prop · FY039 · 1975-12-31 00:00:00 — Sådana program-fömtsätlningar föreligger inte förrän statsmakternafatlat beslut på grundval av såväl KK:s som U 68:s förslag. Med en mycket grovskattning beräknar kommittén uppläggningskostnaderna tiU drygt 1 milj. kr.Driftkostnaderna kan, likaledes mycket grovt, uppskattas till 4 å 5 milj. kr.årligen. Kostnaderna för systemunderhåll tillkommer, dvs. kostnader föreventuella ändringar i systemet på grund av nya förutsättningar förantagningen. Uppläggningen av systemet bör, enligt KK:s bedömning, undergynnsamma betingelser kunna slutföras från det att programförulsältningarnaföreligger. 2.1.7Handläggning av kompetensfrågor (kap. 8) Handläggning av löpandekorapetensärenden (avsnitt 8.1) KKmenar alt det i den framtida högskoleorganisation med ett avsevärt vidgathögskolebegrepp koramer att finnas en tydligare gräns mellan den gymnasialautbildningen (kompetensområde) och den eftergymnasialautbildningen (högskoleutbildningen). är det elt starkt önskemål altkompetensbeslämmelserna inom båda dessa områden skall vara så långt möjligllikformiga, eftersom många personer med gymnasieskolulbildning söker fortsattutbUdning inom kompetensområde. krav, menar kommillén,kommer inte att vara lika uttalat. Däremot kommer då en större delav högskoleutbildningen än alt ligga inom SÖ:s område och behovet avsamordning mellan det framtida UHÄ och SÖ kommer fortfarande atl vara stort.Det är vidare viidigt att handläggningen av kompetensfrågorna samordnas inomresp. En samordnad handläggning inom SÖ skuUe också skapa förutsättmngarför en erforderlig samordning av kompetensreglerna för den högre utbildningenoch för kompelensområde. Tillämpningsföreskriftertill förordningen om tiUlräde till högskoleutbildning skall, enligt KK:sförslag, utfärdas av tUlsynsmyndigheten. Sådana tillämpningsföreskrifter börutfärdas i nära samarbete mellan UHÄ och SÖ och i samråd även med andraaktuella lUlsynsmyndig-heter. 1975: 9 341 KK:sförslag tiU regler för allmän och särskild behörighet innebär att vissa sökandetiU högskoleutbildning måste bli föremål för en speciell behörighetsbedömning,dvs. man måste bedöma om deras föratbildning molsvarar de uppställda kraven påallmän och särskild behörighet. Denna bedömning skall göras avantagningsmyndigheten efter riktUnjer som utfärdas av tiUsynsmyndigheten. Isamband med utfärdandet av tillämpningsföreskrifter bör också en förteckningutarbetas över ulbUdningsvägar som bedöms ge allmän behörighet och enmotsvarande förteckning över utbildning som bedöms motsvara olika särskildaförkunskapskrav. Båda dessa förteckningar bör också ingå iinformationsmaterialet till de sökande. Vid bedömning av utbildningar och ämnensom inte finns upptagna på dessa förteckningar bör visst samråd äga ram mellanantagningsmyncUgheterna. TiUsynsmyncUgheterna böräven samråda beträffande tUlämpnings-föreskriflema om hur arbetslivserfarenhetskaU tiUgodoräknas, om riktUnjer för bedömning av sökande med utländskfömtbildning samt om riktlinjer för den förtursbedömrung av vissa sökande somenligt kommitténs förslag skaU kunna förekomma. TiU huvuddelen av denstatliga grundläggande högskoleutbildningen föreslår KK att antagningen skallske centralt och administreras av det framlida UHÄ. Kommittén föreslår atl enantagningsnämnd skall inrättas bestående av en representant för UHÄ och en förSÖ saml därtill representanter för studerandeorganisationerna och för arbetsmarknadensparter, tillsammans sju-åtta ledamöter. En viklig uppgift förantagningsnämnden, som förutsätts arbeta och inte endast isamband med antagningsperiodema, blir att ta ställning till övergripande ochprincipiella frågor rörande skilda former av bedömningar, t. ex.motsvarandebedömningar, den särskilda förtursbedömningen och bedömningen avsökande med utländsk förutbildning. Nämnden bör också kunna fylla vissauppgifter i samband med utarbetandet av information lill de sökande. För etttekniskt samarbete vid antagningen bör en representant för vardera avjordbrukels högskolor och för i knytas tiU nämnden. Ävenför den lokala antagningen tiU enstaka kurser och tiU individuellautbildningslinjer bör man överväga att inrätta antagningsnämnder med uppgiftersom i tillämphga delar överensstämmer med den centrala antagningsnämndens. Inom SÖ:s område föreslårKK ingen central antagning. Huvuddelen av antagningen till högskoleutbUdninginom SÖ:s område kommer att ligga på gymnasieskolans intagningsnärrmder.Efterhand som flera utbildningar under SÖ förs till högskolan bör emeUertid centralantagning kunna övervägas även för denna del av högskoleutbildningen. Detär KK:s uppfattning att en sökande måste ha rätt att föra talan motanlagningsmyncUghets och tillsynsmyndighets beslut genom besvär hostillsynsmyndigheten resp. regeringen. Kommittén är medveten om attantalet besvärsärenclen bör nedbringas så långt som möjligt. Det förslag tillorganisation av antagningen lill huvuddelen av högskoleutbildningen somkommittén lägger fram bör kunna medverka härtill. De flesta sökande kommer attantas på uppgifter som de själva lämnat och enUgt fasta, för alla gällanderegler samt därtUI i ett datorbaserat antagningssystem. Under fömtsättning attde lämnade uppgiftema har registrerats och använts korrekt bör någon anledningtill besvär i allmänhet inte föreligga. De sökande bör vidare uppmärksammas påatt de i första hand bör söka rättelse hos antagningsmyndigheten. Erfarenhetenvisar att en sådan åtgärd ofta medför att frågan löses ulan att behöva förasvidare. Uppföljnings-och utvecklingsarbete (avsnitt 8.2) KKstryker under vikten av att man inom berörda myndigheter fortlöpande samlar inerfarenheter av det nya regelsystemets tillämpning för att kunna bedöma såvälbehörighets- och urvalsreglernas funktion i sig som deras innebörd förutbildningsprocess och studieresultat. För att en sådan utvärdering skall kunnag.öras måste man också planera för en framtagning av relevant antagnings- ochstudiestatistik. Kommitténmenar alt olika undersökningar av forskningskaraktär måste startas för attbelysa kompetensreglernas effekler. Bland annat är det angeläget att: studeratUlströmrungen av sökande och studerandegruppernas sammansättning, inte minstsocialt, mot bakgmnd av nya aUmänna behörighetsvUlkor och nya urvalsregler, undersökautfallet av olika urvalsinstrament: betyg, studielämpUghetsprov ocharbetslivserfarenhet, främst med avseende på deras betydelse förutbildningsprocess och studieresultat, sökaefter tillförlitliga och relevanta krilerier på stucUeframgång, genomföraundersökningar som belyser frågan om en kvotering med hjälp avstudielämplighetsprov sikall införas, belysaregelsystemets återverkande effekter på gymnasieskolan och dess arbeie. Informationom kompetensfrågor (avsnitt 8.3) KKkonslaterar att information om kompetensfrågor når utbUdningssökande och andraintresserade .jrapper på en rad olika vägar: trycksaker som riktar sig tilloUka raålgrapper, artiklar i pressen, annonser, etermedia osv. men också genomsärskUda informatörer, främst den personal som oftast i samband med en meraomfattande siudie- och yrkesvägledning ger muntlig information, vUken kan kompletteras med tryckt material. Kommitténanser all huvudansvaret för utarbetande och dislribulion av kompetensinformationi framtiden, liksom , måste ligga på de centrala ämbetsverken, AMS, SÖ ochUKÄ (UHÄ), vUka också har ansvaret för stucUe- och yrkesvägledningsverksamhetenpå olika områden och nivåer i utbildningsväsendet. Ett naturiigt forum för ettsamråd mellan verken i dessa frågor är den s. k. yrkesvägledningsnämnden somär ett samrådsorgan för studie- och yrkesvägledningsfrågor meUan de berördaverken. Ettgenomförande av KK:s förslag medför ett behov av intensifieradeinformationsinsatser. I initialskedet bör man genomföra en riksomfattandeinformationskampanj, som riktar sig direkt tUl aUmänheten och som avser attinformera om huvuddragen i reformen och om dess konsekvenser för den enskilde.Informatörerna måste vidare få utbildning rörande såväl innehållet i sominlentionema bakom reformen. Det reguljära informationsmaterialet måsteomarbetas och anpassas tiU de nya reglerna. I den senare uppgiften ingår ocksåatt anpassa informationen om själva antagningsproceduren till de nyaförhållandena. Informations-och utbildningsinsatser som rör den av kommittén föreslagna reformen kommeralt innebära kostnader för berörda verk. KK har endasi delvis och mycket grovtkunnat uppskatta dessa kostnader. För initialinformationen beräknar kommitténatt koslnaderna kan uppgå till meUan 1 och 1,5 milj. kr. Ulbildrungen avinformatörer kan beräknas kosta närmare en halv milj. kr. KK finner det vidareangeläget att information till allmänheten liksom utbildningen avinformatörerna startar så snart ett riksdagsbeslut är fattal. Kommittén anserdel också nödvändigt att informations- och utbildningsåtgärder i vissutsträckning samordnas med motsvarande åtgärder som blir aktuella i samband medgenomförande av U 68:s förslag. 2.1.8Genomförande av kommitténs förslag (kap. 9) InnanKK:s förslag kan genomföras måste en rad ålgärder vidtas och viss planeringgenomföras. Desärskilda förkunskapskraven för linjer och kurser måste fastställas ochinarbetas i utbildningsplaner (motsv.). UHÄ och SÖ måste i samråd utarbetatiUämpningsföreskrifter tiU de av regeringen meddelade beslämmelserna omtillträde tUl högskoleutbildning. a. dessa utgör ett nödvändigt underlagför den information tUl de sökande som måste utarbetas. En beredskap bör skapasför att sanUa in relevanta dala om antagrUngsmeriter, studieresultat m. m. hosde studerande som anlas med hjälp av de nya urvalsreglerna. Såsnart statsmaktema fattat beslut på grundval av kommitténs för- 1975: 9 344 slag,måste en projektgrupp tillsättas för atl bygga upp det nya antagningssystemetför den centrala antagningen. bör den av kommittén föreslagnaantagningsnämnden tUlsättas, för att den skall ha tillfälle att följa arbetetmed syslemuppläggningen och möjlighet att förbereda sitt eget kommande arbete. Vidde enskilda högskolorna rnåsle den lokala antagningen tiU enstaka kurser ochindividuella utbildningslinjer förberedas och personalen utbildas för sina nyauppgifter i antagningsorganisationen. Eventuellt skaU lokala antagningsnämnderutses. Snarastefter riksdagsbeslutet måste också startas en informationskampanj för att föraut reformens innehåll och syfte tUl berörda parter. Beträffandetidsplanen föratsätter KK en gemensam startpunkt för hela högskolereformen,baserad på både U 68:s och kommitténs förslag. Arbetetmed uppläggningen av ett antagningssystem beräknas ta i anspråk. Manmåste också beräkna den tid som det tar att informera om ett nytt regelsystem.Elt i övrigt angeläget krav på en lång informationstid, bl. a. med hänsyn tiUdem som redan nu på olika sätt förbereder sig för högskoleutbildning, måste dåvägas mot behovet av alt kunna genomföra en angelägenreform. Kommittén menar att i detta fall den senare synpunkten bör tUlåtasöverväga, också därför atl reformen är väl förberedd bl. a. genom statsmakternasprincipbeslut på grundval av prop. 1972: 84. KKföreslår därför att nya behörighets- och urvalsregler skall träda i kraft såsnart de lekniska och praktiska föratsättningarna föreligger. Detta kan allratidigast vara fallet vid antagningen av studerande . Deninom SÖ utarbetade rapporten om studielämpUghetsprov behandlar inledningsvisbl. a. frågan vad som menas med studielämplighet och hur sådan skall mätas.Utifrån skilda undersökningar finner SÖ all begreppet studielämplighet bör gesföljande innehåll: Begåvningsföratsättningar avbåde verbalt och icke verbalt slag. Hit bör även räknas vad som brukar kallaskreativitet. Färdighet att tillgodogöra sigoch förmedla information. En gemensam referensram avkunskaper och allmänorientering. Personlighetsegenskaper aveinolionell, attityd- och viljemässig natur. Avsiktenmed ett studielämplighetsprov är att man skall kunna mäta den allmännastudielämplighelen för olika grupper studerande som vill bedriva olika formerav högskc)!eutbildning. Provet skall däremot inte mäta de speciella färdighelersom kan krävas för alt läsa ell visst ämne Prop.1975: 9 345 eller grupp av ämnen. Det skaU inle heUer mäta denenskildes lämplighet för det yrke som studierna avses leda fram tiU. Provet skall vidare bidra tiU en aUsidig rekrylering tillhögre utbUdning oavsett social bakgrund och begåvningsinriktning. Enomfattande forskning visar enligt rapporten att betyg och liknande informationger ett tämligen gott underlag för att förutsäga framgång i högre studier. Ävenbegåvnings- och kunskapsprov har samband med studieframgång, ofta dock någotlägre. En kombination av betyg och prov ger en viss ökning av prognosförmågan. Avrapporten framgår vidare att många prov har företagits med mått på oUkapersonlighetsegenskaper som prognosinstrument. Några sådana mått, som kan gebättre prognoser är vad betyg i kombination med begåvnings- och kunskapsprovger och som är användbara, när de sökande vUl göra bästa möjligaresultat, finns dock inte. Möjligheternaatt ytterligare förbättra prognosmöjligheterna med hjälp av olika varianter avnuvarande begåvnings- och kunskapsprov och även genom andra provlyper bedöms avSÖ som små. VUka test,bland många möjliga, som skaU användas får därför mera bli beroende av andrabedömningsgrunder, t. ex. tid, kostnader och praktiska begränsrungar såsomkänslighet för förövning eller återverkan på undervisningen. SÖ StäUer upp vissa krav för att proven skall vara möjligaatt genomföra i prakliken och även accepteras av de prövande. Proven bör sålunda kunna rättas snabbt, biUigt ochobjektivt. Idealet är maskinell rättning och framräkning av provresultaten samtmaskinell utskrivning av dessa. Individens provresultat skall inte kunnaförbättras olUlbörligt genom särskUd förövning, som endast vissa berördapersoner haft tUlgång till. Proven bör vidare inte ha en ogynnsam effekt på denskolundervisning som föregår proven. Därför bör man undvika prov som mälerenbart rena minneskunskaper och kunskaper om lösryckta fakta. I stäUet bör maneftersträva prov som mäter begåvning, förslåelse av sammanhang, kritiskttänkande och tUlämpningen av kunskaper. Proven bör av. de prövande upplevas somrelevanta och lämpliga för urval tUl högre studier. Proven bör också utformas på sådant sätt attuppgiftsmaterialet blir neutralt eller balanserat i förhåUande tUl de prövandeskön. SÖ är pessimistisk vad det gäller att utformastudielämplighetsprov som ökar möjligheterna för elever från lägre socialgmpperatt komma in på spärrad högre utbUdning. utförd forskning tycks visaatt man inle kan uppnå några mera påtagliga minskningar av de genomsnittsskillnadermeUan socialgrupper som föreligger även i högre utbildning genom att användabegåvningsprov eller andra prov i slället för betyg. SkUlnaderi betyg och provnjsultat mellan socialgrapper återspeglar enligt SÖ indirektolikheter i hemmens genomsnittliga studiemotivation, olikheter i fråga om stödi skolarbetet eUer beträffande språklig och annan inteUektuell slimulans. Dessaolikheter sätter in mycket tidigt, redan före skolan, och tenderar s;edan attöka genom skoltiden. Liknande mekanismer påverkar även vid varje lUlfälle valav utbUdning. SÖ finner det svårt att se hur man skaU kunna utjämna effekter avdetta slag med hjälp av urvalsprov som har kvar åtminstone en del avförmågan att föratsäga framgång i högre studier. En sådan utjämning iefterhand kan bara ske genom politiskt belmgade beslut och ingrepp iurvalssystemet av typ lottning, kvotering efter socialgrupp etc. SÖär vidare osäker på möjligheterna att uiforma prov som mäter kreativitet.HittiUs gjorda undersökningar visar att det inte finns några färdiga ochpraktiskt användbara kreativiletstest i något land. Det som man här kan göra äratt följa utvecklingen inom området och ev. ulföra egen forskning. SÖbelyser i sin rapport även effekterna av studielämplighetsprovet på skolgångenoch på utbildningsval. Av naturliga skäl finns det knappast några svenskaundersökningar som visar effekler av urvalsprov för skolgång och utbUdningsval.Vad som finns är ett antal enkätundersökningar i vUka bl. a. gymnasieeleverfått redovisa sin instäUning tUl urvalsprov. SÖ redovisar bl. a. resultatet aven utprövning av ett studielämplighetsprov . När eleverna ställdesinför frågan om de föredrog betyg, lämplighetsprov eller lotlning förordadenästan två tredjedelar lämplighetsprov. En liknande positiv inställning liUprov har framkommit vid undersökningar som gjorts bl. a. vid enskUda skolor.Den positiva synen omfattas mest av elever med låga betyg. Enligt SÖ:s meningkan detta ses som ett utslag av att provet ses som en "andra chans",en möjlighet all kompensera låga betyg. Provet skuUe kanske ge ökad motivationi skolarbetet, om dess användnmg som urvalsinstru-menl kunde ge en enskUd elevmcijlighet alt bryta sig ur sin isolering som mer eller mindre misslyckadskolelev. Även stressen i skolarbetet borde enligt SÖ:s mening minska omstudielämplighetsprov användes vid urval. Effekten härav blir dock mindre omprovet ges begränsad roll vid urvalet. SÖfinner del svårt att bedöma vilka konsekvenser provet kommer att ha för skolan.Det föreligger risk att det får en viss styrande inverkan på undervisningengenom att lärarna utsätts för ett tryck, bl. a. från elevernas sida, attanpassa under/isningen efter provels innehåll. Delprov som har anknytningtiil något av gymnasieskolans ämnen kan antas ha samma effekt på undenåsningeni detta ämne som de centrala proven. De mest aktuella delprove;n i dettasammanhang är de som mäler allmänorientering. Man bör vara uppmärksam på altdessa delprov inte Prop.1975: 9 347 kommeratt stå i strid med de mål man har för undervisningen i motsvarande ämne igymnasieskolan. Valetav eftergymnasial utbUdning torde också kunna påverkas avstudielämplighetsprov. Genomgång av sådant prov med goda resultat kan inspireraflera att söka tiU spärrad utbUdning eller, om aU utbUdning är spärrad, tUlulbUdningsvägar där konkurrensen är hård. Det motsatta kan också inträffa. Densom får ett dåligt provresultat avstår kanske från att söka tUl högreutbUdning. SÖredovisar också olika problem som hör samman med testträning. SÖ anser att manbör överväga att ge dem som anmäler sig tiU prövningen en allmän informationom provets utformrung samt möjligheter tUl övning på likartade uppgifter.Därigenom skulle man åtminstone delvis kunna åstadkomma en generell utjämning itestträningshänseende. Frågan bör även följas upp med olika undersökningar avtesttränings-effeklen. SÖföreslår att studielämplighetsprovet skaU vara frivUligt för sökande som kanuppvisa formeUa betygsmeriter vUka kan användas som gmnd för urval. För sökandeutan sådana betygsmeriter bör regeln vara att de vid ansökan skall bifoga siltresullat över studielämplighetsprov. För dessa kommer således provet att iprincip bli obligatoriskt. Sökande som på grand av sjukdom, handikapp ellerannan jämförbar orsak inte kunnat delta i prövningen bör dock kunna få sinansökan prövad trots att resultat på studielämplighetsprov inte kan uppvisas.Inga restriktioner bör enligt SÖ gälla vad beträffar antalet provtiUfällen somvar och en får della i. Resultatet föreslås vara gUtigt som merit iurvalssammanhang under tre kalenderår. skall tre provtUlfäUenanordnas. Provet, som bör genomföras under skoltid, föreslås bliavgiftsfritt för den enskUde. Vadgäller den lokala administrationen av studielämplighetsprovet föreslår SÖ attansvarel för provets genomförande läggs på skolstyrelsema i kommuner medgymnasieskola. Samråd bör därvid äga rum med vuxenutbildningsråden för att manskall kunna tUlgodose önskemål som kan finnas hos provdellagare som inle ärelever i gymnasieskolan. För att genomföra prövningarna lokalt börskolstyrelsen ulse en huvudansvarig provledare vid varje gymnasieskola. Iavvaktan på resultaten av det utredningsarbete som bedrivs inom SSK bör SÖ varacentral myndighet för verksamheten med studielämplighetsprov. SÖ avser atl förbehandling av frågor rörande provverksamheten upprätta en samrådsgrupp medrepresentanter för SÖ, UKÄ, SSK och provkonslruklionsledningen. I avvaktan påSSK:s kommande förslag avser SÖ vidare atl som skett hittiUs iutredningsarbetet anlita pedagogiska institutionen i för konstruktion m.m. av stu-dielämplighetsproven. Utredningsarbetethar även innefattat vissa frågor om sekretess m. m. Två slag av sekretess kanbli aktuella i detla fall, nämligen instrumentsekretess och personsekretess.Med instrumentsekretess menas det skydd man vUl ge själva testinstrumeD.ten,häftena med provuppgifter. Personsekretess gäller uppgifier om enskUdaindividers resultat på provet. VadgäUer instrumentsekretessen finner SÖ att provet bör vara hemligt tUlsprövningen genomförts. I och med provdagen bör dock provet bli offentlighandling. Därigenom möjliggörs en öppen debatt om proven och intagningen. Vad gäller frågan om denenskUdes provresultat bör vara sekretess-belagt hänvisar SÖ tiU pågåendeöverväganden inom offentiighels- och sekretesskommiltén. SÖ konstaterar attvissa rutiner, såsom rättning och delgivning av provresultat, måste ske medhjälp av ADB. Humvida även andra ratiner skall ingå i etl ADB-system kan inteavgöras förrän systemarbetet påbörjats. Ansvarig för det personregister somdärigenom kommer att upprättas föreslås bli SÖ. SÖ har gjort beräkningarav de kostnader som är förenade med stu-cUelämplighetsprovet. TUl största delenär dessa kostnader återkommande. De årliga kostnaderna beslår enligtförslaget av dels fasta kostnader för provkonslraktion och centraladministration, dels rörliga kostnader för lokal administration, provmaterial,rättning m. m. De rörliga kostnaderna är duekt avhängiga av hur många somkommer att delta i provet. Med hänsyn tUl osäkerheten om antalet deltagare harSÖ beräknat kostnaderna för tre olika alternativ: 30 000, 50 000 och 70 000deltagare. SÖ betraktar mitlalte;rnativet som det mest sannolika. Enligt dettaberäknas de årliga totalkostnaderna lUl ca 4,6 mUj. Enligl SÖ skallberäkningarna bedömas mot bakgrund av den provisoriska organisation m. m. avstudielämplighetsproven som föreslås gälla liU dess att SSK:s kommande förslagi organisationsfrågan behandlats. Uiöverde årliga koslnaderna. krävs enligt SÖ i ett initialskede vissa större insatserav engångskaraktär, främst när det gäller utbUdning av provledare ochsystemutveckling för databehandling. Koslnaderna härför beräknas till någotöver 1 milj. kr. Flertaletyttranden över KK:s förslag präglas av det förhållandet alt principerna för deallmänna behörighetsvillkoren för tUlträde till högre ulbildning säratriktlinjer för utforraningen av förkunskapskrav och urvalsregler lades fast genomslatsmaktemas beslut på grandval av kompetensutredningens betänkande(SOU 1970: 21 och 1970: 55) och all, som flera reraissinstanser uttrycker det,KK:s arbete därför närraast har haft karaktären av beredning. Flerareraissinstanser delar därför den 1975: 9 349 uppfattning sora UKÄ fraraför, nämligen alt det nu endasti begränsad omfattning finns möjligheter att lägga fram nya, principiellasynpunkler på gmndläggande frågor inora detta oraråde. Vad beträffar mer principiellaställningstaganden hänvisar UKÄ liksom flera reraissinstanser till sinayitranden över kompetensutredningens belänkande. De grundläggande principerna i KK:s förslag accepterassåledes i allmänhet utan utförligare kommentarer. Många remissinstanser framhåller också den starkakopplingen raellan förslagen från KK och U 68:s förslag till diraensionering,lokalisering och organisation av högskoleutbildningen och delar även i dettafall den uppfattning som UKÄ framför nämligen atl det, innan stalsmakternafattat beslut om den av U 68 föreslagna högskolereformen, föreUgger osäkerhel ien rad viktiga frågor, vilket försvårat stäUningstaganden till KK:s förslag. Vissa allmänna synpunkter framförs emellertid iremissyttrandena, framför allt beträffande de föreslagna kompetensreglernasbetydelse för en förändrad rekrytering till högskoleutbildning.