prop · FZ0342 · 1975-12-31 00:00:00 — ' Senaste lydelse 1973: 918. ' Senaste lydelse 1973: 918. 1975/76: 42 86 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse skall deltaga vid under- skall deltaga vid under- rättsavgörande av fråga, som av- rätts avgörande av fråga, som av ses i 2 § eller i 27 kap. 6 §, 28 ses i 2 § eller i 27 kap. 6 §, 28 kap. 9 §, 30 kap. 8 § dier 34 kap. 9 §, 30 kap. 8 § dier 34 kap. 10 § andra stycket, 12 §, kap. 10 § andra slyckel, 12 §, 13 § eller 18 §. Detsamma skall 13 § dier 18 §. Delsamma skall gälla i fråga om undanröjande gälla i fråga om undanröjande av påföljd enligt 34 kap. 1 § 3, av påföljd enligl 34 kap. 1 § 3, förverkande av vUlkorligt medgi- förverkande av villkorligt medgi ven frihet eller annan åtgärd en- ven frihet eller annan åtgärd en ligt 34 kap. 4 §, åtgärd enligt 34 ligt 34 kap. 4 §, åtgärd enligl kap. 5 §, åtgärd eller behandling 34 kap. 5 § tredje stycket, åtgärd enligl 34 kap. 6 § samt återintag- eller behandling enligl 34 kap. ning i anstalt eller annan åtgärd 6 § andra stycket samt ålerinlag- enligl 34 kap. 8 eller 9 §. ningi anstalt eller annan åtgärd enligt 34 kap. 8 eller 9 §. Vid avgörande av fråga, som avses i 27 kap. 5 § andrastycket eller 28 kap. 11 §, är underrätt domför med en lagfaren domare. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1964:163) om införande avbrottsbalken Härigenom föreskrives att 6 § lagen (1964: 163) ominförande av skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 6 § Vid bedömning enligt skall vad i 26 kap.3 § stadgas om återfall i brott tilllämpas utan hinder av atl det förrabrottet bedömts efter äldre lag. I annal mål än sådant, som av första domslol avgjorts föreden , skola beslämmelserna i 34 kap. , med iakttagandeav vad i 911 §§ denna lag sägs, tillämpas jämväl när fråga är om broll, sombegåtts före sagda dag. Denna lag träder i kraft . ' Senaste lydelse enligt prop. 1975: 78. Prop.1975/76: 42 87 Närvarande: justitierådet Gyllensvärd, regeringsrådetNordlund, justitierådet Ulveson, justitierådet . Enligt lagrådet lUlhandakommet utdrag avprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen på hemställanav statsrådet beslutat inhämta lagrådels yttrande över förslag tUl 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring i lagen (1964: 163)om införande av . Förslagen, som finns bilagda delta protokoll, har införlagrådet föredragits av hovrättsassessorn Anilha . Förslagenföranleder följande yttrande av lagrådet: Förslaget till lag om ändring i I remissen aviseras en mera allmän översyn avbestämmelserna om förmögenhetsbrotten. Riktlinjer för en sådan översyn harnumera lagts fram i en rapport (1975: 3) av en arbetsgrupp inombrottsförebyggande rådet. När behov av lagändring är särskilt påtagligt, skallemellertid enligt såväl remissen som rapporten partiella reformer kunna företasulan att man avvaktar resultatet av översynen. Tillgängliga uppgifter ger vid handen, atl en mycketbetydande del av slöldbrolten i rättstillämpningen hänförs till kategorin grovabrott och att inbrottsstölderna därvidlag intar en helt dominerande ställning.Del förhållandet att inbrott i lagtexten anges som exempel på kvalifikationsgrundför grovt brott torde ha lett lill att inbroltsslölder regelmässigt bedöms somgrova. Om inbrottsmomentel utgår ur exemplifieringen, har man anledning attförvänta en mer nyanserad bedömning av inbrottsstölderna. Därmed tillgodoserman också rådande kriminalpolitiska strävanden att begränsa användningen av frihelsberövandepåföljder. Lagrådet har i och för sig ingen erinran mot att inbrott i fortsättningeninte tas upp som exempel på kvalifikationsgrund för grovt broll. Prop.1975/76: 42 88 Den föreslagna ändringen av lagtexten innebär atlexemplifieringen av omständigheter som kvalificerar till grov stöld kommer altinledas med del ganska speciella fallet atl tillgreppet "avsett sak somnågon bar på sig". Delta är mindre tilltalande, i synnerhet som man medvisst fog kan göra gällande atl del inle finns anledning alt behålla fickstöldoch därmed jämförbart förfarande som särskilt angiven kvalifikationsgrund förgrovt brott. Emellertid är behovet av en lagändring i sådant avseende inle likapåtagligt som när del gäller inbrotlsstöld. Med hänsyn härtill och lill allförevarande bestämmelse lorde komma alt om-fallas av den allmänna översynenanser sig lagrådet inte böra hemställa om ändring av den föreslagna lagtexteni nu berörda hänseende. Lagrådetdelar uppfattningen atl graden av visad hänsynslöshet hör till de faktorer sombör särskilt beaktas vid bedömningen av om stöld skall anses grov. I remissensaknas dock belägg för atl domstolama inle redan nu iakttar detta. Del kandärför ifrågasättas, om påtagligt behov finns av atl i detta sammanhang införaett nytt kriterium på grov stöld som tar sikte på hänsynslösheten i gämingsmannenshandlande. Härtill kommer atl det föreslagna nya kriteriet, fömtom att denspråkliga utformningen ej är invändningsfri, saknar den precisering som hadevarit önskvärd. Del kan vidare framhållas att den nuvarande kvalifikationsgrundenatt gärningen varit av särskilt farlig arl etc. vUken nu är avsedd attkompletteras med hänsynslöshetsrekvisitel är gemensam för grov stöld, grovlbedrägeri och grov förskingring. En komplettering moisvarande den föreslagnaskulle vara motiverad också beträffande de båda sist nämnda brotten. Vad häranförts talar för atl frågan om lagrummets utformning i denna del bör anstå iavvaktan på den allmänna översynen. Lagrådet förordar alltså, att ingen annan ändring nu företasi paragrafen än all orden "förövats medelst inbrott eller" utgår urandra stycket. Lagrådet delar uppfattningen alt del finns behov av atl nugenom en lagändring öka utrymmet för ell mera nyanserat påföljdsval i fråga om rånbroltav jämförelsevis lindrigt slag. Vilken lagteknisk metod som bör användas förall genomföra ändringen kan vara föremål för viss tvekan. Bäst överensstämmandemed den i vanligen använda tekniken skulle otvivelaktigt vara attför mindre grova typer av rånbrott införa en ny broltsgrad med särskildstraffskala och särskild brottsrubricering. Del lorde emellertid knappast vara möjliglall finna en bra gemensam beteckning, omfattande ringa broll av alla de tretyperna av rån: stöldfall, motvärnsfall och utpressningsfall. Den i remissenförordade lösningen alt gärningsmannen vid förfaranden, som i och för sigfaller in under bestämmelserna om rån men som är av mindre allvarlig art, inleskall dömas för rån utan för det eller de andra brott Prop.1975/76: 42 89 som förfarandet innefattar, utgör etl nytt tekniskt grepp.Undantagsvis kan det vara förenat med vissa svårigheter att avgöra vUka andrabrott som ett rånförfarande av ifrågavarande slag skall anses innefatta, t. ex.om det utöver stöld eller snatleri skall anses utgöra misshandels- eller frihetsbrotteller kanske bådadera, men svårigheter av sådan art möter också i andrasammanhang. Lösningen synes innebära helt övervägande fördelar, och lagrådethar ej någon erinran mol att den genomförs. Den lagändring i fråga om utformningen av regeln om rånhotsom föreslås kan däremot inte motiveras med något akut praktisktbehov. Såsom framgår av remissprotokollel och den därvid fogade promemorian ärdet genom rättspraxis redan fastslaget alt råntvång föreligger även i fall dåfaran objektivt sell inte är trängande men hotet för den hotade framstår såsominnebärande trängande fara. Lagändringens syfte är alt åstadkomma full överensstämmelsemellan lagtextens ordalydelse och denna praxis. Den föreslagna lagstiftningsåtgärden kan emeUertid irealiteten få större betydelse än vad som sålunda varit avsett. Om ändringengenomförs utan motsvarande ändring i beslämmelserna om våldtäkt i 6 kap. i § BrB,kommer rekvisilet "hot som innebär trängande fara" sannolikt atl vidlUlämpning av nämnda lagrum lolkas molsättningsvis i förhållande till det nya rekvisiletför rån genom hot. Del bör vidare uppmärksammas att det principiellaproblemet, huruvida tvång skall anses föreligga även i fall då fara för ellförverkligande av hotet objektivt sett inte finns, också aktualiseras vid tUlämpningav stadgandet om olaga tvång (4 kap. 4 §) och därmed även av reglerna om frihelskränkandeotukt (6 kap. 2 §) och utpressning (9 kap. 4 §). Tolkningen av de bestämmelsemakan därför också tänkas bli påverkad på samma sätt. Det förefaller av liknande skäl betänkligt alt ulannärmare utredning om verkningarna upphäva den överensstämmelse som sedan längehar rått mellan del straffrättsliga rånhotet och reglerna om civilrättsligttvång i 28 § avtalslagen en överensstämmelse som har ansetts starktmotiverad (se NJA II 1915 s.238 f och 1942 s. 357). Genom hänvisningar i 17 § skuldebrevslagen och 18 kap.3 § jordabalken har reglerna om tvång i 28 § avtalslagen för övrigt numerabetydelse långt utanför sitt urspmngliga område. Under åberopande av del anförda finner lagrådet del intetillrådligt alt man nu som en partiell reform genomför den i remissenföreslagna ändringen i fråga om utformningen av rånholet. Enligt lagrådelsmening bör de i del föregående berörda problemen i stället tas upp till gemensambehandling i samband med den aviserade allmänna översynen av bestämmelserna om förmögenhetsbrolten.En fråga som därvid förtjänar uppmärksammas är, om del inte vid utformningenav de olika reglerna angående råntvång och olaga tvång finns anledning attanknyta Prop.1975/76: 42 90 tillden i 4 kap. 5 § BrB beträffande olaga hot uttryckta tankegången att hotetskall vara ägnat att hos den hotade framkalla viss uppfattning om faran. Lagrådethemställer, att den i förevarande paragraf föreslagna ändringen beträffande rånholelfår utgå. Om aterfallsregeln slopas,kan det åtminstone teoretiskt få följdverkningar inle bara, såsom angivilsi remissprotokollel, på tUlämpningen av reglerna om ålalspreskription i 35kap. BrB ulan också beträffande andra bestämmelser. Som exempel kan nämnas 2kap. 2 § 3 BrB om tillämpligheten i visst fall av svensk lag när brott förövatsutomlands, 30 kap. 1 § BrB, som anger förutsättningarna för atl interneringskall kunna ådömas, samt 26 § utlänningslagen (1954: 193) om förvisning somsärskild rättsverkan av brott. Det hade varit önskvärt att få konsekvenserna isådana avseenden belysta. Emellertid föreligger det, såvitt lagrådet kan finna,ej anledning räkna med negativa verkningar av någon betydelse. Reformen synesväl ansluta sig lill de allmänna kriminalpoliliska värderingar som i övrigt kommiltill ullryck i remissen. Lagrådet har därför ej något atl erinra mot atl 26kap. 3 § BrB upphävs. Förslagettill lag om ändring i lagen (1964: 163) om införande av Förslagetlämnas utan erinran. 1975/76: 42 91 Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsrådenAndersson, , , , , , , , ,, Proposition med förslag till lag om ändring ibrottsbalken, m. m. Föredraganden anmäler lagrådets yttrandei gver förslagtill 1. lag om ändringi , 2. lag om ändringi lagen (1964: 163) om införande av . Föredraganden redogör förlagrådets yttrande och anför. Lagrådet har förordat alt frågan om en komplettering avexemplen på kvalifikationsgrunder för grov stöld i 8 kap. 4 § medett hänsynslöshelskrilerium bör anstå i avvaktan på en mer allmän översyn av förmögenhetsbrolten.Av,yttrandet i denna del framgår alt lagrådet i och för sig delar uppfattningenalt graden av visad hänsynslöshet hör till de faktorer som bör särskilt beaktasvid bedömningen om en stöld skall anses som grov. Behovet av det föreslagnatillägget ifrågasätts också främst på den grunden att det i remissen enligtlagrådets mening saknas belägg för alt domstolarna inte redan nu iakttar detla.Av det i remissen redovisade undersökningsmaterialet framgår emellertid bl. a. atlden allra största delen av de tUlgreppsbrott vilka enligt gällande reglerbedöms som grov stöld har förövats genom inbrott. Det framförda ochav lagrådet tillstyrkta förslaget att mönstra ul orden "förövats medelstinbrott eller" kan därför väntas få en myckel slor praktisk betydelse förbedömningen av merparten av de stölder som rubriceras som grova.Mol denna bakgrund framstår behovet av all ge domstolarna vägledning för denframtida bedömningen som påtagligt. Ett primärt syfte med den tänkta reformenär all skapa förutsättningar för en mera nyanserad syn på olika slags tUlgreppsbrottoch främst då inbrotlsstölder. Avsikten att tonvikten i dessa sammanhang imindre mån skall läggas på tillvägagångssättet som sådant än på del ' Beslut om lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträdeden . 1975/76: 42 92 obehag och lidande som ell hänsynslöst tillvägagångssättvid stölden innebär bör därför framgå av lagtexten. Eftersom de nuvarandekvalifikationsgrunderna för grov stöld till vissa delar överensstämmer med demför grovt bedrägeri och grov förskingring skulle det som lagrådet harframhållit i och för sig kunna vara motiverat med en motsvarande kompletteringockså beträffande de båda sist nämnda brotten. Skäl alt beakta inslag avsärskilt hänsynslös art kan sålunda ibland också föreligga vid bedömningen avom ett bedrägeri eller elt förskingringsbrotl skall anses som grovl. Risken förden form av särskilt allvarliga kränkningar som riktar sig mera direkt molindividens fysiska integritet och känsla av säkerhet lorde emellertid generelltsett vara avgjort slörre vid lill-greppsbrotl. Med hänsyn härtill och till denkoppling som enligt vad jag har angivit föreligger mellan slopandet av inbrollsrekvisitetoch kompletteringen med hänsynslöshetskrileriet vid grov stöld är jag inleberedd all som lagrådet har förordat låta frågan anstå till en allmän översynav förmögenhetsbrolten. Lagrådethar beträffande beslämmelserna om rån i 8 kap. 5 § hemställt atlden föreslagna ändringen i fråga om rånholel får ulgå. Som skäl härför åberopasatt ändringen i realiteten skulle kunna tänkas få större betydelse än som varitavsett och då på både straffrättens och civilrättens område. Lagrådet hänvisari detla sammanhang bl. a. till 4 kap. 4 § och 6 kap. 1 § BrB och 28 §avtalslagen. Jag kan inte se att ändringen över huvud tagel inverkar påtolkningen av bestämmelsen om olaga tvång i 4 kap. 4 § . Såvittangår råntvång torde användningen av leksakspistoler och liknande praktiskt tagetbara förekomma vid rån. Där är det emellertid genom rättspraxis sedan längeotvivelaktigt fastslaget all råntvång föreligger även i fall då faran objektivtsett inte är trängande men hotet för den hotade framstår som trängande fara.Frågan har också uppmärksammats av (mol. 1974: 967, JuU 1974: 26). Omformuleringenav lagtexten syftar inte tUl en ändrad tillämpning vare sig i fråga om råneller i fråga om andra lagrum där olika uttryckssätt för hot förekommer utanavser endast all vid den partiella översyn som företas beträffande rånundanröja den från allmän rätlspolitisk synpunkt otillfredsställande situationsom alltid föreligger om det inle råder full överensstämmelse mellan lagtextoch fastslagen praxis. Del kommer sålunda även fortsättningsvis att bli enuppgift för rättstillämpningen alt avgöra huruvida "hot som innebärträngande fara" i 28 § avtalslagen och 6 kap. 1 § bör tolkasi överensstämmelse med den ståndpunkt som i praxis har intagits beiräffanderån. Någon anledning alt därvid dra slutsatser molsättningsvis från den nuföreslagna ändringen finns inle med hänsyn till bakgrunden lill ändringen. Jag vill för fullständighetens skull tillägga att den nuaktuella tolkningsfrågan vad gäller bestämmelsen i 28 § avtalslagen frånsettde av Prop.1975/76: 42 93 lagrådetangivna hänvisningarna för framtiden får mindre betydelse genom de förslagtill ändringar i avtalslagen som har remitterats till lagrådet föryttrande. Förslaget innebär bl. a. att en generalklausul införs i avtalslagen,varigenom domstol ges möjlighet atl jämka eller lämna avtalsvillkor ulanavseende om villkoret är oskäligt, exempelvis med hänsyn till omständigheternavid avtalets tillkomst och omständigheterna i övrigt. Har villkoret sådanbetydelse för avtalet att del inte skäligen kan krävas att detla i övrigt skallgälla med oförändrat innehåll får avtalet jämkas även i annat hänseende elleri sin helhet lämnas ulan avseende. Vad gäller 6 kap. bör nämnas atlsexual-brotlsulredningen (Ju 1972: 01) har till uppgift atl företa enfullständig översyn av sedlighetsbrotten. Dess betänkande kan väntas föreliggaredan under slutet av innevarande år. Mot bakgrund av detanförda kan jag inle dela lagrådels farhågor beiräffande de problem som skullekunna uppkomma vid en isolerad omformulering av lagtexten i fråga om hotet vidrån. Jag är därför inte beredd atl tillmötesgå lagrådet på denna punkt. Jaghemställer atl regeringen föreslår atl antaga de av lagrådetgranskade förslagen med vidtagna jämkningar. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå atl antaga de förslag som föredraganden har lagtfram. Tryckeri, 1975 750222