prop · FZ03135 · 1975-12-31 00:00:00 — Förbundet hemställer därför att vissa definitionerutformas striktare. Författarförbundetanser att översättare bör ha rätt lill individuell ersättning. En sådanöversäilarpenning bör utgå med Fiälften av förfatiarpen-ningen.s belopp.Förbundet understryker vidare styrelsens för författarfonden begäran altfondförordningen ändras så att ett permanent system med garanteradförfattarpenning kan införas. Prop.1975/76:135 83 4,2,3Remissyttranden Överstyrelsensför förslagom införande av en garanteradförfattarpenning har synpunkter inhämtats från ett begränsat antalremissinstanser. Statenskuhurråd, , Föreningen och tillstyrker förslaget alt införa en garanteradförfattarpenning i dess helhet. Statenskulturråd framhåller att förslaget står i överensstämmelse med de tankegångarsom förts fram i bl, a, belänkande Konstnärerna i samhället.Enligt rådet utesluter de föreslagna reglerna för den garanteradeförfattarpenningen godtycke och fär vidare till följd en eftersträvansvärdinkomstutjämning. Omförslaget vinner gehör ser det som angelägel attförbundet bereds tillfälle all framföra synpunkter på den förändring avfondkungörelsen som blir aktuell. Dengaranterade författarpenningen har betydelse för bokillustratörer ramhkWer FöreningenSvenska tecknare. betonar föreningen vikten av att det antalstipendier som utgär ur författarfondens fria del behålls intakt eftersom mängabokillustratörer på detta sätt erhåller bidrag. Riksförsäkringsverketframhåller att ATP-avgift, sjukförsäkringsavgift och socialförsäkringsavgiftinte kan påföras författarfonden för utbetalda garanterade författarpenningareftersom fonden inte är arbetsgivare i förhällande till ifrågavarandeförfattare. Med nuvarande lagstiftning föreligger inte heller möjlighet attträffa s, k, likslällighetsavtal mellan författarna och författarfonden. Omden garanterade författarpenningen som helhet skall grunda rätt tilltilläggspension krävs med den praxis som tillämpas att detta klart skrivs ini lagen om allmän försäkring. Delsamma gäller stipendier lill konstnärer,konstnärsbelöningar och arbetsbidrag. Iegenskap av förvaltare av författarfonden har kammarkollegiets fondbyrå ingetalt erinra mot att de nuvarande stipendietilläggen till den individuella författarpenningenersätts med en garanterad författarpenning. Konstnärsstipendierbör med undantag av resestipendier enligt RSV:s mening beskattas som inkomst.Detta gäller således även den föreslagna garanterade författarpenningen somalltså utan svårighet bör kunna anpassas till ett system med skattepliktigaförmåner. Verket framhåller att statsbidrag i allmänhet inle betraktas som gåvautan som vederlag för prestation som utförts eller skall ulföras. Även bidrageller understöd som grundar sig på sociala kriterier är alt hänföra tillskattepliktig inkomst om de inte uttryckligen är undantagna från beskattning. Kulturrådelssynpunkter på biblioleksersättningen och förfatlarfonden kommenteras av ettantal instanser som yttrat sig över rådets betänkande. Rådels uppfattning att författarfonden är ett väl fungerande in- Prop.1975/76:135 84 strumentför ersättningen till författare, översättare och bokillustratörer delas avstatens kulturråd, styrelsen för föi fattarfond, och . /SR däremot anser altprinciperna för biblioleksersättningen bör utredas då det nuvarande systemetenligt organisationen i alltför hög grad gynnar de kommersiellt framgångsrikaförfattarna. ÅtskiUigaremissinstanser anser att biblioleksersättningen bör stadfästas iupphovsrättslagen. Denna uppfattning framförs av bl. a. ,Konslnärscentrum. Fotograficentnim, Klys, , . Styrelsen för anser all de nuvarande förhandlingsliknandeöveriäggningarna om biblioleksersättningen och författarpenningen bör ersättasmed reella föirhandlingar. Samma uppfattning har somfinner det oacceptabelt att en facklig organisation måste vara hänvisad lilluttalanden i i för kollektivet avgörande frågor. En lagfästning avrätten till biblioieksersättning kombinerad med förhandlings- och konflikträuinnebär enligt förbundet en legitimering av en redan föreliggande situation.Författarförbundet föreslär att svenska upphovsmäns rätt lill ersättning förvisst allmänt ulnylljande av deras verk bör lösas genom en särskilt nationelllagstiftning som t, v, frikopplas frän upphovsrättslagen. Därigenom bör delsvenska samhället oberoende av intemationella konventioner kunna tillvaratamedborgarnas intressen. Även finner det oiillfredsslällandeall inle förhandlingsrätt föreligger och att frägan om fackliga slridsälgärderinte är löst. Dessa frågor bör lösas, särskilt konsekvenserna avstridsåtgärder för den kommunala sektorn. Slatenskulturråd, styrelsen för och Föreningen sig till uppfattning att förfatlarfonden bör bibehållasi nuvarande form när nya organ i övrigi inrättas för slipendiegivningen tillolika konsinärsgrupper. Styrelsenför påpekar med anledning av förslag attbesvär inte skall kunna anföras över beslut om stipendier och bidrag att fråganaldrig akluaiisenits för fondens del. Styrelsen föreslår dock all en sådanbestämmelse förs in i fondförordningen. Kullurrådetsuppfattning att författarfondens styrelse i princip inte bör förändras delas avstyrelsen för Sveiiges författarfond och . Styrelsenframhåller dock liksom Föreningen all denna organisation i fortsättningen bör utse var sin ledamot ochsuppleant i författarfondens styrelse. Enförändring av fondförordningen sä att författarpenningen kan fördelas frittmellan författare och illustratörer tillstyrks av , styrelsenför , , SACOISR, författarförbundoch Föreningen . Prop.1975/76:135 85 Stödål sceniskt verk, s. k. dramatikerersättning, infördes /66.Syftet med slödel var att stimulera tillkomsten av svensk dramatik. Enligt de av regeringen i regleringsbrevutfärdade bestämmelserna (Vill 1975/76 B8 p. 9) utgär ersättning till levandeupphovsman för offentliga sceniska framföranden pä svensk teater av svensktsceniskt verk, inbegripet barnpjäs. Om särskilda skäl föreligger flr statenskulturråd efter samråd med medge att ersättningtilldelas svensk upphovsman för dramatiskt verk författat pä främmande språk.Med svensk teater avses teater .som är eller under del spelar då fräga omersättning uppkommer blivit ansluten till . Statenskulturråd fär om särskilda skäl föreligger medge undantag även från dettavillkor. Ersättningenulgär för första offentliga framförande av resp. uppsättning av verket, dockför högst tvä olika uppsättningar av samma verk. För en uppsättning kanersättningen uppgå till högst . Halv ersättning ulgär för verk som ären dramatisering av svenskt litterärt verk. Närmare bestämmelser omersättningens storiek med hänsyn lill bl. a. verkets art och speltidens längdutfärdas av . Ersättningutgår inte endast för renodlade dramatiska verk utan ocksä för musikdramatiskaverk och koreografiska verk utan textinslag. Upphovsmannenfär som regel dramatikerersättning för en pjäs efter ell enkeltansökningsförfarande. När sä behövs för bedömningen av ett verks karaktär begärstatens kulturråd all få ta del av manuskriptet. Antaletteater- och musikinslilulioner anslutna till uppgår r n.lill 28. Slatens kulturråd (och tidigare teater- och musikrådet) har vidaremedgett vissa undanlag frän bestämmelsen all teatern där verket uppförs skallvara anslutet till . För /76 omfattardessa undantag 52 teatrar varav en stor del utgörs av s. k, fria grupper. Detkriterium har tillämpat vid dessa undantag är att teatern sedanviss lid tillbaka regelmässigt bedriver en teaterverksamhet under meryrkesmässiga former. Uppföranden vid radioleatern och TV-teatern berättigarinte till dramatikerersättning. Ersättningutgick budgetåren 1973/74 och 1974/75 för 143 resp. 147 uppsättningar varav 56resp. 59 var uppsättningar på teatrar som inte är anslutna lill . Förinnevarande budgetär är för dramatikerersättningar anvisat . underreservationsanslaget Bidrag till vissa ändamål inom statens kulturrådsansvarsområde. 1975/76:135 86 Införandetav dramatikerersäitningen torde enligt mening vara en av deviktigare orsakerna lill den ökning av nyskriven svensk dramatik som ägt rumde . Stödformen har en särskild betydelse för de fria grupperna dåden har gett dem möjligheter alt förnya repertoaren som stödet kommitatt fungera som ett komplement till de verksamhetsbidrag som grupperna fär. Medsyfte att stödet skall ge en större effekt föreslår ett anlalförändringar av nu gällande beslämmelser. Ersättningen föresläs utgå för nya sceniskaverk (dramatiska, musikdramatiska och koreografiska) av svensk upphovsman ellerutländsik upphovsman stadigvarande bosatt i landet som uppförs av svensklealerinsiiiulion eller teatergrupp vilken erhåller verksamhetsbidrag fränstat, landsting eller kommun. Till övriga teatrar, främst amatörteatrar, börsärskilda selektiva bidrag kunna utgä efter ansökan för anställning avdramatiker för viss lid eller för inköp av pjäser eller pjäsrättigheter. Debåda typerna av stöd föreslås fördelade av , dans och musikinom . Föratt ersättning skall kunna utgå bör krävas att verket är dokumenterat. Text ochmusik skall vara skriftligt nedtecknade i sammanhållen form och koreografininspelad pä film eller videoband. Särskilda medel bör anvisas fördokumentationen. Kulturtädet framhåller all genom denna dokumentation blir detmöjligt att bygga tipp ett arkiv med nya sceniska verk. Härigenom skapasbättre möjligheter för andra teatrar än den som först sätter upp verket attspela det. Ersättningen bör i princip utgä endasl för nya verk men ävenbearbetningar bör kunna komma i fräga. För sceniska verk som är endramatisering av svenskt litterärt verk bör liksom halvaersättningsbeloppet utgä. Ersättningen bör vara knuten lill lext-ellerlibret-toframslällningen och ulgä till upphovsman av sådan text samt lilltonsättare och koreograf som medverkat. Musik- och dansinslagen skall dockutgöra bärande element för alt bli ersättningsberättigande. Ersättningen bör ienlighet med gällande praxis utgå till koreografiska verk ulan texlinslagvarvid koreograf i ersäilningshänseende skall likställas med textförfattare. Ersättningbör liksom nu utgä för de tvä första uppsättningarna av samma verk. Verk avupphovsman som är anställd vid en musik-, teater- eller dansinstilulion förvilken lönekostnaden ligger till grund för statligt institutionsstöd bör inteberättiga lill ersättning. Delhögsta beloppet för dramatikerersättningen bör höjas till . Vidare bördel högsta belopp som kan utgå för ell och samma verk sältas till ,detta för all en lika stor ersättning som för traditionella dramatiska verkskall kunna utgå för musikdramatiska och dansmusikaliska verk, vilka krävermedverkan av upphovsmän inom mer än en konstform. Ersättningenbör liksom nu relateras till spellidens längd. För verk för barn bör även ifortsättningen särskilda regler beträffande speltiden tillämpas. Delsammagäller koreografiska verk. Prop.1975/76:135 87 Medelsbehovetför den generella dramatikerersäitningen beräknas till I . Fördokumentationsändamål bör anvisas . Medlen för selektivt stöd tillövriga teatrar, främst amatörteatrar, bör uppgå lill . Del selektivastödet bör inte utgå med högre belopp än vad som hade kunnat utgå i generelltstöd, Kulturrådetsförslag till ny utformning av dramatikerersättningen mottas positivt avstatens kulturråd, Rikskoiiserter, Teaterforum, författarförbund.Sveriges dramatikerförbund. och Teatrarnas riksförbund.Enligt Teatrarnas riksförbund hade det dock möjligen varit ati föredra omstödet inarbetats i de ersättningar som överenskommits mellan förbundet ochdramatikerförbundet i kollektivavtal. och anser altersättningen bör göras värdebeständig. Ersättningen bör enligt uppgå till ett basbelopp, Teaierfbrumtolkar förslaget lill generell ersättning sä alt stödet avses gälla ävenicke-professionella teatrar med verksamhetsbidrag frän stat, kommun ochlandsting. Svenskafilminstiiuiei föreslår att bestämmelserna för del generella stödetförtydligas. Det bör avse verk av utländsk upphovsman, stadigvarande bosatt iSverige och svensk upphovsman, oavsett dennes bosätlningsland. Angåendedet föreslagna selektiva stödet lill dramatiker som samarbetar med ellerskriver för amatörteatrar påpekar slatens kulturråd att det kan förbättraamatörteatrarnas möjligheter att spela modern dramatik och alt få tillgång tillverk som är särskilt anpassade för dem. Inom hardiskuterats att genom en kollekliv ersättning till förbundetskulle kunna friköpa rättigheterna till svenska sceniska verk för obegränsatbruk i amatörteaterverksamhelen. Förbundet är intresserat av att ta upp frågani förhandlingar med . Även Teaierfbrum för fram tanken påkollektiva ersättningar till dramatikerna för användningen av verk iamatörteaterverksamhelen, och föreslär att ettselektivt stöd för engagemang av dramatiker i de fria teatergrupperna skallutgå enligt samma modell som föreslås för amatörteatrar, Danscenirum ochTeaiercenirum finner del väsentligt all dramatiker arbetar med fria grupper.Med hänsyn till de fria gruppernas ekonomiska situation bördramati-kerersättningen vid sådan samverkan vara högre än i andra fall. Analogtmed dramatikerersättningen bör stöd utgå till t, ex, kompositör som komponeraroriginalmusik för en fri dansgrupp. RiksförbundetSveriges amaiörorkestrar finner ingen anledning till alt teaterområdet skallprioriteras framför musikomrädet i fråga om ersättningar för repertoarförnyelseoch föreslär att det selekliva stödet lill dramatiker 1975/76:135 88 somskriver för amatörteatrar bör utsträckas lill all även gälla musikomrädet. Vadgäller förslag all verk skall dokumenteras för att ersättningskall utgä framhåller stålens kulturråd att dokumentationen av koreografiskaverk bör förenas med anmälningsskyldighet och all dokumentationen bör förvarasi dansuiuseet, föreslår alt särskilda medel avsättsför alt översatta utländska verk som är kommersiellt mindre attraktiva skallkunna dokumenteras. Motkravet på dokumentation invänder Rikskonserier all del utesluter verk medstarka improvisatoriska inslag från ersättning. Möjligheten till en friareprövning bör därför finnas. Kulturrådetsuppfattning att dramatikerersällning inle skall utgå för verk som lillkommilvid ett a n s l ä 11 n i n g s f ö r h ä 1 i a n d e delas inte av slatenskuhurråd och Rikskonserter. En sådan bestämmelse skulle motverka att upphovsmänanställs vid institutioner. föreslär att ersättningen utgärtill anställda upphovsmän för första offentliga framförande utanför deninstitution där upphovsmannen är anställd. finner inga skäl för alt endast halva ersättningen skallulgä för dramatisering av litterärt verk. Endast om dramatiseringen utförts avdet litterära verkets författare är en nedskärning rimlig. FöreningenSvenska tonsättare anser inle librelloförfaltare och tonsättare vara likställdasom upphovsmän och föreslår att musikaliska verk bedöms enligt en principliknande den som tillämpas i statens avtal med BONUS, där varje sida kopieratmusikverk värderas lill fem gånger beloppet för kopierad text. Fråganom ersättningar till bildkonstnärer som lånar ut sina konstverk tillutställningar aktualiserades . Några kommunerfattade beslut om regler lör sådan ersättning. Svenska kommunförbundetuppskattar all ett trettiotal kommuner tillämpar någon form avutställningsersättning. Inomramen för försöksverksanrihelen med riksutställningar ingick MLIS 1971ett avtal om utställningsersättning med KRO. Ett liknande avtal ingicks är 1972med Föreningen och industri-formgivare. Avtalen harförnyats en gång med vissa ändringar och löpte ul . Avtalenhar gällt för utställningar som distribueras av Riksutställningar. Ersättningutgår oberoende av konstverkens storiek, teknik och beräknade värde. För uniktverk betalades senast . och för flerfaldigal objekt , per påbörjadfyraveckorsperiod. I fråga om myckel stora objekt, närmast Prop.1975/76:135 89 avmonumental karaktär, kan särskilda överenskommelser träffas. Ersättning harutgått till efterievande make/maka intill efter konstnärens död ellerlill efterlevande barn under 18 ärs ålder för dem tillhöriga verk. Omersättningsbeloppet har beräknats överstiga verkels försäljningspris harRiksutställningar enligt praxis inköpt konstverket. /75 har Riksutställningar eriagt . iutställ-ningsersätlningar och köpt in verk för . NUNSKUtillämpar för sin verksamhet sedan är 1972 samma normer för ersättning somavtalats mellan MUS 65 och KRO. Ersättningen beräknas efter utställningstidensom vanligen är väsentligt kortare än utlåningstiden p. g. a. de långatransporttiderna. För /76 disponerar NUNSKU . Av dessa används ca . Utställningsersättningutgår också vid utställningar i . Avtal omutställningsersättning har vidare träffals mellan KRO och . MUS6 5 anser alt konstnärer bör fä ersättning för sin medverkan i offentliga utställningaroch presenterar två alternativa system för utställningsersättning. Enligt detförsta alternativet, som MUS 65 anser bör ses som huvudalternativet, föresläsersättningen ulgä individuellt till konstnären, utan avseende pä dennes övrigainkomster. Ot)eroende av om konstnären själv anordnar utställningen eller omden arrangeras av annan skall ersättning utgä under förutsättning attkonstnären själv äger de utställda verken. Ersättning bör ulgä för bådeseparat- och samlingsutställningar i såväl samhällsägda som privatautställningslokaler. En förutsättning är dock att utställningen ärtillgängligför allmänheten, varför l, ex, ateljeulställningar och utställningar påarbetsplatser inte föreslås berättiga till ersättning. Huruvida ersättningtill efterievande bör utgä bör ytteriigare övervägas. Utställningsersättningenföresläs utgå med ett fast belopp för varje konstverk, oberoende av storiek,teknik och beräknat värde. För unika konstverk bör fastställas ett högre beloppän för flerfaldigade verk. I tveksamma fall bör särskilda överenskommelserkunna göras om ersättningsbeloppens storlek. För vandringsutställningarföreslås alt beloppen erlägges per fyraveckorsperiod, medan ersättningen förövriga utställningar inle bör relateras lill utställningstidens längd. Dockföreslås en minimitid för att utställningen skall berättigalill ersättning. Möjlighet all avvika från denna regel bör ges vidutställningar på mindre orter. Vissaminimikrav mäste ställas pä utställningarnas kvalitet, tillgänglighet och påutställningslokalens utformning. Den löpande tillsynen av verksamheten i dessaavseenden bör handhas av kommunerna, liksom prövning av ansökan om ersättning.För beslut om och utbetalning av utställ- Prop, 1975/76:135 90 ningsersättningskall kommunernas tillstyrkan krävas, MUS 65 rekommenderar kommunerna att vidkvalitetsbedömningen anlita expertis från t, ex, de kommunala museerna,länsmuseerna och KRO-distriklen, Konstnären bör efter eget val kunna vända sigtill vilken som helst av dessa sakkunniga för granskning. Om kommunen avstyrkerersättning bör konstnären kunna få beslutet prövat av som börfå till uppgift att svara för den centrala förvaltningen avutställningsersättningen. Rådets arbetsuppgifter i delta avseende bör vara avexpeditioneli karaktär, och eventuella kulturpolitiska bedömningar börhänskjutas till . Delandra systemet för ersättning till konstnärer vid utställningar bygger på attdet till en fond avsätts ett grundbelopp för varje utställning. Beloppelsstorlek bör bestämmas efter förslag av konstnärernas organisationer. Ersättningbör utgå endast för utställningar där inkomsterna av försäljningen inte täckerkonstnärernas utgifter för utställningen, eller i sådana fall där netlobehållningenär orimligt låg. De tillgängliga medlen bör fördelas efler behovsprövning.Styrelsen för fonden föreslås bestå huvudsakligen av representanter förkonstnärernas intresseorganisationer och för staten. Kulturrådetanser i likhet med MUS 65 att utställningsersättning skall utgå till konstnäreroch konsthantverkare, men kan inte ta ställning för del ena eller andra av deav 4US 65 föreslagna alternativen. Tänkbara effekter av alternativen bör förstanalyseras och den valda modellen bör närmare utvärderas efter enförsöksperiod, 1ett särskilt yttrande föreslär ledamoten i att särskildersättning fastställs av statsmakterna för s, k, sekundärutnyiljande av bildkonstverk.Härmed avses att verk som sålts av konstnären utnyttjas i ut-ställningsverksamhel.Ersättning för sådant utnyttjande -visningser-sättning - bör kunna byggas uppefter mönster av biblioleksersättningen och administrationen bör kunnafäriäggas till den föreslagna bild- och formkonstnärsfonden. Idet följande redovisas samlat remissyttrandena över förslagen frän MUS 65 ochkulturrådet. Avdet 50-lal remissinstanser som berört frågan instämmer nästan alla iprincipultalandet alt bildkonstnärerna bör ersättas för sitt dellagande ioffentliga utställningar. Värdet av alt staten anslår medel till en sådanutställningsersättning betonas av bl. a. riksaniikvarieämbeiet och slatenshistoriska museum saml av en antal kommuner och regionala museer. Stålenskulturråd anser att konijtnärernas utställningar utgör en betydelsefull del avkulturiivet som utan dessa skulle utarmas. Den som för offentlig visningnyttjar ell konstverk som ägs av en konstnär bör betala för detta. Dennaersättning är att betrakta som en hyresavgift. Det bör enligt statens kulturrådvara självklart all statliga organ Intalar utställningsersäuning, var- Prop.1975/76:135 91 förinstitutionernas anslag bör avvägas så att delta kan ske. Vidare är delönskvärt att även varje icke-stallig institution erlägger sådan ersättning.Anslaget till kulturprogram i föreningslivet bör ökas betydligt då detta anslagär det enda som kan användas till stöd för utslällningsverksamhet. Då dettabidrag endasl avser utställningar anordnade av föreningslivet, krävs andraformer av statsbidrag för konstutställningar i andra sammanhang. Av de remissinstansersom lar ställning för något av de föreslagna alternativen förordar i detnärmaste alla det alternativ som innebär att konstnären erhåller individuellersättning. Detta alternativ tillstyrks sålunda av bl, a,riksanilkvarieäinbetet och statens historiska museum, iiaiio-iialmiiscet,. ell tiotal kommuner samt KRO ochLandsanlikvarieorganisallonernas samarbetsråd. Åtskilliga remissinstanserär emellertid tveksamma eller avvisande till de föreslagna alternativen. Bl, a,statskonioret, SÖ, , , Föreningen och anser sig inte kunna ta ställning till något avalternativen. Statskontoret anser att frågan måste utredas mer ingående, varvidsärskilt ansvars- och kostnadsfördelningen mellan stat och kommun börklariäggas. kan inleheller tillstyrka något av de föreslagna alternativen, utan presenterar etteget förslag till lösning. Detta utgörs av en modell för statliga bidrag tilllokall och regionall driven konstutställnings-verksamhet. Pä samma sätt som destatliga organen bör och träffacentrala avtal med konstnärsorganisationerna om utställningsersättning somblir normerande för kommuner och landsting. Länsmuseerna i samarbete med KRO:sregionombud bör kunna handha administrationen av utställningsbidragen. Avde remissinstanser som uttalat sig om utslällningsersättningens avgränsningförordar majoriteten att fler typer av arrangemang än MUS 65 har föreslagitskall berättiga till ersättning. Statenskonstråd, LO, TCO, Klys, Konstfrämjandet, . Folkparkernas centralorganisation, ABF, KRO och Konstnärscentrumanser att även utställningar arrangerade av folkrörelseorganisationer,konstföreningar och övrigt föreningsliv bör berättiga till ersättning. 1motsats till dessa remissinstanser anser riksantikvarieämbetei och statenshistoriska museum att ersättningen bör begränsas till statliga, kommunala ellerav samhället stödda kulturorgan. Att ge konstnärerna gynnsammare villkor försina försäljningsutställningar fär enligt ämbetet ses som en uppgifl. Fleraremissinstanser har synpunkter pä andra delar av MUS 65:s förslag, t, ex, utställningstidenslängd, formerna för bedömning av utställningar samt den lokala och centralaadministrationen av ersättningssystemet. LedamotenRembe i föreslär alt visningsersätlning skall kunna utgä vidvisning av verk som inle längre är i upphovsmannens ägo. 1975/76:135 92 Vissaiiniversiietsrnyndigheter samt och kommuner, , , , .