prop · FY0330 · 1975-12-31 00:00:00 — Atomenergihar efter samråd med kommit till slutsatsen att deerhållna resultaten och den senaste tidens marlcnads-utveckling beträffandenaturligt uran är sådana att överläggningar med andra intressenter och avnämarebör inledas i avsikt att undersöka förutsättningarna för en utbyggnad utanytterligare dröjsmål. Mot denna bakgrund avser bolaget att under hösten 1974gemensamt med vattenfallsverket och studera de olika frågor, som är avbetydelse för ett ställningstagande till en utbyggnad i . a. kommerfrågor rörande marknadsutvecklingen och finansieringen av projektet attstuderas. fortsätter utvecklingsprojektet inom ramen avtreårsprogrammet med kompletterande tekniska utredningar. Bolaget bedömer detmöjligt att klarlägga samtliga förutsättningar för eninvestering i en utbyggd uranproduktion vid . LKABhar den 3 febmari 1975 hemställt om medel till projektering av en utbyggnad avRanstadsverket. EnligtLKAB:s bedömning skulle produktionen från ett utbyggt verk kunna getillfredsställande lönsamhet, fömtsatt bl. a. att långtids-kontrakt kan träffasmed potentiella kunder. Det fortsatta projekteringsarbetet bör läggas upp medsikte på att få ett fullständigt beslutsunderlag rörande uranutvinning och attäven vinna klarhet om möjligheterna att ta tiU vara biprodukter. Arbetetberäknas pågå till slutet av . Kostnademaunder perioden den 1 juli 1975den beräknas till 25 milj. kr.,varvid fömtsätts att nuvarande organisation i i huvudsak vidmakthålls.Av kostnadema hänför sig 13,5 mUj. till drift av verket och 11,5 mUj. kr.till teknisk projektering, inkl. arbete med tillstånds- och koncessionsfrågorsamt undersökningar och eventuell projektering för utvinning av biprodukter,främst aluminium. 10.3Redogörelse för försörjningsläget beträffande kärnbränsle har avgett en redogörelse för detaktuella försörjningsläget beträffande kärnbränsle och för vissa frågor sombehandlats inom bolaget . BolagetframhåUer inledningsvis att kämbränslemarknaden under det senaste åretförändrats. Flera länder i har fattat beslut om att öka takten ikärnkraftutbyggnaden. Detta leder tUl ett hårdare efter-frågetryck inom helakärnbränslecykeln. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 247 äruppbokad, och finns stora behov av nyinvesteringar i kärnbränslecykelnsalla olika led. Kapitalbehovet för dessa investeringar kommer sannolikt atttill betydande del få tillgodoses av kraftföretagen i form avförskottsinbetalningar. Bolaget erinrar om att dess ekonomiska bas nyligenstärkts genom höjningen av den statliga säkerheten för dess åtaganden i sambandmed upphandlingar inom kärnbränslecykeln från 300 mUj. till 800 milj. kr.Den nuvarande osäkerheten i de svenska utbyggnadsplanerna för kärnkraft innebärdock att företagets möjligheter till långsiktiga engagemang är begränsade. Bolagetframhåller att nuvarande utvLnningskapacitet i världen vä-sentiigen bokats uppför . Priset på natururankoncentrat har än ett årstigit två å . Utvidgad prospektering och starkt ökadutvinningskapacitet torde erfordras för att möta den efterfrågan som prognoseroch anbudsinfordrmgar visar. Producenterna räknar medlångtidskontrakt med delbetalning i förskott. Denna efterfråge- ochmarknadsförändring tar sig uttryck även i att flera av exportiänderna införexportbegränsningar, speciella exportvUl-kor och krav på kombinationsaffärer. Mot denna bakgmnd är kärnbränslebolagetpositivt inställt till att uranutvinning startas i i enlighet med denav Atomenergi framlagda rapporten. Bolaget syftar till att för delägarnasräkning sluta avtal med kommande producentföretag som på relativt lång siktgaranterar avsättning av uran från . Bolaget framhåller att en produktionav ca kommer att i huvudsak förbrukas avdet redan beslutade kärnkraftprogrammets elva reaktorer. Återstående kapacitetkan tas i anspråk för export i den mån som ytterligare inhemska behov inte görsig gällande. Bolaget bedömer attnatururanet, som är det primära ledet i kärnbränslecykeln, på lång sikt kanbli en knapp resurs och att det därför är väl motiverat att nu starta enutbyggnad i . En sådan utbyggnad bör utföras i tiden före en eventuellutbyggnad av de senare leden i kärnbränslecykeln, som är en fråga omindustriell förädlingskapacitet och inte om naturresurser. Bolageterinrar om att avtal mellan och om samarbeterörande atomenergins fredliga användning utgör grunden för försörjningen medanrikningtjänster för det nu beslutade svenska kärnkraftprogrammet. Avtalet,som gäller tiU , innebär således ett åtagande från amerikansk sida atttillhandahålla anrikningstjänster för de elva kraftreaktorer med en effekt avsammanlagt ca 8 300 MW som beräknas vara i drift omkring . 1975:30 Bilaga1 Industridepartementet 248 Tidigareinnebar avtalet liksom motsvarande avtal mellan och en radandra länder ett ensidigt åtagande från Förenta () att tillhandahålla anrikningstjänster utanförpliktelse för köpariandet att teckna kontrakt. Förutsättningen för dennatyp av avtal var en stor outnyttjad kapacitet i de amerikanskaanrikningsanläggningama. Genom snabbt accelererande utbyggnad av kärnkraft iFörenta statema och den övriga västvärlden väntas denna kapacitet även medhänsyn tagen tUl vissa kapacitets-höjande åtgärder komma att bli fulltutnyttjad . Mot denna bakgmnd har en omläggning skett avFörenta staternas atomsamarbetsavtal med olika länder, innebärande attgarantier för försörjningen med anrikningstjänster tUl ytterligarekämkraftreaktorer inte lämnas. För del skedde omläggningen genom enändring av avtal. Avtalsändringen innebar inte någon ändringi sak av den amerikanska leveransgarantin för de elva beslutade reaktorerna.Däremot kommer motsvarande garantier för nya reaktorer inte att erbjudas.Avtalet utgör således endast en formell ram motiverad bl. a. avsäkerhetskontrollhänsyn för kommersiella kontrakt som i mån avkapacitet kan komma att tecknas med svenska företag. Parallelltmed den angivna omläggningen av regeringsavtalen har USAEC:s kontraktsvUlkorväsentligt skärpts. De tidigare tecknade s. k. behovskontrakten, som medgeranpassning tiU kundens faktiska behov, har ersatts med kontrakt för fastakvantiteter. Kontakten måste tecknas före leverans, dvs. ca tioår före reaktorns idrifttagning, och kunden måste därvid binda sig för enkvantitet som motsvarar förbmkning. Om kontraktet iimefattar enförsta bränslehärd krävs förskottsbetalning med ca 15 milj. kr. Anrikningskontraktav den tidigare behovstypen har t. o. m. träffats mellan vederbörandesvenska kraftföretag och USAEC för sex kraftreaktorer, nämligen 1och 2, samt . Kärnbränslebolagetstår såsom svensk kontraktspart för de anrikningskontrakt enUgt den nyaretypen med fasta kvantiteter som tecknats med USAEC fr. o. m. förytterligare sex reaktorer, nämligen , 2 och 3, Rmghals 3 och 4 samtOskarshamn 3. Bolagethar i samband med tecknande av kontrakt för anrikningstjänster till de sexsistnämnda reaktorerna erlagt förskottsbetalningar till USAEC med sanunanlagtca 42,5 milj. kr. Dessa betalningar har finansierats genom lån från Allmännapensionsfonden. F.n. saknas det möjligheter att teckna anrikningskontrakt i förlångtidsleveranser avseende tiden . Investeringar i nyaanläggningar diskuteras, men flera viktiga frågor är fortfarande olösta. USAEChar ombUdats, och det är ovisst om nya anrik- 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 249 ningsanläggningarkommer att uppföras i statlig eller enskUd regi. Förutsättningarna förframtida leveranser av anrikningstjänster från utöver vad somhittills kontrakterats är alltså mycket svårbedömda. Bolagetframhåller vidare att i. n. i praktiken är den enda alternativaleverantören till Förenta statema av anrikningstjänster. Enligt tillgängligauppgifter förfogar över en betydande outnyttjad kapacitet påområdet. Avtal har träffats om leveranser till fleravästeuropeiska länder. 1970års svensk-sovjetiska atomsamarbetsavtal möjliggör legoanrik-ning iSovjetunionen för svensk räkning. Företaget har imder året träffat kontraktmed vederbörande sovjetiska exportorganisation avseende en engångskvantitetanrikningsarbete 1979, svarande mot behovet för den förstabränslehärden till en reaktor, samt optioner avseende ytterligare leveranserfr. o. m. . Genomdetta kontrakt kan bolaget bygga upp ett reservlager för delägarnas gemensammabehov. Beträffandeövriga leverantörer framhåller bolaget följande. Flera projekt avseende byggnadav nya anrikningsanläggningar på olika håll i världen är föremålför utredningar och diskussioner. I tekniskt hänseende står valet mellananläggningar baserade på den väletablerade gasdiffusionsprocessen och den istor skala ännu oprövade gascentrifugprocessen. Gascentrifugprocessen harfördelen att kunna byggas ut i mindre steg och att kraftbehovet är lägre änvad som gäller gasdiffusionsprocessen. A andra sidan blir investerings- och underhållskostnadernahögre för gascentrifugprocessen. Tvåprojekt gäller uppförande av anläggningar i . På franskt initiativhar franska, belgiska, italienska och spanska intressenter beslutat att inomramen för ett samägt bolag, , uppföra en diffusionsanläggning med enkapacitet av anrikningsarbete . Anläggningen byggs i Tricastini . Den planeras tas i drift och nå full kapacitet år1981. TiU följd bl. a. av det starkt ökade utbyggnadsprogrammet för kärnkraft iintressentländerna är nu Eurodifs kapacitet redan fulltecknad och en utbyggnadav kapaciteten planeras därför. Därjämte planeras en andra anläggning med enkapacitet av anrikningsarbete som når full drift år 1985.Flera olika alternativ för lokalisering av denna anläggning i , Canadaoch AustraUen diskuteras . Kärnbränslebola-get har erbjudits att tecknakontrakt om anrikning i denna nya anläggning. Detandra europeiska projektet avser utbyggnad av anläggningar enligtgascentrifugtekniken. Detta projekt baseras på en överenskommelse mellan debrittiska, nederländska och västtyska regeringarna. Bolag har bildats för såvälproduktion av anrikat uran som tillverkning av 1975:30 Bilaga1 Industridepartementet 250 centrifugerjämte projektering och uppförande av anläggningar. Produktionsbolaget ha kapacitet vid anläggningar i ochStorbritannien på sammanlagt anrikningsarbete. Denna utbyggnad är ihuvudsak garanterad av regeringarna. Målsättningen är att därefter nå enkapacitet av . En särskUd studiegrupp. Association forCentrifuge Enrichment (ACE), har bildats i syfte att ge såväl kraftindustriutanför de tre länderna som andra intressenter insyn i projektet. PrincipiellakontraktsvUlkor för anrikningstjänster har lagts fram. Enligt dessa ärbeställningstiden väsentiigt kortare än enligt de amerikanska vUlkoren. Urencokräver dock liksom Eurodif viss förskottsbetalning. Kärnbränslebolagethar jämte Atomenergi deltagit i arbetet inom ACE som avslutats med en rapport ijuU 1974. Bolaget har tagit upp diskussioner med beträffandeförutsättningarna för att förvärva en centrifuganläggning inom ramen för ettframtida industriellt samarbete. Bolagetkonstaterar att försörjningsläget beträffande anrikningstjänster synes idagsläget tillfredsställande för svensk del. Trots detta måste frågan om denlångsiktiga försörjningen med anrikningstjänster ägnas stor uppmärksamhet. Dettorde från olika synpunkter vara önskvärt att en mera normal marknadssituationmed flera leverantörer utbUdas. I ett långsiktigt perspektiv uppkommer ävenfrågan om en svensk an-rikningsanläggning. Bolaget anser att viss svenskforskning och utveckling bör bedrivas så att kompetens kanfinnas tillgänglig för att bedöma olika tekniska metoder. Bolaget hargemensamt med Atomenergi redovisat synpunkter på denna fråga i en särskildskrivelse Sedande utbrända bränsleelementen tagits ut ur reaktorn lagras de i bassänger vidkraftstationen . minskar värmeavgivningoch radioaktiv strålning så att transport tUl upparbetningsanläggningen lättarekan ske. En betydligt längre tids lagring vid kraftverket är möjlig. Upparbetningenär en mekanisk och kemisk industrihantering. Den första anläggningen togs idrift i för militära ändamål . Etttiotal anläggningar finns nu i drift i västvärlden. Samtiiga utnyttjarlikartade kemiska processer som har ursprung i den första amerikanska metoden.Denna upparbetningsprincip, som således nu har erfarenhetsbakgrund,har kunnat modifieras för att passa olika slag av kärnbränslen. Denstörsta anläggningen i drift finns i , där bränsle från gaskyldareaktorer bearbetas. Någon stor industrianläggning för bearbetning av bränslefrån lättvattenreaktorer finns f. n. inte i drift. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 251 Ar1976 tas emellertid en sådan anläggning i drift i Förenta staterna.Tillbyggnader sker vidare i och . Den brittiskatUlbyggnaden är genom ett missöde försenad och väntas, Uksom den franska, kunnabehandla lättvattenreaktorbränsle . Därjämte beräknas en helt nybrittisk anläggning komma att tas 1983. Vidare finns i Västtysklandlångt framskridna planer på att bygga en upparbetningsanläggning. Bolagetpåpekar att i , som färdigställtsmen som inte kunnat tas i drift, baserades på en ny och oprövad process. Underden närmaste framtiden föreligger underkapacitet i fråga omupparbetningstjänster för bränsle tiU lättvattenreaktorer. Detta kan enligtbolaget mötas med ökad tillfäUig lagring av utbränt bränsle vid kärnkraftstationernaeUer upparbetningsanläggningama. Situationen kan enligt bolaget inte primärttillskrivas avsaknad av tekniska metoder utan främst andra faktorer såsomosäkerhet över marknad och ekonomi samt brist på regler och klaraansvarsdefinitioner. Bolagetpåpekar att för endast en hotande överkapacitet ansågs vara detdominerande problemet för upparbetningsverksam-heten i . Mot dennabakgrund bildades organisationen med uppgift att samordnaverksamheten vid befintliga och planerade anläggningar. United Reprocessors ägsav brittiska och franska staten samt ett konsortium av tyska företag. Bolagethar accepterat ett erbjudande från United Reprocessors att transportera,förvara och upparbeta allt utbränt kärnbränsle från de elva beslutade svenskakärnreaktorerna vid de engelska och franska an-läggningama. Närmareförhandlingar om ett kontrakt kommer att föras . Vidupparbetning av utbränt bränsle erhåUes dels uran, dels plutonium, delshögaktivt avfall i form av en lösning. Avfallet är starkt radioaktivt ochutvecklar betydande värme. Syftetmed avfallshanteringen är att uppnå en slutlig förvaring av avfallet sominnebär isolering från biosfären och som inte kräver direkt mänskligövervakning. Förvaringen sker dock t. v. under övervakning i flytande form isärskilda behållare. Detta är en medvetet vald buffertåtgärd. Genomöverföring av avfall i fast form kan risken för spridning genom olyckshändelseminskas väsentligt. Överföringen är en krävande industriell process. Enanläggning för s. k. kalcinering har varit i drift i Förenta staternamed god driftsäkerhet. ställs dock krav på att avfallet skallsammansmältas med andra ämnen så att slutprodukten blir i hög grad olöslig ivatten och allmänt motståndskraftig. Forskning och industriella försök häröverpågår i många länder. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 252 enfransk process har i nästan industriell skala nu producerats fast avfall iglas. Ei försöksanläggning har drivits . En större industrianläggningbaserad på processen är under uppförande i ocb licenser erbjudsutomlands. Enligt bolagets uppfattning bestyrker de arbeten ochprocessdemonstrationer som pågår att en etablerad industriell hantering kommeratt finnas . Denslutliga förvaringen av det fasta avfallet fömtsätts ske i djupliggande,stabila och täta bergformationer. Mest undersökta är saltformationer. ISverige knyts intresset främst tUl urbergsmassiv av gnejs-granittyp. Undersökningarhar pågått utomlands över deponerings-villkor i saltformationer.Härigenom är enligt bolagets uppfattning principer för deponeringen klartanvisade. Forsknings-, utvecklings- och demonstrationsarbete erfordrasemellertid för att ytterligare belysa processen. Bolaget räknar med att detkommer att dröja innan slutdeponering av högaktivt avfall utvecklastill en reguljär industriell verksamhet. Bolageterinrar slutligen om att utredningen om radioaktivt avfall () f.n. bearbetar frågor om forskning och utveckling, organisation, lagstiftning m.m. i samband med en eventuell svensk verksamhet på upparbetnings- ochavfallsområdet samt fömtsättningar för lokalisering av anläggningar. Bolagetkommer att i samråd med utredningen och under medverkan av AB Atomenergiutföra en förstudie av en upparbetningsanläggning med syfte att få enuppfattning om teknik och ekonomi för en eventuell inhemsk anläggning motslutet av . Uppförandet av en sådan anläggning beräknas ta . Vidarekommer bolaget att gemensamt med styrelsen för teknisk utveckling och statensråd för atomforskning i avvaktan på förslag finansiera vissforskning på avfallsområdet vid de tekniska högskolorna och AB Atomenergi. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 253 11 Kärnenergins särskilda säkerhetsfrågor 11.1 Internationelltkärnsäkerhetssamarbete Detintemationella atomenergiorganet i (lAEA) redovisar i sin årsrapport förperioden den 1 juli 1973den samt i sitt arbetsprogram förperioden 19751980 sitt nuvarande och planerade arbete på kärnsäkerhetsområdet. Pågmnd av en fömtsedd snabb ökning av kärnkraftutbyggnaden i världen kommerarbetet att inriktas på säkerhets- och avfallshanteringsproblem och bedrivasinom följande områden: utfärdande och uppdatering avsäkerhetsnormer och rekommendationer för säker drift avkärnenergianläggningar, initiering och samordning avforskning inriktad på skydd för människor och miljö från skadliga effekter avradioaktiva och ickeradioaktiva utsläpp från kärnenergianläggningar samtinsamlande, utbyte och spridning av information om resultaten av sådanforskning och av utveckling av teknik och metoder, samt bistånd med utveckling ochtUlämpning av nödvändiga åtgärder för strålskydd, avfallshantering ochkärnsäkerhet vid kärnenergiverksamhet. Programmetsom är kostnadsberäknat tUl 2,3 milj. dollar för innehåller de fyradelprogrammen strålskydd, avfallshantering, kärnsäkerhet och fredliganvändning av kärnladdningar. Strålskyddsarbetetsom påbörjades kommer att inriktas på förberedelse och harmonisering avstrålskyddsnormer, bistånd till medlemsländer att tillämpa normerna,initiering och samordning av forskning samt strålskyddstjänster för personal. Delprogrammetför avfallshantering innehåller behandling och förvaring av radioaktivtavfall, miljöpåverkan av radioaktivt material från kärnenergiproduktion ochavställning av kärnenergianläggningar. Delprogrammetför kärnsäkerhet inriktas på att bistå medlemsländer vid förläggning,konstruktion, uppförande och drift av forskningsreaktorer, kärnkraftverk,anläggningar för förvaring och bearbetning av klyvbart material samt med råd omproceduren för tillståndsgivning och uppföljning av derma. lAEA biträder medrådgivning på platsen, utarbetande av ett internationellt system avsäkerhetsnormer och -anvisningar, informationsutbyte samt utbildning. Delprogrammetför fredlig användning av kärnladdningar som är av mindre omfattning än deövriga har till syfte att studera möjligheterna att få fredlig användning avkärnladdningar under lämplig internationeO kontroll. Verksamhetenvid lAEA bedrivs vanUgen genom expertpaneler, dit representanter från olikamedlemsländer kaUas för att studera olika frågor. harexpertpaneler med svenskt deltagande 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 254 sammanträttför att bl. a. studera kvalitetsstyrning vid kärnkraftverk, kvalitetsstyrningvid kärnbränslefabriker, användning av plutonium i kärnkraftverk,säkerhetsfrågor i samband med transporter av klyvbart material, och för attutarbeta en av låg- och medelaktivt avfall till fastform. lAEAhar organiserat en rådgivande grupp för säkerhetsrekommendationer somskall fungera som en stående kommitté med uppgift att leda det arbete medföreskrifter och riktlinjer för säkerheten vid kärnkraftverk som ingår i . Arbetetbedrivs i ett antal arbetsgrupper och inriktas till att börja med på allmännasäkerhetsprinciper på områdena myndighetsorganisation, lägen, konstruktion,drift och kvalitetsstyrning. Redogörelser kommer att begäras frånmedlemsländerna varefter arbetsgrupperna analyserar och utvärderar skillnadermellan nationella säkerhetsriktlinjer, och lämnar förslag till allmännariktlinjer som kan godtas som internationell standard. s. k. om förhindrande av havsförorening genom utsläpp avavfall i havet åläggs lAEA att definiera vilket radioaktivt avfall som medtanke på strålriskerna inte bör släppas ut i havet samt att ge rekommendationerför utfärdandet av nationella tillstånd för dumpning i havet av sådantradioaktivt avfall som inte skall omfattas av ett förbud enhgt konventionen motdumpning. Enexpertgmpp har sammanträtt och lämnat förslag tillutformning av definition och rekommendationer. Förslaget som innehållerdels gränsvärden för koncentrationen av radioaktivitet i det avfall som intebör dumpas i havet, dels rekommendationer för förfarandet vid dumpning avavfall med lägre aktivitet, godkändes av medförbehållet att förslaget skall ses över periodiskt med början redan under år1975 och att dessa rekommendationer inte skaU tolkas som en uppmuntran attdumpa radioaktivt avfall under de angivna gränsvärdena i havet. Vidarehar lAEA sammankallat en rådgivande grupp för utveckling avlAEA.s program rörande teknologi för hantering, lagring och slutlig förvaringav radioaktivt avfall. Vid detta möte sammanställdes ett förslag tillarbetsprogram med prioritering av olika områden. Detarbete som enligt gruppen bör sätta igång är bl. a. möte med enexpertpanel av oceanografer för att utröna effekterna i olika havsområden avdumpning av radioaktivt avfall, vilket skall bilda underlag för andra studierom havsdumpning. Det pågående arbetet om allmänna säkerhetsprinciper för gruvoroch malmbehandling bör fortsätta. Vidare prioriteras ett möte om geologiska kriteriermed deltagande av geologer och avfallsexperter och allmänna säkerhetsprinciperför avfall. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 255 Underår 1976 bör lAEA enUgt gruppen organisera dels en teknisk kommitté för ettlångsiktigt arbete om högaktivt och alfaaktivt avfall, dels en arbetsgrupp föratt se över rekommendationer för tiUämpning av och dels enarbetsgrupp med uppgift att uppdatera en rapport angåendedumpning av avfall i havet. Grupperna kan sammanträda först när resultatet frånden tidigare omnämnda expertpanelens arbete med oceanografiska studierföreligger. Vidare planeras en arbetsgrupp för att studera möjligheterna att sålångt som möjligt begränsa volymen radioaktivt avfall. för och verksamhet med kontroll av klyvbart material redovisas iavsnittet 11.8.1. ÄvenOECD:s kärnenergiorgan () är verksamt på kärnsäkerhetsområdet dels genomgemensamma projekt som Eurochemic i och i , dels genomsamarbete beträffande reaktorsäkerhet och behandling av låg- och medelaktivtavfall. Vidare finns inom kommittéer för kärnsäkerhet och strålskydd. Eurochemicär ett bolag med AB Atomenergi som svensk aktieägare. Upparbetningsprogrammetupphörde och inom bolaget pågår nu diskussioner om det fortsattaarbetsprogrammet. Avsikten är att man parallellt med att ta hand om detradioaktiva avfall som har bildats vid upparbetningsanläggningen skall ha ettprogram för forskning och utveckling för behandling och soUdifiering avhögaktivt avfall. I övrigt hänvisas beträffande Eurochemics verksamhet tillavsnittet 10.3. Vidförsöksreaktorn i utförs bl. a. uthållighetsprov för bränsleelement. InomNEA finns vidare en kommitté för säkerhet vid nukleära anläggningar. Denna hargenom arbetsgrupper initierat samarbete rörande bl. a. skydd avkärnenergianläggningar mot yttre påverkan, utbyte av information efterkärnkraftolyckor, härdnödkylning, bränsleelements säkerhet, säkerhetsaspekterpå stålkomponenter i kärnkraftverk m. m. Kommittén har också beslutat studerasäkerhetsföreskrifter för kärnenergianläggningar. har startat en arbetsgrupp för att studerahantering och förvaring av låg- och medelaktivt avfall.