prop · FZ0333 · 1975-12-31 00:00:00 — Enligtpromemorian försvåras överväganden av denna art, om förfarandet läggs upp såatt frågan om fastighetens standard kan uppmärksammas i samband med tillståndsärendel. 1promemorian konstateras atl den möjlighet som gällande rätt erbjuder för atlsäkra att faslighetens standard är godtagbar är främst upprustningsåläggandeenligt bostadssaneringslagen. Ärenden rörande upprustningsåläggande prövas avhyresnämnden. Om hyresnämnden ges befogenhet all pröva också tillståndsärendenenligl den föreslagna lagstiftningen, blir det enligt promemorian möjligt atthandlägga tillståndsärenden så alt frågan om behovet av upprustningsåläggandeockså uppmärksammas. Delta kan åstadkommas genom att hyresnämnden åläggs attbereda kommunen tillfälle att yttra sig över ansökan om förvärvstillstånd.Kommunen är nämligen behörig alt ansöka om upprustningsåläggande. I samband medatt yttrandet skall avges får kommunen enligt promemorian ett osökt lillfälleatt undersöka fastighetens standard och vid behov ansöka om upprustningsåläggande. I promemorian sägs atl man med det angivnaförfarandet uppnår främst tvä syften. För det första bör vetskapen om atlförhållandena på fastigheten kommer att granskas med anledning av överiåtelsenstämma köparen lill försiktighet särskilt vad avser försäljningspriset.Utsikten att få förvärvstillstånd men också ett upprustningsåläggande tordeverka som en återhållande faktor. Rent allmänt bör detta även återverka påbostadsfastigheternas marknadsvärde med den önskvärda effekten alt enfastighetsägare på ett helt annat sätt än f n. får räkna med att brister ifastighetens standard kan komma att drabba honom ekonomiskt vid fastighetensförsäljning. För det andra bör tillståndsfrågan bli mera allsidigt belystsärskill i de fall där stora krav ställs på förvärvarens medverkan för altfastigheten skall kunna försättas i godtagbart skick. Det anförda leder enligt promemorian lill althyresnämnden bör svara för tillståndsprövningen med skyldighet att underrättakommun. Talan mot hyresnämndens beslut all vägra tillstånd m. m. skall enliglförslaget föras i bostadsdomstolen. Enligl jordförvärvslagen skall tillstånd sökas från det långel skedde. Samma tidsfrist föreslås också ipromemorian. Försittes liden, blir följden att fånget blir ogiltigt. Ingethinder bör möta mot atl ansökan om förvärvstillstånd sker redan före förvärvet.I många fall, sägs det i promemorian, torde det vara lämpligt att så sker.Hyresnämndens ställningstagande i fråga om upprustningsåläggande blir f. ö. avså stor betydelse för S Regeringen 1975f 76. I\ir SS Prop.1975/76:33 34 förvärvarenatt han säkerligen ofta inle är benägen att binda sig förrän han kan överblickade ekonomiska konsekvenserna av nämndens beslut. Atl kommun skall beredas tillfälle att yttra sig itillståndsärende bör enligl promemorian inte medföra att den intar ställningsom part i ärendet. Så bör inte ens bli fallet, om kommunen ansöker omupprustningsåläggande enligt bostadssaneringslagen. Å andra sidan börhyresnämnden givelvis vid prövningen av tillståndsärendel fästa stor vikt vidvad kommunen framför i sitt yttrande. Som tidigare nämnts bör enligtpromemorian förvärvstillstånd kunna ges på grundval av sökandens uppgifter, omnågon invändning mol förvärvei inte gjorts av kommunen. Det är enligl promemorian angeläget alttillståndsärenden avgörs utan dröjsmål. 1 promemorian föreslås alt tillståndsärendensom huvudregel skall avgöras från det ansökningen gjordes. 1 promemorian sägs att det från kommunalt håll iolika sammanhang harefteriysts möjlighet alt utöva förköpsrält vid överiåtelseav aktier i bolag som äger fastigheter. Genom den nu föreslagna lagstiftningenom förvärvstillstånd får kommunen rätt atl i yttrande till hyresnämnden läggasynpunkter på lämpligheten av en viss aktieöverlätelse. Någon möjlighet förkommunen alt själv träda i köparens ställe innefattas dock inte i denna rätt.Genom del nya lillslåndsförfarandet skapas enligt promemorian goda garantierför atl akiieöveriåtelser som berör fastighetsförvallande fåmansbolag kommertill kommunens kännedom. Självfallet kan förhållandena vara sådana alt kommunenskulle ha haft förköpsrätt enligt förköpslagen, om överlåtelsen hade avsettsjälva fastigheten och inte aktierna i del fastighetsförvallande bolaget. Geskommunen i sådana fall rätt all lösa aktierna, kan enligl promemorian sådanakringgåenden av förköpslagen som lar sig uttryck i att fastigheter överförstill aktiebolag förhindras. I promemorian föreslås därför atl möjlighet öppnasför kommunen alt lösa in aktier i sådana fastighetsförvallande aktiebolag, somomfattas av det föreslagna kontrollsystemet, om aktierna säljs till någon somenligt den föreslagna lagstiftningen är skyldig alt söka tillstånd tillförvärvet. För atl inte komplicera regelsystemet bör rätt lill inlösenföreligga oavsett om försäljningen avser en enstaka aktie,enmajoritelsposiellersamlligaaktier i bolaget. Inlösen föreslås skola ske till det pris som avtalals mellanköpare och säljare liksom fallet är vid förköp enligt förköpslagen. Enligl förköpslagen får förköp inte äga rum, om delär obilligl med hänsyn lill förhållandet mellan säljare och köpare ellervillkoren för eller omständigheterna vid försäljningen. En molsvarandeinskränkning kan därför enligl promemorian övervägas i fråga om rätlen att lösaaktie. 1967:90 har lämnats exempel på typfall där obillighetsregeln kan 1975/76:33 35 tillämpasvid förköp (s. 84). Ett utövande av förköpsrätt kan vara obilligt av del skäletatt en personlig gemenskap föreligger mellan säljare och köpare utan all de förden skull faller inom släktköpsregeins tillämpningsområde. Gemenskapen kanockså vara av ekonomisk natur. En fastighetsöverlåtelse kan t. ex. ske inom enkoncern i raiionaliseringssyfte eller mellan samarbetande förelag som ett ledi en strukturomvandling. Ett annat fall där förköp kan framstå som obilligl ärdå säljaren i syfte atl gynna köparen bestämt priset till ett lägre belopp änsom kunnat las ul vid en marknads-mässig försäljning. Enligl promemorian är läget emellertid ett annatnär det gäller inlösen av aktier. Förslaget avser endast aktier i fåmansbolagsom äger bostadsfasligheter med fier än fyra bostadslägenheter och därbosiadsfastigheternas taxeringsvärde är minst större än det bokfördavärdet av bolagets övriga tillgångar. 1 praktiken lorde det, sägs det ipromemorian, endast sällan förekomma atl aktieförsäljningen påverkas avpersonlig gemenskap mellan säljare och köpare utanför släktköpsregeinstillämpningsområde. Ekonomisk gemenskap mellan ell fåmansbolag som ägerbostadsfasligheter och utomstående företag eller personer förutsätts ocksåvara ovanlig. Skulleköparen ha bestämt priset till ett lägre belopp än som kunnat tas ul vid enmarknadsmässig försäljning, kan en inlösen av aktierna till det avtalade prisetverka obillig. Enligl promemorian företer dock situationen vidakiieöveriåtelser stora olikheter i förhållande lill renafastihelsöveriå-telser. 1 det sistnämnda fallet får förutsättas all personligarelationer mellan kontrahenterna inle sällan inverkar på köpesumman. Vid aktieöveriåtelsernabör man däremot kunna utgå från att transaktionerna - bortsett från de fall somskyddas av släklköpsregeln - är grundade på rent affärsmässiga överväganden. Detanförda leder enligl promemorian lill att inlösen av aktier i de fall som häravses endasl i rena undantagsfall kan framstå som obillig. För att eliminerarisken för rättsförlust i sådana fall kan givetvis kommunens rätt alt lösa inaktier göras beroende på prövning. Detta sägs emellertid medföra atllagstiftningen måste innehålla delvis komplicerade regler omprövningsförfarandet, vilket motverkar önskemålet om alt den skall göras såenkel och lätt att tillämpa som förhållandena medger. Övervägande skäl lalardärför enligt promemorian mot all en obillighelsregel införs. Om ak-lieöveriåtelseskulle ske under sådana former all del enligt parternas mening skulle framståsom obilligl att kommunen tillåts lösa in aktierna lill det avtalade priset,har parterna f. ö. möjlighet att i stället träffa avtal om överlåtelse avsjälva fastigheten. Överiåtelsen kommer i så fall att prövas enligl reglerna iförköpslagen, om denna är tillämplig. I och med att denna möjlighet föreliggerfår intresset alt motverka obilliga effekter av kommunens rätt lill inlösenanses tillvarataget. 1 promemorian pekas på en speciell situation, somuppkommer i de fall aklie är försedd med s.k. hembudsklausul. 1975/76:33 36 omaktiebolag kan i bolagsordningen inläs förbehåll alt, om aktie övergår tillannan än aktieägare eller till annan än ägare av aklie av visst slag,aktieägare har rätt alt lösa aktien. 1 förslaget till ny aktiebolagslag (prop.1975:103) uividgas möjligheterna att förvärva aklie på grund av lösningsförbehålllill atl avse även personer som inle är aktieägare. Om förslaget i denna delantas, kan den i promemorian föreslagna lösningsrätten för kommun bliverkningslös, om kommunens rätt måste vika för sådan lösningsrätt somtillkommer någon enligt aktiebolagslagen. Allt som behövs, sägs det, är enändring i bolagsordningen som tillerkänner den presumtive köparen lösningsrätt. Häremot framhålls i promemorian atl avsikten medden lösningsrätt som föreslås för kommunernas del är atl kommunerna skallges möjlighet att genom aktieinnehav skaffa sig insyn och infiytande i vissaaktiebolag som lill huvudsaklig del ägnar sig ål förvaltning avbostadsfasligheter eller i förekommande fall förvärva sådana bolag. Vid varjeförsäljning av aktier i sådant bolag måste således aktieägarna i bolaget räkna medalt kommunen kan komma att uppenbara sig som aktieägare i bolaget.Aktiebolagslag-siiftningens regler om hembudsskyldighel syftar till alt genombegränsning i reglerna om akties fria överiåtbarhei skaffa aktieägarna en visskontroll över ägarförhållandena i bolaget. Detta utgör emellertid enliglpromemorian inget skäl att ställa aktieägare i ett bolag med hembudsklausul ibolagsordningen i en bättre situation i förhållande till kommunen änaktieägare i ett annat bolag. Förslagel innebär därför atl, om förutsättningarnai övrigt är uppfyllda, kommunen ges rätt att lösa aktie oavsett om hembudsskyldighelföreligger eller inte. För att lagstiftningen inte skall kringgås föreslåskommunen lå lösningsrätt även i sådana fall då köparen visserligen är skyddad avsläklköpsregeln men annan - som inle omfattas av släklköpsregeln - påkallarlösningsrätt gentemot köparen - släktingen med stöd av hembudsklausul. Inlösenbör enligt promemorian i sådant fall få ske till del pris som utfästs mellanköpare och säljare trots atl det är fråga om släklförvärv. Promemorian behandlar också det problem somuppkommer när, förutom aktier, även annan lös egendom ingår i köpet. Sådanasituationer förmodas bli mycket ovanliga i vart fall efter lagstiftningensikraftirädande. Del enklaste sättet att lösa problemet är enligt promemorianatt kommunen får rätt att lösa aktierna till ett jämkat pris. Jämkningensstoriek bör på yrkande av kommunen bestämmas av hyresnämnden i samband med attkommunen framställer lösningsanspråk. Begär kommunen inle jämkning, får kommunenlösa aktierna - men inte den övriga egendom som ingår i köpet -mot eriäggandeav det avtalade priset. Om aktiebolag som här avses äger fastigheter ifiera kommuner, kan konkurrens om lösningsrätten uppstå mellan kommunerna.Denna situation bör enligl promemorian lösas så alt den kommun inom varsområde huvuddelen av fastigheterna ligger äger företräde. 1975/76:33 37 Kommun som vill framställa lösenanspråk - och iförekommande fall yrkande om jämkning - är enligl förslaget skyldig att göradelta till hyresnämnden från del kommunen fick del avköparens ansökan om förvärvstillstånd. Framställs lösenanspråk, skallhyresnämnden underrätta bolaget samt säljare och köpare om det. Eftersom köpetinte blir giltigt lörrän tillstånd lämnats förutsätts i promemorian altsäljaren normall innehar aktiebrevei. Han bör då vara skyldig att överiämnaakliebrevet med därpå tecknad överiåtelse lill kommunen. Skulle emellertidsäljaren ha överiämnat aktiebrevei till köparen bör denne enligt promemorian hamotsvarande skyldighet. För den händelse tvist föreligger om jämkning, skallöveriämnandet anstå till dess tvisten avgjorts. Allmänenighet råder bland remissinstanserna om atl sådana missförhållanden sompåtalas i promemorian bör rättas till. Åtskilliga remissinstanser hälsar ocksåpromemorieförslagel med tillfredsställelse. Flera remissinstanser framhållerdock att statistik saknas, som visar i vilken utsträckningfastighetsspekulation i förening med åsidosättande av omsorgen om de boendeförekommer. Utan sådan statistik saknas enligt dessa remissinstanser underiaglor ett ställningstagande till promemorieförslagel. Från åtskilliga hållpåpekas också att erfarenhet saknas av den lagstiftning som genomförtspå hyresområdet i syfte alt förbättra hyresgästernas villkor. Vissa instanseranser att promemorieförslaget föregriper sittande utredningar, främst bostadsförvaltningsulredningen. Till dem som tillstyrker förslaget hörbostadsslyrelsen. , (majoriteten),(majoriteten), . ,, , , och . konstaterar all det undersenare lid förekommit allvariiga missförhållanden i samband med köp ochförsäljning av äldre, ofta saneringsmogna bostadsfasligheter. Köpen har iblandvarit av rem spekulativ art. Köparen har inle haft för avsikt att förvaltabostäder eller att rusta upp fasligheten. Denna form av spekulation har varitspeciellt förekommande i storstadsområdena. Det förslag som läggs fram ipromemorian bör enligt förbundets mening kunna bidra till att vissakonstaterade hinder för förverkligandet av primärkommunernas sociala målförsvinner, som hyresgästernas bostadsmiljö förbättras.Kommunförbundet delar den i promemorian redovisade åsikten att en bättrelösning än de omständliga och kostnadskrävande åtgärder som står till budsmåste vara att redan från början utesluta sådana personer som kan antas saknamöjlighet att 1975/76:33 38 förvaltabostadsfasligheter eller som kan misstänkas komma all efiersäita derasunderhåll från rätten alt förvärva bostadsfasligheter. ärpromemorieförslaget väl ägnat alt tillgodose de angivna syftena. Samhällsorganen bör enligl kommunerhålla effektiva instrument för alt motverka spekulation medbostadsfasligheter. har kunnat iakttas tendenser till endämpning av prisutvecklingen för saneringsfastigheter i . Dettaminskar emellertid enligt kommunens mening inte behovet av att skyddet förbosladskonsumenlernaförstärks genom en lagstiftning av del slag som föreslås idepartementspromemorian. Enligl kommunen hårde problem som behandlas i promemorianuppkommit också i . Problemet att genom preventiva åtgärder komma tillrätta med otillböriig spekulation vid fastighetsöverlåtelser kan enligtkommunen troligen lösas på sätt som föreslagits i promemorian. Ett annat sättatt komma till rätta med missförhållandena och nå samma resultat är atl se överde lagar som tillkommit i syfte att förbättra förhållandena påhyresmarknaden. anmärker att prisutvecklingenpå hyresfastigheter varit relativt måttlig i jämförelse med andrafastighetstyper. Trots detta lorde enligt föreningen - mot bakgrund av deförhållanden som uppmärksammats på hyresfastighetsmarknaden -syftet med förslagel får anses vällovligt. Med en obligatorisktillståndsprövning skapas otvivelaktigt möjligheter att komma lill rätta medvissa avarter på fastighetsmarknaden. En annan sak är att lagstiftningen kankomma att medföra stora tillämpnings-svårigheter. Framför allt pekar föreningenpå all det vid förvärv av aktier och andelar i bolag först kanvisa sig alt förvärvet är ogiltigt, vilket kan leda till stora rättsföriuster.Från bankmässiga synpunkter lorde dock den ifrågasatta tillståndsprövningen påsikt komma alt verka för bättre och säkrare kreditvärdering avhyresfastigheter. Å andra sidan är det tydligt att kredithanteringen i sambandmed faslighetsöveriåtelser kommer alt dra ut och möjligen förorsakabankerna en del merarbele. Sammanfattningsvis anser föreningen dock altförslaget om tillståndsprövning vid förvärv av hyresfastigheter i stort är välavvägt. Enligt blir denföreslagna lagstiftningens effektivitet i hög grad beroende avtillämpningsområdet och av vilka kriterier som ställs upp för bedömning av omtillstånd till förvärv skall meddelas eller inte. En ofrånkomlig begränsning avlagens värde ligger i del förhållandet atl avgörandet till stor del måsteträffas utifrån en bedömning av hur förvärvaren kan förväntas bete sig iframliden. Lagen ger inga möjligheter atl ingripa om förväntningarna inleuppfylls. Ett förvärvstillstånd ger därför inga garantier för att förvaltningenkommer all fungera väl i framliden. Lagen om tillståndsprövning kan såledesinle ersätta ivångsför-valiningen eller andra instrument för ingripanden idåligt skötta förvaltningar. Förbundet delar emellertid den i promemorianframförda uppfäll- Prop.1975/76:33 39 ningenalt det finns ett starkt behov av lagstiftning så all man skall kunna förhindradet tilltagande osunda spekulerandet i bostadsfasligheter. Lagen bör enligtförbundet inte enbart rikta sig emot sådana förvärv utan över huvud laget motförvärv av personer som av olika anledningar inte är lämpliga sombosladsförvallare. LO ansluter sig till lagförslaget och anser aii delulgör en nödvändig ytterligare åtgärd för atl förbättra förhållandena påhyresmarknaden och för att motverka spekulation i hyresfastigheter. Omlagstiftningen skall åstadkomma det skydd för hyresgästerna som avsikten är,bör dock enligt LO kriterierna för förvärvstillstånd uttryckas på ett klarareoch bättre vägledande sätt. Bland annat bör en viktig bedömningsgrund vara huren förvärvs-sökande uppfört sig tidigare i fråga om bostadsförvaltning. ÄvenTCO och godtar förslagel. Svenska anför att det inle finns någolalt erinra mol uppsåtet i den föreslagna lagstiftningen. I yttrandet framhållsemellertid alt det finns risk för alt en prövning av de sökandes avsikter ifråga om förvaltningen kan bli godtycklig, alternativt dra ut . Det ärdärför tveksamt om man med den föreslagna ordningen på ett tillfredsställandesätt uppnår det uttalade syftet. Svenska vill emellertid intemotsätta sig den föreslagna lagstiftningen. Som ett alternativ föreslås dockalt man prövar förutsättningarna atl utvidga förköpsrätlen. Kommunerna bör fåmöjlighet atl, om en bostadsfastighel säljes inom viss kortare lid - två å treår -efter det all fastigheten förvärvats, träda i köparens ställe på villkor somgällt vid säljarens förvärv av fastigheten. I sådant fall bör köpeskillingenomräknas med index. Del kan också övervägas en kombination av förvärvsprövningoch utvidgad förköpsrätt. Några remissinstanser uttalar tveksamhet men villinte motsätta sig förslaget. Till dem hör JK, , hyresnämnden förStockholms län och bosiadsförvahnlngsutredningen. Den föreslagna lösningen är, uttalar JK, intefrämmande för svensk rätt ulan tvärtom ganska vanlig just när det gällerfastighetsförvärv. Det är dock uppenbart att den vållar betydande problem.Detta illustreras också väl i promemorian. De lagtekniska svårigheterna möterfrämst i fråga om avgränsningen av de aktieförvärv som ofrånkomligen måstebeaktas om lagstiftningen skall bli effektiv. Den omständigheten atlaktieförvärv i vissa fall måste omfattas av lagstiftningen innebär enkomplikation för aktieomsätiningen. I stället för ell komplicerat och dyrbarttillstånds-förfarande med alla de besvär och olägenheter det medför för berördaparter, för kommuner och andra myndigheter och för omsättningen borde manenligt JK:s mening söka i väsentlig mån ändra de ekonomiska förutsättningarnaför de förvärv som del här är fråga om. Om förvärven inle längre blirekonomiskt lönsamma - eller rättare inte blir lönsammare än alternativaplaceringar - kommer de troligen att upphöra. Som lämpliga medel pekar JK på enökad användning av institutet upprastningsåläggande och en skattelagstiftningsom är så utformad att den eliminerar vinsterna vid kortsiktig spekulation ibostadsfastigheter. Om promemorians förslag i allt väsentligt skulle ansesböra läggas till grund för lagstiftning, möter detta emellertid enligl JK:smening inga avgörande betänkligheter. Enligt kan frågan huruvida behov avden föreslagna lagstiftningen verkligen föreligger knappast bedömas enbart pågrund av promemorian. Hovrätten finner del också svårt atl se atl del skullevara möjligt atl hindra spekulativa transaktioner av det aktuella slaget. Atlförvärvaren är en seriös fastighetsförvaltare utesluter ju inte, alt han efterkortare eller kan finna del förenligt med sina ekonomiska intressenalt omplacera sitt kapital i andra fastigheter eller egendom av annat slag ochatt därvid göra realisationsvinst. Det lorde enligl hovrättens mening ocksåvara i det närmaste omöjligt alt i förväg bedöma, om en person, som gjort sannoliktall han avser atl bedriva bostadsförvallning och som kan väntas ombesörjaförvaltningen på ett tillfredsställande sätt, kommer all inom kortare lid säljafastigheten med vinst eller inte. Skydd mot oskäliga hyreshöjningar finns redani bestämmelserna om bruksvärdering och kan vid behov förstärkas genom andrabeslämmelser som lar direkt sikte på att reglera hyresnivån. Hov-rätlen menarockså alt förslagets andra huvudsyfte - atl garantera godtagbar standard på ochförvaltning av bostadsbeståndet-knappast tillgodosesi nämnvärt störreutsträckning än som kan åstadkommas med nuvarande beslämmelser, eventuelltefter komplettering på grundval av pågående översyn avIvångsförvaltningslagen. Mot bakgrund härav finner hovrätten det tveksamt, omförslagets fördelar uppväger nackdelarna i form av en tungrodd administrativapparat med därav följande, för det alldeles övervägande antalet fall onödigaband pä faslighetsomsältningen. för anför att denföreslagna lagstiftningen riktar sig mot en luen krets personer som från de ipromemorian angivna synpunkterna får anses olämpliga som fastighetsägare.Hyresnämnden vitsordar atl sådana personer förekommer i Storslockholmsområdeimedan det inte finns något belägg för missförhållanden inom nämndens jurisdiklionsom-rådei övrigi. Nämnden finnerdet för sin del tveksamt, om behovet att ingripa motenstaka mindre önskvärda hyresvärdar är så starkt, att det motiverar att maninförett system som fördel stora flertalet förvärvare måste framstå som enonödig administrativ omgång. En förutsättning för att lagen skall genomförasbör enligt hyresnämndens mening vara att kontrollsystemet kan väntas blieffektivt. anser att det också i det hänseendet finns anledningtill tvekan. Genom att systemet väsentligen bygger på att förvärvaren lämnarkorrekta uppgifter om syftet med förvärvet och om sina ekonomiska och praktiskaförutsättningar att lojalt följa de regler som gäller på hyresmarknaden kanmisstänkas att beslutsunderiagets tillföriitlighet kan sättas i fråga just i defall ingripanden kan vara befogade. kan visseriigen på grundval avsina egna erfarenheter ha anledning att ifrågasätta sökandens lämplighet somhyresvärd. 1975/76:33 41 emellertidföga tilltalande att göra en tillslåndsftåga beroende av hyresnämndens egenkännedom om sökanden. En annan brist i förslaget är att del inte finns någongaranti för atl aklie- och andelsförvärv kommer under prövning i avseddomfattning. Med hänsyn till hyresnämndens uppfattning alt åtgärder kan behövasmot de i promemorian omtalade missförhållanden vill hyresnämnden dock inteavstyrka all förslagel läggs lill grund för lagstiftning. Hyresnämndenifrågasätter emellertid om inle behovet av lagstiftning bör bedömas motbakgrund av del förslag som bosladsförvaltningsulredningen kommer att läggafram. anser i och för sigalt effektiva åtgärder för att förhindra missförhållanden i fråga omförvaltningen av bostadsfastigheter bör kunna tillgripas på ett så tidigtstadium som möjligt. Ökade möjligheter till sådana ingripanden i form avsärskild förvaltning (tvångsförvallning) av bostadsfastighet torde också kommaatl föreslås av uiredningen. Huruvida det därutöver behövs generellabestämmelser om förvärvstillstånd av del ingripande och resurskrävande slag somföreslås i promemorian undandrar sig utredningens bedömande.