prop · FY0320 · 1975-12-31 00:00:00 — MUS 65 :s förslagbeträffande de vetenskapliga företagen innebar alt akademin inte skulle varabunden vid de mera långsikliga och betungande förelagen. MUS 65 framlade inte något förslag om akademins framtidaverksamhet. Utredningen ansåg emellertid att akademin såsom en från statsmakternahelt fristående institution skulle komma alt ha mycket goda förutsättningar föratt inom samtliga humanistiska vetenskapsgrenar svara för viktiga uppgifter.Därigenom kunde akademin på ett värdefullt sätt komplettera den statliga verksamheten.Det var också angeläget att det internationella forskarutbytet inom akademinsämnesområden intensifierades. Utredningen framhöll i detta sammanhang altakademin hade synnerligen goda förutsättningar för att etablera och förstärkadet vetenskapliga kontakt- och informationsnätet med utlandet. 1974:28 angående den statliga kulturpolitikenanslöt sig departementschefen (s. 383 och 384) tUl det av MUS 65 framlagdaförslaget att huvudmannaskap för riksantikvarieämbetetoch statens historiska museum borde upphöra. Han anförde därvid attriksantikvarieämbetet och statens historiska museums organisatoriska sambandmed hade minskat i takt med att ämbetet och museetutvecklats till stora och självständiga institutioner. Departementschefen förordade all förhandlingar logs uppmellan akademin och staten, varvid frågan om ändringar i den gällande stadganför akademin borde övervägas. Vidare borde en överföring i statlig ägo avakademins kulturhistoriska fastigheter aktualiseras. lämnade departementschefens uttalanden utanerinran (KrU 1974:15, rskr 1974:248). 10.3 Avtal mellan staten och Till följd av beslut med anledning av prop.1974:28 uppdrog Kungl. Maj:l åt statens förhandlingsnämndatt föra de förhandlingar med som erfordrades för ettskiljande av akademin från huvudmannaskapet för och slatenshistoriska museum. har med skrivelse tillregeringen den 11 överlämnat två avtal mellan staten ochakademin, här betecknade som huvudavtal och förvaltningsavtal, om frågor vidskiljandet av akademin från huvudmannaskapet för ämbetet och museet. Avtalen gäUerunder förutsättning dels att akademins nämnda huvudmannaskap upphör medutgången av juni månad 1975, dels att regeringen godkänner avtalen. Avtalen, som torde få fogas till protokollet i dettaärende som bilaga 3 och 4, innebär inte att de nuvarande förhåUandena ändras pånågot mera ingripande sätt. Parterna har sålunda vid förhandlingarna enats omatt akademins äganderätt tiU fastigheter och till byggnader på ofri grund skallkvarbli hos akademin. Motsvarande skall gälla för inskriven nyttjanderätt tiUfastighet. Däremot skall akademin med utgången av inte längre ansvaraför vård och förvaltning av staten tillhörig egendom av ifrågavarande slag. Som tidigare berörts har med någraundantag fuUgjort de faktiska vård- och förvaltningsuppgifterna ävenbeträffande akademins fastigheter och byggnader. Det har framstått somangeläget att dessa uppgifter övertas av den myndighet som den 1 juU 1975ersätter och statens historiska museum. skall staten därför genom den blivande myndigheten svaraför vård och förvaltning av de fastigheter och byggnader som akademin inneharmed äganderätt eller inskriven nyttjanderätt. Akademin har emellertid avsärskilda skäl önskat att själv få vårda och förvalta vissa fastigheter. Dessahar undantagits från den statliga förvaltningen. Parterna har förutsatt attett samarbete skaU äga rum beträffande dessa fastigheter. innebär att staten har tagit på sig ettekonomiskt ansvar i fråga om de fastigheter och byggnader som staten skallvårda och förvalta. Avtalet innehåller bestämmelser om att akademin skall lämnabidrag tUl kostnaderna för denna vård och förvaltning. Staten skall således ägauppbära inkomsterna från de aktuella fastigheterna och byggnaderna. Vidareskall akademin till staten överlämna avkastningen från vissa uppräknade fonder. Det har framkommit vid förhandlingarna att akademin avseratt sälja några av sina fastigheter. Med hänsyn till detta innehållerförvaltningsavtalet en bestämmelse som bl. a. medger sådan överlåtelse. Som framgår av huvudavtalet har parterna enats om attakademin skall förvalta sina fonder. Parterna har också kommit överens om attavtalet inte skaU beröra de vetenskapliga företagen. När det gäUer akademinsbibliotek och arkiv har staten redan nu ett övergripande ansvar förverksamheten. Det har därför ansetts vara naturligt att staten fr. o. m. den 1juli 1975 bhr ensam ansvarig för och arkivet. För att härvidlagtrygga den fortsatta verksamheten skall akademin hos den blivande myndighetendeponera sina samlingar av böcker, tidskrifter och arkivhandlingar. Akademinhar dessutom åtagit sig att utan ersättning tillställa myndighetenbytesexemplar av böcker och tidskrifter efter i huvudsak samma grunder som f. n.Biblioteket skall även i fortsättningen få använda akademins namn, närmastför att underlätta bytesverksamheten med utländska institutioner. Huvudavtaletinnehåller även bestämmelser om akademins rätt till vissa museiföremål och enutfästelse från statens sida angående akademins bibliotek och arkiv. Staten och akademin har vidare tillförsäkrats rätt attframdeles påkalla förhandling om frågor som rör den mellan parterna träffadeöverenskommelsen. Genom statsmakternas beslut på grundval av 1974 årsproposition angående den statliga kulturpolitiken (prop. 1974:28, KrU 1974:15,rskr 1974:248) preciserades målen för de statliga åtgärderna och lades riktlinjerfast för de fortsatta insatserna på kulturområdet i dess helhet. Frågan omfördelningen av ansvaret mellan staten, primärkommuncrnu och landstingen inomkulturområdet behandlades. Därvid framhölls att primärkommunernas ansvar förstöd till kulturverksamhet utgör en grundval för samhällets insatser.Organisationers och folkrörelsers roll i den kulturella verksuniheteu betonadesoch nya statsbidrag infördes för alt främja deras verksamhet. Ett centralt inslagvar den vikt som lades vid del fria kollekliva skapandet. ,Ätgärder vidlogs föralt förbättra arbetsmöjligheterna för bl. a. de fria grupperna. För regionalaoch lokala institutioner inom teaterns, dans.ns och musikens områden infördesett nytt statsbidrag som syftar till att sprida verksamheten socialt ochgeografiskt och stimulera till en utbyggnad av inslilulioner med ett regionallansvar. Beträffande det statliga och statsunderstödda museiväsendet antogsriktlinjer för verksamheten och den framtida organisationen. Vissa frågor inomdetta område hänsköls dock till ett fortsatt utredningsarbete. Även i fråga ojnkulturminnesvårdens centrala och regionala organisation fattades vissaprincipbeslut. Vidare beslöts om inrättandet av en ny myndighet, statenskulturråd, med uppgift alt vara ett rådgivande och utredande organ inomkulturområdet saml att pröva frågor om statsbidrag till kulturändamål.Myndigheten gavs ett direkt ansvar för de statliga insatserna För teater, dans,musik, litteratur, folkbibliotek, konst, museer och utslällningsverk-camhet. beslut var del första stegel i en Ireårsplan förutvecklingen av de statliga insatserna Inom kulturområdet. Jag avser att i delföljande föreslå regeringen att lägga fram förslag till en ytterligarebreddning av dessa insatser. Förslag som syftar till cn utbyggnad av deåtgärder som beslutades föregående är har också lagts fram i årets budgotproposition.I fråga om anslaget Bidrag till kulturprogram inom föreningslivet ni. m.föreslås sålunda där en avsevärt ökad medelstilldelning som bör kunna ge lokalaföreningar och organisationer ökade möjligheter att la upp kulturella inslag isin verksamhet. Under anslaget Bidrag till regionala och lokala teater-, dans-och musikinstitulioner föreslås att bidraget utvidgas till att omfatta ytterligaretvå regionala tealerensembler och en kammarmusikensemble. Vidare föreslåsunder anslag som avser museisektorn förstärkta resurser till bl. a.etnografiska museet och . De frågor som behandlades kulturpropositionbyggde i första hand på förslag från och musei- ochutställningssakkunniga (MUS 65). Vissa betydelsefulla delar av kulturområdetkom emellertid att behandlas på ett mer översiktligt sätt eftersom ettfullständigt beslulsundertag inte förelåg. Detta gäller bl. a, litteraturen ochfilmen. (U 1969:49) har i sitt betänkande (SOU1974:5) Boken lagt fram förslag om statliga insatser inom litleraturområdel.Förslagen avser bl. a. behovet av åtgärder för att förbättra betingelserna försåväl produktion som distribution av böcker. (U 1969:52) har ifyra betänkanden (SOU 1970:73, SOU 1972:9, SOU 1973:16 och SOU 1973:53)Samhället och filmen 1-4 belyst filmbranschens situation och föreslagit en radstatliga åtgärder. Betänkandena, som har remissbehandlats, bör läggas tillgrund för förslag om statliga åtgärder på dessa två områden. Förra årets riksdagsbeslut om kulturminnesvårdens centralaorganisation innebär att huvudmannaskap för riksantikvarieämbetetoch statens historiska museum skall upphöra saml att ämbetet, historiska museetoch tillsammans skall utgöra en myndighet under ledning av engemensam styrelse. Jag uttalade i propositionen (s. 384) att ställningstagandetför ett fortsatt organisatoriskt samband mellan ämbetet och de båda museernaförutsatte ett fortsall utredningsarbete rörande myndighetens organisation. Fördetta arbete tillsattes organisationskommittén (U 1974:07) för riksantikvarieämbetetoch vissa museer. Kommittén lade fram betänkandet (Ds U 1974:16)och statens historiska museer med förslag till lösningari fråga om omorganisationen. Betänkandet har remissbehandlats. Avtal har vidareträffats mellan staten och om vissa frågor som hör sammanmed skiljandet av akademin frän ämbetet och slatens historiska museum. (In 1969:22) har i sitt slutbetänkande(SOU 1974:69) Invandrarna och minoriteterna lagt fram förslag om utformningenav de fortsatta insatserna för invandrare och språkliga minoriteter. 1betänkandet behandlas bl. a. frågor om åtgärder för de språkliga minoriteternaskulturella verksamhet. Betänkandet har remissbehandlats genomarbetsmarknadsdepartementets försorg. Vissa förslag avseende de språkligaminoriteternas litteraturförsörining har av invandrarutredningen lagts fram gemensamtmed litteraturutredningen. Efter samråd med statsrådet kommer jag i detföljande att ta upp förslag som avser kulturpolitiska insatser för språkligaminoriteter. Utöver de förslag som redovisas i årets budgetpropositionoch de förslag som jag återkommer till i det följande har även i andra sammanlianglagts fram förslag som är av betydelse för utvecklingen inom kulturområdet. Den högre ulbUdningen bl. a. inom kulturområdet behandlassålunda i propositionen om reformering av högskoleutbildningen m. m. Delar av ulbUdningen inom kulturområdet utreds f.n. av ett antal kommittéer bl. a. organisationskommittén (U 1970:60) för högremusikutbildning och expertgrupp (U 1973:05) för konstutbildning. Regeringen har förelagt förslag omlokalradio och vissa andra rundradiofrågor (prop. I propositionenföreslås bl. a. att lokalradio införs fr. o. m. och att ljudradions tresändarnät utrustas för stereosändningar. Den föreslagna lokalradion ger enligtmin mening förutsättningar för en nära kontakt mellan etermediet och lokalteller regionalt verksamma kulturarbetare och institutioner. Utbyggnaden av sändarnäletför slereosändningar bör kunna tillföra ljudradions musikutbud ytteriigarekvaliteter och ge många människor ökade möjligheter till kontakt med musiken. Jag vill även nämna det förslag rörande yrkesinriktadfritidsledarutbildning vid folkhögskolor som lagts fram i propositionen(1975:14) om det statliga stödet tUl ungdomsorganisationernas centralaverksamhet, m. m. Den föreslagna utbildningen avses i första hand tiUgodosebehovet av heltidsanställda ledare inom ungdomsorganisationerna och i kommunernasungdoms- och fritidsverksamhet men den bör även vara av värde för den amatörkultureUaverksamheten inom olika organisationer, bl. a. bildningsförbunden. En viktig del av amatörverksamheten på kulturområdetbedrivs i sludiecirkelform. Ungefär en tredjedel av det totala antalet studiecirklarägnar sig åt olika kultureUa aktiviteter. I förra årets kulturproposition ladejag fram förslag som innebar att bestämmelserna för studiecirklar ändrades föratt bättre passa framför aUt de praktiskt inriktade kulturcirklarna. Dennaverksamhet kommer ytterligare att främjas genom att jag som ettled i en vidgad vuxenutbildning kommer att föreslå regeringen att för riksdagenlägga fram en proposition med förslag om bl. a. väsentligt förbättrade villkorför studiecirklarnas och studieförbundens arbete. I fråga om vissa delar av kulturområdet har betänkandenlagts fram sä att beredningen av dem ännu inte hunnit avslutas. MUS 65 :s betänkanden (SOU 1974:43) Utställningar och (Ds U1974:5) Offentlig konst. avser, enligt vad jag erfarit, att inomkort lägga fram sitt slutbetänkande rörande insatser för kulturarbetarna. Detbör således bli aktuellt att i treårsperioden ta ställningtUl förslag om förbättringar av kulturarbetarnas ekonomiska villkor. Utöver detutredningsarbete som pågår i fråga om utbildningen inom kulturområdet kan ocksånämnas organisationskommitténs för och vissa museerfortsatta arbete med vissa museifrågor samt det uppdrag som arbetsgruppen (U1974:11) för vissa kulturminnesvärds- och museifrågor fullgör vad avser bl. a.kulturminnesvårdens regionala organisation och utformningen av ett nyttstatsbidrag till regional museiverksamhet. Innan jag övergår till att redogöra för de olikadetaljerna i förslagen vill jag något uppehålla mig vid den aUmänna profilen påde åtgärder inom kulturområdet som föreslås. De förslag som jag här föreslår regeringen att lägga framför gäller i första hand insatser på litteratur- och filmområdena,två områden som har central plats i kulturlivet. Många människor ägnar en betydande del av sin lid åtläsning. Biblioteken är våra bäst spridda kulturinstitutioner. Boken erbjuder isin förmedling av upplevelser och information en nästan obegränsad variationsrikedom.Litteraturen ger uttrycks- och yttrandemöjligheter för konstnärer ochdebattörer på ett sätt som ger den en nyckelfunktion i kulturliv och samhällsomdaning. FUmen är en konstart med samma bredd och förankring somlitteraturen. Biografbesök är för många en av de vanligaste kulturaktiviteternautanför hemmet och genom televisionen blir filmen ett vanligt inslag också ivardagsmiljön. Filmen når många, fängslar många och kan påverka många. Därförär det viktigt att möjligheterna att använda filmen som uttrycksmedel kanutvecklas och utvidgas. De vidaanvändningsmöjligheter som filmen och litteraturen erbjuder medför att bok-och fUmproduktionekonomiskt sett kan vara mycket lönsam. En omfattande produktion kan upprätthållaspå kommersiella villkor. De som har kommersiella intressen inom bok- ochfilmbranscherna har, inte minst med tanke på mediernas räckvidd och genomslagskrafl,ett stort kulturellt ansvar. Initiativ och förnyelse stimuleras i varierandeomfattning men det finns också uppenbara risker att lönsamhetskravet går utöver kvalitet och mångsidighet i produktionen och att yttrande-och förnyclsemöjlighcternaallvarligt begränsas. Det ärdärför en angelägen samhällsuppgift att genom kulturpolitiska åtgärder sörjaför att kvalitet och mångfald garanteras också i den kulturproduktion somhitintills har varit helt beroende av kommersiella överväganden. Vissaverksamheter kan aldrig bedrivas enbart på kommersiella villkor, helt utansamhälleligt stöd. De delar av kulturområdet där samhället redan tagit på sigett avgörande ansvar ger klara exempel på detta. En ohämmad kommersialism fårallvarliga skadeverkningar och framkallar behov av aktiva motåtgärder. Vissagrupper utsätts för ett ensidigt och kvalitativt undermåligt kulturutbud.Kulturarbetarnas utkomstmöjligheter kan inte garanteras. Mot dennabakgrund framstår det som nödvändigt att vid återkommande tillfällen kartläggautvecklingen inom de sektorer av kulturlivet som är kommersieUt beroende. Film-och litteraturutredningarna grundar sina ställningstaganden på ingåendebranschundersökningar. I båda fallen har utredningarna kommit tUl slutsatsenatt samhället bör utvidga sina åtaganden. Genom filmavtal har en produktion avkvalitetsfilm kunnat garanteras. En del av biljettinkomsterna från visning avfilmer på biograferna, främst då sådana som fått en stor publik, har - enkeltuttryckt - använts för att finansiera produktion av svensk film. Underavtalsperioden har emellertid skett en kraftig minskning av antaletbiografbesök och detta har gått ut över nyproduktionens omfattning. Antalet svenska långfilmsproduktioner var inte fiertill antalet än då avtalet kom till med hänvisning till behovet av attförbättra möjligheterna till produktion av svensk spelfilm. Denavtalsförändring som gjordes har medfört en viss ökning av antaletproducerade filmer, men ytterligare insatser för att förstärkaproduktionsresurserna är önskvärda. Ett träffat avtal mellan och innebär att resurserna för filmproduktionökar. Filmvisning sker fortfarande huvudsakligen på kommersiellavillkor. För att öka mångsidigheten i filmutbudet krävs alternativ till dekommersiella biograferna. finns begränsade erfarenheter av vilka vägarsom i detta avseende är framkomliga. De förslag jag presenterar i det följandeinnebär en förstärkning av den försöksverksamhet som redan pågår på dettaområde. Förhållandena på bokmarknaden har länge varit sådana attstatligt stöd inte ansetts behövligt. har emellertidutgivningen begränsats för att säkra lönsamheten. Detta förhållande jämte denexpansion som massmarknadslitteraturen genomgått aktualiserar frågan omsamhällsstöd. Vid mina överväganden rörande förslag till insatser somlitteraturutredningen lagt fram har jag stannat för alt ett statligt stöd tillbokproduktion i dagens situation bör inriktas på de speciella kategorier avlitteratur där utgivningen enligt litteralurutredningens bedömningar är alltförbegränsad, dvs. ny svensk skönlitteratur, klassiker, översättningar, internationellastandardverk inom facklitteraturen samt barn- och ungdomsböcker. Ett generelltstöd till ny svensk skönlitteratur anser jag inte motiverat f. n. Däremot ärinsatser motiverade för att stödja de små förlagen som har stor betydelse såvälför samhälls- och kulturdebatten som för förnyelsen av uttrycksformerna pålitteraturområdet. Att främja en mångsidig utgivning av litteratur är enviktig kulturpolitisk målsättning. Denna måste emellertid förenas med ensträvan att i allt vidare grupper uppmuntra läsning. Möjligheterna att köpa braböcker till ett lågt pris och att låna bra böcker på nära håll måsteförbättras. har föreslagit att ettmassmarknadsförlag inrättas med statlig medverkan för produktion av prisbilligkvalitetslitteratur och framhållit att en sådan utvidgning skulle kunna spelaen viktig roll då det gäller alt stärka och sprida intresse för litteratur. Vidberedningen inom av utredningens olika förslag haräven frågan om ett massmarknadsförlag tagits upp till prövning. En utgångspunkthar därvid varit alt en eventuell sådan förlagsverksamhet skall ha nära kontaktmed de stora folkrörelserna. Jag avser att i annat sammanhang återkomma medställningstagande i denna fråga. 1 det följande föreslås nya statliga insatser för allfrämja biblioteksverksamheten. Folkbibliotekens betydelse för läsfrämjandet ärodiskutabel. Statens insatser på detta område bör enligt min mening främst haformen av engångsåtgärder för att stimulera utvecklingsarbete och nya initiativoch för att stödja de kommuner som har små ekonomiska resurser och enbristfällig biblioteksstandard. I samhällets insatser för invandrare och språkligaminoriteter är åtgärder för alt utveckla dessa gruppers möjligheter tillvarierande kulturella aktiviteter av central betydelse. Särskilt viktigt är attde kan föra vidare och hålla kontakt med det egna kulturarvet. 1 del följandeföreslås bl. a. särskilda insatser för en upprustning av folkbibliotekensbestånd av litteratur på minoritetsspråk. En radförslag som jag lägger fram i det följande lar sikte på att främjakulturaktiviteter för barn. Förslagen läggs fram efter samråd med denbarnkulturgrupp som är knuten till utbildningsdepartementet.Gruppen har rådgivande uppgifter i det reformarbete som blir en följd av attett omfattande utredningsarbete på kulturområdet har fullföljts. Gruppen skallockså analysera behovet av insatser på områden som de olika kulturutredningarnainte behandlat. Enligt min mening är det angeläget att ägna särskilduppmärksamhet ål barnens kulturella situation, inte minst av det skälet allbarnen riskerar all bli hårdast drabbade av den kommersialisering som ärmärkbar inom vissa sektorer av kulturområdet. Delpågående reformarbetet på kulturminnesvårds- och museiområdet resulterar i enbetydelsefull förstärkning nästa budgetår av den centrala organisationen förkulturminnesvården och de historiska museerna. En ny organisation förriksantikvarieämbetet och slatens historiska museer förordas bli införd den 1juli 1975. Upprustningen och förnyelsen av det centrala organet på kulturminnesvårdsområdelkommer att få stor betydelse när det gäller att hävda kulturminnesvårdens stäUningi den pågående samhällsomvandlingen. 11.2 Litteratur 11.2.1 Allmänt De ekonomiska betingelserna inom förlagsbranschen sedd somen helhet har länge varit sådana att en tämligen omfattande och bred produktionav kvalitetslitteratur har kunnat ske. Detta har även gällt litteratur med enförväntad liten försäljning. branschutredningar visadeatt utgivningen av vissa litteraturkategorier hade nu minskat och att utbudetunder den period då undersökningarna genomfördes hade blivit mer begränsat.Utredningen har även studerat de rådande förhållandena vad gäller försäljningenav böcker och anser sig kunna konstatera all flera brister föreligger. Utredningenföreslår därför att del allmänna genom olika stödinsatser söker förbättrasituationen på Utteraturområdet. Härvid bör enligt utredningen de statligainsatserna i huvudsak avse utgivningen, medan det bör ankomma på kommunerna atti den mån samhälleligt stöd behövs för bokförsäljningen svara för detta. Utredningens förslag i fråga om stöd tUl htteraturutgivningeninnefattar stödformer av såväl generell som selektiv natur. Ett generellt stödtill utgivning av ny svensk skönlitteratur för vuxna föreslås. föreslås att det tUl utgivning av översatt skönlitteraturför vuxna liksom tUl barn- och ungdomslitteratur utgår ett selektivtefterhandsstöd, medan klassiker och viss facklitteratur föreslås erhålla ettselektivt förhandsstöd. TUl detta kommer förslag om speciella åtgärder för enutgivning av ett svenskt uppslagsverk, förslag om stöd till småförlag ochnyetablering samt förslag om vissa läsfrämjande åtgärder. I fråga om såväl det genereUa utgivningsstödet som de selektivastödformerna föreslår utredningen att förlagen skall fullgöra en motprestationför att stödet skall utgå. Med vissa undantag föreslås denna motprestationutgöras av 1 250 exemplar av varje stödd titel vUka gratis ställs till statensförfogande. De former för litteraturstöd som utredningen harföreslagit är av annat slag än de insatser av staten och kommunerna som görsinom Utteraturområdet i form av främst författarersättningar och anslag tiUbiblioteksväsendet. Utredningen har enligt vad jag tidigare berört uttalat sigför en fördelning av ansvaret mellan staten och kommunerna. Jag delar i dennafråga utredningens ståndpunkt att det bör ankomma på staten att svara för stödtill bokutgivningen. Vad gäller kommunerna får det ankomma på dem själva att ienlighet med reglerna för deras kompetens avgöra i vUken utsträckning de viU tapå sig ytterligare ansvar inom litteraturområdet. Litteraturstöd av det slag utredningen har föreslagitavser en bransch som svarar för en mångskiftande produktion där åtskiUigaprodukter ger god avkastning. Förlagsverksamheten bygger på förutsättningen attvinsterna från en viss del av utgivningen finansierar utgivningen av oprövad Utteratur.Möjligheterna för föriagen att stödja den udda och svårsålda litteraturen fårnaturligtvis anses särskUt stora i då lönsamheten är god.