prop · FZ03187 · 1975-12-31 00:00:00 — anser delosannolikt att besvärsärendena kan hinna avgöras före mandatperiodens börianden , Bifalles besvären, är det uppenbariigen omöjligt att hinna medomval före mandatperiodens bönan, F, n, står liden fram lillförfogande. Självfalletfår inte strävan att nå ett snabbare valgenomslag, anför iStockholms län, leda till att den kommunala beslutsprocessen "råkar ibaklås" genom att definitivi sammanräkningsresullat inte föreligger föreden tidpunkt dä de nya fullmäktige skall träda i funktion. Eftersom ensituation av detta slag med den nya ordningen är osannolik anserlänsstyrelsen att den måste ägnas ökad uppmärksamhet. Visseriigen gäller numeraatt utsedda fullmäktige får träda i funktion ulan hinder av besvär översammanräkningsförrättningen. Härigenom löses dock inte enligl länsslyrelsenfrägan vid en försening av sammanräkningsresultat. Prop.1975/76:187 138 medomval i någon krets eller annan rättelse som följd måsle man vidare räkna medatt de utsedda fullmäktige - sedan de beslutat om skattesats och budget förnästa år - i något fall kan komma att få sådan ändrad sammansättning attomkastade majoritetsförhållanden blir följden. upplyser alt vid1973 års val i en kommun, där besvär anfördes men ogillades, röstsiffrorna varså jämna att en sådan utgång väl hade kunnat tänkas. Riksskalieverketmenar att ulredningens förslag ställer vissa krav av praktisk natur t. ex. närdet gäller sammanräkningen och mandatfördelningen. har dockutifrån dessa synpunkler ingenting att erinra mot förslaget. Verket påpekarockså att man under utredningsarbetets gång lämnat synpunkter på utformning avett system för att utse suppleanter för fullmäktige. haröverlämnat ett förslag till modifierat suppleantsystem tilljustitiedepartementet. Verket framhåller i sitt remissyttrande viklen av attett förenklat suppleantsyslem införs för att möjliggöra för länsstyrelserna attgenomföra sammanräkningen. Detta är enligt mening väsentligtmot bakgrund av den tid som står till buds för sammanräkning. EnSlor del av remissinstanserna som lar upp demokratiulredningens förslag attmandaltiderna för de nyvalda fullmäktige skulle börja och attdet första sammanträdet skall hållas ifrågasätter medhänvisning lill tidigare valsammanräkningar om resultaten kommer all föreliggaden . Flera remissinstanser är negativa lill den tidspress somförslaget kan komma att innebära. Man ifrågasätter om det finns nägot utrymmeför misstag i, ex. i sammanräkningsförfarandet. Flera kommuner anser att tidenför det första sammanträdet bör ändras till för allminska tidspressen. Kumla, och Sigtunakommuner menar att mandattiden bör vara densamma för alla kommuner ochlandstingskommuner vad gäller fullmäktige och landsting och att detta ocksåbör gälla . Kammarkollegiet och har enliknande uppfattning. Även anser att det är svårt attfinna några skäl att behålla den särskilda mandattiden för fullmäktige iStockholm. Enligt förbundets mening bör det gå att ha samma lid för landetsalla kommuner. i framför också att den har svårtatt finna några sakliga skäl för att bibehålla den särskilda mandattiden förfullmäktige i .' Vid fastställande av en lidigare lidpunkt förmandatperiodens början synes denna böra bli enhetlig för samtliga kommuner. Dennu berörda frågan måste emellertid enligt avgöras under noggrantbeaktande av möjligheterna att få fram ett slutligt valresultat underdenavsevärt förkortade tid som kommer att stå till förfogande. DeiTiokratiutredningensförslag alt de b u d g e t f r i s l e r som gäller för kommunerna skallinföras också för landstingskommunerna behandlas av ganska fä remissinstanser.Framför allt har några landstingskommuner be- Prop.1975/76:187 139 Av dessa har alla ställt sig positiva till förslaget. Älvsborgsläns landstingskommun påpekar att utredningen inte anger närundantagsregeln-att utdebiteringen bestäms och att innehållet ibudgeten fastställs - skall fä tillämpas. Skaraborgsläns landstingskommun ifrågasätter om en förändring i majoritetsläget ärtillräcklig anledning för att budgetbeslutet skall få tas i december.Länsslyrelsen i redovisar en liknande uppfattning. Demokratiutredningensförslag att regler tillskapas så all den gamla majoriteten under valårförhindras att behandla budgeten innan det nyvalda fullmäktige och landstingethar trätt i funktion har behandlals av ett litet antal remissinstanser. Defiesta konstaterar att förslagel ulgör en förutsäit-ning och garanti för attdet snabbare valgenomslaget skall kunna genomföras. Alla som tar upp förslagelär positiva till det. Praktiskttaget alla remissinstanser som tar upp frågan understryker utredningensuppfattning om att goda förutsättningar måste skapas för minoriteten att kunnafölja budgetarbetet. Vingåkersoch kommuner anser att man för att garantera minoritetens insyn ibudgetarbetet måste införa proportionella val till bl. a. arbetsutskott ochbudgetberedningar. läns landstingskommun och , ochKungälvs kommuner anser att det snabbare valgenomslaget kräver att minoritetenutarbetar en alternativ budget. Länsslyrelsen i län är av sammauppfattning. läns landstingskommun och anseratt det är tveksamt om minoriteten verkligen har möjligheter att göra en"skuggbudget". kommun påpekar att ett snabbare valgenomslagmed eventuellt alternativa budgetar kommer att ställa stora krav påförvaltningsapparaten. Fleraväsentliga utvecklingsdrag har påverkat medborgarnasmöjligheter till informaiion om och medverkan i den kommunala verksamheten. Delär främst förhållanden som hänger samman med samhällsutvecklingen i stort ochmed kommunernas och landstingskommunernas utökade uppgifter. Kommunerna harblivit större. Antalet ärenden har ökat i både kommunerna ochlandstingskommunerna. Frågorna har blivit mera komplicerade bl, a, i takt medatt ökad vikl har lagts vid planeringen av samhällsverksamheten. Medborgarnasröriighet i fråga om bostadsort och arbetsplats har ökal. Samtidigthar antalet medborgare som direkt deltar i den kommunala självstyrelsen somförtroendevalda totalt sett minskat kraftigt. 1975/76:187 140 följdav att kommunindelningen har ändrats och av att uppgiftersom harhandhafts av fiera kommunala nämnder har förts samman till en nämnd.Möjligheterna till personliga kontakter mellan dem som har förtroendeuppdragoch övriga medborgare har därigenom minskat. Undersökningar tyder på att delfinns ell starkt samband mellan kommunala uppdrag, aktivitet i politiskapartier och arbete inom föreningslivet i övrigt. Flertalet av de personer sommist sina förtroendeuppdrag har inte ökat sin verksamhet inom partierna ellerföreningslivet. Därmedhar förutsättningarna för medborgarnas kontakter med kommun ochlandstingskommun förändrats. Det gäller möjligheterna att hålla sig informerad,att själv delta i del kommunala arbetet genom förtroendeuppdrag och att hållaen personlig kontakt med förtroendevalda. 1detta avsnill behandlas därför frågan om vilken roll ett utvidgat utbyte avinformation mellan kommunala organ och medborgare kan spela. Till dennafrågeställning hör konkreta åigärder för att informera direkt och för altstödja partier och andra opinionsbildares verksamhet. Likaså tas möjlighetemaupp att anpassa beslutsprocessen så att kontakterna med olika medborgargmpperunderiättas. Iett följande avsnitl behandlas de politiska partiernas, folkrörelsernas ochandra sammanslutningars roll i den kommunala demokratin, lokala kommunala organsaml omröstningar och opinionsundersökningar. Medborgarnasrätt att ta del av allmänna handlingar garanteras genom tryckfrihetsförordningen.Kommunfullmäktiges och sammanträden är offentliga. Medborgarnasmöjlighel alt följa de kommunala frågorna och att ta ställning till dem hängeri hög grad samman med tillgången till lokal dagspress, Anlalel kommuner niedmer än en lokal tidning har minskat väsentligt under de senasle årtiondena. F.n, har omkring 40 96 av kommunema endast en tidning, om man bortser fråntidningar som täcker mindre än 20 96 av hushållen. De politiska partiernaslillgång till lokala språkrör är ojämnt fördelad över landet. Deregionala radioprogrammen har sedan 1950-talel fått en successivt ökadsändningstid. Fr, o, m, kommer enligt beslut ettlokalradionät att byggas ut (prop, 1975:13), Regionala nyhetssändningar i TVpågår som försöksverksamhet. Undersenare år har kommunerna och landstingskommunerna i ökad utsträckning böriatkomplettera den information som kan spridas pä delta sätt med egnainformationsåtgärder. Särskilt större kommuner och landstingskommuner haranställt personal enbart med uppgift att ägna sig åt informationsfrågor. Bådekommuner och landstingskommuner har valt att salsa en stor del av resurserna påtryckt informaiion. Stor vikt läggs vid 1975/76:187 141 attinformera om service som tillhandahålls och om hur den kommunala förvaltningenfungerar. Informationsbroschyrer, informationstidningar och annonser är vanligaformer för sådan information. I ökad utsträckning riktas informationen tillmedborgargmpper med speciella informationsbehov. Kretsenav kommunala organ, intressenter och övriga medborgare som berörs av denkommunala planeringen har ökat snabbt. Allt fler medborgare har blivituppmärksamma på dessa frågor. I många fall har kritik riktats mot kommunernaför att planeringen har bedrivits på ett alltför slutet sätt. Intresset harfrämst inriktats på miljöfrågor och fysisk planering. Men ofta har dessa frågoräven haft ett nära samband med andra planer och beslut. Mångakommuner har varit lyhörda för kritiken och försökt skapa bättreförutsättningar för medverkan från en större allmänhel. Genom aktiva insatserhar kommunerna ofta kunnat avsevärt vidga kretsen av dem som deltar iplanarbetet. Det har emdlertid visat sig att det är svårt att engagera enstörre allmänhet, särskilt . Informationsmaterialethar inte sällan uppfattats som svårtillgängligt. Betydelsen av att engagerafler förtroendevalda från fullmäktige och nämnder har i många falluppmärksammats alltför litet. De politiska partiernas lokala organisationer harinte sällan getts otillräckliga möjligheter att delta. I åtskilliga fallskulle det ha varit till fördel om åtgärder för att skapa en dialog hade kunnatvidtas i ett tidigare skede. Manhar nått vissa grupper men lyckats sämre när det gäller andra. De ekonomisktoch socialt sämst ställda grupperna i samhället har ofta inte kunnat nås genomde traditionella formerna för information. Deras möjligheter att få kännedomom pågående planering och att påverka besluten har därför varit små. 7.2Utredningen om den kommunala demokratin Demokratiutredningenunderstryker inledningsvis att den representativa principen är grundläggandeför den svenska demokratin. Utredningen betonar att möjligheterna till enaktiv kommunikation mellan väljare och valda även mellan valen bör förbättras.Det är enligl utredningens mening en förutsättning för en väl fungerandedemokrati. behandlar en rad frågor av betydelse förmedborgarnas information och möjligheter att påverka den kommunalaverksamheten. I delta sammanhang lar utredningen upp den kommunalainformationsverksamheten samt särskilda frågor i samband med information ochmedverkan i planeringsfrågor. Utredningenkonstaterar att det finns en tydlig tendens till att information genompersonliga kontakter ersätts med ökad masskommunikation. Utredningen betonarden personliga kontaktens betydelse från demokratisk 1975/76:187 142 synpunkt.Information genom massmedier och trycksaker kan aldrig ersätta de personligakontaktvägarna. Däremot kan de utgöra värdefulla hjälpmedel iinformationsutbytet. Den utbyggnad av inforrnaiionsverksamheten som kan noterasi kommuner och landstingskommuner bör enligt utredningen fortsätta. Den haremellertid ofta haft en något oklar inriktning. Det ankommer enligtutredningen på de förtroendevalda att ta ställning lill vilken inriktning denbör ges i framliden. Särskill understryker demokratiutredningen betydelsen avatt kontakterna vidgas med grupper av medborgare som vanligtvis inte nås avinformaiion och som saknar kontakter med de förtroendevalda, s. k.informalionssvaga grupper. Medborgamakommer i kontakt med kommunen eller landstingskommunen dels när det gäller attutnyttja den service som kommunen resp, landstingskommunen erbjuder, dels i dendemokratiska processen. Utredningen konstaterar att det finns ett slarktsamband mellan dessa båda situationer. Utredningenrekommenderar en rad åtgärder för att underlätta medborgarnas kontakt iservicesituationen. Tyngdpunkten ligger vid att en grundläggande skriftliginformation om den service som erbjuds alltid bör finnas lätt tillgänglig ochvid att särskilda utbildningsinsatser för personalen bör göras i syfte att gede kommunala förvaltningarna en öppen och tillgänglig karaktär i förhållandetill medborgama. Vidare bör den kommunala organisationen ständigt ses över idet syftet alt medborgarnas kontakter med de kommunala förvaltningarna skallunderiättas. 1den demokratiska processen bör kommunens resp. landstingskommunens egeninformaiion enligt utredningen inte spela någon självständig roll. Insatsernabör inriktas på alt underlätta massmediernas, partiernas och övrigafolkrörelsers arbete. Särskild vikl fäster utredningen vid att partier ochandra folkrörelser ges möjlighet att delta i uppsökande verksamhel som riktasmol informalionssvaga grupper. Utredningenkonstaterar att medborgama ofta uppfattar den skriftliga information som finnsi dag som svårförståelig och experlbetonad. Detta medför alt deinformationssvaga grupperna får sämre möjligheter att ta till vara sina rättigheter.Inte minsl från rättvisesynpunkt är del därför viktigt att kommunerna ochlandstingskommunerna vidtar älgärder som syftar till att förenkla detskriftliga materialet. Demokratiutredningenanser att planeringsfrågorna är centrala från demokratisk synpunkt. Ett alltmer vitt förgrenat system av planer håller på att utvecklas. Slörre krav måsteställas på insyn och redovisning av planarbetet i tidiga skeden. Detta ärenligl ulredningens mening angeläget av fiera skäl. Bedömningarna måste grundaspå ett underlag som ofta är osäkert. Besluten påverkar användningen av resurserför och inverkar i regel på många människors levnadsförhållanden. Devanliga vägarna för att utkräva ansvar är inte alltid möjliga alt använda,eftersom beslutens verkningar ofta inte helt kan överblickas. 1975/76:187 143 Utredningenanser alt det är betydelsefullt att kommunerna och landstingskommunernafortsätter att pröva olika vägar för att underiätta en bred debatt iplaneringsfrågor. Erfarenheterna bör dokumenteras och föras vidare. Utredningenbetonar även betydelsen av ett utökat forsknings- och utvecklingsarbete pådetta område. Inte minst gäller det ekonomiska planer, utredningar förspeciella sektorer - bosladsbyggnadsprogram, trafikplaner osv. - och nämndernasplaner för den egna verksamheten. Detär enligt demokratiutredningen väsentligt alt handlingsutrymmet i varjeplaneringssituation kan redovisas klart. Det gäller de ekonomiska förutsällningarnainom kommunen, förhållandel till statliga och landstingskommunala planer samtföretagens planering. Utredningen ansluler sig till länsberedningens förslagatt regelbundet skall sammanfatta och redovisa den statligaplaneringen i länet och rekommenderar all landstingskommunerna regelbundet sammanfattaroch redovisar pågående planering av sin egen verksamhet. 1 kommuner somkraftigt domineras av ett eller ett par företag berörs planeringen i hög gradav dessa förelags utveckling. rekommenderar därför att enförsöksverksamhel inleds med styrelserepresenlation i företag som ärdominerande i kommunen. Enförutsättning för en bred diskussion är att frågorna kan läggas fram på ettsätt som väcker intresse. Planmaterialets uiformning är därför enligtutredningen betydelsefull. Utredningen rekommenderar kommunema att i störreutsträckning än f n. utarbeta planbeskrivningar som utgår från olikamedborgargruppers och kommundelars förhållanden. För alt underiätta kommunernasinsatser föreslår uiredningen alt statens planverk utarbetar och ställer sammanbeskrivningsunderiag för olika planeringssituationer vad gäller den fysiskaplaneringen. För att ett fullständigt underlag skall kunna erhållas vidplanering av förnyelse- och saneringsområden bör kontakt regelmässigt tas meddem som berörs av de planerade åtgärderna, Demokratiulredningen anser även attdet bör utarbetas anvisningar för hur kartbeteckningar kan utföras så att delättare kan förstås av en slörre allmänhet och alt det övervägs om en utbyggdservice på riks- eller länsnivå kan ges åt kommunerna när det gäller materialför presentation och redovisning av planeringsverksamheten, Ifråga om planeringsprocessen anger uiredningen nägra väsentliga önskemål.Öppenhet och goda möjligheter till allmän diskussion bör vara en utgångspunktför planarbetet. Överblick över de olika moment som ingår i planeringsprocessenär en annan väsentlig förutsättning. Riktlinjer och program fränförtroendevalda organ är enligt utredningens uppfattning väsentliga moment ien demokratisk beslutsprocess. De förtroendevalda måste på ett tidigt stadiumha möjlighet alt leda och följa det arbete som de har att la ansvar för införväljarna. Utredningenhar övervägt om riktlinjer i lag bör ges för planeringsprocessen men stannatför att kommunerna och landstingskommunerna bör 1975/76:187 144 kunnages frihet att i detta hänseende själva bestämma sina arbetsformer. Även omförhållandena varierar mellan kommunerna och mellan olika slag av planering,kan vissa viktiga skeden i planeringsprocessen regelmässigt urskiljas. Det ärtidpunkter i planeringsarbetet då förtroendevalda organ fattar beslut och dååtgärder bör vidtas för att informera allmänheten och de särskilt berörda. Enskedesindelning kan omfatta arbetsplan, program, altemativa förslag,förslagsskede, projekteringsskede och uppföljning. Ävenom förutsättningarna varierar från kommun till kommun och beroende på vadplaneringen avser, anser demokratiutredningen att vissa åtgärder generellt ärägnade att öka medborgarnas insyn i och infiytande på planeringsarbetet. Denrekommenderar därför kommunerna att tillkännage tidsramen för planarbetet samtdettas syfte och omfattning. Program för planarbetet bör upprättas. Programmetbör bestämmas av kommunfullmäktige, innan beslut skall fattas börinformation lämnas och allmänheten beredas möjlighet att ge synpunkter påplaneringsfrågan. Uiredningenrekommenderar ytteriigare några allmänna riktlinjer för planeringsprocessen.Skedesindelningen bör göras så att partierna ges tillräcklig tid till debattoch information. Kommunerna bör mtinmässigt informera massmedierna samt allaorganisationer och enskilda som har anmält intresse för en viss fråga ellerviss typ av frågor. De bör också ges möjlighet att framföra synpunkter. De socialanämnderna i kommunen bör ges möjlighel att yttra sig i alla planfrågor som harbetydelse för medborgarnas sociala siluation. De synpunkter som kommer in böralltid ställas samman och redovisas för de förtroendevalda organ som skallfatta beslut. Demokratiutredningenrekommenderar att riktlinjer för arbetet med bostadsbyggnadsprogram ochkommunalekonomisk långtidsplanering (KELP) alltid ges av kommunfullmäktige. Denser det som naturiigt att planering av detta slag regelmässigt behandlas ochprövas av kommunfullmäktige. Många kommuner har påbörjat arbete medbostadssaneringsprogram. Utredningen rekommenderar att sådana program utformasså att de som berörs av åtgärderna lätt kan utläsa hur de kommer att påverkas.Kommunema bör informera de berörda t. ex. genom anslag i fastigheterna ellergenom annonsering i lokalpressen. Utredningenrekommenderar också att nämnder och förvaltningar som har en långsiktigverksamhetsplanering åriigen utarbetar en sammanfattning av sina planer.Särskilt bör väsentliga förändringar i verksamheten anges. Dessasammanfattningar kan ställas samman och bli utgångspunkt för diskussion ikommunfullmäktige och en värdefull informationskälla för organisationer,massmedier och enskilda medborgare. Landstingskommunernasspeciella förhållanden i fråga om geografisk omfattning ochverksamhetsinriktning motiverar enligt uiredningen särskilda åtgärder.Utredningen rekommenderar att stor vikt läggs vid kontakter med dem som harsärskilda behov av den vård och service som landslingskom- Prop.1975/76:187 145 munensvarar för, med organisationer för sådana grupper och med de anställda. Vidarerekommenderar utredningen att lokala ofTentliga möten anordnas kringplaneringsfrågorna och att särskild uppmärksamhet ägnas åt att partierna får tillräckligtid till information och debatt. Samtidigtsom demokratiutredningen förordar en ökad satsning på informationsåtgärder ärden angelägen om att denna verksamhet förankras i förtroendevalda organ.Eftersom verksamheten på de fiesta håll är relativt ny, är det enligtutredningen särskilt viktigt att de förtroendevalda aktivt medverkar till attge den en önskad inriktning. Med hänsyn till de stora lokala skillnadernafinner utredningen det naturligt att olika organisatoriska lösningar kan kommai fråga. Ansvaret för informationsverksamheten kan enligt utredningen läggas påen särskild beredning, ett utskott lill kommunstyrelsen resp,förvaltningsutskottet eller en särskild fakultativ nämnd. Remissinstansemaär genomgående positiva till demokratiutredningens allmänna syn påinformationsfrågorna. De instämmer i utredningens bedötnning att ökadeinsatser behövs särskilt mot bakgmnd av att kommunernas storiek har ökat.Flera kommuner och landstingskommuner anger att de ämnar se över handläggningenav informationsfrågorna på grundval av utredningens förslag. Vissaremissinstanser som i övrigt är positiva till utredningens ställningstagandennämner att det kan bli svårt att avsätta de resurser som är nödvändiga för attuppfylla utredningens intentioner. Några få remissinstanser anför mer kritiskasynpunkter på utredningens allmänna syn pä informationsfrågorna, Trelleborgsoch kommuner anser att utredningen har överskattat medborgarnasintresse för kommunala frågor. Dethör lill undantagen att remissinstansema framför önskemål om formella anser dock att kommunernasinformationsskyldighet bör fastläggas på ett sådant sätt att medborgarnas rätttill likvärdig informaiion tillgodoses var de än bor, LO förordar en lagstadgadallmän informationsplikt för kommunerna. anseratt vissa grundprinciper bör fastställas med utgångspunkt i ulredningensrekommendationer. principiella syn på ansvarel för den kommunala informationenråder inga delade meningar. Remissinstanserna instämmer i att kommunema ochlandstingskommunerna skall svara för informaiion om service och annan kommunalverksamhet. Den idéförankrade informationen bör däremot partier, övrigafolkrörelser, massmedier och andra opinionsbildare svara för. Även i dettahänseende har kommunema och landstingskommunerna ett vikligl ansvar. Delankommer på dem att skapa 10Riksdagen 1975/76. 1975/76:187 146 godaförutsättningar för partier och andra opinionsbildare att fungera somkommunikationskanaler. Vissa remissinstanser nämnder emellertid att det kanfinnas svårigheieratt i praktiken göra denna uppgiftsfördelning. anser att de problem som kan uppkomma vid avvägningen mellanpartiernas och kommunernas egen information bör uppmärksammas. iAlvsborgs län, och kommun anser att uppsökandeinformation till resurs- och informationssvaga grupper bör prioriteras framförmassinformation. kommun anser alt skriftlig information som är allmänthållen bör ges i begränsad ulsträckning. I stället bör speciell informationstyras till de grupper som närmast har intresse av olika kommunala åtgärder.Ungdomsrådet anser att den idéförankrade informationen bör stimuleraorganisationerna till att söka alternativ information och till att framställaeget informationsmaterial utifrån sina egna värderingar och erfarenheter, 7.3.2Information om service m. m.