prop · FZ0396 · 1975-12-31 00:00:00 — Exportrådetdelar utredningens uppfattning om behovet av ökad klarhet vad gäUeransvarsfördelningen inom fältverksamheten liksom i fråga omutrikesdepartementets övergripande samordningsansvar för den officiellasvenska verksamheten utomlands. framhålls att bör varahemmaorgan för den kommersiella verksamhet som bedrivs vid ambassader,konsulat och handelssekreterarkontor. föreslår i anslutning härtUlatt den samrådsgrupp som bUdals mellan och utrikes- ochhandelsdepartementen ombildas tiU ett fast beredningsorgan med uppgift attfatta beslut för operativ samverkan inom det kommersiella området. Vadgäller förhåUandet mellan utiandsmyndighet och handelssekreterarkontor delarRRV UDP:s uppfattning att utlandsmyndighetens chef bör ha elt samordnandeansvar gentemot hemmaförvaltningen för sådan verksamhet som bedrivs samfälltmellan utlandsmyndighet och handelssekreterarkontor. LOoch SAF vänder sig mot förslaget att huvudmannaskapet för spe- 1975/76: 96 68 LO pekar på att denna fråga inrymmerytterligare aspekter utöver de rent personalpoUtiska. LO och SAF vill isammanhanget aktualisera en översyn av huvudmannaskapet för socialaltachéer.SAF påpekar i sammanhanget att socialatta-chéerna har få kontakter medvederbörande utrikesministerier. HärtUl kommer atl de i viss mån fungerar somarbetsmarknadsorganisationernas representanter i verksamhelsländerna. SAFframhåller vidare alt deras formeUt något friare ställning kan underlätta derasarbete med parternas organisationer i verksamhelsländerna. Exportrådetansluter sig lill UDP:s förslag om en fastare styrning hemifrån av verksamhetenutomlands. Delta bör dock ske på programnivå, vilket förutsätter attambassadernas verksamhet planeras och genomförs mot bakgrund av en årligverksamhetsplan och en budget i programtermer. Härigenom skapas möjlighetertill delegering som behovet av detaljreglering hemifrån minskar. RRVdelar UDP:s uppfattning atl det är angeläget med en utvidgad budgetdialog. Detlaanknyter tUl behovel av preciserade målformuleringar för ambassaderna. Enutvärdering bör ske gentemot de krav och önskemål intressenterna ställer påverksamheten. Ambassadeni anser all ökad styrning från departementet av rapporteringen är önskvärdmen framhåller att behovet och värdet av flexibUitet i detlasammanhang måste understrykas. Cheferna för utlandsmyndigheterna mate haansvaret för prioriteringen av verksamheten vid myndigheten. majoritet av remissinstanserna ansluter sig till utredningens förslag omen gemensam karriär för all personal inom utrikesförvaltningen. Endast i treyttranden framförs betänkligheter mot UDP:s förslag. , (i fortsättningen kallad nämnden) ansersammanslagningen av de nuvarande handläggarkarriärerna lill en karriärnödvändig med hänsyn dels till samhällets utbildningspolitik, dels tUltendenserna att starkare betona den enskildes personliga utvecklingsmöjligheter.Nämnden anser att reformen därmed höjer förvaltningens kvalitet. SACOfSRframhåller att integrationen ger avsevärt förbättrade möjligheter att placerarätt man på rätt plals. Nämndenframhåller emellertid vidare atl förslaget inle klart belyser vilkenpersonkrets som skall omfattas av den enhetliga tjänsten. Oklarhet råderenligt nämndens mening huruvida tjänstemän med specialist-funktioner,exempelvis vid avdelningen för internationellt utvecklingssamarbete ocharkivet, skall innefattas i integrationen. Prop.1975/76: 96 69 /SRanser det vara av vikt atl integrationen omfattar även de administrativatjänstemännen och ger dem ökade befordringsmöjligheter. SPN pekar i samband medslopandet av nuvarande kategoriindelning på den viktiga roll deförvaltningsdemokratiska organen kommer alt spela, liksom också den långsiktigabemanningsplaneringen, planerings-samtal mellan chefer och medarbetare och enpositiv inställning från arbetsledningen lill de anställdasutvecklingsönskemål. Någraremissinstanser pekar på att integrationen kräver atl vissa förutsättningaruppfylls eUer alt speciella åtgärder vidtas. Nämndenoch /SR anger som en förutsättning för integrationen atlarbetsorganisationen och arbetsformerna påverkas så alt den enskilde tjänstemannensanlag och förutsättningar på bästa sätt tas tillvara. /SR framhåller ianslutning härtill alt integrationen inte får begränsas till befordringsfrågor. TCO-Sanser alt ett enhetiigt högsllönesyslem för den handläggande personalen är enförutsättning för alt genomföra integrationen. Detla system måste gäUa vidIjänstgörLng både i och vid utiandsmyndigheterna. Även förden biträdande personalen är det enligt TCO-S av största vikt att sammalönesystem tillämpas hemma och utomlands. anserförslaget om enhetlig utrikestjänst myckel vällovligt men framhåller altutrikesdepartementet borde kunna gå elt steg längre genom alt avskaffabegreppen handläggande respektive biträdande personal. Härigenom uppnås attall personal tillsammans deltar i ett långt drivet lagarbete i stället för atlen personalkategori biträder en annan. Lagarbete eller projeklinrikladearbetsuppgifter stimulerar alla anställda till en utbildande samverkan. Detta isin tur skulle medverka lill alt personer utanför departementet uppmuntradesatl för längre eller gå in och arbeta i ett "UD-projekt".Projektorganisationen som arbetsform ger enligt alla eltmerkunnande som bör kvalificera till nya intressanta arbetsuppgifter såväl inomsom utom . Konsulateti menar atl de äldre tjänstemän, som hållils tillbaka i det gamlasystemet, i första hand bör uppmärksammas när reformförslagen omsätts ipraktiken. Iyttrandena från generalkonsulatet i och konsulaten i ochRotterdam framförs betänkligheter mol den föreslagna integrationen. Konsulaleni och menar att en förbättring av befordringsmöjligheternaför tjänstemän i den konsulära karriären vore ett alternativ tUl avskaffandetav den konsulära karriären. Att avskaffa den konsulära karriären skulle enligtkonsulatet i sannolikt innebära alt en tröskel skapas som försvårareller förhindrar befordran för personer i biträdeskarriären. 1975/76: 96 70 Nämndenoch LO ansluter sig tUl UDP:s förslag om att bredda basrekryteringen. LOfäster stort avseende vid atl utrikesförvaltningen på ett allsidigt ocheffektivt sätt företräder hela landets intressen. Den kunskap och deerfarenheler utrikesförvaltningens personal besitter är härvidlag av storbetydelse. Enligt LO:s mening bör därför strävandena alt vidga tUlträdet tillutrikestjänst för personer med bred erfarenhet från svenskt samhälls-ocharbetsUv understödjas. Ombudethos och framhåller att det föreslagna re-kryleringssystemetinle får medföra att kraven på kompetens vid basrekryteringen sänks. Nämndenanser alt en gemensam rekrytering av handläggare synes förutsätta fortsattaöverväganden om UDP:s intentioner skall kunna uppnås. Vadgäller förhållandet meUan extern och intern rekrytering menar nämnden alt enannan avvägning mellan dessa än är naturlig. TCO-S StäUer frågan om intenågon form av kvotering borde införas för att UDP:s förslag om ökadinternrekrytering inte skall bli verkningslöst. Fleraremissinstanser kommenterar utredningens förslag rörande sidorekrylering. Nämndenanser förfarandet i samband med sidorekryteringen oklart och pekar påmöjligheten av att den sker på basis av kungörelseförfarande. Ett fungerandesystem för sidorekrytering fömtsätter enligt nämnden alt som UDPuppmärksammat viss balans råder mellan sådan rekrytering och avgång frånutrikestjänsten. RRVmenar att förslaget om sidorekrytering på alla nivåer öppnar möjligheter förutrikesdepartementet all till sig knyta professionell administrativ kompetens,vilket är önskvärt. PUNinstämmer i utredningens förslag alt extemrekrylering bör ifrågakomma förstsedan interna rekryteringsmöjligheter undersökts. Exportrådetoch LO anser att sidorekrytering skall kunna ske tiU aUa nivåer idepartementet. En förutsättning för en vidgad rekrytering är enligt LO attutbildningsinsatserna, speciellt i språk, för de nyanställda ges hög prioritet.Att vid rekryteringslillfäUet ställa högre krav på språkkunskaper än vad somnu görs betraktar LO som uteslutet. LO framhåller alt även sidorekrylering börhandläggas av antagningsnämnden. LOoch /SR välkomnar förslaget att behålla antagningsnämnden samt alt utvidgaden med representanter för de fackliga organisationerna. Även nämnden anseratt förstärkningen med personalrepresentanter är väl motiverad. Ombudethos menar att bibehållandet av antagnings- 1975/76: 96 71 nämndenutgör en garanti för att kvalitetskraven på personalen inte sänks. LOanser alt aU nyanställning och intern rekrytering av handläggar-personal börunderställas kravet på bredd och allsidighet inte skalleftersättas. /SRanser det angelägel alt nämnden får ell övergripande ansvar för frågor rörandeanställning och rekrytering. RRVnämner alt uiredningen diskuterat varken vUka kriterier för befordran somskall tillämpas eller de organisatoriska formerna härför. Fleraremissinstanser tar upp frågan om möjligheterna för biträdespersonal attbefordras till handläggare. Ambassaden i , SIDA,PUN, TCO-S och /SR biträder UDP:s förslag om ökade möjligheter förbilrädespersonalen alt befordras till handläggare. De uppmärksammar samtligaatt dessa möjligheter hänger nära samman med tillgången till utbildning. PUN,TCO-S och /SR anser att fler assistentbefatlningar underlättar övergångentUl handläggarljänster. /SR framhåller atl inrättandet av sådana kan bidralill alt förbättra biträdespersonalens arbetssituation ochbefordringsmöjligheter. PUN anser alt personalcirkulation mellanassistenttjänster inom olika områden i kombination med lämplig fort- ochvidareutbildning kan verka i samma syfte. RRVefterlyser en modell för hur integrationen skall ske mellan personalplanering,utbildning, tjänslgöringsgrad och arbetsuppgift. RRV och LO välkomnarförslaget att de enskilda tjänstemännen ges ökade möjligheter alt påverka sinframtida placering vad gäller tjänstgöringsperiodens längd. RRV föreslårdärför att tjänstgöringsperioderaa på varje post utomlands i princip fixerastill , för s. k. hardship-post lill . RRV framhåUer att delta förslagbör tillämpas under ett övergångsstadium i avvaktan på att individuellautvecklingsplaner utarbetats. TCO-S föreslår att tidsbegränsade förordnandenutomlands införs i samband med ett i första hand internt utlysningsförfarandei fråga om lediga tjänster. Ombudet hos Europarådetanser atl den av UDP föreslagna tjänstgöringsperioden för chefstjänstemän äralltför snäv. Konsulatet i avstyrker alt fasta tidsgränser uppställs idetta hänseende. Brysseldelegationen, Löoch /SR tillstyrker UDP:s förslag om förbättrade möjligheter tillhemmaljänstgöring. LO ser ytterst ogärna att avsteg görs från principen atthögsta sammanlagda tjänstgöring utomlands skall vara . Ambassaden iJeddah och ombudet hos vill nyansera UDP:s diskussion på dennapunkt något. 1975/76: 96 72 Istället för uppdelning 'utomlands hemma' bör man enligt dessa bådamyndigheter ha distinktionen 'hemma nära fjärran'. För att förbättraSverigekontaklerna behöver en tjänsteman inle nödvändigtvis placeras i Sverige.En slationering i kan ur denna synpunkt ge nästan samma effekt. Brysseldelegalionenanser i linje med delta tänkesätt att regeln rörande högsta sammanlagdatjänstgöringstid utomlands särskilt bör gäUa tjänstemän på avlägset belägnaplatser. TCO-Svill särskUt framhåUa atl det inte finns någon anledning att som vissaarbetsuppgifter skall vara förbehåUna viss personal eflersom förutsättningenför personurvalet lill befintliga tjänster måste vara förtjänst och skicklighetoch icke formella teoretiska meriter eller "kategoriinplacering" vidanställningslUlfället. Ambassadeni , SIDA, SI, , , /SR och SAF tillstyrker UDP:s förslagom växelljänslgöring. understryker alt växeltjänslgöringen intebör begränsas till myndigheter utan även bör gälla näringslivet. SIerinrar om alt visst personalutbyte redan förekommit meUan institutet ochutrikesförvaltningen, främst genom atl institutets tjänstemän tjänstgjort vidutlandsmyndigheterna, vUket tillfört institutet värdefuUa erfarenheler.Institutet föreslår att denna verksamhet vidgas och ser det som angeläget atten principöverenskommelse träffas mellan SI och ulrikesdepartementet påområdet. LOförordar alt frågorna kring växeltjänstgöring utreds och attförsöksverksamhet på området påbörjas. Liknande tankar framförs av SAF. Ambassadeni tycker atl man i slörre utsträckning än bör underlätta försvenska tjänstemän atl få arbeta i olika internationeUa organ. SIDAoch SACOfSR ställer sig bakom UDP:s förslag vad gäller långsiktigpersonalplanering. Även RRV ansluter sig i stort tUl UDP på denna punkt. TCO-Smenar däremot att den långtidsplanering på personalområdet som UDP skisserargår emot tankar om elt reellt fackligt inflytande i de enskilda beslutsärendenasom framförts på annal håll i UDP. En långsiktig planering som bygger påunderhandsöverenskommelse mellan arbetsgivare och enskilda är enligt TCO-Sinle förenlig med fullständigt fackligt inflytande över de enskildatillsättningsbesluten. TCO-S vill därför förorda att nuvarande syslem ersättsmed en i första hand intern utiysning av tjänster. SPNdelar helt UDP:s uppfattning vad gäller utfärdande av tjänstgöringsintyg somunderlag för tjänstetillsättning och vill betona vikten av atl de i UDPframförda synpunkterna beaktas i det löpande personaladministrativa arbetet.Ambassaden i anser däremot att del kan vara värt att överväga om inlenågon form av regelbundna och formaliserade 1975/76: 96 73 bedömningarav tjänstemännen borde ingå i chefernas uppgifter, inte minsl med hänsyn tUlönskvärdheten att imdvika det godtycke som kan följa av etl syslem med meraformlösa utlåtanden samt i syfle alt rationalisera personalplaneringen.Ambassaden utgår från att dessa bedömningar i så fall delges vederbörandetjänsteman. Flertaletremissinstanser behandlar utredningens förslag rörande utbildning. De flestauttrycker etl allmän stöd för UDP:s förslag. Nämndenoch PUN delar UDP:s uppfattning atl utbildningen måste ses som en integreraddel av tjänstgöringen. SPN anser att UDP borde diskuterat behovet av förutomutbildning även cirkulationstjänstgöring, arbetsrotation m .m. SIDA och PUN välkomnarförslaget om atl en utbildningsplan läggs upp för varje ny handläggare. Dessamyndigheler anser vidare att den individuella utbildningsplaneringen bör utsträckaslill att omfatta även övriga tjänstemän. En viktig förutsättning torde därvidvara atl ett system med planeringssamtal (personalsamlal) byggs upp. SIDApekar på viklen av atl den individuella utvecklings- och utbildningsplaneringensammankopplas med hela personal- och verksamhetsplaneringen, eftersom det iannat faU torde bU svårt atl planera den individuella utvecklingen sä atl densammanfaller med förvaltningens eftersträvade vidareutveckling . SIDAinstämmer vidare i UDP:s betoning av ulbUdningsinsalser som ett av medlen allåstadkomma individuell utveckling för de anstäUda och bl. a. möjliggöra eltöverbryggande mellan biträdes- ocb handläggarkarriärerna. PUN vill i detlasammanhang framhålla atl omfattande erfarenheter tyder på alt elt system medplane-ringssamlal kan vara värdefuUt i en integrerad verksamhets- och utvecklingsplanering.Detta förulsälter alt systemet har stark förankring bland personalen Uksom altchefema har goda kunskaper om de faktiska utbildnings- och utvecklingsmöjligheternaför medarbetarna. För all ge tjänstemännen möjligheter alt frigöra sig från detordinarie arbetet för utbildning bör tid för detta ändamål budgeteras för varjetjänsteman inom ramen för verksamhetsplaneringen. FN-representationenkonstaterar med tillfredsställelse alt UDP beaktat behovet avutbildningstjänster. tillräckligt antal sådana ser representationen enfara för att kravet alt nödvändig verksamhet skall kunna upprätthållas vidutlandsmyndigheterna och i departementet kan komma alt bli svårt att förena medde luckor i personalbesättningen som etl rält utnyttjande av reformerna kanmedföra. Exportrådetanser vad gäller det kommersiella området all de bästa ulbildningseffekternaerhålls när utbildningsinsatserna är direkt kopplade till det operativaarbetet. Delta kan med fördel ske inom ramen för 1975/76: 96 74 ennaturlig personalrotation mellan utrikesförvaltningen samt andra myndigheter,organisationer och företag. SIanser det angeläget att möjUgheterna för dess personal att följa vissa avdepartementets utbildningskurser även fortsättningsvis står öppna och imöjligaste mån vidgas. LOframhåller alt den föreslagna utökningen av vidareutbildningen inte fårinnebära att utbildningen för de nyanställda eftersatts. Nämnden,PUN och tillstyrker UDP:s förslag om slopande avaspirantulbildningen och inrättandet av en grundkurs för handläggare. Denföreslagna gmndulbUdningen för handläggare måste enUgt nämndens uppfattning sessom ett principförslag. Innan de olika momenten i utbildningen har anpassatslill behoven hos alla dem som enligt förslagel skall omfattas av utbildningen,krävs ingående analyser ocb mödosamma försök. Nämnden understrykernödvändigheten av alt planeringen och genomförandet av utbildningen sker på eltfrån kvalitativ synpunkt godtagbart sätt. Nämndenanser av flera skäl alt UDP:s förslag om atl slopa den tjänstgöring vidutlandsmyndighet som ingår i aspirantulbildningen är en försvagning jämförtmed nuvarande system, bl. a. ur språkulbild-ningssynpunkl. UDP:s uppfattning ompraktikljänstgöring vid andra departement är enligt nämnden riktig underförutsättning att de flesta nyanstäUda handläggare har viss föregående praktiskarbetslivserfarenhet. PUNhar inte fuimit atl UDP påvisat alt nya handläggare skulle ha eltmindre utbildningsbehov . Detta gäller såväl utrikesförvaltningensfackområden som främmande språk. PUN förordar en till stora delar sammanhållenutbildning för nyanställda handläggare. PUNpekar på möjligheten att inom ramen för gmndkursen ge del-lagama möjligheteralt påverka innehåll och uppläggning av de olika utbildningsmomenten för allpå så sätt kunna lUlfredsslälla enskUda tjänstemäns eller gmppers särskildabehov av ulbUdning. LOföreslår alt de nyanställda handläggare som saknar arbetslivserfarenhet, skalltjänstgöra på arbetsplats utanför som enobligatorisk del av utbildningen. LO framhåller atl införandet av en ettåriggmndulbUdning inte får innebära att språkutbUdningen minskas. Ombudethos framför betänkligheter mot att avskaffa aspirantsystemet somanses fungera mycket väl. RRVframhåller det väsentliga i alt nuvarande bredd i utbUdningen för handläggandepersonal, såsom den kommit till ullryck i aspirantulbildningen, vidmakthålls.Verket förutsätter alt introduktionsutbildningens innehåll inte försämraskvalitetsmässigl. PUNtillstyrker UDP:s förslag att viss fortbildning skaU vara gemen- 1975/76: 96 75 samför biträdande och handläggande personal. RRV anser att UDP klarare borde hatagit ställning till vilka kurser som skall vara obligatoriska ifortbildningsfasen och när de skall inplaceras i tjänstgöringscykeln. Enobesvarad fråga är vidare om utbildning skall utgöra tiUräcklig grund förhemresor. 5/ framhåller att deregionala konferenser i informationsfrågor, som anordnats två gånger,dels i , dels i , är av slor betydelse därigenom attföreträdare för olika delar av regionen får tiUfälle att utbyta erfarenheteroch diskutera samarbete. De ger också hemmaorganens representanter godamöjligheter alt informera om sitt arbete och all lära känna arbetsvillkoren påfältet. RRV,SPN och PUN tar upp UDP:s förslag vad gäller ledarskaps-och samarbetsutbildning. RRV anser att detföreligger elt stort behov av chefsulbUdning ocb tillstyrker förslaget omledarskaps- ocb samarbetsutbildning. Chefsutbildning är speciellt viktig medtanke på alt ambassadpersonalen ofta utgör en liten gmpp som dessutom ofta levermer eller mindre isolerad från sin invanda miljö. PUN anmärker att det iförslaget om chefs-, ledar- och samverkansutbildning saknas en helhetssyn. PUNdelar UDP:s mening om att sändebudsmötena bör få en delvis annan karaktär ochatt utbildningsaspekten där betonas starkare. Det är PUN:s erfarenhetatt ledarutbildning i hög grad främjas av att personal på oUka nivåer deltar.Chefsutbildningen bör sålunda inle för behållas de högsta chefema. Särskiltgäller detta samverkansträning och liknande inslag i utbUdningen. PUN finnerdet vidare påkallat alt framhålla dels atl en modem syn på chefsrollen börgenomsyra alla utbildningsinsatser, som rör mänskliga relationer i arbetet,dels alt särskUda utbildningsinsatser bör göras inle bara vid chefsmölen för att det personalpolitiska synsätt som uiredningen företräder skall slåigenom i hela utrikesförvaltningen. I samband med utformningenav ledar- och samverkansutbUdningen anser SPN det väsentligt att kunskap ompersonaladministration tillskapas också utanför den centrala organisationen. SIpåpekar att fortbildning för lokalanställda är särskilt värdefuU. RRV, SPN, PUN och TCO-Sstöder uttedningens förslag vad gäller tjänstledighet med B-avdrag förstudier. RRVanser att UDP:s förslag om ledighet för studier förtjänar allt stöd. PUN anser att särskildhänsyn bör las, när personalgrupper med små möjligbeter till vidareutbildningoch vidareutveckling inom myndigheten ansöker om ledighet med B-avdrag förstudier. PUN framhåller vidare att en generösare bedömning avstudieledigbetsbehovet, baserad på myndighetens utvecklingsplaner, kan medverkatill atl myndighetens potential av arbetskraft för framtida intern rekryteringtill högre tjänster 1975/76: 96 76 förbättras.Frågan om tjänslledighel med B-avdrag bör dock enligt PUN:s mening lösasgenerellt för hela statsförvaltningen. SPN framför liknande synpunkter. Utbildningbör enUgt SPN ses som ett aktivt instrument med vars hjälp man kan stimulera enanställds långsiktigare ulvecklingsinriktning. TCO-Sanser alt möjligheten att medge tjänstledighet med B-avdrag bör utnyttjasgeneröst, som en fömtsättning för eUer etl komplement till inlernulbildning. SAKvälkomnar de förslag som syflar till ökade möjligheter för medföljande makeatt erhålla såväl LntroduklionsulbUdning som fortbildning. SAK menar att enmedföljande make har stora möjligheter alt göra en insats utomlands då detgäller atl sprida information om förhållandena i . Det är därför av viktall möjligheterna för make all delta i kurser avseende press- ochinformationsverksamhet förbättras. RRVinstämmer i stort i de förslag som uiredningen lägger fram vad gällertjänstgöring utomlands, speciellt beträffande betydelsen av lagarbete, och ivad som sägs om verksamhetens styrning och instruktionernas alltför generellautformning. Likaså tillstyrker RRV utredningens förslag om behov avsamtjänslgöring för från- och tillträdande tjänsteman och av fastaintroduktionsrutiner. Vadgäller anmälningsfrågor i värdlandet anser atl man i störstamöjliga utsträckning bör underlätta arbetsförhållandena för personalen inomramen för gällande konventioner. Brysseldelegationen accepterar UDP:sgrundprinciper för anmälan utomlands men framhåller att departementet bör gesmöjlighet atl här agera med erforderlig flexibUitet. Ambassadeni och ombudet hos anser att diplomat- och tjänstepass börbehåUas, då sådana pass i många fall kan visa sig både nödvändiga ochvärdefulla. SAKföreslår att medföljande maka, som utomlands anordnar representation i hemmetskall få ut ersättning med visst belopp per gäst, beräknat på det å-pris somfastställts för utövad representation på den aktueUa orten. Även ombudet hosEuroparådet anser att UDP borde ha tagit upp frågan om ekonomisk ersättning tUlde representalionsul-övande makorna. /SRanser att skyddet av personalens och deras famUjers liv, säkerhet och egendommåste ägnas avsevärt ökad uppmärksamhet. Både kontinuerligt och vid särskUdaincidenter måste frågorna handläggas energiskt och inga ansträngningar sparas.Personalorganisationerna måste ges tillfälle att medverka i detla arbete. Prop.1975/76: 96 77 Allmäntvälkomnas de förbättrade möjligheterna till kontakter med av fleraremissinstanser. Ambassadernai och samt RRV, LO och 5-CO/SR anser atl allullandsstationerad personal bör beredas tUlfälle till hemresa en gång . SAFhar här en avvikande mening och anser atl en generalisering av en viss förmånär felaktig.