prop · FY03104 · 1975-12-31 00:00:00 — Detsamma gäUer enskUd näringsidkare, ideell förening och näringsidkare, ideell förening och stiftelse, om skyldighet att föra stiftelse, som skulle ha varit bok handelsböcker följer med verksam- föringsskyldig enligt bokföringsla- heten. gen (1929:117), om denna gällt även efter utgången av . Enkeltbolag får införas i handelsregister i den ordning som föreskrives förhandelsbolag. Vad i denna lag sägs om handelsbolag gäller även i fråga omsålunda registrerat enkelt bolag. Dennalag träder i kraft . Lagom ändring i lagen (1966: 454) om företagsinteckning Härigenomföreskrives att 2 § lagen (1966: 454) om företagsinteckning skall ha nedanangivna lydelse. Företagsinleckning måmeddelas endast om näringsidkaren är bokföringsskyldig eller driver jordbrakeller skogsbrak. Företagsinteckning måmeddelas endast om näringsidkaren skulle ha varit bokföringsskyldig enligtbokföringslagen (1929:117), om denna gällt även efter utgången av ,eller om han driver jordbrak eller skogsbrak. Dennalag träder i kraft . Lagom ändrmg i lagen (1895: 64 s. 1) om handelsbolag och enkla bolag Härigenomföreskrives att 1 § lagen (1895: 64 s. 1) om handelsbolag och enkla bolag skallha nedan angivna lydelse. Sluta två eUer flere bolagför att under gemensam firma idka handel eUer annan näring, med vars utövandeföljer skyldighet att föra handelsböcker, kallas det handelsbolag. Sluta två eller flerebolag för att under gemensam firma idka handel eller annan näring, kallas dethandelsbolag, om bokföringsskyldighet skulle ha förelegat beträffandeverksamheten enligt bokföringslagen (1929:117), om denna gällt även efterutgången av . Dennalag träder i kraft . Lagom ändring i lagen (1948: 433) om försäkringsrörelse Härigenomföreskrives att i lagen (1948: 433) om försäkringsrörelse skall införas en nyparagraf, 286 a §, av nedan angivna lydelse. Regeringeneller, efter regeringens bemyndigande, försäkringsinspektionen äger, omsärskilda skäl föreligger, meddela från bokföringslagen (1975: 000) avvikandeföreskrifter om försäkringsbolags räkenskaper och årsredovisning. Dennalag träder i kraft . Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , ,, , , , Hjelm-WaUén Lagrådsremissmed förslag till ny bokföringslag, m. m. Dennu gäUande bokföringslagen (1929:117) tUlkom . Med stöd av Kungl. Maj:tsbemyndigande tiUkallades sak-kimniga för att verkstäUa översynav denna lag. De sakkuimiga avlämnade ett betänkande (SOU 1967: 49)med förslag tiU lag om skyldighet att föra räkenskaper, m. m. Underremissbehandlingen av betänkandet framfördes sådan kritik i fråga om såvälgrunddragen i förslaget som dess närmare utformning att förslaget befanns intekunna läggas till grund för lagstiftning utan en genomgripande omarbetning. Medstöd av Kvmgl. Maj:ts bemyndigande den 5 febraari 1971 tUlkallades sakkunnigaför att i samråd med motsvarande utredningar i och och särskUdaobservatörer från verkställa fortsatt översyn avbokföringslagstiftningen. De sakkunniga, som antog benämningen 1971 årsutredning om bokföringslagstiftningen, avlämnade den 12 febraari 1974betänkandet (SOU 1973: 57) Förslag till bok-föringslag.2 Desakkunniga var vid betänkandets avgivande f. d. hovrättspresidenten , skattedirektören och auktoriserade revisorn . 2De sakkunniga var lagmaimen , auktoriserade revisom skattedirektören i . Förslagettill bokföringslag torde få fogas tiU statsrådsprotokollet i detta ärende sombilaga 1. Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av riksåklagaren (), hovrättenför , kammarrätten i , länsstyrelserna i ,och , , samt ,, statskontoret, bankinspektionen, försäkringsinspektionen,kommerskollegium, statens industriverk, ,, , , fondbörsutredningen(Fi 1967:32), dataarkiveringskommittén (U 1968:48), företagsskatteberedningen(Fi 1970:77), mervärdeskat-teutrednmgen (Fi 1971: 5),föreningsskatteutrednmgen (Fi 1971: 6), utredningen om säkerhetsåtgärder m. m.i skatteprocessen (Fi 1973:1), datasamordningskommittén (Fi 1971:3), utredningen om företagens uppgiftsplUct (Fi 1970: 69), konkurslagskommiltén(Ju 1971: 6), utredningen ang. företagsinteckning (Ju 1972:12),köplagsulredningen (Ju 1963: 51), , , , hantverks- ochuidustriorganisation (SHIO), . (), . , , , , . (), , , , ad-vokatsamfimd, Svenska arbetsgivareföreningen.Landsorganisationen i (LO), (),akademikers centralorganisation (), . Föreningen auktoriserade revisorer. för intern revision. ,, finansanalytikers förening. , Sveriges kontoristförening.Finansieringsföretagens förening. RÄhar bifogat yttranden från vissa åklagarmyndigheter. harbifogat yttrande från handelskammare. För de övriga handelskamrarnasräkning har avgett yttrande. har bifogatyttranden från samtiiga landsarkiv samt Näringslivets arkivråd. åberopar det yttrande som avgetts av . ansluter sig tiU det av Svenskarevisorsamfundet avgivna yttrandet. mstämmer i fråga omdatabestämmelser i bankföreningens yttrande. LRF hänvisar i sittyttrande tUl ett inom Lantbrukets skattedelegation upprättat utlåtande. 2.1Gällande lag in. Syftetmed nu gäUande bokföringslag har angetts vara att i första hand bereda skydd åten näringsidkares borgenärer. Skyldigheten att föra handelsböcker tUlgodosersålunda önskemålet att ge borgenärerna möjlighet att vid näringsidkarensobestånd få en överbUck över det sätt som denne skött sin rörelse på. Samtidigtär bokföringsskyldigheten ägnad att skapa ordning och reda och att förnäringsidkaren själv möjliggöra kontroll över rörelsens gång och över hansegen ekonomiska ställning. Kretsenav bokföringsskyldiga fastställs i bokföringslagen enligt uppräkningsmetod.Aktiebolag, handelsbolag, enkelt bolag som införts i handelsregistret, föreningsom införts i föreningsregister samt sambraks-förening är bokföringsskyldigaoavsett arten och omfattningen av deras verksamhet. I övrigt bestämsbokföringsskyldighetens omfattning genom uppräkning i 20 punkter av deverksamheter där yrkesmässig rörelse ansetts böra medförabokföringsskyldighet. Undantagsbestämmelser i 2 § fritar emellertid mindrerörelser bland de uppräknade slagen från sådan skyldighet. För de flestauppräknade slagen av rörelser har omfattningen gjorts beroende av antaletanställda. Sålunda föreligger i flera faU inte någon bokföringsskyldighet omrörelseidkarna endast biträds av make, barn samt två andrapersoner. Motivet för dessa undantagsbestämmelser är närmast alt verksamhetendrivs under så enkla former att bokföringsskyldighet skuUe vara onödigtbetungande. Utmärkandeför yrkesmässig verksamhetsutövning är för det första en viss grad avvaraktighet. Verksamheten skall inte gå ut på en enstaka affär utan varainriktad på en hel följd av affärshändelser. Den måste avse en rörelse efterviss plan, oavsett om rörelsen är avsedd att räcka längre eller kortare tid.Sålunda föreligger yrkesmässig verksamhet exempelvis även när det gäUer atthålla restaurang under en utställning, salustånd under en marknad eller annansådan tUl tiden begränsad verksamhet. Dessutom krävs att rörelsen drivs ivinstsyfte. Vinstsyfte anses föreligga även om vinsten på ett företag helteller delvis går till allmänt eller oegennyttigt ändamål. Densom brukar jordbruksfastighet eller idkar uthyrning av annan fastighet är intebokföringsskyldig enligt bokföringslagen. Vidare gäller lagen inte staten och kommun. Somallmänt rättesnöre för bokföringsskyldighetens fullgörande gäller enligt lagenatt bokföringen skall ske i överensstämmelse med allmänna bokföringsgrunder ochmed iakttagande av god köpmannased. Bokföring bygger på ett mycketomfattande siffermate- 2 1975.1 saml Nr 104 rial.Detta material kommer först till synes i olika handlingar som kommer tillföretaget utifrån eller produceras hos företaget (verifikationer).Siffermaterialet noteras i böcker och annat räkenskapsmaterial på grandval avverifikationerna. Det lagras sedan för vidare bearbetning och senare kontroll.Gmndnoteringama avser vad man brukar kaUa affärshändelserna och sker ikronologisk ordning. Dekronologiska anteckningama eller grandnoteringarna om affärshändelsernaverkstäUs post för post eller i sammandrag i dagboken ett gemensamt namn påalla grundnoteringsböcker. Förs dagboken i sammandrag, har en notering post förpost skett i olika "kladdar" eller joumaler. Genom dagboken kommeraffärshändelserna in i bokföringssystemet. De i dagboken antecknadeposlema systematiseras där eller i särskild bokföring på olUca konton(huvudbokföring). Sidoordnade hjälpböcker förs vid behov och innehåller bl. a.specifikationer till koUektivkonton eller sammanstäUningar av vissa poster föröverbUck över särskUda förhåUanden. De vanligaste hjälpböckema är reskontra,växelbok och lagerbok. SpecifUcationeraa avstäms mot resp. koUektivkonto. Dekronologiskt noterade och systematiserade beloppen (den löpande bokföringen)bearbetas och sammanfattas vid räkenskapsperiodens utgång tUl ett bokslut,bestående av resultaträkning och balansräkning. Innebördenav bokföringsskyldigheten anges i bokföringslagen vara att genom bokförmgenskall lämnas redovisning för rörelsens gång (löpande bokföring) men också förden bokföringsskyldiges ekonomiska ställning vid rörelsens början och vidutgången av varje räkenskapsår (bokslut). Enligt lagen får räkenskapsåret inteöverstiga . Vid rörelsens början eUer omläggning av räkenskapsårfår det emeUertid vara högst aderton månader. BokföringslageninnehåUer förhållandevis knapphändiga bestämmelser om såväl den löpandebokföringen som bokslutet. Föratt fullgöra den löpande bokföringen skall den bokföringsskyldige överrörelsens gång föra dagbok och de övriga handelsböcker som behövs med hänsyntiU rörelsens omfattning och beskaffenhet. Lagen kräver inte uttryckligen attbokföringen skaU omfatta huvudbok och saknar särsldlda bestämmelser omhjälpbokföring. DagbokenskaU vara bunden och kan bestå av en eller flera böcker. Andra handelsböckerkan bestå av betryggande lösblads- eller kortsystem. Bimdna handelsböckerskall ha sidorna eller uppslagen numrerade i löpande sifferföljd och bladen fårinte tas bort ur boken. AUainföringar i böckerna skall göras med bläck, skrivmaskin eUer på annatvaraktigt sätt. Radering får inte förekomma i böckerna och inte heller fårnågot av innehållet göras oläsligt genom överstrykning eller på annat sätt. Omrättelse görs av en införing skaU rättelsen dateras och dess riktighetvitsordas. Lagen reglerar bara ändringar och tUlägg som skermellan raderna eUer i kanten. I praktiken används naturligtvis därutövermetoden att införa rättelse genom särskUd rättelseposl. Exempel härpå är detvanUga systemet med kreditnotor och särskUd notering av dem. I bokföringspraxis hållerde bundna böckerna på att försvinna i fråga om den löpande bokföringen. Olikagenomskrifls- och maskinbokfö-ringsmetoder har dikterat denna utveckling.Bundna böcker används i slor utsträckning endast när det gäller kolumndagböckeroch kassaböcker. Bunden dagbok förs ofta endast för att formelltfullgöra lagens krav. Andra poster än kassaposter antecknas då ofta successivti olika kladdar eUer joumaler, varefter posterna i sammandrag förs in i enbunden dagbok. Vid datorbearbetning framställer datorn listor över de enskUdaposterna. Summor av likartade poster förs sedan in i en bunden dagbok. Bokföringslagen saknaregentliga bestämmelser om verifikationer, deras innehåll och form. Detta fårses mot bakgrund av att det vid lagens tillkomst var brakligt att i dagbokengöra utförliga anteckningar om affärshändelserna. Emellertid räknar lagen isin arkiveruigsbestämmelse med verifikationer av två slag. Ankommande brev,räkningar och övriga handlingar av betydelse för rörelsen skall bevaras i denform de kommit in. Avsända handUngar skall kopieras och bevaras i kopia.Kopiorna kan naturligtvis föreUgga i oUka former, bl. a. som mikrofilm. Fråganom vad verifikationer skall innehålla får avgöras med ledning av allmännabokföringsgrunder och god köpmannased. I lagen föreskrivs attaffärshändelser skall införas post för post i dagboken. Även om någonuttryckUg bestämmelse därom saknas, skall bokföringen naturUgtvis omfatta allaaffärshändelser i rörelsen. Det är inte nödvändigt att bokföra varjeaffärshändelse separat. behöver endast innehålla slutsumman avlikartade poster . Sådana gemensamma poster kan användas t. ex. föralla utgående eller inkommande fakturor och för aUa in- och utbetalningar.Influtna belopp vid kontantförsäljning behöver inte specificeras. Andra gemensammaposter än sådana som avser kontantförsäljning måste emellertid specificeras isärskilda bilagor. Dessa bilagor får bestå av lösblads- eller kortsystem. Omrörelsens art och omfång påkallar det får införandet av gemensam post anstå tiUnästa vardag. löpande bokföringen skall klart och överskådligt lämnas upplysning om defordringar och skulder som uppkommit i rörelsen, om rörelsens omkostnader, omvad den bokföringsskyldige själv satt in i eUer tagit ut ur rörelsen, omväxlar samt om förbindelser för tredje man som den bokföringsskyldige ingåttför rörelsen. Den bokföringsskyldiges privata affärer, dvs. affärshändelsersom inte avser rörelsen, behöver inte men kan redovisas i den löpandebokföringen. Privata tUlgångar och skulder skall emellertid tas med iårsbokslutet. Bokföringslagenuppställer inga särskUda tidskrav beträffande huvudbokföringen. Vissa krav påen tillfredsställande aktualitet hos den systematiska bokföringen kan möjligenanses följa av bokföringslagstiftningens allmänna syften. har man iredovisningspraxis uppenbarligen ansett sig ha visst rådrum medhuvudbokföringen. Vid datorbaserad bokföring har man sålunda för väsentligadelar av bokföringsmaterialet verkställt bokföring, dvs. gett visuell form åtmaterialet, i ett sanunanhang för perioder av i regel en månad. Bokföringslageninnehåller inte någon omfattande reglering av frågorna om årsbokslut. Över denekonomiska stäUningen skall redovisning lämnas i form av inventarium ochbalansräkning. Dessa uppställningar skall föras in i inventarieboken. DennaskaU vara bunden. Vad jag tidigare nämnt om bimdna böcker och införingar därigäller också i fråga om inventarieboken. Inventarietär en specificerad uppställning över samtliga tUlgångar och samtliga skuldermed angivande av värdet av varje post. Balansräkningen är ett översiktligt sammandragav inventariet. Den skall vara uppställd i lämpliga huvudposter och avse ocksåvissa uppgifter som får lämnas inom linjen i inventariet. Bokföringslagenhar inga bestämmelser om resultaträkning (vinst- och förlusträkning).Verksamhet av slörre omfattning har emellertid oftast redovisats genom dubbelbokföring, som inte heller krävs i lagen, med resultatredovisning på särskiltvinst- och förlustkonto. I allt större utsträckning har man då fört in envinst- och förlusträkning tiUsammans med balansräkningen i inventariet. Iinventariet skall som nämnts samtiiga tUlgångar och skulder tas upp ochspecificeras. Sinsemellan likartade tillgångar eller skulder får dock förassamman i en post, förutsatt de är med åsatta värden överskådligt införda ihandelsbok eller bilaga och hänvisning görs tUl boken eller bilagan. Lösören,som inte ingår i rörelsen, får alltid tas upp i en post. Tillgångar och skulderskall sammanräknas var för sig och skillnaden mellan slutsummorna skall sättasut. Denbokföringsskyldiges pensionsåtaganden behöver inte tas upp bland skulderna. Deskall emellertid anges inom linjen, där också stäUda panter och ingångnaborgens- och övriga ansvarsförbindelser skaU anges. I fråga om fordrings- ochskuldförhållanden till rörelsens intressenter finns endast en bestämmelse omatt för handelsbolag skall inom linjen anges beloppet av bolagels fordran hosbolagsman. Bokföringslagenhar inte något schema för inventariet eller balansräkningen. Utvecklingen harfört med sig att skyldigheten att upprätta både inventarium och balansräkning ipraktiken ofta fullgörs genom en enda uppställning kallad "Inventarium ochbalansräkning". Uppställningen har då formen av en balansräkning som förvarje sammansatt post hänvisar till bilaga eller bokföringsbok där postenspecificeras. harman för balansräkningens uppställning i stor utsträckning hämtat ledning frånde scheman som finns i lagen (1944: 705) om aktiebolag och lagen (1951: 308) omekonomiska föreningar. Inventarium ochbalansräkning skall, om regeringen inte medger annat för visst slag avrörelse, vara införda i inventarieboken efterräkenskapsårets utgång. saknas om när redovisning för ställningenvid rörelsens början skaU föras in. Bokföringen skall dock, enligt vad jagtidigare nämnt, innefatta en sådan redovisning. Den bokföringsskyldigeskall med sin underskrift bestyrka inventariet och balansräkningen. Är fleradelägare obegränsat ansvariga för ett handelsbolags förbindelser, skallhandlingama skrivas under av dem alla. Vid upprättande avinventarium och balansräkning skall vissa värderingsregler iakttas.Bestämmelserna härom utgör maximiregler för värderingen, de anger det högstatUlåtna värdet. Årsbokslutet har framförallt till ändamål att ge kännedom omaffärsresultatet. Balansräkningen skall främst vara enresultatutredningsbalans. Inget förbud uppställs mot undervärdering avtUlgångarna. Den bokföringsskyldigestillgångar får inte upptas över sina verkliga värden. Bestämmelsen häromkompletteras med särskilda regler om värdering av tUlgångar, avsedda tUlstadigvarande bmk för den bokföringsskyldige (anläggningstiUgångar). Sådantillgång får tas upp tUl anskaffningsvärdet, även om det verkliga värdet ärlägre. Då skall emellertid göras avskrivning på anskaffningsvärdet.Avskrivningarna skall svara mot den värdeminskning som tUlgångarna undergår pågrund av ålder och nyttjande eller annan därmed jämförlig orsak. Avskrivningarnakan ersättas av att motsvarande belopp förs upp på ett särskilt värdeminskningskontopå skuldsidan. Värdeminskningskontot får inte minskas annat än genom atttillgångarna avskrivs i motsvarande mån. Uppskrivnmg avanläggningstUlgång får ske över anskaffningsvärdet eller över värdet iföregående balansräkning. Då skall det emellertid i balansräkningen anges medvilket belopp som höjning skett. Osäkrafordringar skall tas upp endast till de belopp, varmed de beräknas komma altinflyta. Värdelös fordran får inte föras upp som tUlgång. Ifråga om arkivering föreskrivs i bokföringslagen att handelsbok med bUagor ochde verifikationer som tidigare nämnts skall förvaras , räknat frånutgången av det räkenskapsår, varander sista inskrivningen eller anteckningengjordes eller handUngen eller kopian tUlkom. Bokföringslageninnehåller ingen särskild straffbestänunelse. Åsidosättsbokföringsskyldigheten kan dock under vissa föratsättningar dömas förbokföringsbrott enligt 11 kap. 5 § . Vidare kan ifrågakommastraffansvar för försvårande av skattekontroll enligt 10 § skattebrottslagen(1971: 69). Slutligenslås i bokföringslagen fast att dess bestämmelser inte skaU tUlämpas omavvikande bestämmelser gäller enligt annan lag eller författning. Statistiskacentralbyrån har på utredningens begäran särskUt sammanställt ochdatorbearbetat vissa statistiska uppgifter om antalet företag i landet ochderas storleksförhåUanden. Idet av förda centrala företagsregistret (CFR) fannsvid slutet av 419 000 företag registrerade. medanstäUd personal bygger CFR i huvudsak på register överarbetsgivare och för övriga företag på bl. a. mervärdeskatteregistret.Uppgifterna frän CFR i tabell 1, som avser förhållandena , visarstorleksfördelningen efter antalet anställda. 6,351,4 16,9 7,2 3,9 2,6 1,8 3,7 4,9 1,3 Enbearbetning av mervärdeskattedeklarationema för har getten bUd av hur de omkring 350 000 företagen i mervärdeskatteregistret fördelarsig procentuellt efter omsättningsstorlek. På grund av deklarationsmaterialetsofullständighet redovisas ej antal. Uppskattadårsomsättning (exklusive Procentull fördelning moms)per företag av företag 50000 99 999 16,0 100000 199 999 13,2 200 000 299 999 6,1 300000 399 999 3,5 400000 499 999 2,4 500000 999 999 5,4 1 0000001 999 999 3,2 2 0000004999999 2,3 5 000000 1,9 Omsättningssiffromai tabeU 2 avser tUl kalenderår uppräknad skattepliktig omsättning inkl.export. Försäljning, som ej medför mervärdeskatt, och sådan skatt ingår inte iden angivna omsättningen. Frisörer och privatpraktiserande läkare t. ex. sominte är skyldiga att betala moms omfattas inte av tabellen. De minstastorleksgrupperna domineras av jordbrakare. SCBhar på uppdrag av utredningen om bokföringslagstiftningen bearbetat och jämförtuppgifterna i CFR och data från mervärdeskatteregistret. Syftet har varit attfå fram uppgifter om företagens storleksförhållanden med utgångspunkt iantalet anstäUda och omsättning inom olika näringsgrenar. Resultatet häravredovisas i bU. 13 i betänkandet. 3 Utredningens förslag 3.1 Allmänna synpunkter Utredningenkonstaterar att de syften som låg bakom regleringen bokföringslagnumera gör sig gällande med ökad styrka. Lagstiftningenmåste enligt utredningen inriktas på både den bokföringsskyldiges egna behovoch de behov av information som kan finnas såväl hos anstäUda och andra näraintressenter som hos företagets omvärld. Utredningenslår fast alt en ekonomisk verksamhet, även om rörelsen har ringa omfattning,inte kan drivas utan att handlingar samlas och noteringar fortlöpande görs omalla transaktioner. Uppgifter om enskUda transaktioner måste i efterhand kunnavid behov las fram. Den löpande bokföringen ger nödvändigt underlag för desammanfattningar och bokslut som ger överblick över rörelsens resultat ochställning. Den bokföringsskyldige behöver sin bokföring för att ha grepp över sinrörelse och kunna driva och utveckla denna. Denbokföringsskyldige lämnar enligt utredningen självmant eller på begäranuppgifter i olika sammanhang om sin rörelse. Affärskontrahenter kan haintresse av uppgifter om ett visst mellanhavande. Anställda har intresse avuppgifter om rörelsens utveckUng och framtidsutsikter. Kreditgivare tillrörelsen, såväl långivare som affärskontrahenter som länmar krediter, haranspråk på ekonomiska uppgifter om företaget. Frågor om överlåtelse av rörelseneller om samarbete med andra företag kan också aktualisera behov av uppgifter.Slutligen har också det allmänna intresse av information. Till intresset avatt erhålla underlag för fastställande av skatter, avgifter o. d. kommer ettalltmer ökat behov av underlag för planering av det allmännas investeringar, avsysselsättningen m. m. Alla som kan efterfråga information har ett starktintresse av att denna gmndar sig på en vederhäftig bokföring. Det är,framhåller utredningen,ett framträdande allmänt intresse, liksom ett näringslivsin-Iresse, att deninformation som kan erhållas har hög tillförlitlighet. Utredningenpåpekar alt det mot krav på en fyllig redovisning hos alla rörelser iblandinvänds att den redovisning som en bokföringslag skall reglera inte äroffentlig. Alla rörelseidkare lämnar emellertid i praktiken mer eller mindreofla information om sin rörelse. Det är därför, menar ulredningen, generelltmotiverat att varje rörelseidkare har en bokföring som ger entillfredsställande informationsberedskap. 3.1.2Förhållandet mellan skattelagstiftning och bokföringslag Utvecklingenpå skalle- och taxeruigsområdet har fört med sig att frågoma om relationernamellan skattelagstiftningen och bokförings-lagstiftningen kräver ökaduppmärksamhet. Frågorna har haft en ständigt växande aktualitet under desenaste decennierna. Ulredningen lämnar i sitt betänkande, s. 2836, enulförUg redovisning av de synpunkter i dessa frågor som förtsfram i olika sammanhang. Utredningenkonstaterar alt det ofla har hävdats att avsevärda motsättningar kan rådamellan å ena sidan skatterätlsliga intressen och å andra sidanborgenärsintressen och andra civUrättsliga intressen. EnUgt utredningens meningsaknas det anledning att så starkt betona dessa motsättningar. Enbokföringslagsliftning skall ställa krav på och genom sitt regelsystem främjaen fullständig, korrekt och överskådlig ekonomisk redovisning. Att sådana kravställs upp är ett gemensamt intresse för borgenärerna, för det allmänna och förandra som är beroende av redovisningen.