prop · FZ03100 · 1975-12-31 00:00:00 — Räknar man i stället sysselsättningen i antalet arbetadetimmar visar det sig att ökningen lorde ha varit måttlig från 1974 till 1975.Klara nedgångar registreras också för arbetsvolymen inom industrin ochbyggnadsverksamheten. Förklaringen till differensen mellan ökningen i antalpersoner och timulvecklingen är bl. a. den ökade kvinnliga sysselsättningen,med i genomsnitt kortare arbetstid än männen. Efterfrågan på arbetskraft harminskat sedan mitten av året, men några större utslag på arbetslösheten harännu inte märkts. Att sysselsättningsläget har kunnat hävdas så väl under1975 trots en svag produktionsutveckling inom industrin beror på flera omständigheter.Företagen tycks ha hållit kvar arbetskraften genom att fylla 1975/76:100 Bilaga1 Finansplanen 11 utmed underhålls- och reparationsarbeten, utbildningsverksamhet etc. Denförändrade lagstiftningen .på arbetsmarknaden, med väsentligt ökadevarsellider, torde här haft en avgörande betydelse. Av betydelse har ocksåvarit alt företagen hållit en beredskap för den internationella konjunkturuppgångenmed dess stimulerande effekt på efterfrågan. Under sådana omständigheter hardel framstått som lönsamt att ha kvar en så stor del som möjligl av personalen. Konsumentpriserna beräknas under loppet av 1975 stigamed inemot . Bidragande till den höga ökningstakten är de mycket stora lönepäslagenunder året. .lämfört med andra länder framstår emellertid prisstegringslakten ivårt land inle som anmärkningsvärt hög. Den ligger ungefär på genomsnittet förOECD-länderna och under genomsnittet för som hafl en genomsnittligprisstegring på 12 under loppet av 1975. Ätskilliga av dessa länder hardessutom haft en annorlunda prioritering av målen för den ekonomiska politiken.De har satsat på alt i första hand bekämpa inflationen och som en följd däravtolererat betydande ökningar av arbetslösheten. Vi har prioriteratsysselsättningen högsl, men har ändå lyckats hålla prisstegringarna på sammanivå som genomsnittet för övriga industrUänder. Som framgått av vad jag tidigare nämnt medför denmycket kraftiga internationeUa lågkonjunkturen att exporten från gåttkraftigt tillbaka . Enligt de beräkningar som föreligger har varuexportenminskal med i volym. Därvid minskade råvarorna betydligt mera, eller medca , med minskningar på 25 ä för järnmalm, trä och massa. Exporten avverkstadsprodukter blev däremot i stort sett oförändrad. Importen av varor harockså minskal, med ca 2,. förlorade svensk industri vissamarknadsandelar pä exportmarknaderna. Till en del förklaras delta av densvenska exportens varusammansältning. Sålunda har de från svensk exportsynpunktbetydelsefulla marknaderna för trävaror, massa och papper, stål och investeringsvarorfrån verkstadsindustrin varit mycket svaga. Vidare har kostnadsutvecklingen iSverige varit ogynnsam jämfört med många av våra konkurrentländer. Dettainnebär atl vår exportindustri till slor del förlorat de konkurrensfördelarsom uppnåddes , då svensk industri klart förstärkte sinkonkurrenskraft. Handelsbalansens underskott har likväl kommit attbli endast något större än 1974. Ändå har bytesbalansens underskott vuxit medca . Dettasammanhänger med en kraftig försämring av tjänste- och transfercringsbalansen.Sjöfartsnettot inbringade . mindre än 1974 och underskottetför transfereringar ökade med mer än , främst på grund av ökalu-landsbistånd och räntebetalningar på den stigande upplåningen utomlands. kraftigt överskott på kapitalbalansen väger i 1975/76:100 Bilaga1 Finansplanen stortsett upp bytesbalansens underskott . a. förändringar ihandelskreditströmmarna som statistiskt redovisas under den s. k. restposten har valutainflödet, utöver överskottet på kapitalbalansen, blivit såomfattande atl valutareserven kunnat öka högst påtagUgt. procent från föregående år -1,7 förändring från föregående år 75,7" -2,6 -0,1 -3,9 -1,6 statliga affärsverk och myndigheter -3,3 -0,7 -6,4 -4,8 -7,1 -9,7 ( + 2,6)' (+0,8)' 0,0» 71,4' -8,4 -0,1 ' Lagerinvesteringens förändring i procent avföregående års bruttonationalprodukt. ' Utrikeshandelns fördelning påvaror och tjänster är här utförd i enlighet med nationalräkenskapemas definitioner.Härigenom uppkommer en viss skiUnad i förhållandetill tabell 4 där varuutbytet anges i enlighet med utrikeshandesstatis-tiken. 'Uppskattning för . 1975/76:100 Bilaga 1 Finansplanen 13 3.1 Förutsättningar och mål för den ekonomiska politiken Den långvarigaoch djupa konjunkturnedgång som rått i industri-världen under 1974 och 1975förefaUer nu ha vänt. Men denna vändning sker från etl utgångsläge som präglasav stor arbetslöshet i flertalet industriländer, en betydande outnyttjadkapacitet och en alltjämt höginflationstakt. Trots den förutsatta uppgången kommer sannolikt arbetslösheteni vår omvärld att ligga kvar på en mycket hög nivå även . Deinsatta åtgärderna och den förutsedda konjunkturutvecklingen är nämligen heltotillräckliga för att föra ned arbetslösheten tUlde nivåer som kunde registreras före lågkonjunkturen. Dendeflalionistiska politik som gett upphov till denna situation och den fortsattförsiktiga inställningen i de stora industriländerna motiveras främst avsyftet att skapa balans i de utrikes betalningarna och atl dämpa inflationstakten. I bytesbalansavseende harpolitiken i en del fall varit framgångsrik. På det hela laget haremellertid politiken inneburit att den bristande jämvikten i OECD-områdetaccentuerats. Inflationstakten har också begränsats något från drygt 14 %1974 till 1975 och tUl beräknat 8 %under 1976. Men har arbetslösheten vuxit till den högstanivån sedan mer än 17 miljoner människor går i dagarbetslösa i de västliga industriländerna. Även om dennahöga arbetslöshel ytligt sett har skapat mindre social oro än man kunnat vänta,innebär denna situation elt oerhört slöseri med mänskliga ochekonomiska resurser ett slöseri som drastiskt kontrasterar mot de stora behovsom finns både på det samhälleliga och det individuella området. Risken fördjupgående sociala problem av bestående höga arbetslöshetstal är ocksåuppenbar. För del har den ekonomiska aktivitetenunder 1975, liksom , varit högre än i vår omvärld. ärsåledes ett av de ytterst få länder inomOECD-området som inte haft en vikande produktion och som kunnatupprätthålla en fullsysselsättning. Antalet sysselsatta har t. o. m. ökat med närmare 100 000 som arbetslöshetenhar varit låg. Denna positiva utveckling har möjligjorls av enexpansiv ekonomisk politik sommotvägt den kraftiga och utdragna internationella konjunkturnedgången.Detta har då lett till en kraftig försvagning av bytesbalansen. Underskottetunder 1975 synes nu uppgå till 7 å . Denna ökade utiändskaskuldsättning har vi medvetet accepterat då den varit en förutsättning för dentillväxt och den sysselsättningsökning vi kunnat åstadkomma mitt i endjupgående och långdragen intemationell lågkonjunktur. Vi måste emellertid nu inriktapolitiken på att successivt i fas 1975/76:100 Bilaga 1 Finansplanen 14 med den intemationellakonjunkturåterhämtningen återställa jämvikten i vår utrikesbalans. Utländskaerfarenheler har nämligen visat alt när elt land väl råkat in i en situation avextern obalans blir det allt svårare attåterställa balansen ju längre man dröjer med anpassningsprocessen. Destrukturella problemen tilltar och ränte- och skuldbördan växersuccessivt, vilket i sin lur leder till att möjligheterna att ta upp fortsattalån minskar. Långivarna internationella banker och institutioner, m. fl. ställer direkt eller indirekt krav pä att låntagarnas ekonomiska pohtik stäUs om så all långivarnas intressen tryggas. I många fall har detta tvingat fram endeflationislisk politik med ökad arbetslöshet och en sänkt levnadsstandard. Våra mål för den ekonomiska politiken, så som deangavs finansplan, ligger fast. Det primära målet är såledesalt upprätthålla den fulla sysselsättningen. För att trygga detta mål måsteockså målen om återstäUd yttre balans och rimlig .prisstabilitet ges samma högaprioritet. Den förutseddainternationella konjunkturålerhämlningen bör innebära alt exporten på nytt blir ett expansivt element i vår ekonomi. Samtidigtinnebär de stora lager vi byggt upp atl exportökningen inteomedelbart får sitt fuUa genomslag i produktionen. Det finns också anledningpåpeka alt exporlvolymen, trots uppgången , inte förväntasöversliga exportvolym. Politikenunder 1976 bör därför inriktas på en försiktig stimulans av den inhemska efterfrågan med betydande inslag avselektiva åtgärder för atl kompensera en aUljämt otillräckUg utländskefterfrågan. Härigenom skallsysselsättningen kunna hävdas under beaktande av pris- och bytesbalansmålen. De avvägningsproblem som i ett något längreperspektiv uppträder när vi skall genomföra en politik för full sysselsättningmed yttre balans har redovisats av långtidsutredning(SOU 1975: 89). Jag vill redan nukortfattat beröra vissa av de centrala förhållanden och avvägningsproblemsom utredningen redovisat. Den rådandebefolkningsstrukturen innebär att totala befolkning ökar långsamt ochatt befolkningen i arbetsför ålder rentav minskar något. Helabefolkningsökningen faller på årgångarna . Utredningen har antagit enfortsatt stark ökning av den kvinnliga förvärvsfrekvensen, som alltmernärmar sig männens. Vidare har uiredningen antagit att en femte semesterveckagenomförs. Med dessa förutsättningar blir antalet arbetade timmar trotsökningen i antalet sysselsatta i huvudsak oförändrat. En annanslutsats som utredningen redovisar är att produktivitetsökningen i vår ekonomikan förutses bli alltmera dämpad. Detta återspeglar ökade miljökrav,förändringar i arbetslivet, förskjutningar i näringsstrukturen och en långsammare regional och branschmässig 1975/76:100 Bilagal Finansplanen 15 strukturomvandling i vårtnäringsliv. Denna utveckling, som har sina positiva aspekter och i vissaavseenden varit eftersträvad, leder emellertid oundvikligen lill altproduktivitetsutvecklingen avtar. Den ligger dock alltjämt på eninternationellt sell hög nivå. Vid de gjordaantagandena beräknar långtidsutredningen alt bruttonationalprodukten skullekunna öka med under perioden197580. Delta resursutrymme är emellertid i betydande utsträckning redaninlecknal. För alt vi skall åstadkomma utrikes balans måste exporten fåen växande andel av våra resurser. För att en snabb exportökning skall bU möjlig måste industriinvesteringarna öka kraftigt.Vidare innebär de åtaganden som gjorts beträffande pensionärerna en betydandeinteckning av det privata konsumlionsulrymmet. Folkpensionärerna ärsåledes garanterade en real inkomslförbällring på . Vidare ökar de genomsnittliga ATP-pensionernas belopp och antaletpensionärer. Också den offentliga sektorn kräver ett betydande resurstillskottför atl kunna genomföra redan fattade beslut och vidmakthålla gällandeserviceslandard. Totalt settinnebär detta alt det utrymme som återstår för nya reformer inom denoffentliga sektorn och för ökning av den privata konsumtionen för deförvärvsarbetande är begränsat. Utredningen har skisserat två alternativ medtyngdpunkt i ökning av den offentliga resp. den privata konsumtionen. Uiredningen harockså skisserat alternativ som innebär en sänkning av veckoarbetstiden från 40till . Härvid sänks ökningstakten för BNP till ca 2,5%.Restriklionema för nya reformer och för ökning av den privata konsumtionen blirdå ännu mera kännbara. Jag vill därför starkt ifrågasätta om dessa alternativär möjliga utan all den ekonomiska balansen kommer i fara. somresursutrymmet är starkt begränsat om vi långsiktigt vill tryggasysselsättningen, är reformönskemålen starka inom ell stort antal områden familjepolilik, skattepolitik,åldringsvård, sjukvård, service, insatser för de lågavlönade,osv. är f. n. föremål förremissbehandling. De avvägningsproblem som utredningen behandlar och deprioriteringar som måste göras inom ett begränsat resursutrymme är avcentral betydelse för vår framtida ekonomiska och sociala utveckling. Jag ärinte beredd alt redan nu mera preciserat ange hur avvägningarna ochprioriteringarna bör göras. Det äremellertid regeringens avsikt alt, sedan remissbehandlingen är avslutadoch en mera detaljerad analys hunnit ske, undervåren 1976 redovisa sin syn på politikens inriktning för . När det gällerbytesbalansmålet anser jag dock att detta bör preciseras . En rimlig målsättning bör, enligt min mening, vara att balanseni våra utrikes betalningar successivt skall återställas . Detnuvarande underskottet är delvis betingat av rådande kon- Prop.1975/76:100 Bilagal Finansplanen 16 junklurer och den förbättring somväntas ske 1976 återspeglar detta förhållande. Den mera strukturella obalans,som främst skapats av oljeprisslegringarna,kräver emellertid anpassningsåtgärder genom en begränsning avökningstakten i den inhemska förbrukningen till förmån för ökad export. Undermellantiden får vi fortsätta alt finansiera vårt underskott genom upplåning iutiandet. och1975 har upplåningen skett huvudsakligen genom företagen men också kommunernaoch staten har medverkat i upplåningen. Del torde vara naturligt att vårutlandsupplåning även får en sådan, sammansatt struktur.Det ankommer på att utforma kredilpoliliken så att den nödvändigaupplåningen kommer till stånd. Vår internationellaskuldsättning kan beräknas i skilda former komma att öka med 15 å 20 miljarderkr. Den väntas därefter stiga ylterligare innan balans ivåra utrikes betalningar uppnåtts. Nettokostnaden för räntor på vårutlandsskuld har stigit från 90 milj. kr. 1974 till 450 milj. kr. 1975 ochberäknas stiga tiU ca . Vid utgången av 1976 kan denårliga räntekostnaden på den då upplupna utlandsskulden beräknas till 1,5 å . HärlUl kommer växande krav påamorteringar på tidigare utlandslån. skulle vi belastas med enårlig räntebetalning på ca 2 å . och dessutom ha en betydandeutlandsskuld att avveckla . Det kan nämligen inte ansesrimligt att permanent finansierar sina utgifter via utländsk upplåning. Det är mol bakgrundav de här redovisade förutsättningarna och målen som den ekonomiska politikenför 1976 måste utformas. Jaghar vid tidigare tillfälle angett att det är regeringens avsikt all lösa bytesbalansproblemetgenom en expansiv ekonomisk politik som syftar till ökad export. Det innebär atl vi måste kontinuerligt bygga ut vårproduktionskapacitet, dvs. i snabb takt öka investeringarna. Endasigenom en kraftig utbyggd produktionskapacitet inom varuproduktionen ochfortsatt hävdad konkurrenskraft i vår industri lorde det vara möjligt att kombinera etl återställande av underskottet ibytesbalansen med det centrala målet om full sysselsättning. Ett fulltutnyttjande av våra resurser utan att dessa i erforderlig omfattning avdelas för export eller förinvesteringar inom de export- eller importkonkurrerande näringarnaskulle leda till fortsatta stora underskott i bytesbalansen. Vår utländskaupplåning kan enligt min mening endast försvaras om den används så att denvaraktigt och långsiktigt stärker vår framtida bytesbalans. Härutöver finns en rad andramotiv för en fortsatt snabb ökning av 1975/76:100 Bilaga1 Finansplanen 17 industriinvesteringarna.Arbets- och naturmiljöaspekterna tillmäts numera en väsentligt störrebetydelse vid planeringen och utformningen av nyinvesteringarna än vad som varvanligl . Del innebär alt en bred och omfattande investeringsverksamhetsamtidigt är det säkraste sättet atl också förbättra arbetsmiljön inom industrin. Utvecklingen visar alt vi tyckskomma in i en period med mer dämpad produktivitetsutveckling . Olikafaktorer har som tidigare nämnts medverkat härtill. Effekten som sådan äremellertid allvarlig eftersom den begränsar våra gemensamma möjligheter lillförbättrad standard i fråga om såväl privat konsumtion som offentlig service.För att i möjligaste mån ändå hålla produklivi-lelsutvecklingen på ennågorlunda hög nivå blir det därför nödvändigt med omfattande löpande rationaliseringsinvesteringar. För de flesta förelag visade erfarenheterna från densenasie internationella högkonjunkturen på elt påtagligt sätt alt brist påprouk-tionskapacilet var det väsentligaste hindret för att ylterligare öka sinförsäljning utöver vad som ägde rum. Man bör kunna räkna med att företagenalltmer inser alt världsmarknaden kännetecknas av upp-och nedgångar ochanpassar sin investeringspolitik lill delta. Detta innebär alltså all ellinvesteringsprogram måste sättas in om man vill fåmöjligheter att skörda vinsterna av investeringen under den kommandehögkonjunkturen. Statsmakterna har också vidtagit en rad åtgärder isyfte all stimulera näringslivels investeringar. Här kan särskilt erinras omde särskilda avsättningar till arbetsmiljö- och särskilda investeringsfondersom företagen fick göra på grund av den då exceptionella vinstutvecklingen.Dessa fonder liksom även de vanliga investeringsfonderna förkonjunkturuljämning är f. n. fria för användning. I början av december 1975fanns ca 6 800 milj. kr. innestående på sädana fonder. den 1januariden frisläpptes ur de tre fonderna sammanlagt ca 4 800milj. En mycket slor del av de faktiska investeringsarbetenaberäknas falla på 1976. Regeringen har vidare beslutat atl de nuvarandemöjligheterna all utnyttja investeringsfonderna för konjunkturutjämningförlängs till utgången av . Jag vill också erinra om det särskildaskatteavdraget resp. bidraget för maskininvesleringar som nyligenfattat beslut om. Även kreditpolitiken har varit inriktad på alt stödjaindustrins investeringar. Inte minst har det tagit sig uttryck i den nyapolitik på kapitalmarknaden som inleddes . För att öka utbudet på långtlånekapital höjdes den långa räntan med en procentenhet. Avsikten var, som jagframhöll reviderade finansplan, all kraftigt öka tillförseln avlånga lån till näringslivet genom obligations- och förlagslåneemissioner och utlåningfrån de industrifinansierande mellanhandsinsli-luten. Som ett första mål angavsen ökning, fram 2 1975/76. 1975/76:100 Bilagal Finansplanen 18 på 2miljarder kr. En viklig del av detta program var att ställa ökade medel lillförfogande till mindre och medelstora företag. Resultaten av den nya politiken på kapitalmarknaden harhittills varit lovande. En inte obetydlig del av förvärven av obligationer ochförlagsbevis görs nu av privatpersoner, företag och fonder, placerar-gruppersom inte varit aktiva på obligationsmarknaden. Emissionsvolymen förindustrilån har.år 1975 stigit tiU 2 635 milj. kr. mot 1 395 milj. kr. år 1974.Denna utveckling bör innebära en påtaglig stimulans för industrinsinvesteringsverksamhet, eftersom möjligheter atl erhålla långa lån geren stabilare bas för finansieringen och i viss grad lorde kunna räknas som enersättning för självfinansiering. Regeringen föreslår vidare omfattande insatser förnäringslivets vidare utveckling. I syfte alt stärka företagens försörjning av egetkapital och därmed ökade förutsättningar för utbyggnad och investeringarföreslås alt AP-fondens möjligheter lill aktieköp ökas med 500 milj. kr. Jagåterkommer till denna fråga under avsnittet Särskilda frågor där jag ocksålämnar en utförlig redogörelse för den verksamhet som bedrivits av denfjärde fondstyrelsen. Utvecklingen inom har under senareår kännetecknats av en stark expansion. Statsförelaggruppens totala investeringarmotsvarar av den svenska industrins och dess export svarar mot nära 7 %av den samlade svenska varuexporten. En väsentlig del av Statsförelaggruppensinvesteringar avser basindustrien verksamhet i . För att möjhggöra enfortsatt snabb utbyggnad av Statsförelaggruppens investeringar är en ökning avdet egna kapitalet erforderlig. I delta syfte kommer chefen förindustrideparlementet att senare anmäla frågan om medel för ökad aktieteckningi på sammanlagt 1 500 milj. kr. Utredningsarbetet om den konkreta ulformningen avStålverk 80 och dess eventuella komplettering med valsverk går vidare. Avsiktenär alt chefen fÖr industridepartementet skall presentera resultatet av dessaöverväganden senare . I avvaktan härpå redovisas inte på sätt somförutsågs i propositionen 1974 anslag lill 80 i det nu framlagdabudgetförslaget. För att få en realistisk medelsberäkning har moisvarandebelopp dock avsatts under anslaget lill oförutsedda utgifter. Ställning liUstatens tiUskott i 80 bör tas i samband med presentationen av de nyaprojekten. Lokaliseringsstödet har haft en stor betydelse förindustrins utbyggnad inle minst i de nordUgaste delarna av landet. Industrisysselsältningeni denna del av landet har härigenom utvecklats snabbare än iresten av landet. I syfte att möjliggöra en fortsalt stark investeringsökninginom näringslivet inom denna del av landet, inte minst i fråga om mindre och medelstoraförelag, kommer chefen för 1975/76:100 Bilagal Finansplanen 19 attföreslå att den nuvarande femårsramen till regionalpoHtiskt stöd förbudgetåren 1973/741977/78 utvidgas . Extraordinäraåtgärder krävs för att inte den internationella rederi-och varvskrisen hårt skall drabba sysselsättningen inom den svenska varvsindustrin.Förhandlingar pågår med representanter för varven och fackföreningarna om dessaåtgärders omfattning. Därutöver har träffats principavlal om statlig medverkani varvsindustrins omstrukturering i konkurrensstärkande syfte. I avvaktan påslutliga förslag i dessa frågor har jag beräknat vissa medel härför underanslaget till oförutsedda utgifter. De åtgärder jaghär redogjort för syftar lill att på bredast möjliga sätt stimulera en fortsattsnabb utveckling på det industriella området ochhärigenom stärka vår internationella konkurrenskraft och värna sysselsättningenframöver. I finansplanen(prop. 1975: 1) för /76 framhöll jag alt sysselsättningspolitiken syftade lUl alt upprätthållaantalet arbetstillfällen inom varuproduktionen och att möjliggöra enökning av sysselsättningen inom de tjänsleproducerande näringama. När utvecklingenunder nu är möjlig att överblicka kan konstateras alt den totalasysselsättningen har ökat snabbare än vad som förutsågs i början av året.Vidare kan konstaleras, att åtgärderna för all motverka arbetslösheten harvarit effektiva. Under januarinovember uppgick antaletsysselsatta till i genomsnitt ca 4 059 000 vilket utgjorde en ökningmed ca 100 000 personer jämfört med . Denna utveckling harburits upp av en stark ökning avsysselsättningen inom den offentliga tjänstesektorn och handeln. Ocksåinom industrin låg sysselsättningen väsentligt högreän . inträdde dock en vissförsvagning inom denna sektor. Arbetslöshetenenligt arbetskraftsundersökningarna låg under de tre första kvartalen 1975 påden lägsta nivån . Detta gällde för såväl män som kvinnor. Ävenarbetslösheten bland ungdomar har legat klart lägre än 1974. Den relativaarbetslösheten bland ungdomar har dock legat över motsvarande tal förarbetskraften som helhet, vilket motiverat särskilda åtgärder. Antaletarbetslösa kassamedlemmar har utvecklats mycket gynnsamt . fanns drygt 38 000arbetslösa kassamedlemmar anmälda vid arbetsförmedlingen, motsvarande1,av antalet medlemmar. En tredjedel av dessa var . Av dearbetslösa i indu- 1975/76:100 Bilaga1 Finansplanen 20 strikassornahade hälften uppnått denna ålder. Omkring 2/3 av de anmälda arbetslösa i dennaåldersgrupp uppbär STP-pension. har inträtt en viss försvagning iefterfrågan på arbetskraft, i huvudsak förlagd lill industrin. Delta harkommit till uttryck i statistiken över obesatta platser och i antalet nyanmäldaplatser, även om utvecklingen under slutet av året inte varit entydig. Den goda utvecklingen av sysselsättning ocharbetslöshet har kunnat uppnås trots en svag utveckUng av produktionen. Enviktig förklaring är alt företagens personalpolitik numera givits en ny inriktning.Under åren 1973 och 1974 stegrades aktiviteten i den svenska ekonomin.Samtidigt kom alltfler branscher in i en situation där bristen på arbetskraftblev det främsta hindret för att öka produktionen. Särskilt markant blev dettaunder loppet av 1974 i branscher som järn- och stålverk, järn- ochstålmanufaktur, maskinindustrin, eleklro-teknisk industri och varvsindustrin.Med utgångspunkt i dessa erfarenheter och till följd av den nya lagstiftningenom anställningstrygghet synes företagen numera ha ökal sina ansträngningar attbehåUa sin personalstyrka intakt.