prop · FY039 · 1975-12-31 00:00:00 — Så är t. ex.enligt nämnden träningen i vetenskaplig metodik och vetenskapligt tänkande ihög grad en aspekt av den yrkesförberedande utbildningen redan pågrundutbildningsnivå. Konsistoriet vid inslitutet framhåller attforskningens metodik ständigt är aktuell inte bara för lärarna utan också förde blivande läkarna och tandläkarna. SACO.sinstämmande i U 68:s förslag, att högskoleulbildningens yrkesinriktning skallligga till gmnd för studiernas organisation på grundutbildningsnivå, görs iövertygelsen att detta väl låter sig förena med er- 1975: 9 165 forderligaanordningar i syfte att trygga forskningssambandet. TCO anser att svårighetenatt mera precist uttrycka vad som krävs i ett visst yrke gör alt devetenskapliga synpunkterna bör få ett betydande utrymme. Någraremissinstanser med anknytning till utbildningar som saknarinstitutionaliserad forskningsanknytning diskuterar konsekvenserna för berördautbildningar av ett genomförande av U 68:s förslag. Nämndenför socionomulbildning anser att frågan om socionomutbildningensforskningsanknytning är av fundamental betydelse. Nämnden pekar på alt det förnärvarande är svårt alt till fullo meddela en undervisning vilande påvetenskaplig grund. De forskningsresultat som borde utgöra gmnden förhögskolomas utbildning för socialt behandlingsarbete saknas i storutsträckning. Nämnden redovisar fyra typer av behov av forskningsanknytning försocionomutbildningen. För det första gäller det behov av forskning dels somstöd för gmndutbildningen, dels för alt ta fram ny kunskap. Den andra typen avbehov avser den sociala verksamhetens behov av forskarutbildade med socionomexameni botten. För det tredje gäller det önskemål alt nyttja den forskningskapacitetsocionomerna ulgör, främst genom den yrkesinriktade utbildning och deprakliska erfarenheler de inhämtat. Slutligen anser nämnden atlutbildningssystemet bör göras flexibelt så att socionomer ges möjlighet tillsåväl forskarutbildning som kvalificerad vidareutbildning. OMUSanser att musikutbildningen har oliUfredsslällande förutsättningar atttillgodogöra sig den slimulans som närheten till och kontakten med en levandeoch dynamisk forskningsverksamhet utgör. OMUS framhåller betydelsen av alt dedirekta forskningsinsalsema åtminstone lill en del inriktas på problem som harbetydelse för gmndutbildningen. Speciellt föreligger inom musikområdet ettstort behov av pedagogisk-melodisk forskning och utvecklingsverksamhet. Slyrelsenför ser det som väsentligt ur både allmänsamhälleliga aspekteroch studiesynpunkler att en designforskning kommer till stånd med förankring iutbildningen. Slyrelsen för anser alt det urbibliotekarieutbildningens synvinkel är väsentligt med en stark och samordnadbiblioteksforskning, bl. a. för att underiätla rekryteringen av kvalificeradelärarkrafter. Stockholmsläns landsting anser att det från likvärdighetssynpunkl är angeläget attkommunal högskoleutbildning tillförsäkras samma anknytning till forskning inomolika specialområden som utbildningen inom den statliga högskolan. Från flera håll framhållsallmänl värdet för forskningen av en koppling till ulbUdningen inom en vidgadhögskola. Exempelvis framhåller forskningsrådsulredningen alt en bredarekontakt med utbildning som inte tidigare ingått i högskolan i många fall bör geimpulser lill nya 1975: 9 166 forskningsinsatser.U 68:s förslag bör enligt ABF bidra till atl ge universitetsforskningen fleraoch tätare impulser från samhället ulanför högskolorna, under förutsättningatt utbildningens forskningsanknytning blir tillräckligt stark. AMSser för sin del en nära kontakt mellan arbetsliv och forskning som väsenllig,varigenom nya utbildningsvägar eller kombinationer av ämnen successivt kantillskapas. Detvärde som forskningsanknytningen representerar måste enligt LO vägas mot andravärden och andra mål. Den närmare anknytningen lill arbetsliv och regionala ochlokala förhållanden representerar för LO sådana värden. Önskemål om bevaradforskningsanknytning får inle leda till all man avslår från en ökning avutbildningsutbudet då förutsättningar i övrigt finns för en sådan ökning. LOframhåller att större hänsynstagande till arbetsliv och regionala förhållandeninle behöver betyda en försämrad forskningsanknytning. Den ylterligarespridningen av högskoleresurser till nya orter bör tvärtom kunna leda tiU attforskningen i högre grad kan inriklas på problem av väsentlig betydelse inomregionen. Därmed skapas enligl LO också en större förståelse för forskningensbehov och metoder. Medhänsyn till konsekvenserna för sambandet mellan forskning/ forskarutbildningoch grundutbildning kritiserar emellertid många remissinstanser U 68:s förslagom utbyggnad av högskoleutbUdningen på orter utan forskningsorganisation. Ianslutning härtill förs fram en del synpunkler och förslag rörande lokaliseringav resurser för forskning och forskarutbildning. Samhällsvetenskapligafakulteten i och dess utbildningsnämnd ser det som bekymmersamt attutredningen inle erkänner och än mindre diskuterar målkonflikten mellanforskningsanknytning och den främsi av regionalpolitiska syften motiveradelokaliseringen av högskoleutbildning till nya orter. Filosofiskafakulteten i anser all U 68 anlagt ett för snävt perspektiv påforskningsanknytningsproblemet. En viktig fråga är, hävdar fakulteten, hurgrundutbildningen på lång sikt påverkas om den lokaliseras så alt de som ärverkscimma inom den avskärmas från daglig närkoniakt med en forskningsmiljö.För en högskola utan reell forsk-ningansknylning anser fakulteten två speciellahuvudproblem stå i förgrunden då det gäUer att genomföra grundläggandeutbildning. Det gäller dels hur ny kunskap och nya metoder snabbt skall kunnaföras in i utbildningen, dels hur föråUrade synpunkter och kunskaper skallkunna föras ut ur utbildningen. Dessa problem blir enligt de erfarenheterfakulleten i har synnerligen svåriösla om den gmndläggandeutbildningen är geografiskt skild från forskningen. Dessa effekter pågmndutbildningen anser fakulteten huvudsakligen bero på att lärarna saknardirekt forskningskonlakt. Fakultetens slutsats blir att manmåste vara mycket återhållsam med atl lokalisera högre ulbildning till platserdär inle forskningsanknytning kan åsiadkommas. Konsistoriet i strykerunder fakultetens synpunkter. Synpunkleri större eller mindre utsträckning överensstämmande med dessa anförs också avmånga andra remissinstanser, bl. a. samarbetsorganen vid de treuniversitetsfilialerna, konsistoriet i , några länsskolnämnder samtlänsstyrelserna i och län. UKÄ anför attforskningsanknytning av grundutbildningen i en integrerad högskola enligt U68:s förslag inte kan som huvuddelen av läroanstalterna synes ha menat generellt lösas genom samlokalisering av forskning och ulbildning. Det stårenligt UKÄ klart atl en samlokalisering i och för sig är den rationellastelösningen om enbart forsknings-och utbildningsorganisatoriska skäl betraktassom avgörande men också andra faktorer måste i denna del av samhällsplaneringenvägas in i bedömningen. Den traditionella formen för forskningsanknytning ärdärför inte tillräcklig. UKÄ betonar att behovet av forskningskonlakt kanvariera från utbildning till utbildning. Utbildningar som är i särskild gradberoende av tillgång till resurser inom den reguljära forskningsorganisationen eller inom enheter med resurser för forskning och utvecklingsarbete utanför universitets-och högskoleväsendet kan vara svåra att lokalisera till orter utan sådan bas.Exempelvis bör enligt UKÄ sjukgymnastutbildningen lokaliseras i första handtill orter med medicinsk forskning. Länsstyrelseni är krilisk mot atl de mindre högskolorna är tänkta som renautbildningsanslalter på grandkursnivå ulan forskning. ser det somangeläget atl högskolan blir en aktiv part i samhället genom etl nära samarbetemellan å ena sidan högskolan och å andra sidan insitulioner och näringsliv påden ort och inom det område där högskolan är belägen. Enligt länsstyrelsenvisar erfarenheterna från universitetsfilialen i där påbyggnadskurserpå C- och D-nivå finns i de flesta ämnen och där viss forskning i samarbete medmodemniversitetet i förekommer all elt sådant samarbele är möjligt altåstadkomma med begränsade resurser. ,länsslyrelserna i och , SAFISI m. fl.remissinstanser framhåller viklen av alt studerande på högskoleorter ulan egenforskning inte missgynnas vid urvalet till forskaratbildning. iÖrebro anser att information inle är lillräcklig i sammanhanget ulan alt destuderande på högskoleorter ulan egen forskning måste ges möjligheter till kontaktermed forskningsinstitutioner redan under grundutbildningen. Konsekvensen av detsjälvklara kravet alt alla studerande skall jämställas vid urvalet tillforskarutbildning blir enligt SÖ all man avstår från att decentralisera grundutbildningi ämnen med låga sluderandelal. , som är positiv spridning av högskoleutbildningen, finner dock atten sådan medför svårigheier att nå en optimal rekrylering till forskaratbildninggenom all de personliga kontakterna mellan forskare/ handledare och presumtivaforskarstuderande minskar eller uteblir. Remissinslansernasynes i allmänhet oavsett sina ställningstaganden till lokaliseringsförslagen acceptera U 68:s ulgångspunkt att forskningen och forskamtbildningen skallvara i huvudsak koncentrerad till universitetsortema samt och Luleå.Flera instanser lar dock upp frågan om förläggning av sådan verksamhet ocksåtill andra högskoleorter. Forskningsrådsutredningenstryker under att väl fungerande forskningsmiljöer inle bör försvagas genomatt nya men resurssvaga forskningscentra skapas. ERU hävdar å sin sida alt ivan fall den tillämpade forskningen på vissa områden och då speciellt detsamhällsvetenskapliga ofta kan bedrivas i relativt små grapper och lill lågakostnader. Även med en spridning av verksamhelen bör enligl ERU en godforskningsmiljö kunna skapas inom väl avgränsade ämnesområden. Önskemålenom förläggning av viss forskningsverksamhet utanför de sju nämnda orterna försi första hand fram från wriversitetsfilialenia och organ med anknytning tillfilialorterna. Exempelvis anför länsslyrelsen i att den ärmedveten om att det av resursskäl är nödvändigt att koncentreramerparten av forskningen till de stora högskolorna. Detta får emellertid enligtlänsslyrelsen inte innebära något slag av förbud mot forskning på övrigahögskoleorter och då speciellt inte vid de nuvarande filialerna. Länsstyrelsenfinner att det i takt med den framtida ökningen av forskningsresurserna börvara möjligt atl tillföra de nuvarande filialerna vissa forskningsresurser iförsta hand via en ökning av forskningssamarbetet mellan universiteten ochuniversitetsfilialerna. Fdialnämndeii i anser att institutioner vidvilka forskning bedrivs skulle kunna åläggas att lägga ut delar av sinaforskningsprojekt till insiitutioner utan egen forskning som lärarefrån forskningsinstitutioner deltar i undervisningen på och finner skäl tala for atl låla högskolan i bedrivaforskning inriktad mot kommunernas behov. Forskningen skulle i organisatoriskthänseende kunna knytas till i . UKÄ anser alt ökademöjligheter bör erbjudas att förlägga forskningsuppgifter, särskilt inomvetenskapsgrenar som inle i nämnvärd utsträckning är beroende av tillgång lillsärskild apparatur eller andra speciella resurser, till högskoleorter utan egenforskningsorganisation. UKÄ föreslår atl särskilda medel ställs till förfogandeför detta ändamäl, anvisade under ett anslag förslagsvis benämnt Främjande avforskningsanknytning i högskolan. UKÄ,konsistoriet och filosofiska fakulteten i m. fl. anser attforskningsorganisationen vid högskolan i bör byggas ut med resurserför forskning även inom den nuvarande filosofiska fakul- 1975: 9 169 UKÄ föreslår att högskolan får iuppdrag att i samarbele med vederbörande faktultetsberedningar utredafrågan och att erforderliga resurser ställs till förfogande för utredningsarbetet. 1.2.3 Högskolestudiemas organisation översikt Med en viss generaUsering kan sägas att U 68:sstudieorganisatoriska förslag tillstyrks eller accepteras av huvuddelen avremissinstanserna utanför universitetssektorn och av en varierande andel avuniversitetsorganen. Undantag härvidlag är förslaget om examenssystemetsavskaffande, från vilket en klar majoritet av remissinstanserna tar avstånd,samt förslaget om utbildningsbevis, som tillstyrks praktiskt taget enhälligl. Uiredningens förslag till aUmänna utbildningslinjerföranleder relativt få kommentarer. Av naturliga skäl tar dessa kommentarer,när de förekommer, ofta fasta på detaljer i enskilda linjer. Principer för studieorganisationen m.m. I flertalet remissyttranden behandlas principen om en iformellt hänseende enhetlig studieorgnisation i direkt anslutning lUl U 68:sförslag tiU utformningen av denna. Ställningstagandena till principerna präglasdärför ofta av vederbörande remissinstansers inslällning tiU den föreslagnalösningen. Uiredningens förslag att studieorganisationen skallomfatta allmänna, lokala och individuella utbildningslinjer slöds av en långrad remissinstanser. Bland dessa finns försvarets skolnämnd, statskontoret,RRV, SÖ, flera lärarhögskolor, UKÄ, juridiska fakulteten i och dessutbildningsnämnd, utbildningsnämnden vid högskolan i , AMS, slatensnaturvetenskapliga forskningsråd och statens råd för atomforskning,högskolor, slyrelsen för ,och läns landsiing, , SAF/ SI, LO och TCO. I fråga om de allmänna utbildningslinjerna förordar RRVmot bakgmnd av erfarenheterna av studieordning en fastare organisationav linjema och en mer strikt tUlämpning av de grundläggande bestämmelserna förlinjerna än vad U 68 föreslagit. UKÄ anser att en ledande princip för utformningen avstudieorganisationen måste vara att studieordningen skall främja ett förindividen fullgott utbyte av studiema och utgöra elt slöd för den studerande.Andra önskemål, t. ex. önskemål om likformighet, måste stå tillbaka för detangivna primära syftet. UKÄ är dock klart positivt inställt till Prop.1975: 9 170 imer kvalificerad mening fas;ta utbUdningslinjer vid de filosofiskafakulteterna. Man måste emellertid undvika att linjevalet blir en rentadministrativ åtgärd. Detla kräver en kraftigare ulbyggdstudievägled-ningsorganisalion än vad U 68 har föreslagil. UKÄ uppfattar U 68:skonstraktion och uppsättning a\' linjer som uttryck för en sirävan efter breddi utbildningsutbudet i förening med fasthet i studierna. Det är vikligl att slåfast, anser UKÄ, alt linjesystemet i sig inte innebär någon ändring, vare siginnehållsmässigt eller organisatoriskt, av en lång rad av nuvarandeutbildningar på högskoleområdet. Samhällsvetenskapligafakulteten i och dess utbildningsnämnd godtar principieUt utredningensförslag men gör starka förbehåll. Fakulteten och nämnden vänder sig, som förutnämnts, mot den tendens till fragmentisering av kärnämnena i små korta kursersom framträder i utredningsförslaget. Varje längre utbildningslinje bör haminst etl karaktärsämne, inom vUket ordentlig fördjupning kan ske. Konsistoriernai och tillhör den stora grupp remissinstanser inom universitetssektomsom uttrycker tveksamhet inför en alltför långtgående strävan efterenhellighei;. Denna tvekan gäller särskilt de nuvarande filosofiskafakulteterna. Samhällsvetenskapliga fakidtelens utbildningsnämnd i Göteborghävdar att utredningen genom atl pressa in all grundutbildning i sammaorganisation inte har lyckats skapa en adekvat organisation för någon lyp avgmndutbildning. Konsistoriet i framhåller alt del är eftersträvansvärt attöka de filosofiska fakulteternas inriktning mot yrkesverksamhet. får dockinte ske till priset av schabloniseringar och stereotypa adminislralivalösningar. SFS anser att en förutsättning för att förslaget skall kunnaaccepteras är att utbildningslinjema inom de filosofiska fakulteterna är rekommenderande,att de bygger på principen om successiv differentiering samt att de har fleravarianter. De arbetsuppgifter som kan skapas för humanister utanför detraditionella akademiska yrkena kräver enligl humanistiska fakulteten iGöteborg först och sist flexibilitet vid kombination av kurser och förmåga lUlförnyelse vid översynen av studiekurser. Delta talar enligt fakulteten mot enlåsning av utbildningslinjer vid yrkesområden. Konsistoriet vid Cfialmerstekniska högskola finner det förvånande alt U 68 ulan vidare Vill lösa upp civilingenjörsutbildningensväl beprövade arbetsformer genom att höja de filosofiska fakulteternasstudieorganisaioriska regler till allmängiltighet. Flera av förslagen skulle,enligt konsistoriet, om de genomfördes allvarligt skada den för sitt ändamål välanpassade civUingenjörsulbildningen. i Slockholm anser att det är meningslöst att vidbörjan av studierna försöka gissa vUken yrkessektor de studerande kommer attägna sig åt. Linjerna bör därför endast uigöra rekommendationer tUl destuderande. FPU anser att ett system med fasta studiegångar under allaförhåUanden är Prop.1975: 9 171 oacceptabelt.Enligt samhällsvetenskapliga fakulleten i och dess utbildningsnämnd börutbUdningssystemet ge de studerande reella möjligheter att själva komponera sinutbUdning. Förslagenrörande lokala och individuella utbildningslinjer stöds i allmänhel avremissinstanserna. Man betonar allmänt värdet av ett ökat utbud av utbildningav detta slag. Statskontoret framhåller viklen av garantier för att sammakvalitativa krav stäUs på sådana linjer som på de allmänna utbildningslinjerna.Lärarhögskolan i är skeptisk mot förslaget och anser att del innebär enrisk för provinsiell överskatlning av utbildningsbehov. taravstånd från förslaget om generell möjlighet att inrätta lokala ochindividuella utbildningslinjer för ulbildning inom vårdområdet. Dennainskränkning är nödvändig, framhåller styrelsen, framför alll med hänsyn tillde behörighetskrav som i flertalet fall är förknippade med yrkesutövning inomvårdområdet. Landstingen i och län, å andra sidan, finnerdel angeläget att lokala utbildningslinjer skapas även inom denlandstingskommunala högskoleutbildningen. Vårdutbildningens slora beroende avresurser för yrkesträning gör del enligt landstingen lämpligt alt varierautbUdningsutbudet med hänsyn tiU sjukvårdens lokala och regionala organisation. SSEFavvisar förslaget om lokala utbildningslinjer eftersom med högskolestyrelsersammansatta enligt U 68:s förslag de skulle ge lokala myndigheter ochnäringslivet slora möjligheter att utnyttja utbildningsorganisationen "ilokaliseringsmässiga syften". U68:s förslag atl utbildningslinjerna skall vara uppbyggda av kurser ochstudiekurser har tillstyrkts av flertalet av dem som yttrat sig i frågan. I ellbegränsal anlal yttranden, bl.a. från organ inom eller med anknytning till detekniska fakulteterna, t.ex. sektionen för teknisk fysik vid , framhålls dock att den nuvarande kursuppläggningen vid dessafakulteter bör bibehållas. anför att ulbildningmed de mål U 68 föreslår inte framgångsrikt kan planeras genom att kurser frittkombineras ungefär efter principen "plock från smörgåsbord".Förbundet avvisar de gmndprinciper U 68 föreslår för högskolestudiernas organisation.IVA anser att utredningen möjligen har alltför stor tilltro till möjligheternaatt utnyttja kurser som slandardpaket, vilka fritt skulle kunna kombineras. Enligthistorisk-filosofiska sektionen i Slockholm är det vanskligt eller i detnärmaste omöjligt alt lära ut kritiskt tänkande och metodiskt arbete inom kortakurser som är måttbeslällda för en yrkessektor. För entydigt definierade yrkesändamålkan kortare kurser bli den rationella lösningen, men en mångsidig användbarhetkräver längre studiekurser. i anser att den föreslagnaordningen innebär att de enskilda ämnenas fortbestånd hotas vid de småenheterna. ämneavses bidra med siörre eller mindre delar av sitt ämnesområde, som integrerasmed annan utbildning. Det kommer att bli svårt för en studerande att bytautbildningslinje och gå över från en renodlad yrkeslinje tUl renodladeämnesstudier. På de mindre högskoleorterna kommer inte att kunna existera detstora utbud av renodlade ämnesstudier som förekommer viduniversitetsfilialerna. lång rad yttranden, bl.a. från AMS, SÖ, UKÄ, LO, SAFISI och SVUX, betonasvikten av ett brett ulbud av enstaka kurser och studiekurser, som germöjlighet till fort- och vidareutbildning samt till kombinationer övernuvarande gränser mellan läroanstalter och fakulteter. Fleraav de remissinslanser som företräder utbildningar inom kulturområdet pekar påatt det inte alllid är möjligt att tUlämpa U 68:s studieorganisatoriskaprinciper för utbildningar inom detta område. Sålunda beslår enligl OMUS enslor del av utbildningen av färdighetsträning. En kurs bör då kunna uttryckaen för en viss ämnesdel avsatt studielid under vilken vai-je studerande fårulveckla sin förmåga och sitt kunnande så långt som möjligt. I dessa fall ärdet inte rimligt att ange etl för alla studerande gemensamt mål. U68:s förslag rörande de yrkesinriktade studiekurserna (y r k-kurserna) ochkombinationsutbildningarna berörs endas;t av ett litet anlal remissorgan. UKÄoch Sö ansluter sig i huvudsak till utredningsförslaget vad det gälleryrk-kurserna. UKÄ delar uppfattningen alt begreppet yrk-kurs bör avskaffas.Även SFS och TCO instämmer i slort med U 68 på denna punkt. anser attyrk-kurserna måste finnas kvar som yrkesinriktadealternativ lill den mer teoretiskt inriklade hög;;koleutbildningen. Ifråga om kombinationsutbildningama framhäller TCO att behovet av ell samlatansvar är uppenbart. Siörre geografisk spridning och ökad integration av deingående kurserna bör eftersträvas. Utbildningarna bör föras upp som allmännautbildningslinjer. SÖ å andra sidan, ifrågasätter med hänsyn till de administrativaproblemen kombinationsutbildningarnas fortbestånd. Det är särskiltintegrationen mellan universitets- och gymnasieskolekurser som ärskolorganisatoriskt svårhanterlig med ofta mycket små grupper och som en följdhärav höga kostnader. Blandövriga synpunkter som framförs i anslutning till utredningens förslag rörandestudieorganisationen kan följande nämnas. UKÄ,SFS och SSU m.fl. remissinstanser anser alt förändringarna istudieorganisationen måste kombineras med en ökad satsning på studievägledningoch yrkesrådgivning. AMS betonar att arbetsmarknadsinformation bör ingå somett led i all högskoleutbildning. Slyrelsenför i anser att man beträffandejoumalistutbUdningen bör avvakta pågående utredningsarbete innan någraförändringar besluis. U 68:s förslag beträffande studie- Prop.1975: 9 173 organisationinom området konst, design och konsthantverk bör enligt slyrelsen förkonstfackskolan hänskjutas tiU expertgrapp för konstulbUdning. Denstudieorganisatoriska fråga som tiUdragit sig det störsia iniresset blandremissinstansema gäller U 68:s förslag rörande betyg och examina. Flertaletremissinstanser utanför universitets- och högskoleområdet, som yttrar sig ifrågan, är positiva till att ett enhetligt värderingssystem införs ihögskolan. TUl denna grupp hör statskontoret, , , , fleralänsskolnämnder, , länsstyrelserna i Älvsborgsoch , landstingen i och län.Svenska kommunförbimdet. , , , , . Även några instanser vid universitet och högskolor tiUstyrkerförslaget om enhetligt betygssystem. Detta gäller t. ex. konsistoriet i ,matematisk-naturvetenskapliga fakulteten i och dess utbildningsnämnd,teologiska fakulteten i och dess utbildningsnämnd, odontologiskafakulteten vid och dess utbildningsnämnd, ett stortantal lärarhögskolor samt styrelsen för ochutbildningsnämnden vid . Enmer avvisande inställning till utredningsförslagen på denna punkt återfirms hoselt stort anlal universitets- och högskoleorgan. Konsistoriet i Lundframhåller att riskerna är betydande alt en inom de närmasle åren genomfördbelygsenhellighet skulle innebära en skenlösning, som enbart skulle vållairritation och ölägenheter ulan att gagna någon. På , framhållerkonsistoriet, finns argument som talar för etl mer enhetligt syslem än detnuvarande. Konsistoriet vid tekniska högskolan i anser att det intetorde vara värt besväret atl uniformera betygssätlningen inom hela den högreutbildningen. Matematisk-naturvetenskapliga fakulteten i Göieborg kan intefinna några skäl för ett enhetligt system över hela fältet.