prop · FZ0311 · 1975-12-31 00:00:00 — Paragrafens första stycke avser ett fall när förseglingobligatoriskt skall ske, nämligen när beslagtaget bevismedel lämnas kvar hosinnehavaren. Enligt andra stycket får beslut om försegling fattas om bevismedelinte lämpligen kan föras från den plats där det påträffats. Bestämmelsen, somföreslagits av arbetstekniska skäl, har inte särskilt berörts av någon remissinstans.Det tredje stycket avser försegling när granskningsmannen inte får tillåtelse atlgenomsöka förvar eller utrymme. Som villkor för försegling gäller i detta fallatt del finns grundad anledning anta atl bevismedel finns i förvaret ellerutrymmet samt alt risk föreligger att det kommerall undanhållas ellerförvanskas. Det har påpekats vid remissbehandlingen atl tillämpningenav iredje stycket skulle underlättas om "riskvillkorei" uteslöts.Jag vill instämma i denna synpunkt. Det rör sig här om situationer därförsegling måste ske i avvaktan på all eftersökning kan besluias eller besluthärom kan verkställas, dvs. Prop.1975/76:11 113 eftersökningkan inte ske . Detta villkor bör enligt min mening bytas mot riskvillkorei.Eftersom det rör sig om ett i viss mening provisoriskt beslut bör det intefordras mer än att det skäligen kan antas att bevismedel flnns i förvaret ellerutrymmet. 171; förslaget anges villkoren för beslut om eftersökning. Paragrafen innehållerbestämmelser om eftersökning i utrymme, som används för den granskadesverksamhet, eller i förvar som finns i sådant utrymme, i offentlig lokal hosmyndighet eller på allmän plats (första stycket). För att eftersökning skall fåbeslutas måste det föreligga grundad anledning anta att utrymmet eller förvaretanvänds för den granskades verksamhet samt risk föreligga att bevismedel kommeratt undanhållas eller förvanskas. Iparagrafen anges också villkoren för beslut om eftersökning i andra utrymmenoch förvar än som avses i första stycket. Förutom "riskvillkoren"enligt första stycket fordras för sådant beslut atl det finns grundad anledninganta att bevismedel finns i utrymmet eller förvaret. Blandremissinstanserna anser en grupp atl riskvillkoren bör slopas medan en annanmenar att villkoren för beslut om eftersökning bör skärpas i ett eller annatavseende. Enligtmin mening är rekvisiten avvägda på ett sätt som tar rimlig hänsyn både tilldet skydd mot opåkallade ingripanden som den granskade bör ges och tillbeslutsfattarens möjligheter att få tillgång till underiag för beslut omsäkringsåtgärd. För eftersökning i privatutrymmen gäller särskilt angivnavillkor. En skärpning av dessa skulle enligt min mening leda till atl eftersökninginte skulle kunna användas på elt tillräckligt smidigt och effektivt sätt. Jagär emellertid medveten om att vissa svårigheter kan uppstå när det gäller altavgöra vad som är utrymme i "den granskades verksanihet och vad som är privatulrymmen. Medanledning av vad ett par remissinstanser har påpekat vill jag föreslå att medutrymme som används för den granskades verksamhet uttryckligen jämställsutrymme som yrkesmässigt används av annan med uppdrag för den granskade idennes verksamhet. Med detta tillägg bör utredningens förslag i stort settkunna godtas. 18 1; förslaget sägs att beslut om säkringsåtgärd skall hävas närskäl för åtgärden inte längre föreligger. Remissinstansernahar i detta sammanhang lagt fram etl antal synpunkter av i huvudsakteknisk-juridisk art. Bl. a. påpekas att bestämmelse saknas om den tidpunkt dåen förrättning skall anses avslutad. Synpunkter har lagts på frågan om beslagenligt 27 kap. RB skall ta över beslag enligt lagförslaget. Vidare föreslås ensärskild bestämmelse om vem som har att häva säkringsålgärd. Detframstår som naturiigt att utfärdandet av bevis om att verkställighet har skettfår utgöra slutpunkten på förrättningen. Sådant bevis bör kunna avse en av fieralokaler där eftersökning har genomförts. Enligt min mening finns inga skäl föratt beslag enligt RB skall träda i stället för beslag enligt Regeringen 1975/76. Nr //. 1975/76:11 114 Ofta torde nämligen ett beslag enligtlagförslaget från skatterättslig synpunkt ge en bättre effekt än ett straffrättsligtbeslag, vilket tvångsmedel syftar till att säkra bevisningen i brottmål ochinte för granskningen som sådan. Vem som skall vara behörig alt besluta om hävningav säkringsåtgärd skall behandlas senare vid genomgång av behörighetsreglerna. I syfteatt förtydliga bestämmelsen bör, som en remissinstans har påpekat, uttryckligenanges atl beslut om säkringsåtgärd skall hävas, när åtgärden intelängre behövs för att säkra bevisning. Därigenom klargörs att t. ex. beslag fårbestå till dess lagakraftvunnet beslut föreligger i skatte-elleravgiftsprocessen. 8.2.4 Villkor för verkställighet Enligt 9 ;; första slyckel förslaget skall den som avsesmed granskningen eller någon som kan anses företräda honom beredas tillfälleatt närvara när beslut om säkringsåtgärd skall verkställas. Detsamma skallgälla annan person om verkställighet skall ske hos honom. Närvaro av den somberörs av förrättningen är dock inte något absolut krav för verkställighet.Verkställighet skall nämligen enligt andra stycket få ske om den som avses iförsta stycket inle utan nämnvärt uppskov kan beredas tillfälle att inställasig. Eftersökning enligt 7 ;; andra stycket fardockskeisådan persons frånvaroendast om det kan antas att den granskade söker förhala granskningen eller attden av annat skäl kommer att försenas. Vidremissbehandlingen har bl.a. anmärkts på att den granskade inte behöver kallastill förrättningen om någon är närvarande "som kan anses företrädahonom" saml att det i motiven ställs alltför små krav för att någon skallanses vara "representant" för den granskade. Den första meningen iandra stycket, påpekar en remissinstans, läcker inte det fallet att dengranskade visseriigen snabbi kan underrättas om förrättningen men på grund avsin vistelseort eller av andra skäl inte snabbt kan inställa sig. Det framhållsockså alt frågan om förhalning eller försening av granskningen vid eftersökningi privatutrymmen i praktiken kommer atl medföra svåra avgöranden. För egendel anser jag att den granskade och annan hos vilken verkställighet skall skei princip bör beredas tillfälle att närvara. Att legal ställföreträdare förden granskade bör beredas tillfälle att närvara torde inte behöva särskiltanges. Verkställighet bör emellertid i princip få ske ulan alt de nu nämnda ärnärvarande om de inte utan nämnvärt uppskov kan kallas till förrättningen ellerinte kan inställa sig vid den. En förutsättning för au verkställigheten skallfå ske i sådana fall bör vara att särskilt tillkallat vittne är närvarande. Eftersökningi privatutrymmen i frånvaro av den som verkställigheten skall ske hos - dvs. iallmänhet den granskade - bör dessutom förknippas med de villkor somutredningen har föreslagit för sådana Prop.1975/76:11 115 fall.Ibland kan förhalningsuppsåtet finnas hos annan än den granskade. Även då bör eftersökningi privatutrymmen kunna verkställas i frånvaro av den hos vilken verkställighetskall ske. I10 1; förslaget föreskrivs att den granskade eller annan hos vilken verkställighetsker äger tillkalla vittne men att förrättningen därigenom inte får uppehållasi onödan. Ettpar remissinstanser har uttalat sig om denna bestämmelse. Enligl enremissinstans bör kravet på vittnes närvaro vara obligatoriskt. Jag kan intedela den uppfattningen. Obligatoriskt vittne är inte föreskrivet ens för en såingripande åtgärd som straffprocessens husrannsakan enligt RB. Jag anser attutredningens förslag bör godtas. En redaktionell ändring bör dock göras iförtydligande syfte. Enligt11 ;; förslaget får verkställighet inle ske om förrättningen kan antas medföra synneriigolägenhet för någon som berörs av den. I 12 § föreskrivs atl förrättning förverkställighet utan medgivande av den som berörs därav inte far påböflas mellankl. 19 och kl. 8 och i 13-:; förslaget sägs att vid verkställighet skada intefår förorsakas på egendom men dock lås eller annan stängningsanordning brytas. Liksomen remissinstans anser jag att innehållet i dessa tre paragrafer, som allareglerar förfarandet vid verkställighet av säkringsåtgärd, bör återges i enenda paragraf Enremissinstans anser att en för vidsträckt tolkning av "synnerlig olägenhet"i den föreslagna 11 >:; kan medföra svårigheter vid förrättning. Storuppmärksamhet har remissinstanserna ägnat åt bestämmelsen i 12 1;. Enremissinstans anser alt tidsbegränsningen för verkställighet bör slopas, medande flesta andra som uttalat sig i saken anser att tiden för verkställighet börutsträckas. Del påpekas att t. ex. handräckningslagen föreskriver förbud motförrättning mellan och kl. 9. I vissa fall är de skattskyldigaanträffbara endasi under kvällstid, framhålls det, liksom att bestämmelsen i 11§ ger tillräckligt skydd åt den som berörs av förrättning. Innehållet i 13! ;har inte föranlett något remissuttalande. Föregen del vill jag anföra följande. ; bör avse att verkställighetenskall genomföras så att den innebär minsta möjliga olägenhet förden som berörsav förrättningen. Därigenom bör möjligheten att verkställa beslag och eftersökningi verksamhetslokaler etc. på olämpliga tider bli tillräckligt begränsad. Vaddet kommer an på är enligl min mening att även här markera den privata sektornsspeciella ställning genom att föreskriva en klar avgränsning av den tidrymd dä eftersökningi privatulrymmen skall få påbörjas. Den tidsbegränsning som uiredningen harföreslagit bör därför behållas för eftersökning i sådana utrymmen, dvs.verkställigheten bör inte få påbörjas mellan och kl. 8 utan medgivandeav den som berörs. Innehållet i 13 i; bör godtas oförändrat. Vidremissbehandlingen av 24 § förslaget, som avser besvär över granskningsmansbeslut och över verkställighet, har påpekats att utredningen Prop.1975/76:11 116 uppenbariigenansett att beslut om säkringsåtgärd skall fä verkställas . Detuttalas att bestämmelse härom bör införas i lagen för tydlighetens skull. Delpåpekas också vid remissbehandlingen att genoni en uttrycklig bestämmelse börgöras klart att särskilt förordnad granskningsmans beslut om säkringsåtgärd larverkställas även om det inte har överprövats enligt 16 t; tredje stycket. Med anledning av dessapåpekanden föreslår jag att lagen kompletteras med en bestämmelse som anger attbeslut angående säkringsåtgärd får verkställas . 1 anslutning därtill börregleras frågan om verkställighet i den situationen när eftersökning i utrymmensom har antagils vara "privata" vid verkställighet visar sig varaverksamhetslokaler. Sådant beslut bör fattas av länsskatterätt och det finnsenligt min mening inte något skäl för att frågan om eftersökning skulle behövaomprövas i nu avsett fall. En bestämmelse härom bör införas och även omfattabeslut om eftersökning i förvar i pri-vatulrymme. ; förslaget föreskrivs att bevismedel som tagits i beslag får lämnas kvarhos innehavaren endast om synneriiga skäl härför föreligger samt, i andrastycket, att vid verkställighet av beslag även förvar för bevismedlet fårfråntas innehavaren eller förseglas. Endasten remissinstans har uttalat sig i sak om paragrafens innehåll. Jag ämnaråterkomma till detta i specialmotiveringen. I princip kan jag tillstyrkaförslaget i denna del. Bestämmelseni 15 1; förslaget innebär att vid verkställighet av eftersökning i utrymme ävenförvar som påträffas där får genomsökas. Förslaget, som inte föranlett någotuttalande från remissinstanserna, bör godtas. 8.2.5Behörighet att fana och verkställa beslut ; förslaget regleras behörigheten att fatta beslut om säkringsåtgärd. Dennabehörighet har fördelats mellan domstol och granskningsman. Länsskatterättskall sålunda besluta om eftersökning i s. k. privatutrymmen (7 ;; andrastycket) medan granskningsman beslutar i övriga fall. Om särskilt förordnadgranskningsman har fattat beslut om säkringsåtgärd måste han underrätta den somhar att övervaka granskningen härom. Denne skall pröva om beslutetskall bestå. Förslaget har föranlettyttranden från åtskilliga remissinstanser. Ett par av dem anser atlbehörigheten att fatta beslut har avvägts på elt rimligt sätt. De flestaremissinstanserna uttalar sig emellertid fören annan fördelning avbehörigheten. En grupp anser atl granskningsmannen eller i vart fall den somhar att övervaka granskningen bör tilläggas behörighet även vad gäller attbesluta om eftersökning i privatulrymmen. En annan grupp blandremissinstanserna vill begränsa granskningsmannens behörighet eller helt läggabeslutanderätten på länsskatterätt, i varje fall om saken inte är bråds- 1975/76:11 117 Om densäkringsåtgärd som beslut om beslag innebär över huvud taget skall fungera ipraktiken, kan det enligt min mening inte komma i fråga att lägga beslutanderättenpå domstol. Men inte heller eftersökning i verksamhetslokaler - därbevismedlen normalt brukar förvaras - skulle i allmänhet kunna verkställas påett meningsfullt sätt om domstols medgivande skulle krävas. Behov av eftersökningliksom villkoren härför kan ofta konstateras föreligga försl sedan granskninghar påbörjats i verksamhetslokalen. Jag vill hänvisa till vad en remissinstansuttalat därom att det i regel är omöjligt att i förväg veta vilka problem somkan uppslå vid en granskning och vilka tvångsmedel som kan bli nödvändiga. Augranskningsman skulle få försegla utrymmen eller förvar i avvaktan på länsskatterätlsbeslut om eftersökning innebär enligt min mening inte någon lämplig lösning.Försegling är en åtgärd som bör tillgripas endasi i nödfall, särskilt medhänsyn till den frestelse det kan vara för den granskade att bryta förseglingenoch undanskaffa bevismedel. Jag vill å andra sidan i dagens läge inte föreslåatt alla beslut om eftersökning skall få fattas av särskilt förordnad granskningsmaneller den som skall övervaka granskningen. Eftersökning i privatutrymmen börsom utredningen har föreslagit få beslutas endasi av länsskatterätt. Sedan manhar fått praktiska erfarenheter av systemet kan eventuellt behov av ändringarövervägas. Jag anser alltså att reglerna i 16 1; förslaget bör godtas. 117 1; förslaget regleras vem som är behörig atlverkställa beslut om säkringsåtgärd. Huvudregeln är den att utmätningsmanverkställer beslut på begäran av granskningsman. Granskningsman lår dockverkställa beslut som han själv äger fatta om verkställigheten sker i närvaroav den som berörs av beslutet eller annan som kan anses företräda denne ochförrättningen kan genomföras obehindrat. De fiesta remissinsianserna har inte haft något alt erinramot förslaget i denna del. Av dem som framfört kritik vill flertalet aUverkställighet skall tillkomma endast utmätningsman. Några anser däremot altgranskningsman i princip skall få verkställa beslut. För egen del anser jag att förslaget i stort sett är välavvägt. Det innebär alt granskningsmannen alltid skall kunna påkallaverkställighet av utmätningsman. 1 enkla fall, t.ex. när bevismedel somgranskningsmannen har om hand skall beslagtas, torde han dock finna attutmätningsmans medverkan är överflödig. Enligt min mening bör granskningsnianäga verkställa hävning av beslut och beslut om beslag även i frånvaro avenskild part. Jag har fldigare föreslagit att särskilt tillkallat vittne måslevara närvarande vid verkställighet i parts frånvaro. Den föreslagna bestämmelsen att granskningsnian ägertillfälligt avlägsna förslutning som anbringats på grund av försegling (18 ! ;)harjagingen erinran mot. 1975/76:11 118 8.2.6 Undantagandeav bevismedel från granskning Enligtförslaget (19 ! ;) kan den granskade yrka att beslagtaget bevismedel skall undantasfrån granskningen därför alt han har att iaktta tystnad om dess innehåll elleratt innehållet på grund av särskilda omständigheter inte bör komma till annanskännedom. Han skall i sådant fall göra skriftlig framställning tilllänsskatterätten. Förslagethar godtagits av nästan samtliga remissinstanser. Etl par remissinstanseranser att även annan än den granskade bör kunna yrka undantagande avbevismedel. Det hänvisas bl.a. till det fallet alt fiera personer kan haanlitat samma ombud, som har tystnadsplikt gentemot dem alla. Jaganser att denna synpunkt bör beaktas. Den hos vilken verkställighet sker böralltså ges möjlighet all göra framställning som avses i paragrafen. Vidare börsådan framställning kunna avse även del av bevismedel. Enligl20 1; förslaget skall länsskatterätten underrätta granskningsmannen ominnehållet i framställning enligt 19 1; så snart sådan kommil in till rätlen. Granskningsmannenskall då ställa bevismedlet till rättens förfogande. 1211; förstastycket sägs all rätlens prövning skall ske ulan dröjsmål samt atlframställningen får bifallas endast om synneriiga skäl föreligger (jfr 56! Enligt 21 i; andra stycket skall bevismedlet vid bifall lillframställningen genast överlämnas till den granskade. Bevismedel som har undantagitsfår inte återges eller åberopas i granskningsärendet. Deföreslagna bestämmelserna berörs endast av ett par remissinstanser. a. sägsatt granskningsmannen i avvaktan på länsskatterättens prövning inte bör få ladel av bevismedel som någon begärt undantaget frän granskning. Enremissinstans anser att undantaget bevismedel inte skall överlämnas till dengranskade förrän beslut om undantagande har vunnit laga kraft. Föregen del anser jag liksom utredningen att framställning som här avses inte börobligatoriskt medföra att bevismedel tills vidare inte får granskas. Jag villunderstryka att prövning alltid skall ske av sådan framställning, alltså ocksånär den är helt ogrundad. Om granskningen alltid måsle avbrytas så snartframställning om undantagande har giorts, skulle möjligheten all saboteragranskningen kraftigt öka. Jag vill hänvisa till atl granskningsmannen hartystnadsplikt beträffande vad han erfarit vid granskningen. Enligtmin mening bör bevismedel eller del därav som länsskatierätt har undantagitfrån granskning normalt återlämnas till den som gjort framställningen förstsedan beslutet har vunnit laga kraft. Domstolen bör dock kunna förordna omundantag från denna regel. Jag föreslårali ifrågavarande bestämmelser iutredningens förslag godtas med nu angivna ändringar. 8.2.7 Underrättelseom beslut och verkställighet ; första stycket förslaget skall beslut om säkringsåtgärd utfärdasskriftligt och senast i samband med verkställigheten lämnas till den granskadeeller om denne inte är närvarande till någon som kan anses företräda Prop.1975/76:11 119 honom.Om inte någon nu avsedd person är närvarande vid förrättningen skall beslutetdelges den granskade. Vidare föreskrivs i paragrafen atl beslut enligt 16 i;första stycket, dvs. om eftersökning i privatulrymmen, eller enligt 21 1; - somavser undanlagande av bevismedel från granskning - samt beslut pä grund avbesvär enligl 24 1; skall meddelas granskningsman. ; förslaget föreskrivs alt beslut om verkställighet skall utfärdas skriftligtoch tillställas den granskade på sätt som sägs i 22 !;. Annan hos vilkenförrättning företas skall underrättas om verkställigheten på motsvarande sätt. Förslagenhar föranlett synpunkter från några remissinstanser. Jag anser all åtskilligtav vad som förts fram bör föranleda justeringar i lagtexten. När den granskadevarken personligen' eller genom legal ställföreträdare har varit närvarande vidförrättningen börbeslutet om säkringsåtgärd delges honom även om han har varitrepresenterad vid verkställigheten. Bevis om verkställighet av beslag börinnehålla förteckning över beslagtagna bevismedel och erinran om möjlighetenatt begära undantagande av bevismedel för granskning. De föreslagna reglernaom att granskningsman skall underrättas om beslut kan jag godta i sak. Enligl24;; förslaget skall talan mot granskningsmans beslut och mot verkställighetföras genom besvär hos länsskatterätt. Det allmännas talan skall föras av densom i sin tjänst har att övervaka granskningen. Fleraav de synpunkter som remissinstanserna har anlagt på denna bestämmelse ärbeaktade genom den bestämmelse som jag i det föregående har föreslagit om attbeslut om säkringsåtgärd far verkställas . Med anledning av vad ettpar remissinstanser uttalat vill jag påpeka alt bestämmelsen om inhibitionenligt 28 i; förvallningsprocesslagen (1971:291) i princip är tillämplig även ifråga om beslut enligt det lagförslag som behandlas. Jag kan däremot inteinstämma i den framförda åsikten att besvär över utmätningsmansverkställighetsåtgärder bör föras hos överexekutor. En sådan föreskrift skullekomplicera förfarandet utan att innebära någon fördel för den enskilde. Deåterstående paragraferna i lagförslaget reglerar vilken länsskalterätt som ärbehörig alt handlägga framställning om eftersökning i privatulrymmen och omundantagande av bevismedel från granskning samt besvär enligt 24 ! ; (25 ! ;),frågan om lagens tillämplighet när det förekommer anledning till misstanke ombrott (26 l;). Vidare flnns föreskrifter om sekretess vid lagens tillämpningoch straffbestämmelser vid åsidosättande av denna tystnadsplikt (27 S). I densista paragrafen (28 ! ;) sägs alt föreskrifter för tillämpning av lagenmeddelas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. 1975/76:11 120 Enremissinstans påpekar att behörighetsreglerna i 25 i; leder lill att besvärfrån hela landet över utmätningsmans verkslällighetsåtgärder kommer att prövasav länsskatterätien i i de läll verkställigheten föranletls avt. ex. (RSV:s) revisions- och granskningsverksamhet-Jaganser att de föreslagna behörighetsreglerna inte är utformade på ett Huvudregeln innebär att ifrågavarande behörighet tillagts länsskatterätieni det län där den som har att övervaka granskningen har sitt flänsteställe.Frånsett att belägenheten av flänstestället för den som har att övervakagranskningen oftast inte är känd för allmänheten, vilket dock kan genonibesvärshänvisningens närmare utformning, så medför reglerna likväl nackdelargenom att en stor mängd besvär kommer att koncentreras till länsskatterätien iStockholms län. Detta gäller inte bara de beslut som fattas av RSV. Med dennuvarande utformningen av organisation kommerlänsskatterätten i att bli ensam behörig också i fråga om besvär m. m.när bevissäkringslagen tillämpas vid den kontroll som detta verk utför. Även iandra fall skulle en sådan effekt uppstå på grund av reglerna omlänsskatterättens behörighet. Enligtmin mening bör vid framställning om eftersökningsbeslut enligt 16 1; förstastycket och besvär enligt 24 1; utredningens förslag i första hand denlänsskatterätt vara behörig som har att pröva den granskades taxering tillstatlig inkomstskatt , då framställningen görs eller det överklagadebeslutet om säkringsåtgärd har fattats. 1 praktiken blir detta oftast länsskatterätieni det län där den granskade är bosatt. I vissa fall är den granskade inteskattskyldig lill statlig inkomstskatt. Så är bl. a. fallet med handelsbolag,partrederier och vissa dödsbon. Föreligger denna situation bör länsskatterätteni det län vara behörig, där beslut om säkringsåtgärden skall verkställas ellerhar verkställts. Framställning enligt 19 i; om handlings undantagande frångranskning bör prövas endast av den länsskatterätt där verkstäUighet avbeslaget har ägt rum. Medhänsyn till vad i prop. 1975:78 föreslagils om ändring i 20 kap. 3 1;bör andra stycket i den föreslagna 27 1; gälla endast lill den 1januari 1976. Förslaget i 28 S bör utgå med hänsyn lill 8 kap. ; punkt Iregeringsformen. Enremissinstans har erinrat om att det i 10 1; handräckningslagen finns enbestämmelse om att kostnaderna för handräckning enligl lagen skall åvilastatsverket. Det sätts i fråga om inte en motsvarande bestämmelse bör införas ibevissäkringslagen. Denavsedda föreskriften i handräckningslagen skall ses mol den bakgrunden atttalan mot verkställighet enligl lagen förs enligl vad som gäller i utsökningslagen.I utsökningslagen finns särskilda bestämmelser om ersättning av parts kostnadi utsökningsmål. Prop.1975/76:11 121 inteanknytning till utsökningslagen. Frågan om kostnadsersättning, som kan tas utav enskild, kan därför inte bli aktuell i det föreslagna förfarandet.