prop · FZ03118 · 1975-12-31 00:00:00 — Invandrargmppenunderstryker, att avsikten är att kommunerna skall förfoga över det statligaresurstillskottet i enlighet med de bedömningar som görs lokalt om varinsatserna bäst behöver utnyttjas. Den av gruppen angivna fördelningenuttrycker inte en värdering, av hur stor del av resurstUlskottet, som bör faUainom resp. verksamhetsområde. Något regelsystem för resursanvändningen fömtsättsinte komma till stånd, vilket gruppen anser ligga i linje med övriga decentraliseringssträvandenpå skolområdet. Enligt invandrargruppens mening bör insatser för invandrarbami förskolan och på låg- och mellanstadium prioriteras. Den probleminventeringoch analys av nuvarande verksamhet, som invandrargmppen gjort, visar attinvandrarbarnets personlighetsutveckling och språkliga utveckling måstestimuleras genom ökade insatser både i förskolan och ungdomsskolan. Satsningenpå invandrarbam i förskoleåldrama, som enligt förskolelagen hör tiU de bam somhar särskilda behov av slöd och stimulans, är nödvändig för att barnet skallges möjligheter att fastlägga och utveckla sitt första språk, hemspråket, somgrund för en aktiv tvåspråkighet. Eltstort anlal remissinstanser instämmer i invandrargruppens förslag omberäkningsgrund för resurstilldelning för undervisningen och om prioritering avde yngsta bamen, om nya bestämmelser som föranleds av gruppens förslag samt omalt inforination om verksamheten bör utformas i samråd mellan SÖ ochsocialstyrelsen. Vadgäller beräkningsgrunden för det statliga resurstUlskottet för förskolanpåpekar att erfarenhetema av vilka insatser som krävs iförskolan för alt ge invandrarbarnen en god språklig utveckUng är ringa.Ytterligare resurser kan visa sig nödvändiga. i Malmöinstämmer också generellt i utredningens förslag men anser att förskolan redannär den föreslagna reformen träder i kraft bör få la i anspråk ett högre timtalän föreslagna genomsnittliga maximala per grupp. Någraremissinstanser framhåller i likhet med SÖ att all disposilion av resurser måsleutgå från en bedömning av elevens individueUa behov eller, såsom skoldireklionenoch sociala centralnämnden i Slockholm framhåller, att prioriteringen inle fårleda tUl otillräckliga resurser för de elever som invandrar i högre åldrar.Riksförbundet i reserverar sig inför 1975/76:118 86 enalltför ensidig satsning på förskolan och anser alt samhällets resurser börläggas på en melodisk träning av hemspråket genom hela ungdomsskolan. Jag anser, i likhet med invandrargmppen,atl det är viktigt att kommunema i sin strävan att vidareutveckla stödet till invandrarbamentilldelas en statlig lotalresurs, som inte binds till etl visst stadium. Den tUldeladeresursen måsle kunna användas flexibelt och sättas in, där det störstastödbehovet bedöms föreligga. En lokal bedömning kan bäst avgöra detta. Jagfinner också, liksom invandrargruppen, att statsbidraget till hemspråksundervisninginte kan begränsas till att enbart omfatta invandrarbarn i gmndskolan ochgymnasieskolan. De yngsta bamens behov av atl befästa och utveckla sitt förstaspråk, hemspråket, måste tillgodoses, om målet aktiv tvåspråkighet skall kunnaförverkligas och barnen skall kunna få en gynnsam personlighetsulveckling.Denna strävan bör ta sig klart uttryck i det statliga bidraget tUl kommunerna. Jagfinner det vidare ändamålsenligt ätt utgå från vissa schabloner somberäkningsgrund för statsbidraget. Jag anser att dessa schabloner torde kunnavara lill stöd för kommunernas beräkning av de totala re-surstillgångama. Jaghar vid mina överväganden emeUertid funnit alt vissa förändringar bör vidtas i beräkningsgrundemaför schablonerna i förhållande till invandrargmppens förslag. För den allmännaförskolan föreslår jag en gruppstorlek om fyra barn och somberäkningsgmnd. Jag tillslyrker förslagel om gmndskolan med dess renodlade resurserför stödundervisning i svenska resp. hemspråksundervisning. För gymnasieskolanföreslår jag etl utökat beräkningsunderlag för hemspråksundervisning med enveckotimme i förhållande till invandrargruppens schablon, så att totalt treveckolimmar utgör beräkningsgmnden per grupp om fyra elever. Jag har tidigarei prop. 1975/76: 100 (bU. 10) tillstyrkt invandrargruppens förslag till enresurs om sammarilagt 5 milj. kr. för särskUd stödundervisning i svenska. Förförskolan gäller att en kraftig allmän höjning av driftbidragen tillkommunernas barnomsorgsverksamhet föreslås i regeringens prop. 1975/76: 92 om ulbyggnadav barnomsorgen, varvid beaktats behovet av exlra insatser för förskolebam medbehov av särskUda stödåtgärder. Utöver dessa insatser har jag bedömt detnödvändigt att stimulera kommunema tUl ytterligare ansträngningar atl tillgodoseinvandrarbarnens speciella behov av slöd för sin språkutveckling. Jag hardärför funnit det angeläget att tillföra den allmänna förskolan nya resurserhärför, då den probleminvenlering och analys som invandrargmppen gjort visaratt det är avgörande för invandrarbarnens personlighetsutveckling att fåmöjligheter att fastlägga och utveckla sitt första språk, hemspråket. Enkraftig satsning på den allmänna förskolan och på grundsko- 1975/76:118 87 lanslågstadium bör kunna ge bestående resultat högre upp i skolåldrarna. I likhel med finner jag emellertid att betydande svårigheter kommer attföreligga i många kommuner att ordna barnomsorgen i enlighet medinvandrargruppens intentioner. Den ulbildning av tvåspråkiga förskollärare,som SÖ föreslagil, kan under förutsättning av godkännande av prop.1975/76: 89 igångsättas . En utbUdning av hemspråkslärare kanstarta tidigast . Övriga kortare utbildningar till barnskötareoch medhjälpare i förskolan måsle utökas, så all andelen tvåspråkig personalökar. T. v. finner jag det därför i praktiken vara nödvändigt atl prioriterabland åldersgrupperna i förskolan i fråga om de statliga insatsernas fördelningför hemspråksträning. Jagföreslår därför alt det extra statliga resurstillskottet styrs lill sexåringarnai daghemmen, familjedaghemmen och dellidsgrupperna som alla omfattas av denallmänna förskolan. Eftersom bristen på hemspråkslärare genomgående är stor iförskolan, och gymnasieskolan och kommunerna genom de föreslagnariktlinjerna blir skyldiga atl anordna hemspråksträning/-undervisning förinvandrarbarn och invandrarungdomar överlag, måste enligt min mening de barn iförskoleåldern prioriteras, som står närmast i tur all börja . JagviU framhålla atl, även om den av mig förordade resursinsatsen nu styrs tillsexåringarna, hemspråkslräningen i förskolan kommer atl byggas ut successivt itakt med de finansiella förutsättningarna. Jag avser därför att vid en senaretidpunkt återkomma med förnyade överväganden vad gäller bidrag lillinvandrarbarnens hemspråksträning i förskolan. Medden konstruktion av statsbidraget som jag här har förordat finns det enligt minmening inle fog för de av ell anlal remissinstanser framförda farhågorna attde äldre invandrarbarnen och invandrarungdomarna skulle ges ett sämreutgångsläge i förhållande till förskolebarnen och de yngre skolbarnen. Som jaginledningsvis har betonat är den enskilda elevens behov och utveckling detcentrala vid en avvägning av resursfördelningen. Varje kommun har all själv, eflergjord inventering och uppsökande verksamhel, prioritera var de angelägnasteinsatserna skall göras. Förgrundskolan och gymnasieskolan gäller att samhäUet redan nu satsar betydandebelopp på den för invandrarbarnen tUlrällalagda undervisningen. SCB:sstatistiska material visar alt satsningen inom och gymnasieskolanpå stöd- och hemspråksundervisning samt anpassningsåtgärder med särskUda medeltorde uppgå till 100 milj. kr. Av invandrarbarnen i deltar ihemspråksundervisning. Det framgår också av invandrargruppens rapport attbefintliga resurser ej till fullo utnyttjats av kommunerna förhemspråksundervis- 1975/76:118 88 Som möjliga anledningar lill utebliven undervisning harantytts brist på lärare och läromedel samt schematekniska och andraorganisatoriska svårigheter. Invandrargruppenföreslår som principiell utgångspunkt att del genomsnittliga antalet eleverper grupp i hemspråksundervisning skall vara fyra. Utifrån delta riktmärke kanelevgrupperna ha växlande storlek. De flesta remissinsianserna tillstyrkerdenna allmänna princip. Elt mindre antal underkänner principen och anser attdet genomsnittliga elevantalet per grupp bör sättas lägre. skoldirektionuppger att medelvärdet varit 3,5 elever per gmpp. Allmänna skolstyrelsen iGöteborg föreslår all två elever per grupp blir medeltalet för stödundervisningi svenska och engelska samt för studiehandledning på modersmålet. Skolstyrelseni föreslår tre elever per grupp för hemspråksundervisning. Skolstyrelsernai , och anser atl kommuner med mindre frekventa invandrarspråkmissgynnas och är i behov av en statlig resurs även för enstaka invandrarbarn. Föregen del vUl jag anföra följande. För har i kommunerna allmänträknats med en genomsnittlig gruppstorlek om fyra elever. Delta genomsnitttorde kunna fungera som schablon också i fortsättningen. Väsentiigare är allbidraget bör utnyttjas mera effektivt, vUkel jag återkommer till. ges utrymme dels för siudiehandledning på hemspråket inom slödundervisningsresursen,dels för två veckotimmars frivUlig hemspråksundervisning per gmpp i gmndskolan.Del bör här understrykas att det är frivilligt för kommunerna atl anordnanämnda former av hemspråksundervisning. Jag finner det värdefullt alt sökaskapa förutsättningar för att öka och atl inom ramen för tillgängligaresurser ge största möjliga hemspråksträning tUl alla invandrarelever sombehöver och önskar det. Invandrargruppens förslag tiU organisationsmodellerför låg- och mellanstadium bygger utifrån genomsnUtlig resurstilldelningför hemspråksundervisning och stödundervisning i svenska på principen om etteffektivt resursutnyttjande, på samarbele över rektors-områdes-/skolenhetsgränsernasamt på ett sammanförande av hemspråksundervisningen till viss skola/vissaskolor av eleverna för att ge tillräckligt underlag för alt bUdaförberedelseklasser eller hemspråksgmpper inom den svenska klassens ram. Jaganser den föreslagna resurstUldelningen för hemspråksundervisning ochstudiehandledning på hemspråket vara väl ägnad att tillgodose behovet avhemspråksundervisning i, . Den betyder i praktiken vid en effektivoch rationeU planering en kraftig volymmässig och innehållsmässig förbättringför det stora antal invandrarelever 1 som behöver slöd för sinspråkutveckling. JagviU i detta sammanhang erinra om atl invandrarbarnens behov av särskilt stöd iundervisningen dessuiom kan tillgodoses genom den för- 1975/76:118 89 stärkningsresursom per elev i som jag förordat skall utgå enligtpropositionen om skolans inre arbete (avsnitt 5.2 och 5.3). Denna byggerlikaledes på en behovsorienlerad, fri resursfördelning inom den enskildakommunens olika rektorsområden. Utgångspunkten för resurstUldelningen bör vararektorsområdets totala arbetssituation, som kan påverkas av sådana faktorer somden sociala miljön i området, antalet elever på olika stadier, antaletinvandrarelever och personalomsättningen. Det ankommer här på kommunerna självaalt bedöma vilket beslutsunderlag som är nödvändigt för resursfördelningen.Några cenirala direktiv för hur delta stöd skall se ut bör inte utfärdas. Jagvill slutligen ta upp frågan om beräkningen av skolledningens dimensionering i gmndskolan.F. n. ges varje fullt 13-tal veckotimmar stödundervisning 0,5 poäng. TCO anförkritik mot att det renodlade resurstinitalel för stödundervisning i svenska fårnegativa konsekvenser för skolledartesursen, emedan denna är knuten tUl bestämmelsemaom stödundervisning. Under fömtsättning att stödundervisning i svenska, studiehandledningoch hemspråksundervisning samtliga ger poäng för skoUedarresursen tUlstyrkerTCO förslaget. Jag har i propositionen om skolans inre arbete (avsnitt 5.4)förordat att varje basresurs på skaU ge 1,5 poäng, vUket medför enutökning av antalet skolledare. Det föreslagna nya systemet för skolledningensdimensionering innebär totalt en förstärkning av skoUedarresursen igrundskolan. Dels minskas skolledamas undervisningsskyldighet, dels ökarantalet skolledare på gmnd av det nya systemet för beräkning av kommunens skol-poäng.Den av invandrargruppen föreslagna renodlade resursen för stödundervisning isvenska för invandrarelever i gmndskolan medför således i praktiken inlegenerella negativa konsekvenser för skoUedartesur-sen, då denna kommer attbyggas upp på elt annorlunda sätt för . Att införa ett nytt systemmed tillgodoräknande av poäng för avgränsade uppgifter anser jag inte rimligt.Däremot förordar jag att de skolledartjänster som inrättats med stöd av nugällande bestämmelser skall finnas kvar. Jag finner således TCO:s synpunktertillgodosedda i detta avseende. Invandrargruppenhar i sin nulägesbeskrivning konstaterat att stödbehoven för invandrarelever igymnasieskolan totalt har ökat, efiersom allt fler invandrarelever söker in igymnasiala skolor. De resurser som har ställts tUl gymnasieskolansförfogande är därför otillräckliga, om invandrarelevernas stödbehov skall kunnatillgodoses. Pågrand av remissinstansernas kritik bl. a. mot tidigare begränsade möjligheterför elevema att upprätthålla hemspråket i gymnasieskolan enbart genom utbyte avB- eller C-språk eller engelska, har jag funnit det angeläget att förorda en slörresatsning som beräkningsgrund för kommunernas insalser i gymnasieskolan äninvandrargruppen föreslagit. 1975/76:118 90 Jagförordar elt statligt bidrag för en satsning per grupp förhemspråksundervisning i stället för av invandrargruppen föreslagna tvåveckotimmar per gmpp. Därutöver bör möjligheten kvarstå atl byta utundervisningen i elt främmande språk mot undervisning i hemspråket. Till delta komnierdet av mig i prop. 1975/76: 100 (bil. 10) förordade slalliga resurslillskolletom 5 milj. kr. för stödundervisning i svenska för invandrarelever igymnasieskolan. CentralorganisationenSACO/SR (/SR) har anfört all den föreslagna resurstilldelningen förstödundervisning i svenska är otillräcklig. Jag vill erinra om atlinvandrarelever i gymnasieskolan utöver det statliga resurstillskottet om 5milj. har möjlighet lill slöd ur gymnasieskolans ordinarie anslag förstödundervisning. Jag erinrar dessutom om alt erfarenhetema av den pågåendeverksamheten med stödundervisning för invandrarelever i gymnasieskolan ärbegränsade. Arbetet härmed kom i de flesta kommuner i gång försl fr. o. . Enligl min mening är del således för tidigt att dra någonsådan slutsats som /SR gör av den föreslagna resurstiUdelningen förslödunder-visning i svenska. Jag förutsätter att SÖ efler sin utvärdering avförsöksverksamheten återkommer i denna fråga. Jag finner således ävengymnasieelevernas behov väl tillgodosett genom föreliggande förslag lUlresurstilldelning. Denna kan tUlgodose också de elever, som invandrat , alt de inte fått del av stödet för invandrarbamen i grandskolan,liksom dem som invandrat i högstadieåldrarna och för vilka insatsema påhögstadiet salts in så sent atl de inle har fått avsedd effekt. För dessaungdomar i gymnasieskolan krävs framför allt en utbyggd stödundervisning isvenska och siudiehandledning på hemspråket, liksom introduktionskurser före deegentliga gymnasiestudierna. I invandrartäta kommuner medger resurserna ävenatt s. k. förberedelseklasser eller enspråkiga gmpper inom den svenska klassensram med enspråkig undervisning kan organiseras. Med hänvisning till ovananförda kring resursens storlek och användning förordar jag således altinvandrargruppens samlade förslag till statsbidragels storlek och fördelningläggs till gmnd för regeringens och beslut med följande undantag.Den genomsnittliga gruppstorleken bör även i förskolan vara fyra barn och veckotimla-letför sådan gmpp högst fyra. I förskolan är endast sexåringama, som omfattas avden allmänna förskolan, berättigade till hemspråkslräning. För gymnasieskolanbör hemspråksundervisningen omfatta genomsnittligt högst veckolimmar pergrupp om fyra elever, dvs. en veckotimme mer än de av invandrargruppenföreslagna. Jag avser atl i annat sammanhang föreslå regeringen att det uppdrasåt SÖ att i samarbete med och utarbetainformation om verksamheten till vägledning för kommunerna, skolpersonalen, invandrarföräldramaoch eleverna på olika skolstadier. 1975/76:118 91 Invandrargruppensförslag om språkstödjande ålgärder för invandrarbarn i förskoleåldem, idaghem, deltidsgmpper och familjedaghem, har vunnit mycket stor anslutningbland remissinstanserna. a. , och iBlekinge län påpekar all invandrarbarn som vistas i daghem och familjedaghemhar stort behov av insatser redan från mycket låg ålder. Invandrarbarn, somvistas hela da-en i en helt svenskspråkig miljö, förlorar mycket snabbt sitteget hemspråk, vilkel kan medföra svåra störningar i deras personlighetsulveckling.Svenska kommunförbundet anser att förslaget om heltidsförskola förinvandrarbarn och deltidsförskola redan för övrigainvandrarbarn bör få gälla som en allmän målsättning, i all synnerhet sombetydande svårigheter kommer atl föreligga i många kommuner att ordna bamomsorgenenligt invandrargmppens intentioner. i betoriarlikaledes all förslaget om att invandrarbarn bör erbjudas vistelse ideltidsgrupp förutsätter en väl utbyggd bamomsorg. TCOföreslår en skärpning av förskolelagen, så att del blir en rättighet för barnmed särskilda behov dit invandrarbarnen räknas att erhålla plats iförskola senast . Endasl undantagsvis under enövergångsperiod accepterar TCO att invandrarbarn placeras i familjedaghem ochdå i hem från samma språkgrupp. Riksförbundet finskaföreningar i , invandrarbyråer, TCO, länsstyrelsernai , , samt länsskolnämnden iVästmanlands län förordar att enspråkiga grupper bUdas i daghem och deltidsgmppermed tvåspråkig personal, fömtsatt att sammanhåUningen inte drivs så långt attinvandrarbarnen isoleras från sina svensktalande kamrater. I andra hand bör ettsystem med ambulerande hemspråkslärare tillämpas. Eftersamråd med chefen för ansluter jag mig till invandrargmppensförslag om språkträning för invandrarbarn i daghem och deltidsgmpper. Ipropositionen om ulbyggnad av barnomsorgen föreslås en lagregel, i vUkenkommunerna åläggs skyldighet att genoni en planmässig utbyggnad svara föromsorgen i daghem, fritidshem och familjedaghem för barn med förvärvsarbetandeeller studerande föräldrar. Som familjesiödsulredningen påpekar i sittremissvar kommer därmed antalet invandrarbam, som från tidig ålder vistas idaghem, att öka och därmed också trycket på att tiUgodose dessa bams behov avstimulans för sin utveckling mol en aktiv tvåspråkighet. Hemspråks-träningen iheltidsförskolan kan, som invandrargruppen understryker, inte avskiljas som eltsärskUt undervisningsmoment. Det är i stället 1975/76:118 92 frågaom en integrerad del av förskolans arbetssätt, som går ut på att stödja dentotala personlighetsutvecklingen. Genomatt jag beräknar den genomsnittUga gmppstorleken till fyra barn per gruppmöjliggörs i invandrartäta kommuner enspråkiga deltidsgmpper för sexåringama iden allmänna förskolan, i dé fall föräldrar, personal och ansvarigt kommunaltorgan finner en sådan organisalion lämplig, samt enspråkiga sexårsgmpper i daghemmenunder . I mera invandrarglesa kommuner kan även enstaka förskolebamgenom den lägre gmppstorleken få hemspråksträning integrerad ideltidsförskolan eUer daghemmet under dagliga pass. Jag anser att invandrarbamenmåste få täta kontakter med hemspråksläraren, om möjligt varje veckodag somförskolan pågår. Jagunderstryker i likhet med invandrargmppen det angelägna i alt tillheltidsförskolan knyta tvåspråkig personal. Denna personal är, som remissinstansernaframhåller, speciellt viktig för att tUlgodose de srriå bamens behov, när de börjarutveckla sitt egentiiga tal. En kraftig satsning måste då ske på att utbildatvåspråkiga personer för tjänstgöring i daghemsverksamheten. Genomden i propositionen om utbyggnad av barnomsorgen föreslagna skärpningen avkommunemas skyldighet atl anvisa plats i förskola för barn med behov av särskUtstöd för sin utveckling, dit många invandrarbarn enligl lagens definition hör,torde antalet invandrarbarn öka även i deltidsförskolan.Även för dessa barns behov krävs ett ökat antal tvåspråkiga förskollärare. Jagförordar följaktiigen alt av mig föreslagna organisatoriska åtgärder godkännes.Jag avser alt i annat sammanhang föreslå regeringen att socialslyrelsen får iuppdrag alt i samråd med SÖ utforma riktlinjer för hemspråkslräning i denallmänna förskolan och i daghemmen. De synpunkler som redovisats avbarnomsorgsgruppen i betänkandet Samverkan i bamomsorgen samt remissyttrandenadäröver bör beaktas i delta arbete. Detla uppdrag bör kunna ingå som en del idet arbete med Arbetsplan nr 4 för förskolan, som avser invandrarbarnen, vilkelsocialstyrelsen beräknar ha slutfört lill . Invandrargruppenbetonar att det är angeläget atl invandrarbarnens situation vid övergången frånförskola lill grundskola blir föremål för särskild uppmärksamhet. Närasamverkan meUan förskola och grundskola blir därför nödvändig. Jag delarSvenska kommunförbundets och skolstyrelsens i åsikt altinvandrarbarnens stadieövergångar bör behandlas som naturliga delar i de mtinersom utarbetas för samverkan kring barns övergång från förskolan tiU gmndskolani aUmänhet och att särskilda rutiner inte bör tUlskapas enbart för invandrarbamen.I denna fråga hänvisar jag lUl propositionen om skolans inre arbele 1975/76:118 93 (avsnitt2.3). Regeringen framhåller där att det bör ankomma på kommunema alt lillsammansmed berörda personalkategorier bestämma hur delta samarbete bör utformas. Jag anserdet vara av slor vikt att förskolans och skolans personal får möjlighet tillviss gemensam fortbildning i invandrarfrågor. Det är nödvändigt att de oUkainsatser som gjorts i förskolan får en naturlig uppföljning i gmndskolan ochatt gmndskolan följer upp förskolans arbetssätt. Erfarenheternaunder de gångna åren har visat det nödvändiga i att varje kommun behandlas somen enhet för sig för att fastställa kommunens totala lärarveckotimmar förstöd- resp. hemspråksundervisning och fördelningen av denna resurs på olikagrupper. I kommuner med många invandrarelever har det varit möjligt att tUlgodoseockså enstaka elevers behov i ett rektorsområde med elt visst hemspråk genomatt andra undervisningsgrupper gjorts slörre än beräkningsgrunden och genomalt lärarlimmarna i hemspråk inte strikt fördelals efler underlaget per språk. Invandrargruppenföreslår som principiell utgångspunkt att det genomsnittliga antalet eleverper grupp i hemspråksundervisning skall vara fyra. Utifrån detta riktmärke kanelevgrupperna ha växlande storlek. Jag anser i likhet med invandrargruppen ochflertalet remissinstanser alt störte elevgmpper än fyra elever böreftersträvas. Undervisningen för invandrarelever bör kunna föras samman tUlviss skola/vissa skolor i de kommuner, där detta är praktiskt genomförbart.Detta bör göras för alt frigöra resurser, som ger fler elever möjlighet lillhemspråksundervisning, och därigenom uppnå största möjUga effekt av densamlade statiiga resursen. F.n. deltar enligt SCB:s undersökningar endast 29,av invandrarbarnen i gmndskolan i hemspråksundervisningen. Deras antal börkunna öka genom en effektivare uppsökande verksamhet och information omkommunens skyldighet att anordna hemspråksundervisning och stödundervisning isvenska samt om målen för den svenska invandrarpolitiken. Det kan då även i endel kommuner med elt Utet antal invandrarelever bli praktiskt genomförbart altorganisera undervisning i hemspråket. I propositionen om skolans inre arbete(avsnitt 2.3), där jag behandlat frågan om elev- och personalgrupperingar,framhålls bl. .att det är en fördel om skolan, såsom sker, ger eleveri olika åldrar tillfälle att arbeta och vara tillsammans. Denna princip tordekunna tillämpas för invandrarelever med samma hemspråk med positiva effekterför elevema vad gäller sociala och känslomässiga relationer och allmänspråkutveckling. Fråganom den genomsnittliga gmppstorleken är direkt kopplad tUl invandrargmppensprincipiella förslag alt hemspråksundervisningen bör kunna föras samman tiUviss skola/vissa skolor i kommunen.