prop · FZ0311 · 1975-12-31 00:00:00 — 1 paragrafen föreskrivs atl den granskade och annan hosvilken verkställighet sker äger tillkalla vittne. Förrättningen får dock inteuppehållas i onödan i väntan på att sådant vittne skall kunna inställa sig.Frånsett en redaktionell ändring överensstämmer bestämmelserna med 10 § i utredningenslagförslag. Paragrafen avser bl. a. alt ge den enskilde möjlighet attanlita sakkunnigt biträde vid förrättningen. Önskemål att viss bestämd personskall lillkallas bör därför om möjligt villfaras. Förrättningen får dock inteuppehållas i onödan därför att personen i fråga inte kan inställa sig utandröjsmål. Uttrycket "i onödan" markerar att förrättningsmannen börta viss hänsyn till sådana önskemål men alt önskemålen objektivt sett skall haviss tyngd. Självfallet väger den enskildes intressen tyngre ju mer ingripande förrält-ningsåtgärderdet är fråga om. Till skillnad från vad som gäller enligt 10! ; utgörfrånvaro av här avsett vittne inte något hinder för att verkställighetenpåbörjas. Däremot bör den i regel inte avslutas förrän det begärda vittnet ärnärvarande. Även i dessa situationer torde en tillfälligförseglingsåtgärd kunna minska tiden för förrättningens genomförande. Endastnär omständigheterna klart talar för att det är fråga om förhalningsförsök frånden enskildes sida bör förrättningen genomföras i sin helhet utan att detbegärda vittnets ankomst avvaktas. Paragrafen har vissa detaljföreskrifter om hurförrättningsmannen skall verkställa beslut om säkringsåtgärd. Första stycket anger att verkställighet skall genomförasså att den innebär minsta möjliga olägenhet för den som berörs avförrättningen. Vidare sägs att skada inte får orsakas på egendom men att låsoch annan stängnings-anordning fär brytas. Bestämmelserna överensstämmer ihuvudsak med föreskrifterna i 11 och 13!;! ; utredningens lagförslag. Uttrycket "synneriig olägenhet" i utredningensförslag har bytts ut mot "minsta möjliga olägenhet". Bestämmelsen harutformats positivt. Del ligger nämligen i sakens natur all en förrättning avdet slag det här är fråga om oftast innebär viss olägenhet för den enskilde.Vilken grad av hänsyn som i praktiken kan las till den enskildes intressen fårbedömas utifrån omständigheterna i del särskilda fallet. Prop.1975/76:11 139 åtgärdernasomfattning, förrättningsplatsens karaktär, tidpunkten för förrättningen ochliknande förhållanden spelar därvid in. En huvudprincip bör vara att man sökergenomföra verkställigheten så att den tilldrar sig minsta möjliga uppmärksamhetfrån utomståendes sida. 1första stycket anges vidare ramen för det fysiska våld som fhr användas vidverkställighet av beslut om säkringsåtgärd. Förrätiningsmannen får endastbryta lås eller annan stängningsanördning. Andra fysiska ingrepp som kanmedföra egendomsskada får inle göras. Bestämmelserna medger inle heller någonform av kroppsvisitation. ; andra slyckel framgår att brytandet av låseller annan stängningsanordning är förbehållet kronofogdemyndighetenspersonal. situationer där granskningsmannen fungerar som förräuningsmankan fysiskt våld inte komma i fråga. Självfallet äger förrättningsmannen -oavsett om han är granskningsman eller tillhör kronofogdemyndighetens personal- flytta möbler och andra lillhörigheter under verkställighetens genomförande.Såsom utredningen framhållit är emellertid situationen inte sällan labil vidmera omfattande förrättningar, varför det redan av det skälet oftast är mestlämpligt att redan från böflan låta kronofogdemyndigheten verkställa ingripandebeslut. Iparagrafens andra stycke föreskrivs att verkställighet av eftersökning iutrymme eller förvar enligt 7 § andra stycket inte får påbörjas mellan kl. 19och kl. 8 utan medgivande av den som berörs av åtgärderna. Till skillnad frånutredningens förslag har således dessa absoluta förrättningstider begränsatstill eftersökningsåtgärder inom den privata sektorn. 1paragrafens första stycke sägs att bevismedel som har tagits i beslag fårlämnas kvar hos innehavaren endast om särskilda skäl härför föreligger. Föreskriftenöverensstämmer med vad utredningen föreslagit med undantag för att orden"synnerliga skäl" bytts ut mot "särskilda skäl". Därmed motsvararlagtexten bättre vad som avses-med bestämmelsen. De situationer då beslagtagetbevismedel får lämnas kvar hos innehavaren har exemplifierats ispecialmotiveringen till 6! Paragrafensandra stycke föreskriver att vid verkställighet av beslag även förvar sombehövs för bevismedlet får omhändertas. Även denna bestämmelse innebär en vissändring i förhållande till utredningens förslag. Det förvar som får omhändertasbehöver inte vara avsett just för det beslagtagna bevismedlet. Frågan om vilkaförvar som därvid lår las i anspråk har behandlats i specialmotiveringen till 6!;. De allmänna verkställighetsreglerna i lagförslaget gäller givetvis ocksåvid omhändertagande av sådant förvar. Prop.1975/76:11 140 1paragrafen föreskrivs att vid verkställighet av eftersökning i utrymme ävenförvar som påträffas där får genomsökas. Något särskilt beslut om eftersökningi ett visst förvar krävs under dessa förhållanden inte och detta oavsett omförvaret är avsett för utrymmet eller av ren tillfällighet finns där. 8.6.5Behörighet att fatta och verkställa beslut Bestämmelsernai denna paragraf överensstämmer, frånsett smärre ändringar, helt med 16! ; iutredningens förslag. Behörigheten att fatta beslut angående säkringsåtgärd harsåledes fördelats mellan länsskatterätt och granskningsman. Beslut som fattatsav särskilt förordnad granskningsman skall prövas av den som har attövervaka granskningen. första stycket behandlas i vilka fall som länsskatterätt fattar beslut omsäkringsåtgärd. Det är här fråga om den granskades s. k. privatutrymmen och tredjemansuirymmen,som saknar anknytning till den granskades verksamhet, samt dessutom förvar sompåträffas i sådana utrymmen. Länsskatterättenbeslutarom eftersökning i angivna utrymmen och förvar även omgranskningsärendet som sådant inte tillhör dess kompetensområde. 1 dettaavseende skiljer sig lagförslaget inle från gällande handräckningslag. Detbör i sammanhanget uppmärksammas att länsskatterättens behörighet att besluta iangivna fall endast gäller frågan om användning av eftersökning. Domstolen ägerinte förordna om hävning av ett sådant beslut i andra fall än vid besvär enligt25 ! Ärendeenligt första stycket anhängiggörs genom att granskningsmannen inger enskriftlig framställning till domstolen. I och för sig är alla granskningsmäninom myndigheten i fråga behöriga att uppträda som part inför domstolen. Detligger emellertid i sakens natur att framställningen i regel bör göras av någoni chefsställning eller att samråd med överordnad skpr innan framställningeninges. Det förutsätts att anvisningar härom meddelas i administrativ ordning. Andrastycket reglerar vem som är behörig att besluta i fråga om säkringsålgärder ide fall som inte omfattas av första stycket. Det är här fråga om alla beslut ombeslag och försegling samt dessutom om eftersökning, som avses i 7 ! Dessutom faller hävningsbeslut under granskningsmans kompetensområdeoavsett vilken säkringsåtgärd det är fråga om. Behörighetsreglernai andra stycket medför givetvis inte hinder för överordnad lill särskiltförordnad granskningsman att besluta på annat sätt än den sistnämnde granskningsmannen. Itredje stycket finns bestämmelser om överprövning av särskilt förordnadgranskningsmans beslut. Denna prövning är obligatorisk och omfattar alla Prop.1975/76:11 141 besluti fråga om säkringsåtgärder, dvs. både beslut om användning av sådana åtgärderoch om hävningsbeslut. Enligtlagrummet åligger det den särskilt förordnade granskningsmannen atl snarastmöjligt anmäla de beslut som han har fattat till den som har att övervaka granskningen.Det ligger i sakens natur alt anmälan bör ske så snart det av arbetstekniskaskäl är möjligt. Beslutsfattaren behöver dock inte avvakta resultatet avöverprövningen eller göra anmälan om beslutet innan han förordnar omverkställighet. En sådan ordning skulle äventyra säkringsåtgärdenseffektivitet. Fall kan dock förekomma där det är lämpligt att invänta denöverordnade befattningshavarens bedömning av beslutet eller överlämna fråganom beslut till denne. Bestämmelserna har utformats så att detta i och för sigär möjligt. Näranmälan kommit in från granskningsmannen skall den som har alt övervakagranskningen pröva om beslutet skall bestå. Prövningen skall skefrån såväl materiell som formell synpunkt. Ett beslut måste fattas. Ingethindrar att vissa jämkningar företas i den underordnade fläns-lemannens beslut. Inomvissa sektorer av beskatiningssystemet är bestämmelserna avfattade så alt merän en befattningshavare i sin flänst har att övervaka en och samma granskning.Vem som skall företa överprövningar enligt tredje stycket i sådana fall börbestämmas i administrativ ordning. 1paragrafen föreskrivs vem som är behörig alt verkställa beslut om säkringsåtgärd.Paragrafen avser alla beslut. Huvudregeln är att kronofogdemyndighetverkställer beslut. Under vissa förutsättningar äger dock granskningsman varaförrättningsman. Bestämmelserna motsvarar innehållet 117 1; i utredningensförslag med ett tillägg och ett par ändringar. "Utmätningsman" harbytts ut mot "kronofogdemyndighet". Enligtförsta stycket verkställer kronofogdemyndighet beslut om säkringsåtgärd påbegäran av granskningsman. Därvid skall beslagtaget bevismedel överiämnastill granskningsmannen. Behörighetatt begära kronofogdemyndighets medverkan tillkommer vafle granskningsman inomden granskande myndigheten. I regel faller det sig emellertid naturiigt attsådan framställning görs av den granskningsman, som har beslutat omsäkringsåtgärden eller eljest är sysselsatt med granskningen. Enmuntlig hemställan om kronofogdemyndighets medverkan är tillräcklig. Skriftligframställning kan inte krävas. Inte sällan torde behov av kronofogdemyndighetsmedverkan uppslå först vid besök hos den granskade. Granskningsmannen kan dåunder förrättningens gång komplettera sin muntliga begäran genom att överlämnaett exemplar av beslutet lill kronofogdemyndighetens personal. Om möjligl börkronofogdemyndigheten få del av beslutet i skriftlig form innan förrättningen böflar.Givetvis bör 1975/76:11 142 granskningsmannenoch kronofogdemyndigheten när det låter sig göra i förväg planeraverkställighetsåtgärderna. Detta är särskilt nödvändigt om förrättningen väntasbli av stor omfattning eller eljest komplicerad. Avdet sagda framgår att granskningsmannen har det egentliga ansvaret även vidförrättning som företas under medverkan av kronofogdemyndighet.Granskningsmannen ger således allmänna anvisningar om verkställighetensgenomförande och avgör t. ex. vad som skall tas i beslag samt vilka förvareller utrymmen som skall bli föremål för försegling eller eftersökning. Kronofogdemyndighetensvarar för alt de processuella förutsättningarna för verkställighetenföreligger och beslutar om förrättningens praktiska genomförande. Därvidgäller verkställighetsbestämmelserna i 3! ; och 9-14!;! 1första stycket har intagits en bestämmelse - som saknar motsvarighet iutredningens förslag - om att kronofogdemyndigheten skall överlämnabeslagtaget bevismedel till granskningsman som begärt verkställighet.Föreskriften har särskild betydelse för det fall att förrättningen har ägt rumutan att granskningsman varit närvarande. Normalt bör kronofogdemyndigheteninte genomföra verkställigheten utan att granskningsmyndigheten ärrepresenterad. Iandra stycket föreskrivs atl granskningsman själv äger verkställa beslut enligt15 1; andra stycket under förutsättning alt förrättningen kan genomförasobehindrat. Försegling eller eftersökning får granskningsman dock verkställaendast i närvaro av den som berörs av förrättningen eller någon som kan ansesföreträda denne. Granskningsmansbehörighet att vara förrättningsman omfattar endast sådana beslut angående säkringsålgärdsom han själv får fatta. Han äger således i princip verkställa alla beslut ombeslag och om försegling medan hans möjligheter atl genomföra eftersökningbegränsas till fall, som avses i 7 ! ; första stycket lagförslaget. Dessutom fårhan verkställa alla typer av hävningsbeslut. Det behöver inte vara fråga ombeslut som granskningsmannen själv har fatlat även om det vanligtvis torde blifallet. Behörighetsreglernaskall inte förstås så som om det föreligger någon skyldighet förgranskningsmannen au vara förrättningsman så snart de lagliga förutsäuningarnahärför finns. Granskningsmannen har alltid möjlighet aU begärakronofogdemyndighets medverkan. En allmän riktpunkt bör vara all granskningsmanverkställer beslut endasi i okomplicerade situationer. Enovillkorlig förutsättning för att granskningsman skall få verkställa beslut äratt förrättningen kan genomföras "obehindrat". Vafle fysiskt motstånd- även passivt motstånd av sådan art - från någon som är närvarande vidförrättningen medför etl absolut hinder för verkställighet genom granskningsmansförsorg. Även hot om våld eller motstånd bör medföra alt granskningsmannenavstår från att själv söka genomföra förrättningen. Om den enskilde intemotsätter sig att granskningsmannen påböflar förrättningen. Prop.1975/76:11 143 börhan kunna inleda verkslällighetsåtgärder. Om den enskilde därefter börjar göramer allvariiga erinringar beträffande granskningsmannens sätt att genomföraverkställigheten, bör denne dock genast avbryta förrättningen och tillkallapersonal från kronofogdemyndigheten. Tror granskningsmannen att det vid etlbesök hos den granskade kan bli fråga om verkställighet av säkringsåtgärd, börhan ta med ett vittne. Enligl bestämmelserna i 10! ; andra stycket krävsnämligen att ett särskilt tillkallat vittne är närvarande vid förrättningen såsnart denna genomförs i frånvaro av den granskade eller den hos vilkenverkställighet skall ske. Ellvillkor för alt granskningsman skall få verkställa beslut om försegling eller eftersökningär atl förrättningen sker i närvaro av den som berörs härav eller någon som kananses företräda denne. 1 första hand skall vara närvarande de personer somavses i 10 ! ; första stycket. Däri inbegrips legal ställföreträdare. Meduttrycket "någon som kan anses företräda" sådan person menas till en böflannågon som befullmäkligals att företräda enskild part vid förrättningen.Skriftlig fullmakt behöver inte finnas. Del är fulll tillräckligt att förrätiningsmannenpå något sätt - l.ex. genom ett telefonsamtal med huvudmannen - får bekräftatatt vederbörande äger företräda parten. Även personer som saknar sådant Ibrmelltuppdrag att tillvarata huvudmannens intressen kan emellertid anses somföreträdare i lagrummets mening. Hit bör i regel räknas exempelvis vuxnafamiljemedlemmar men även anställda som i sin flänst sköter huvudmannensekonomiska angelägenheter såsom ekonomichef, kamrer eller personer medliknande centrala arbetsuppgifter. Under vissa förutsättningar torde ocksåandra kategorier anställda kunna betraktas som företrädare. Portvakt,städerska, växeltelefonist etc. bör dock inte innefattas i del företrädarbegrepp,som avses i lagrummet. 1paragrafen föreskrivs att granskningsman äger tillfälligt avlägsna förslulningsom har anbringats på grund av beslut om försegling. ; utredningens förslag. En mindre redaktionell ändring har företagits. Bestämmelsenhar tillkommit av praktiska skäl. Bryter granskningsmannen tillfälligtförslutning beträffande ett visst rum eller förvar för att hämta bevismedeleller låta den granskade tillfälligt komma in i rummet, får därefterförslutning ske utan att försegling ånyo beslutas. Föreskriften avses få sinegentliga betydelse om försegling beslutats med stöd av bestämmelserna i 6 ! ;första stycket andra punkten eller andra stycket lagförslaget. Iövrigt hänvisas till specialmotiveringen beträffande 8 >:;. Prop.1975/76:11 144 8.6.6Undantagande av bevismedel från granskning Enligtparagrafens första stycke, som i huvudsak överensstämmer med ;utredningsförslaget, kan den granskade eller annan, hos vilken verk ställighet sker, begära att beslagtaget bevismedel helt eller till viss delskall undantas från granskningen därför att han har att iaktta tystnad om dess innehåll eller innehållet på grund av särskilda omständigheter inte bör kom ma till annans kännedom. En sådan begäran skall göras genom skriftlig framställning till länsskatterätten. Bestämmelsersom motsvarar föreskrifterna i föreliggande lagrum finns i 7 §handräckningslagen. Skälen för att en handling inle skall bli föremål förgranskning är desamma i lagförslaget och gällande handräckningslag. Tillskillnad från vad som gäller enligt handräckningslagen måste däremot begäran omundantagande av bevismedel från granskning inlämnas direkt till länsskatierälten.Begäran skall dessutom göras i skriftlig form. Framställningen kan såledesinte riktas flll förrättningsmannen. Denne är vidare inte - såsom föreskrivs ihandräckningslagen - skyldig atl försegla bevismedel, som den enskilde villundanta från granskningen. Kretsenav de personer som kan begära undanlag från granskning har vidgats iförhållande till utredningens förslag. Sådan behörighet tillkommer inte endastden granskade och legal ställföreträdare för honom utan också annan person, hosvilken verkställighet sker. Framställningentill länsskatterätten skall behandlas enligt de allmänna handläggningsreglernai förvallningsprocesslagen med det undantag som beror på 4 1; lagförslaget. Detbevismedel, som framställningen avser och skälen för att det skall undantasfrån granskningen bör således anges i framställningen. Enbegäran om undantagande från granskning enligt lagrummet kan bifallas endastpå grundval av de förutsättningar som där anges. För tolkningen av dessahänvisas lill 56! ; 4 mom. TL. Vilkendomstol som är behörig att pröva framställning om undantagande från granskningframgår av bestämmelserna i 26 ! Iparagrafens andra stycke - som saknar motsvarighet i utredningens förslag -föreskrivs att länsskatterätten skall underrätta granskningsmannen närframställning enligt första stycket har kommit in. Bestämmelsernai denna paragraf motsvaras av 20 1; utredningens lagförslag. På grund avbestämmelsen i 18! ; andra stycket har viss ändring företagits. Enligllagrummet är granskningsman skyldig atl ställa det bevismedel somframställning enligl 18! ; första stycket avser till rätlens förfogande så snarthan har erhållit meddelande enligt 18 ! ; andra stycket. Prop.1975/76:11 145 Somtidigare har påpekats får granskningsman tills vidare fortsätta arbetet medgranskning av samtliga beslagtagna bevismedel även om den granskade eller annanunder förrättningen upplyst om alt han ämnar begära visst eller vissabevismedels undantagande från granskningen. Först sedan granskningsmannen harfilt meddelande om att en framställning om undantagande kommit in tilldomstolen kan det bli fråga om att avbryta granskningen av sådana bevismedel,som omfattas av framställningen. Det ankommer på rätten att närmare bestämmahur det skall förfaras med sådant bevismaterial. Givetvis hargranskningsmannen att följa domstolens anvisningar i dessahänseenden. Om framställningen inte anses som obefogad, torde det ofta blifråga om att överiämmna handlingarna till rättens kansli. Paragrafenreglerar domstolens behandling av framställning om undantagande frångranskning. Bestämmelserna kompletterar förvaltningsprocess-lagens allmännaföreskrifter. Lagrummet motsvarar 21 ! ; utredningens förslag. Vissaredaktionella och sakliga ändringar har skett. ]första stycket föreskrivs att rätten skall pröva framställning enligt 18 ! ;utan dröjsmål. Mål av detta slag måste således behandlas med förtur. Vidareframgår av första stycket att framställning om undantagande av bevismedel frångranskning lår bifallas endast om synneriiga skäl finns för detta. Innebördenhärav är densamma som i t. ex. 56 1; 4 mom. TL. Enligtandra slyckel iiger domstolen vid bifall - helt eller till viss del -tillframställning om undantagande av bevismedel från granskning förordna att detsom har undantagits skall överiämnas till den som gjort framställningen redaninnan rättens beslut har vunnit laga kraft. Överiämnande skall alltså eljestske först sedan beslutet har laga kraft. Bestämmelsernai denna paragraf har övertagits från 21 ! ; andra stycket sista punkten iutredningens lagförslag. 1lagrummet föreskrivs att bevismedel, som har undantagits från granskningenligt 201; lagförslaget, inte fär återges eller åberopas i granskningsärendet.Förbudet gäller alltså inte bara för granskningsman utan också för annan somhar att göra med ärendet. 8.6.7Underrättelse om beslut och verkslällighel Paragrafenmotsvarar i sak 22 ! ; tredje stycket utredningens förslag. 1lagrummet föreskrivs alt domstols beslut i mål enligt denna lag skall 10 Regeringen /975J76. Prop.1975/76:11 146 omedelbartmeddelas den som har fört det allmännas talan vid domstolen. Föreskriften hartillkommit för att det allmänna snabbi skall få underrättelse om beslut, somkan föranleda verkställighetsåtgärder eller andra initiativ. a. detskälet bör meddelandet lämnas muntligt så snart beslutet har fattats. I deltasammanhang kan påpekas att bestämmelserna i 4 och 9!;! ; i fråga omkommunikation med enskild part givelvis också gäller för domstols beslut omsäkringsåtgärd. Paragrafensinnehåll motsvarar 22 § första och andra styckena i utredningens förslag.Vissa sakliga och redaktionella ändringar har företagits. första stycket föreskrivs att beslut om säkringsåtgärd skall utfärdas skriftligt.Det skall senast när förrättning för verkställigheten avslutas överiämnas tillden granskade eller, om denne inte är närvarande vid förrättningen, till någonsom kan anses företräda honom. Beslutet skall innehålla besvärshänvisning. Beslutetbehöver inte föreligga i skriftlig form förrän det skall överiämnas tillenskild part. torde skriftligt beslut inte föreligga närgranskningsmannen själv både beslutar och verkställer säkringsåtgärd. Skerverkställigheten i beslutsfattarens frånvaro, vilket i och för sig kan förekomma,ligger det i sakens natur att beslutet skall ha överiämnats till förrätiningsmannen.Är beslutsfattaren närvarande vid en förrättning, som genomförs av annan, kandet däremot vara mest praktiskt att beslutet överlämnas tillförrättningsmannen först i avslutningsskedet. Verkställigheten avser exempelviseftersökning i ett visst förvar, varvid verkställighet följer av beslut ombeslag som fattats av granskningsmannen under förrättningen. Beslutetskall överiämnas antingen till den granskade eller, om han inte är närvarande,till någon som kan anses företräda honom. Den personkrets som avses har angettsi specialmotiveringen till 16 § andra stycket. Det bör uppmärksammas attbeslutet behöver tillställas endast den granskade eller i vissa situationerföreträdare för honom och således inte annan hos vilken förrättningen har ägtrum. förslag skulle den granskade delges beslutet om varken han ellernågon som kunde anses företräda honom har varit närvarande vid förrättningen.Denna bestämmdse har ändrats i lagförslaget. I stället föreskrivs i andrastycket att delgivning med den granskade alltid skall ske om denne inte ärnärvarande vid förrättningen. Med uttrycket "den granskade" menasäven legal ställföreträdare för honom. Delgivningen skall företas i enlighetmed bestämmelserna i delgivningslagen (1970:428). Paragrafenär indelad i två stycken. Första stycket motsvarar 23 § utredningens förslagmedan andra stycket utgör en nyhet. Prop.1975/76:11 147 \förstastycket sägs alt bevis om verkställighet av beslut utfärdas skriftligt ochtillställs den granskade på sätt som föreskrivs i 23 !;. Detsamma gäller förunderrättelse till annan hos vilken verkställighet sker. Bevis om verkställighetmåste således till skillnad från underrättelse om beslut tillställas även denhos vilken förrättningen äger rum om denne är annan person än den granskade.