prop · FZ0350 · 1975-12-31 00:00:00 — kanuppnås med en obligatorisk blankett för bouppteckning och att man därför böravvakta resultatet av DON:s arbete i detta avseende. Försäkringsinspeklionenframhåller att bouppteckningen såsom rättsligt institut har en centralbetydelse i skilda hänseenden. Det förefaller inspektionen synnerligentveksamt, om man bör införa ett enklare institut där mycket viktiga fakta ejblir klart utredda och redovisade. De allt mer spridda gruppförsäkringarna - liv,olycksfall, barnolycksfall - med ofta beaktansvärda belopp begränsar ju f ö. islor utsträckning användningen av det i promemorian föreslagna systemet. Medhänsyn härtill anser inspektionen att bouppteckning bör behållas som endarättsinstitut vid utredning av dödsbo men att del bör övervägas huruvida inteett enklare bouppteckningsförfarande kan åstadkommas för vissa fall. konstaterar att försäkringsbolagen, särskiltlivförsäkringsbolagen, i vissa avseenden har stor erfarenhet av dödsboutredningar.Detta sammanhänger med att vid dödsfall utfallande försäkringsbelopp enligtföreliggande förmånstagareförordnanden i regel skall utbetalas till efterievandemake, barn eller andra arvingar. För atl bolagen skall kunna tillse attbeloppen tillfaller rätta mottagare och med riktig fördelning dem emellanmåste bolagen begära tillförlitlig utredning om de berättigade. Denna utredninghar i regel formen av ett dödsfallsinlyg med släktutredning från pastorsämbetetjämte bekräftelse eller komplettering av nära anhörig eller annan som välkänner till den avlidnes förhållanden. Särskilt sedan arvsrätten mellan utomäktenskapligabarn samt deras fäder och fädernefränder ändrades måsteförsäkringsbolagen emellanåt infordra bouppteckningshandling för att kunna göraen riktig utbetalning. Om bouppteckning ersätts av dödsboanmälan och denna inteär tillföriitlig med avseende på den däri intagna förteckningen överdödsbodelägare, uppstår för både försäkringsbolagen och andra en besvärandeovisshet. Enligt förbundets mening kan inle antas att dödsboanmälanföreträdesvis kommer i fråga när barn, ungdomar eller åldringar har avlidit,eftersom många av dem kommer att efteriämna försäkringsbelopp som utesluterdödsboanmälan. Det finns en stor frekvens av olika grupplivförsäkringar förbl. a. studerande och skilda föreningsmedlemmar samt t. ex.förarplatsförsäkringar och andra olycksfallsförsäkringar. Även om förbundet kani stort instämma i en del allmänna uttalanden i promemorian som talar förendödsboanmälan, finner förbundet alt det för enskilda dödsbodelägare ochborgenärer kan vara i hög grad otillfredsställande att inte dödsboanmälaninnehåller en tillföriitlig förteckning av intressenterna och de tillgångarsom skall delas. Erfarenhetsmässigt är risken för konflikter mellandödsbodelägare inte mindre när tillgångarna är små. Även om lösöret sombrukligt är uppskattas lill ett lågt värde kan det bland tillgångarna finnasgamla släklföremål och andra tillhörigheter med stort affektionsvärde fördelägarna i boet. Under alla förhållanden skulle bodelning och arvskifteförsvåras om delägarna inte kunde finna någon redogörelse för boetsbeskaffenhet per dödsdagen. 1975/76:50 30 redogörelseär av betydelse som utgångspunkt även för den redovisning av boets förvaltningsom delägarna har rätt att kräva, om förflyter mellan dödsfallet ochskiftet. Dödsbodelägarna har visserligen givits en rätt att påkalla förrättandeav bouppteckning trots att dödsboanmälan skett. Uppkommer misshälligheternavid arvskifte efter dödsfallet, kan det emellertid vara svårteller omöjligt att rekonstruera förhållandena vid tiden för dödsfallet, och enbegäran om bouppteckning blir då ändamålslös. Förbundet är för sin del inteövertygat om att de fördelar som det framlagda förslaget kan medföra uppvägerde nackdelar som skulle kunna väntas. På grund härav avstyrker förbundetförslaget. Först sedan praktiska erfarenheter vunnits av resultatet av detarbete inom som pågår i syfte att förenkla bouppteckningsförfarandet tordeman på nytt böra överväga huruvida behov finns av ett särskilt avvecklingsförfarandeför små dödsbon. anför liknande synpunkter. Landsarkiveti konstaterar att dödsboanmälan skulle vara en från forskningssynpunktmycket dålig ersättning för bouppteckningen. Om förslaget genomförs, skulle mankomma fram till ett system ungefär motsvarande det som tillämpades i Stockholmåren 1756-1924 s. k. fattigbevis upprättades i stället förbouppteckning när föga eller intet fanns att tillgå i dödsboet. Fattigbevisenutgör- liksom den föreslagna dödsboanmälan -en källa av högst begränsatforskningsvärde. Det har även visat sig att det i samband med de numeraintensivt bedrivna undersökningarna beträffande arbetarklassens förhållandenhar varit förenat med svårigheter att erhålla kunskap om dennas rent konkretamiljö. Motsvarande skulle sannolikt komma att gälla även i fråga om denföreslagna dödsboanmälan. Det är ju inte i och för sig boets ekonomiska värdesom är avgörande då det gäller materialets värde från forskningssynpunkt. Detsynes inte heller troligt att man genom någon annan källa kan erhålla kunskap omolika befolkningslagers levnadsmiljö. Härtill kommer atl man vid jämförandeundersökningar inte skulle kunna få korresponderande uppgifter om vissabefolkningsgruppers förhållanden. Enligt landsarkivets åsikt skulle det varaolyckligt om man som har föreslagits i viss mån skulle återgå till etlåtminstone i tidigare tillämpat system med olikartad behandling ifråga om redovisningen av dödsbon. anser sålunda för sin del attdet inle föreligger tillräckligt starka skäl för ett genomförande av den ipromemorian föreslagna reformen. Hovräilenför Västia , som har avstyrkt införande av dödsboanmälan, förklarar sigi och för sig inte ha något att erinra mot att tillgångarnas storiek las tillutgångspunkt vid avgörande av frågan om boupptecknings-kravet kan efterges samlall den övre gränsen dras vid de i förslaget angivna beloppen. Bankinspektionenanser det vara av särskild vikt att avsteg från Prop.1975/76:50 - 31 bouppteckningsplikteninte görs, när den avlidne efteriämnar fast egendom eller tomträtt. Såvälinskrivningstekniska skäl som kravet på rättssäkerhet när det gäller uppgifterom fast egendom utgör motiv härför. i Malmöhuslän framhåller all bouppteckningens viktigaste uppgift från fiskal synpunkt äratt bilda underlag vid fastställande av arvsskatt. De föreslagna villkoren föratl bouppteckningspliklen skall kunna efterges synes ur denna aspektgodtagbara. Även med beaktande av ku-mulationsreglerna i 19 och 41 SS AGL kanförslaget accepteras, eftersom boets behållning vid de föreslagnabeloppsgränserna knappast kan beräknas nämnvärt översliga . som utgörlägsta skattefria lott. Familjelagssakkunniga anser att de föreslagna fastavärdegränserna om högsl 5 000 resp. . får anses uppfylla kravet på ettlätt angivbart rekvisit för undantagsregelns tillämpning. Domareförbundethar i huvudsak ingen erinran mot de föreslagna undantagen från skyldighetenalt förrätta bouppteckning. I de fall då dödsboets egendom avträds till förvallningav boutredningsman anser förbundet emellertid - i likhet med lingsräii -all bouppteckning av praktiska skäl alltid bör upprättas. De föreslagnavärdegränserna synes förbundet väl avvägda. Förbundet ifrågasätter emellertidom inte värdegränserna till undvikande av ständiga lagändringar bör anknytas tillbasbeloppet. Att det skattefria avdragsbeloppet inte är indexreglerat tordeknappast utgöra något hinder häremot. Förbundet vill därför förorda attdödsboanmälan skall kunna ske om den dödes tillgångar inte överstiger ett halvtbasbelopp eller, om den döde efteriämnar make, värdet av makarnas sammanlagdagiftorättsgods inte överstiger ett basbelopp. Liknande synpunkter på enindexreglering anförs av tingsräii, , kammarkollegiet,bankinspektionen, , och . Ifråga om beloppsgränsen . för ensamstående avliden påpekar atl gränsen inte är någon garanti för att dödsboanmälan bara kommeratt omfatta fall där arvsskatt inte utgår. 1 vissa fall är kostnaderna förbegravning små och några bouppleckningskostnader förekommer inte. Kostnaderför sorgkläder till anhörig och för traktering vid begravning är sparsamtförekommande. Den föreslagna ordningen medger därför skattepliktig arvslottinom ramen för en dödsboanmälan och blir sålunda inte förenlig med kravet på atlbeskattningen skall vara likformig och rättvis. En erforderiig garanti uppnåsförst om beloppsgränsen sätts till . Även rikspolisstyrelsenifrågasätter del lämpliga i att avvika från det skattefria avdragsbeloppet . Enbart den omständigheten att begravningskostnaderna antas regelmässigtuppgå till minsl . torde inte utgöra ett tillräckligt vägande skäl attmedge en sådan avvikelse. Någon skyldighet förrätten att beaktaarvsskattefrågan vid kontroll av dödsboanmälan är inte praktiskt möjlig attålägga, om dödsboanmälan utformas enligt förslaget. Inte heller torde det gåatt ålägga särskild deklarationsskyldighet för de fall skattskyldighetföreligger. Styrelsen anser därför att beloppsgränsen bör knytas till detskattefria avdragsbeloppet. 1975/76:50 32 Kammarkollegietanser att bouppteckning bör vara obligatorisk, om den döde efteriämnar någonsom skall laga arv eller testamente först sedan arvinge eller universell teslamentstagarehar avlidit. Riksskaiteveikeianser-som redan nämnts i avsnitt 5.1 -att bouppteckning alltid bör upprättas såsnart det finns skulder i ett dödsbo. Enliglpromemorieförslaget skall försäkringsbelopp som tillfaller någon som förmånsiagareinräknas i boets tillgångar när det gäller all bedöma om bouppteckning behövergöras. konstaterar att förslagelsverkningar härigenom begränsas lill de fall då förmånstagare vid den avlidnesdöd erhåller utbetalning från försäkringen eller förfoganderätten överförsäkring varifrån belopp helt eller delvis förfaller till betalning förstefter dödsfallet. Däremot skulle värdet av försäkring med sådan lyp av förmånstagarförordnandesom avses i 37 S 2 mom. första stycket AGL inte behöva medräknas blandtillgångarna. Förekomsten av sådan försäkring måste emellertid beaktas bl. a.vid beräkning av efterievande makes och bröstarvinges rätt enligt 104 S andrastycket lagen (1927:77) om för-, säkringsavtal. Förordnanden av denna innebördär mycket vanliga vid försäkring med periodiska utbetalningar. Även omterminsbeloppen är låga representerar ändå sådan försäkring ofta ett ganskastort kapitalvärde. Enligt förbundets mening gör dessa omständigheter samtlikheten mellan testa-menlariska förordnanden och förmånstagarförordnanden attdet kan sättas i fråga om inle bouppteckning bör upprättas när den avlidne har efteriämnalförsäkring till vilken förmånstagare insatts. Enligt 20 kap. 5 S andra stycket ÄBskall vid bouppteckning anteckning om här berörda förhållanden göras. ÄvenFolksam fäster uppmärksamheten på att försäkringsbelopp som utgår på grund av förmånstagareförordnandesom avses i 37 S 2 mom. första stycket AGL enligt förslaget inte skulle behövamedräknas bland tillgångarna. Enligl mening bör lagtexten ändras såatt bland tillgångarna skall medräknas försäkring vartill förmånstagare ärinsatt. Malmötingsrätt finner alt området för dödsboanmälan begränsas onödigtvis genomförslaget att man i värdet av efteriämnade tillgångar skall räkna införekommande förmänstagarförvärv från den avlidne. Sådana förvärv påverkarendast sällan fördelningen av kvariåtenskapen och medför bara i undantagsfall atlarvsskatt tas ut. Enligl tingsrättens mening bör därför övervägas om intedödsboanmälan kan användas, även om försäkring med förmånstagarförordnandeföreligger. En tillfredsställande garanti mot skattebortfall erhålls omskyldighet föreskrivs att i dödsboanmälan förteckna eventuellt förekommande förmånstagarförvärvoch överiämna åt domstolen alt i det enskilda fallet avgöra om förvärvet skallmedföra skyldighet all upprätta bouppteckning. lingsräii anser attförekomsten av försäkringar komplicerar förhållandena vid dödsboanmälan.Formulärets enkelhet reduceras i hög grad. Enligt tingsrätten är det möjligtalt man i praktiken skulle kunna tillåta användning av anmälan även därförsäkringar finns men boets övriga tillgångar är av ringa värde. Prop.1975/76:50 33 behövainnehålla anteckning om förekommande försäkringar och kompletteras avuppgifter från försäkringsgivaren. Kaniinarkollegieiframhåller att bestämmelserna i 12 S första stycket AGL innebär att varje däravsett försäkringsbelopp eller kapitaliserat försäkringsvärde är att betraktasom arvfallen egendom. Enligt efterföljande bestämmelser i paragrafen är dessabelopp i viss utsträckning skattefria. Kollegiet anser för sin del alldödsboanmälan bör kunna användas i de fall där tillgångarna jämte efter förmånslagaravdragskattepliktig del av försäkring inte överstiger värdet av etl halvt basbelopp. Fleraremissinstanser uppehåller sig vid förslagels konsekvenser för bortovarandearvinges rätt. konstaterar att den enda negativa effektenav den föreslagna förenklingen av bouppteckningsförfarandet synes vara altdödsbodelägare och andra anhöriga i vissa fall inle eflerforskas och därigenom inlefår kännedom om den anhöriges bortgång. Kommunstyrelsen anser att det kanifrågasättas hur långt samhällets skyldigheter sträcker sig. Om det befinnserforderligt att anhöriga underrättas om ell dödsfall synes pastorsexpeditionenvara det offentliga organ som har största möjligheterna att efterforska ochunderrätta de anhöriga. Malmötingsrätt anför att den föreslagna beloppsgränsen inrymmer möjligheter tillarvslott eller arvslotter av inte helt obetydliga värden, även om de inte uppgårtill arvsskatteplikliga belopp. För det fall atl arvinge är bortovarande ellerokänd tas hans rätt enligl nuvarande ordning lill vara genom godmansförordnande,ulan vilket registrering av bouppteckning inte kan ske, och arvskungörelse närvärdet av täcker kungörelsekosl-naderna. Den i promemorian föreslagnaordningen inrymmer inle motsvarande rättsskydd för bortovarande eller okändarvinge. Tingsrätten anser att sådan arvinges rätt inte kan lämnas heltoskyddad och att frågan därom bör övervägas. Även lingsräiiifrågasätter om dödsboanmälan skall kunna ske när arvskungörelse skallutfärdas. Innan sådan kungörelse sker, skall också rätten enligt 18 kap. 4S föräldrabalkenha förordnat god man. Att god man enligl även i fortsättningenkan behöva förordnas understryks av kammarkollegiet. Riksskalieverkeianser atl dödsboanmälan skulle förändra innebörden av bl. a. bestämmelserna i16 kap. ÄB om preskription av rätt alt ta arv eller testamente, eftersomkallelse av arvingar och lestamentstagare förutsätter att bouppteckningförrättas. Sedan föreskriften om dödsboanmälan har iakttagits finns inga ylterligareföreskrifter om vad de eller den som har hand om boet i fortsättningen skalliaktta mer än bestämmelserna i 18 kap. 2 S ÄB som endast talar om elt slags tillsvidareförvaltning.Några kompletterande föreskrifter om ändrad arvsrätt m. m. har inte getts.Förslagels intentioner förefaller verket oklara på denna punkt.Efterforskningar måsle göras, såvida avsikten inle är alt ändra arvsreglerna.Följden av förslaget blir då endast att efterforskningarna kan få göras , som , i samband med bouppteckningen. 3 1975/76. 1975/76:50 34 försin del stötande atl införa längre gående schablonregler för preskription avarv än de som finns f n. Inte heller domareförbundet finner det klart hurkontroll skall ske att arvinge på okänd eller främmande ort får sin andel avbehållningen i de fall då dödsboanmälan har skett och behållning finns i boetulan att detta har omhändertagits av socialnämnden. Förbundet påpekar i dettasammanhang atl det även när dödsboanmälan sker tycks finnas anledning altförordna god man för allmänna arvsfonden så snart det finns behållning i boet. Enligtförslaget är socialnämnden eller någon som nämnden har förordnal behörig attgöra dödsboanmälan. finner valet av socialtjänstemän föruppgiften att göra dödsboanmälan i och för sig invändningsfrill. Tingsrättenpåpekar emellertid att en utökning av den mångfald av uppgifter av olika slagsom ankommer på socialnämnderna nödvändiggör en förstärkning avmyndigheten med kompetent personal för arbetsuppgifter av ifrågavarande slag.För del har socialförvaltningen f n. inle några anslag förbouppteckningsändamål. Erfarenhetsmässigt förekommer ej heller mer än en ochannan gång atl i tingsrätten för registrering inges bouppteckning upprättad avnågon socialtjänsteman eller annan kommunalt anställd tjänsteman enligt privatåtagande. Tingsrätten har varit inne på tanken om inte tingsrätten skulle kunnaombesörja bestyret med dödsboanmälan. Erforderlig personalförstärkning behövde inlebli omfattande och inle särskilt kostsam. Inte heller kontakten medallmänheten skulle bli något problem. Det synes likväl tingsrätten främmandeatt domstolarna åläggs en organiserad serviceverksamhet av detta slag. Ävenhovräilen .for anser atl ett eftergivande av bouppteckningsplikteni avsedda fall skulle medföra ökad arbetsbelastning för socialnämnden och desstjänstemän. Den som skall göra anmälan har sålunda att - förutom att inhämtavissa uppgifier rörande den avlidnes person och dödsbodelägarna - själv besökaden avlidnes bostad. Han måste därvid gå igenom lösöret och efteriämnadehandlingar, särskilt testamenten, bodelningsinstrument, äktenskapsförord ochförsäkringar, samt i förekommande fall undersöka efterlevande makestillgångar. Även om några mer omfattande efterforskningar inte behöver görasmåste en förutsättning för elt förenklat förfarande som det föreslagna vara atldel arbete som föregår dödsboanmälan görs på ett så noggrant sätt attgarantier erhålls för att anmälan i sak blir riktig. Den föreslagna ordningenkan ge upphov till svårbedömbara gränsfall när det gäller atl bestämma värdetav boets och efterlevande makes tillgångar. Den som gör dödsboanmälan bör ocksåsöka utröna om någon dödsbodelägare, borgenär eller annan behörig person molsättersig en sådan anmälan, i vilket fall arbetet måsle avbrytas och bouppteckningförrättas i vanlig ordning. Prop.1975/76:50 35 Familjelagssakkunnigakonstaterar att förslaget innebär atl dödsboanmälan görs av en företrädare fördet allmänna efter erforderiig utredning. Härigenom kan någon form avoffentlig konlroll behållas också för de fall då bouppteckningsplikten eftergesutan att den enskilde betungas onödigt. Den föreslagna ordningen kan desakkunniga i princip tillstyrka. Fleraremissinstanser diskuterar i vilken omfattning behörigheten atl göra dödsboanmälanbör delegeras. anser alt uppgiften i många fall bör kunnadelegeras lill dem som yrkesmässigt tillhandagår med upprättande avbouppteckningar, exempelvis begravningsbyråer eller andra med erfarenhet ochsakkunskap i värderingsfrågor. Tingsrätten ifrågasätter om inte även advokatgenerellt kan utrustas med behörighet att göra dödsboanmälan. Halmstadstingsrätt konstaterar alt det i en del fall synes mest ändamålsenligt attsocialnämnden gör anmälan. För andra fall kan det emellertid ligga närmare tillhands att exempelvis överförmyndaren ombesörjer anmälan. Sannolikt skulle en ejalltför snäv krets funktionärer kunna ges behörighet. Till kretsen bör då kunnahänföras också personer som lått särskilt förordnande av rätlen. Förlandsbygdsförhållanden kan det exempelvis vara ändamålsenligt att förordnandeges åt förtroendemän m. fi. som regelmässigt brukar stå till tjänst med atlupprätta bouppteckningar och andra handlingar. Socialstyrelsenhar invändningar mot förslaget om socialnämnds medverkan i samband med inträffadedödsfall. Rent principiellt kan det enligt styrelsen inte varatillfredsställande alt kommunerna påläggs uppgifter som det får anses tillhörastaten att ta ansvar för. Registrering av dödsfall och indrivande av arvsskattär traditionellt typiska statliga angelägenheter. motsättersig därför att kommunerna åläggs den föreslagna skyldigheten att i förekommandefall göra dödsboanmälan. Visseriigen har i somliga fall socialnämnd (socialcentralnämnd eller social distriktsnämnd) sådan kännedom om den avlidne attdödsboanmälan utan större besvär skulle kunna göras. Detta är emellertid inte alltidfallet. Den myndighet som normalt har den bästa inblicken i den avlidnesekonomi och som torde ha de största förutsättningarna att göra korrekt dödsboanmälanär enligt mening den lokala skattemyndigheten. Det förefallerdärför styrelsen lämpligare att den lokala skattemyndigheten åläggs skyldighetatt göra dödsboanmälan. Skall f ö. lokalkännedom åberopas som skäl för socialnämndatt göra anmälan förefaller det naturiigare all lägga skyldigheten på densociala distriktsnämnden, när sådan finns utsedd, och inte på social centralnämnd. , som ställer sig positivt till att kommunerna lämnar service ifråga om dödsboanmälan, anser att kommunerna bör ha frihet att bedöma vilkenorganisation som är mest lämplig i den enskilda kommunen. Luleåkommunstyrelse yttrar beiräffande förslaget att anmälan om dödsfall i vissafall skall göras till sociala centralnämnden alt detta synes vara helt i linjemed den allmänna utvecklingen. Under senare är har det ofta fö- 1975/76:50 36 rekommitalt dödsbodelägare kontaktat tjänstemän i nämnden och hemställt om hjälp medbouppteckning och rådfrågat om hjälp med kostnaderna. De förtroendemän ellertjänstemän som erhåller ifrågavarande uppdrag bör vara väl skickade alt avgörahuruvida bouppteckning är erforderiig eller om det kan vara tillfyllest meddödsboanmälan. Kammarkollegiet anser att lillundvikande av dubbelarbete dödsboanmälan bör kunna få göras även av annan änsocialnämnd eller någon som nämnden har förordnal. En begravningsförening t.ex. som har hand om boet bör få rätt att göra sådan anmälan. ju ändå har alla uppgifter som behövs för en anmälan synes delkollegiet onödigt att behöva gå omvägen via socialnämnden. Kollegiet anser f ö.atl del skulle kunna räcka om dödsboanmälan skedde i form av en deklarationunder edlig förpliktelse. Riksrevisionsverkel förordar att anmälningsförfarandelgörs generellt tillämpbart på alla mindre dödsbon, oavsett vem som utrederboet. Verket påpekar att det vid vanlig bouppteckning är två personer somvärderar tillgångarna i boel. Redovisade värden lorde normall godtas avdomstolarna utan närmare kontroll. Det synes därför verket rimligt allmotsvarande kan gälla även vid dödsboanmälan, dvs. all man godtar intyg av tvåtrovärdiga personer om atl tillgångar saknas. anser delolämpligt att inte boet uppges under edlig förpliktelse vid dödsboanmälan.Inte minsl de formföreskrifter som gäller självdeklaration för inkomst- ochförmögenhetstaxering torde enligt verkets uppfattning ha medfört en utbreddrespekt för skriftliga uppgifter avgivna på heder och samvete. Denomständigheten alt en person inte med en försäkran på.heder och samvete behöveruppge underiaget för en beskattning torde innebära en ökad risk för oriktigauppgifter. Det måste vara mera frestande att undanhålla en bankbok eller underiåtaatl omtala en gåva när uppgiften om förhållandena inte behöver bekräftas påangivet sätt. Domareförbundetframhåller att även om socialnämnden i många fall får antas känna tillförhållandena i berörda dödsbon lorde nämnden i kanske flertalet fall saknasådan kännedom. Särskilt gäller detta när det är små barn som har avlidit. Detförefaller därför förbundet vara alltför stelt att bara socialnämnd eller någonsom nämnden har förordnal skall vara behörig att göra dödsboanmälan. Det finns fierayrkesgrupper som åtar sig boupp-teckningsförrättningar och som har storerfarenhet på området. Även sådana grupper av personer torde enligl förbundetmed fördel kunna anförtros att göra dödsboanmälan. Därmed skulle också vinnasatt påbörjade bouppteckningsförrättningar, där det först underdödsboutredningen visar sig att förutsättningar för anmälan föreligger, utanomgång kan avbrytas för alt ersättas av det enklare förfarandet. synes betänkligheter inle kunna anföras mot att uppskattning avtillgångarna görs genom trovärdiga män. Även om sålunda förbundet anser atldödsboanmälan skall kunna göras av andra personer än som föreslagits, bör likvälsocialnämnden alllid ha det yttersta ansvaret för att anmälan görs. Somalternativ till att dödsbo-