlemmama i fiskförsäljningsföreningar som är anslutna tillOstkustfisk särskilda slrömmingsav-gifter. För importerad saltvallensfisk utgårprisregleringsavgift med belopp som motsvarar avgifien på svenskfångad fisk. Enligtkungörelsen (1971:445) om statligt stöd till fiskerinäringen (ändrad senast1974: 228) lämnas finansieUt stöd tUl investeringar i fisket i form avlånegaranti, fiskerilån och fiskberedningslän. Statliglånegaranti lämnas i samband med investeringar i fiskeföretag för förvärv avfiskefartyg, för åtgärder som är ägnade att effektivisera verksamheten samt förvissa driftsändamål. a. för inköp av fiskefartyg, redskap och utrustning för yrkesmässigtfiske samt för mindre anläggning där fiskets produkter tillgodogörs ellerförädlas. FiskerUån utgår med högst . eller om särskilda skälföreligger med högst . Fiskerilån är ränte-och amorteringsfrilt från lyftningsdagen. Fiskberedningslänutgår för åtgärd inom fiskets berednings- och konservindustri, vilkenväsentligt underlättar avsättningen av fisk eller förbättrar fiskarnasmöjligheter att köpa förnödenheter. Befrielse från återbetalningsskyldighet avfiskberedningslån kan medges med högst av lånebeloppet om åtgärden är avavgörande betydelse för fortsatt fiske inom visst område och inte kan väntas bUgenomförd utan sådan befrielse. Denproduktiva skogsmarksarealen i våra skärgårdar omfattar ca 50 000 ha inräknatobebodda öar utan fast landförbindelse. 1975/76: 88 8 skogsbrukethaft stor betydelse för försörjningen i skärgårdama. Denna betydelse har ökatde . För miljön i vissa skärgårdar spelar skogen en central roll. Ävmiljöskäl bedrivs skogsbruket i viss utsträckning med delvis andra metoder ände konventionella. Enligtbeslut av rUisdag (prop. 1970:79, JoU 1970: 33, rskr 1970: 239) utgårstatliga medel tiU stöd för uppförande av idrottsanläggningar m. m. frånnionde huvudtitelns anslag Stöd till idrotten: Anläggningsstöd m. m. Enligt deriktUnjer som statsmaktema därvid drog upp i fråga om dispositionen avanslagsmedlen är stödet i huvudsak avsett att främja tillkomsten av motions-,rekreations- och andra anläggningar för friluflsändamål. Anläggningama bör varautformade på ett sådant sätt atl människor i alla åldrar kan utnyttja dem. Avanslaget, som för innevarande budgetår uppgår tUl 24,6 milj. kr., /75 ca 17 milj. kr. för bidrag till uppförande av anläggningarför motions-, rekreations- och fritidsändamål. Härav beräknas ca 3 mUj. haavsett bidrag tUl åtgärder i skärgårdarna. HärtUl kommer de betydande insatserför rekreationsanläggningar som görs med arbetsmarknadsmedel. Kolleklivtrafik till och från öar utan fast landförbindelse upprätthålls med färjor ochbåtar. Färjeförbindelserna är i princip avsedda för landsvägsfordon och kan sessom delar i vägsystemet. Trafikanter medföljer färjan som förare av ellerpassagerare i fordon eller som cyklister eller gånglrafikanter.Färjeförbindelsen räknas som väg och kan vara antingen allmän eller enskild. svarar för de allmänna färjelederna. Trafiken på dessa är avgiftsfri. Väglagsliflningenger dock möjlighet att ta ut avgift. I kuslskärgårdarna finns totalt 17allmänna färjeleder tUl och från öar utan fast landförbindelse. Vägverketstotala kosinader för:dessa färjeleder uppgår lill ca 27 milj. kr. Äv färjeledemafinns sju i , med en kostnad om drygt 12 milj. kr. perår, och sex i , som drar en kostnad om knappt 10 milj. kr. Övrigafärjeleder finns i Norrbollens, Västernorriands, och Östergötiandslän. Färjeledernaslängd varierar i regel meUan 200 och 1 000 m. Den längsta färjeleden (3,)går mellan LiUa Varholmen.och i . 1 de flesta falltrafikeras färjelederna med i genomsnitt ca 80 enkelturer ..Vissa av dekortare lederna har tätare trafik. Säsongmässiga variationer'i turtäthetenförekommer. Prop.1975/76: 88 9 talttransporteras drygt 3,5 milj. landsvägsfordon och ca 800 000 fotgängare perår. Huvudmanför enskild färjeled är i de flesta fall en vägsamfällighet eller primärkommim.Normalt tas avgift ut av trafikanterna. Staten ger bidrag till enskild färja påsamma sätt som till byggande och drift av enskild väg av kostnaden(dvs. underskottet vad gäUer färjetra-iik) eller då synnerliga skäl föreliggermed . Totalt bidrar staten med 1,3 milj. kr. tUl sju enskildafärjeleder till och från öar utan fast landförbindelse i kuslskärgårdarna. Ävdessa färjeleder finns fyra i , två i ochen i . Därutöver finns, i första hand i , ytterligarenågra enskilda färjeleder, tUl vUka statsbidrag f. n. inle utgår. De regiUjärabåtlederna är i regel avsedda för både passagerare och gods. I vissa faU kangodsutrymmet vara begränsat. Huvudman är kommun, landstingskommun ellerenskilt företag. Avgift tas i regel ut av trafikanterna. Stockholmsoch Göteborgs skärgårdar har den mest omfattande båttrafiken i landet. 1Stockholms skärgård bedrivs båltrafik dels av , dels avolika privata rederier. Waxholmsbolaget, som är helägt av landstingskommunen,har den mest omfatlande trafiken och är också det enda företag, som driverreguljär trafik året runt. Antaletpassagerare i Waxhohnsbolagets skärgårdstrafik utgjorde 759 1973, varavnågot mer än hälften (399 000) sommarturlistan gäUde (från mittenav jimi tUl ). Underskottet i skärgårdstrafiken kanuppskattas tUl 12 mUj. Statenlämnar enligt särskUt avtal bidrag till Waxholmsbolaget för trafik i Stockholmsskärgård. Enligt avtalet som gäUer fr. o. m. t. o. m. den 30september 1984, bidrar staten av underskottet för Waxholmsbolagetsrederirörelse, beräknat enligt trafikplan som fogats tiU avtalet, dock medhögst . Beloppet är indexreglerat. Under /76uppgår statsbidraget till . I Göieborgssödra skärgård har öarna , m. fl. båtförbindelser från Saltholmenoch . Huvudman för trafiken är ÄB Göteborg-Styrsö Skärgårds trafik, somägs av . Antalet resenärer beräknas lUl drygt 900 000.Kostnadema för passa-gerartrafUcen uppgick till ca 3,2 milj. kr. , medanintäkterna av trafikbolaget uppskattas till ca . 1Göteborgs norra skärgård finns utöver de statliga och kommunägda färjeledernaen av kommun bedriven båtförbindelse från (på fastlandet), sombl. a. trafikerar öama , och de s. k. . Någotstatligt bidrag utgår inte tUl båttrafiken i Göteborgs skärgårdar. fl 1975/76.1 saml. 1975/76: 88 10 Ilandet i övrigt finns etl 20-lal reguljära bålleder med trafik i stort settåret runt. De återfinns i (), (bl.a. ), (bl. a. Aspö och Hanö), () samlGöteborgs och län (bl. a. , , , GuUholmenoch Koster). Statligtbidrag utgår tUl tre av dessa båtledér med f. n. totalt . ,varav slörre delen . Trafiken till Holmönombesörjs av tUl en kostnad av ca . Det totala antaletpassagerare i den reguljära båltrafiken i kustskärgårdarna kan uppskattas tillca 3 milj. . Kostnaderna för denna trafik torde uppgå tiU sammanlagt ca24 milj. kr. och driftintäk-lerna till ca 7 milj. kr. Äv det årligadriftunderskottet, som sålunda uppgår till ca 17 milj. kr., svarar Waxholmsbolagetför ca 12 milj. kr. De angivna kostnads- och intäklsuppgifterna avser i vissafall förhållandena och i andra fall . Det finns anledning anta atldet totala driftunderskottet i den berörda trafiken kommer attstiga till ett högre belopp. Utöver den reguljäraskärgårdstrafiken ombesörjer ett stort antal företag och skärgårdsbor trafik avmer säsongmässig eller tUlfällig karaktär, i . Bidrag till denna trafik utgår i viss utsträckning från kommunereller landsting. Vidare utnyttjas i flera fall postbåtar och skolskjutsförbindelserför allmänhetens resor. Anropsslyrd båttrafik förekommer i Gryts skärgård därman har möjlighet alt företa resa till kommuncentrum och åter. Även i de större insjöarnafinns allmänna och enskilda färjeleder till och från öar utan fastlandförbindelse. Där bedrivs också båttrafik, såväl reguljär som mer säsongbelonad. Denregionala ulvecklingsplaneringen, som bedrivs sedan mitten av 1960-talel, utgörgrundvalen för samhäUets regionalpolitik. Den anger bl. a. hursamhällsfunktionerna bör byggas ut i olika regioner, hur servicen bör placerassamt hur sysselsättningstillfällena bör fördelas över riket. Som instrument iplaneringen har ställt upp befolkningsramar för länen och gjort enklassificering av kommunerna. Enligt beslut skall vidare arbetet medden regionalpolitiska utvecklingsplaneringen ha sin tyngdpunkt i länen. Länsstyrelsenskall dels inom länet ta ställning till oUka förddningsbeslut; dels inom ramenför länsplaneringen lämna underlag tUl den regionalpolitik som fastläggs påriksnivå. senaste planeringsomgången (länsplanering 1974) har länssty- 1975/76: 88 H relsernaunder utformat ett förslag till länsprogram. Programmet bygger påbl. a. prognoser över tillgång och efterfrågan på arbetskraft,befolkningsutveckling, servicens tillgänglighet samt på de restriktioner mUjönställer för näringslivets utveckling. Programförslagen har redovisats tillarbetsmarknadsdepartementet. En utvärdering presenteras iform av en departementspromemoria. Efter remissbehandling avses en propositionföreläggas . Skärgårdsområdena har behandlats i deförslag lill länsprogram som länsstyrelserna har redovisat till regeringen.Speciellt länsstyrelserna i samt harrelativt ingående tagit upp skärgårdsproblemen. Kungörelsen(1970: 180) om statligt regionalpolitiskt slöd (omtryckt 1973: 552, ändradsenast 1975: 352) omfattar bl. a. lokaliseringsstöd, utbildningsslöd och sysselsältningsstöd. Lokaliseringsstöd utgörsav lokaliseringsbidrag, avskrivningslån, lokaliseringslån, lånegaranti ochersättning vid flyttning av företag. Stödberätligad verksamhet är induslrielloch industriliknande verksamhet, indu striservice, viss partihandel ochuppdragsverksamhet, verksamhet inom turistnäringen samt central privatförvaltning vid utflyttning från storstadsområde. Lokaliseringsstöd kan utgåför investeringar i byggnader, maskiner, arbetsredskap och verktyg, anskaffningay omsättningstillgångar och flyttning av företag. Stödet utgår i första handinom det allmänna stödområdet, men kan till vissa delar ges även utanför detlaområde bl. a. om ett område med ensidigt näringsliv eller isolerat läge börtillföras ytterligare industrieU eller industriliknande verksamhet. Beslutom lokaliseringsstöd utanför stödområdet fattas av regeringen. Reglerna förstöd utanför stödområdet skUjer sig från dem för slöd inom stödområdet genomatt endast industriell och industriliknande verksamhet är stödberätligad, attlånegaranti vid anskaffning av omsättningstillgångar inte kan bevUjas samt attersättning vid flyttning av förelag inte kan utgå. Praxis har varit attbegränsa stödet till enbart lokaliseringslån för investeringar utanförstödområdet. I den s.k. grå zonen (gränsområdet till det aUmänna stödområdet)brukar dock även visst lokaliseringsbidrag beviljas. Utbildningsslödutgår för det antal personer som nyanställs i nystartad eller utvidgadverksamhet som bedöms medföra varaktig sysselsättning för arbetskraften iverksamheten eller i verksamhetsorten samt få tillfredsställande lönsamhet ochsom utövas i ort där goda förutsättningar finns för verksamheten. UtbUdningsstödkan utgå under högsl elt år. Stödets storlek bestäms från fall tUl fall. Utbildningsslödkan efter regeringens beslut utgå även tiU företag utanför stödområdet. Sysselsättningsstödutgår för varje årsarbetskraft varmed antalet års- 1975/76: 88 12 arbetskrafterunder ett kalenderår har ökat i förhåUande tUl motsvarande antal under närmastföregående kalenderår (förstaårsstöd). Om försla-årsstöd har utgått så utgårstöd under för den ökning som kvarstår. Stödberätligadverksamhet är samma som för lokaliseringsstöd med undantag för verksamhet inomturistnäringen och utflyttande central privat förvaltning. Sysselsätlningsstödetär begränsat lill det inre stödområdet. påbörjas enförsöksverksamhet med sysselsättningsstöd i samband med lokaliseringsstöd lillföretag i gränsområdet tUl det inre stödområdet saml på . Regeringenbeslutar om sådant sysselsältningsstöd. En moisvarande försöksverksamhetpåbörjas med sysselsältningsstöd till turistföretag inom det inrestödområdet vilket också förulsälter särskilt beslut av regeringen. Detallmänna stödområdet omfattar följande kustområden: hela kuststräckan avNorrbottens, , och .