prop · FZ03152 · 1975-12-31 00:00:00 — 7"C0 menar att ett ökat samarbete mellan ÖEFoch de fackliga organisationerna kan möjliggöra att fackels breda kontaktytorkan utnyttjas. 3.5.10organisation för energiberedskap och energikris EBUföreslår alt ÖEF ges ansvaret för övergripande ledning och samordning inomenergiberedskapens område både i planeringsskedet och i en kris och att ÖEFsåledes får verkställighetsuppgifter. föreslås (å en bredareförankring. För att ÖEF skall klara de utökade arbetsuppgifterna föreslår EBUatt en energiavdelning med två byråer inrättas. 1 en kris föreslås treproduktionsinriktade myndigheter bildas för au genomföra regleringsåtgärdernapå bränsle, drivmedels- och elkraftsområdena. För alt bistå dessa myndighetervad gäller förbrukningsförhållanden m. m. föreslår EBU alt vissa myndighetergår in i organisationen som rådgivande organ. En s. k. matrisstruktur bildas pädetta sätt där de produktionsinriktade respektive rådgivande myndigheternautgör de två dimensionerna. EBU anser att de 1975/76:152 107 centralamyndigheterna i betydande utsträckning skall avlastas genom att uppgifterdelegeras till regional och lokal nivå. EBU:sorganisationsförslag fär i det stora hela ett gott mottagande avremissinstanserna. Meningarna är delade främsl då det gäller frägan om Slällningskall tas till förändrad organisation hos ÖEF innan den s. k. ÖEF-ulredningenavgivit sitt belänkande samt avgränsningen av ansvarsförhållandena mellan ÖEFoch SIND. Fleraremissinstanser - bl. a. RPS, TN och SIND - anser del väsentligt attkrisorganisationen så långt möjligt baseras på myndigheter och funktioner som ifred handhar verksamheten pä visst område. TN framhåller således att dettauppnås i den nuvarande organisationen hos TN där en ransoneringssektion bildasi kristid och där en smidig övergäng till ett mer skärpt läge kan ske. Enligtdirektiven skall ÖEF-ulredningens överväganden bl. a. ske mot bakgrund av EBU:sförslag. Uppgiften att föreslå krisorganisation på energiområdet åligger enligldessa direktiv EBU, varför ÖEF-ulredningens uppdrag inte innefattar dennauppgift. TN, JN, KK och SIND anser att ÖEF-ulredningens förslag bör avvaktas innnannärmare ställning las till krisorganisationen på energiområdet. Enligt TN harett nytt läge uppstått bl. a. genom trafikpolitiska utredningens (SOU 1975:66)förslag om att en särskild trafikplaneringsnämnd skall inrättas. ÖEF-ulredningenbör därför erhålla tilläggsdirektiv innebärande att fredskrisorganisalionenäven pä energiområdet skall övervägas. RRVtillstyrker i princip de utökningar av planeringen och planeringsresursernasom föresläs men ser det som en brist att EBU inte beräknai kostnaderna för denvitt utgrenade planering som föresläs. En förstärkning bör därför ske stegvis. ÖEFbör först ges uppdrag att klariägga struktur och omfattning av planeringen ochföreslå hur den successivt skall genomföras. Härigenom undviks att en onödigt slororganisation byggs upp i initialskedet. Andraremissinsianser anser att ställningstagande till mer avgränsade frågormotiverar alt ÖEF-ulredningens förslag inväntas. KKframhåller att EBU inte för nägot resonemang om behovet av reglering avutrikeshandeln med bränslen och drivmedel. Del åligger på KK alt förberedasådan reglering. Det står enligl KK klart all samråd måste ske mellan de förförsörjningspolitiken respektive handelspolitiken ansvariga myndigheternainnan beslul fallas om åtgärder vid gränsen. Enligt KK bör ÖEF-ulredningen få iuppgift att överväga ansvarsfördelningen härvidlag. KK framhäller vidare attdet i EBU:s förslag inte klart framgår hur ansvars-fördelningen är tänkt attske mellan ÖEF och SIND vad gäller beredskapsplaneringen i fredstid. Dennafråga ägnas en ingående behandling av flera remissinstanser. Statskontoretbetonar del nya organisatoriska läge som uppkommit genom tillkomsten av SIND. SINDhar givits det samlade myndighetsansvaret för 1975/76:152 108 En strikt tillämpning av grundprincipen för ansvarsfördelningenmellan myndigheter som är verksamma inom det ekonomiska försvaret - attmyndighet som handhar den fredstida verksamheten inom eu område även skallplanlägga denna för kris-/krigsförhållanden och i ett sådant läge svara förverksamheten - skulle innebära att SIND frän ÖEF övertog uppgiften att svaraför energiberedskapen i fredstid och kris. Delta skulle enligt statskonloreiäven kunna gälla ÖEF:s industriplanering i övrigt. Om en sådan överföring avarbetsuppgifter till SIND skedde kunde ÖEF koncentrera sig på övergripandesamordning inom det ekonomiska försvaret. En sådan ulveckling skulle, enligl statskonioret,medföra vissa fördelar, bl. a. en bättre anpassning av organisation ochuppgifter till olika krislägen. Likaså borde samordningen mellanenergiberedskapsfrågor och övriga energipolitiska frågor kunna förbättras. Statskonioretanser sig inle ha underiag för ett ställningstagande lill frägan om en ändraduppgiftsfördelning mellan ÖEF och SIND men förordar att denna fråga utreds. SINDbetonar likaledes vikten av alt avgränsnings- och samordningsfrågorna mellan ÖEFoch SIND närmare kartläggs, ÖEF bör enligt SIND ha ansvarel för samordning ochprincipiell utformning av beredskapsprogrammen. CDL-företagens beredskapsnämndanser alt en grundlig genomgång krävs av ansvars- och arbetsfördelningenmellan ÖEF och de föreslagna centrala regleringsmyndigheterna. LänsstyrelsenI betonar vikten av ÖEF:s vidgade och preciserade roll.Härigenom kan aukiorilaliva ställningstaganden erhållas och uppföljning ske avregeringens beslut. EnligtÖEF-ulredningen har EBU inte ansett att tillkomsten av SIND medmyndighetsuppgifter inom energiområdet öppnat nya möjligheter vid övervägandenrörande organisationer såväl i kris som i krig utan endast fördelat de ökadeuppgifterna pä myndigheter som redan har uppgifter inom det ekonomiskaförsvaret. ÖEF-ulredningen framhåller vidare alt EBU inte gjort nägon analys avKK:s relationer lill olika föreslagna krisorgan. Utredningen avser ta uppfrågan om vilka uppgifter rörande utfärdande av exportlicenser som KKrespektive olika försörjningsmyndigheler bör ha i en fredskris liksom deprioriteringsproblem som kan uppstå mellan energiområdet ochplast-produktområdet vid en oljekris. ÖEF-ulredningen tolkar sina direktiv såatt den skall göra en samlad bedömning av ÖEF:s normala fredsorganisation samtorganisationen för fredskriser och vid krig och avspärrning och att arbetet i frägaom fredskrisorganisation bör ske med utgångspunkt från EBU:s förslag på EBU-området. LRFanser det väsentligt att personal som skall ingå i krisorganisalionen erhålleradekvat utbildning och träning så att regleringsapparaten snabbt kan sällas påfötter. 1fråga om organisationens anpassning vid en övergäng mellan olika kriserframhåller TN att EBU enligt direktiven främst skulle behandlafredskrissituationen. TN vill dock betona de problem 1975/76:152 109 somuppstår då en fredskris övergår i svårare kris. 1 ett sådant läge svarar TN förtransporlregleringen för vilken drivmedelsransonering är det viktigastestyrmedlet och bör slå till regleringsmyndighetens förfogande. Det av EBUföreslagna drivmedelskonlorets uppgifter övergår då pä TN, Statskontoretanser alt EBU borde ha tagit upp frågan om organisationen vid en svårare kris.Näringslivets energidelegaiion anser all problemen vid övergång från fredskristill krig bör studeras närmare. Fleraremissinstanser lar upp EBU:s förslag om organisation för genom fö rande av regleringsåtgärderna.Den innebär att tre produktionsinriktade myndigheter bildas, drivmedelskonlorel(DK), bränslekontoret (BK) och elförsörjningsnämnden (EFN) under ÖEF:s samordnadeledning. Till sin hjälp skall de ha rådgivande myndigheter, sek-lorsmyndigheter,som både i planläggningen och i kris biträder med råd angående de olikaförbrukningsområdena. Dessa myndigheter är SIND, ,, JN och TN. EBU;s förslag möter på denna punkt fäinvändningar och ingen av principiell natur. Vissainstanser har synpunkter på urvalet av rådgivande sektorsmyndigheter. ÖB ansersåledes att försvarsmakten, och JN, att LBS och skogsbruket bör utgörasektorsmyndigheter. Siatskontoret menaratt bostadssiyrelsen bör ersätta konsumentverketsom seklormyndighet bl. a. med hänsyn till att hushällens energianvändningfrämst avser uppvärmning av bostäder och varmvallen. påpekar attverket handlägger frågor om energihushållning och beredskapsåtgärder rörandeall bebyggelse. Enligt verket torde det därför vara nödvändigt att konlinueriigtsamråd äger rum mellan ÖEF och verket. framhåller alt en samladbedömning bör ske av hushållens totala energibehov innefattande även privatbilismenoch kollektivtrafik. Det bör enligl verket övervägas om inte frågor rörande desenare områdena borde överföras till hushållssektorn. KKanser det vara mindre ändamålsenligt att särskilja drivmedelstilldelning somsker vid DK och reglering av transporter på väg som handhas av TN. Dentillfälliga delningen av TN pä DK och den återstod av TN som utgör seklorsmyndighetkan medföra problem. Samverkansformerna DK-TN bör närmare utredas. SIND betonartransportförsörjningens betydelse för en ostörd industriproduktion och framhållerdärför behovet av samordning mellan respektive regleringsorgan härvidlag.Näringslivets energidelegation förklarar sig beredd all åla sig ansvarel för ellinstitutionaliserat samordningsansvar mellan sektormyndigheterna och industrin. Meningarnabland remissinstanserna till förslaget all skall breddas ärdelade främst på sä sätt att man anser att ÖEF-ulredningens förslag böravvaktas. Öff, statskontoret och framför synpunkter med dettainnehåll. RRV menar all en styrelse på tio personer är lagom stor. ,, och anser sig böra bliföreträdda i styrelsen. 1975/76:152 110 anseralt näringslivet bör representeras av minsl tre personer och förutsätter alt de kommunala kommer alt blirepresenterade. Energidelegationen anser att fördelarna med en slor iniresseiepresenlationöverväger nackdelarna - tillämpningen av fattade beslut underlättas. Även LOunderstryker viklen av en bred förankring för intresseorganisationerna.Hyresgästernas riksförbund understryker att lekmannainflytandet bör dominera istyrelsen samt att intresseorganisationerna bör beredas plats i den. EBUföreslår att en energiavdelning inrättas vid ÖEF där den ena byrån utgörs avden befintliga bränslebyrån och den andra bildas ur den provisoriska bränsleregleringsenhetenoch benämns energi-regleringsbyrå. tillstyrker förslaget men anser att vissa uppgifter böröverföras från energiregleringsbyråns sektion II tillsektion 1. Denföreslagna omorganisationen förordas av Öff som betonar behovet av att personalförslärkningensker . Om ÖEF-ulredningens resultat skall inväntas framhäller ÖEF medskärpa angelägenheten av att den föreslagna energiregleringsbyrån inrättas provisorium eller alt den nuvarande bränsleregleringsenheten förstärks imotsvarande omfattning. SINDär tveksam till förslaget att en energiavdelning inrättas vid ÖEF och anser delolämpligt att parallella utredningsapparater pä energiområdet byggs ut vid ÖEFoch SIND. SIND framhåller att verket behandlar flera av de frågor som EBUföreslår att ÖEF skall utföra. Lämpligare är i stället att ÖEF svarar församordning av beredskapen och fastställer de krav som bör uppfyllas medan SINDfår ansvara föratt fördelningsfrågor samt prognos-och uppföljningsfrågor inomhela energisektorn finns förberedda för kris-förhållanden. Härigenom kan SlND:skompelens vad gäller förbrukningsledet utnyttjas rationellt. SIND hänvisaräven lill den energiprognosmodell som r n. provkörs och den fördelningsmodellsom togs fram 1973/74. Båda dessa modeller kan användas som analysinstrumentvid de avvägningsfrågor ÖEF:s slyrelse behöver behandla. SIND framhåller attverkets uppgifter under krisförhållanden bör fastläggas i instruktionen. Enenergiavdelning bör enligl statskontoret inte byggas upp, ÖEF-ulredningensresultat bör avvaktas varvid brådskande uppgifter - med vissa resursförstärkningar- kan inom nuvarande organisation. ÖEF-ulredningen menar att inga motivges för bildande av en energiavdelning och all det inte är angeläget att snabbtta ställning härtill. arbeie bör kunna avvaktas. Erforderligaresursförstärkningar kan under liden tillföras den provisoriska bränsleregleringsenheten. EBUföreslår au en ö k a d delegering från central lill regional och lokal nivåbör ske. Remissinstanserna är här genomgående positiva till principen i EBU:sförslag. Statskontoret anser emellertid att den regionala och lokalakrisorganisationen närmare bör utredas och 1975/76:152 111 dålämpligen av den utredning statskonioret föreslår skall överväga uppgiftsfördelningenÖEF-SIND, Denna utredning bör vidare kunna beräkna resursbehoven inom regionaloch lokal krisförvallning vilkel EBU ansäg sig sakna underlag för att göra.Länsstyrelsen I anser all länsstyrelserna bör ha stor frihelalt utforma krisorganisationen efter de regionala förhållandena. Behovet av attklara ul ansvarsförhållanden mellan berörda myndigheter betonas. Länsstyrelsenanser ocksä att en grundorganisation för länsstyrelse och kommun bör utredas. Enligtliksiiämnden för beredskap bör den kommunala planeringen för enfredskris beträffande energiförsörjningen vara en del av den allmänna kommunalaberedskapsplaneringen. En ändring föreslås av lagen om beredskap såatt detta blir möjligt. RRVmenar att möjligheterna all underiätta länsstyrelseplaneringen genom vissacentrala anvisningar bör prövas. framhåller att frågan hur den regionala verksamheten pä elområdetskall samordnas bör ut i det av EBU indikerade framtidautredningsarbetet. EnligtJN är det av vikt att länsstyrelserna tillförs sakkunskap om de aktuellaförbrukningsområdena. En representation från berörda myndigheter bör härvidfastställas så att en relativt likformig organisation erhålls. Detta möjliggör enliglJN alt centrala, enhetliga anvisningar kan utfärdas. Länsslyrelseni understryker behovet av rådgivande sektorsmyndigheter även påregional nivä. Reglerade beslämmelser behöver enligt fastställasmen det vore värdefullt med ett uttalande av departementschefen attlänsstyrelsen bör tilldelas sädan rådgivning. Det är vidare väsentligt förplaneringen om regeringen redan i förväg anger vilka uppgifter länsslyrelsen ikrislid kan eftersätta. Näringslivetsenergidelegaiion framhålleratl liksom skedde 1973-1974 bör näringslivsrepresentanleringå i handläggargruppen i de regionala organen. För all sakkunniga inomnäringslivet skall kunna utnyttjas effektivt bör utbildning ske redan ifredstid. Liknande synpunkter framförs av somäven aner att dispensgivning bör ske hos myndigheten som har vana med sådanaärenden och vars oväld inte bestrids. Denna verksamhet bör enligt förbundethelt anförtros länsstyrelserna. Vadgäller kostnaderna för organisationen anser RR V att EBU endast i enstaka fall beräknaidessa. Den utökade planeringsfunktionen bör enligt RRV i del av RRV förordade slegvisagenomförandel av planeringsåtgärderna även beräkna vilka kostnader somuppstår. Byggnadsstyrelsenoch JN anser att EBU:s kostnadsuppskattningar vad avser dessa myndigheter ärför låga. SCB och avser att återkomma isärskild ordning med redovisning av sina kostnader förberedskapsplanläggningen. 1975/76:152 112 EBUanser alt man även måste ha beredskap för prisclearing trots denreglerade oljefördelning som planeras ske genom lEA. Enligl EBU bör allaförbrukare ingå i prisclearingen. Vidare bör systemet även omfatta råolja, SPKförklarar sig villigt att tillsammans med ÖEF utreda förutsättningen för att clearingbidragskall kunna ulgå för råolja. SPK ifrågasätter om den insyn som lEA kan erhållai de internationella oljebolagen är sådan att clearingbidrag till dessa skallkunna utgå. SPK anser liksom EBU att inga förbrukargrupper bör undantas frånatt eriägga clearingbidrag. Denna åsikt delas av Svenska värmeverksföreningensom framhåller att därmed också alla typer av förbrukning bör kunna erhållabidrag. Föreningen påpekar vidare det behov av clearing av krisbränsle,exempelvis ved, som kan uppkomma vid en långvarig kris. Näringslivelsenergidelegation förutsätter däremoi att större förelag - liksom tidigare - undantasi ett clearingsystem. Delegationen anser sig ha vida större tilltro lillprismekanismens effektivitet än EBU. Om priset får bli vägledande torde merolja kunna erhållas på väridsmarknaden. anser att institutet tillsammans med ÖEF, RSV och SPK börfå delta i planeringen av ett clearingprogram. Underdenna rubrik tar EBU upp beredskapsåtgärder som inte siktar påförbrukningsbegränsningar i kristid. EBU behandlar produktionsberedskap,lagerberedskap och imporlberedskap. Deremissinstanser som tagit upp dessa frågor har i huvudsak behandlat det förstaområdet och där främst frägan om de förberedelser som bör göras för alt användainhemskt bränsle (ved) i eldningspannor. Näringslivetsenergidelegation tar dock upp lagerberedskapen hos företagen och hävdar attdenna inte främjas av alt staten i händelse av en kris lägger varan underkontroll och att förbrukning får ske först mot användnings-tillstånd. 1 enfredskris borde enligt delegationen förelag få använda sina lager efter egnabehov och likaså själva använda den olja som de själva inköper pävärldsmarknaden - dvs. få en fri dispositionsrätt till egna lager Någraremissinstanser lar upp frågor av mer övergripande karaktär. Statskontoretpekar sålunda pä sambandet mellan beredskapsproblematiken på energiområdet ochövrig energipolitik. Många av åtgärderna som vidtas inom den allmännaenergipolitikens ram får således konsekvenser för beredskapen. Befedskapsaspektenbör därför beaktas vid energipolitiska avgöranden. Statskontoret framhålleratt gränsen allt mer kan komma alt suddas ut mellan normala förbrukningslägenoch kristägen eftersom det blivit alltmer angeläget att vidta permanenta förbmkningsdämpandeåtgärder. Prop.1975/76:152 113 Deövriga remissinstanser som yttrat sig i dessa frågor behandlar olika former avproduklionsberedskap.En analys av de krav som från försörjningsberedskapssynpunkl bör ställas på densvenska energiproduktionens sammansättning leder enligt Näringslivets energidelegaiiontill slutsatsen all beredskapsbasen i energiproduktionen bör läggas pä elproduce-randesyslem med vallenenergi och kärnenergi som de viktigaste råvarorna. Härutöverbör det finnas kraftverk som använder alternativa fossila bränslen - äveninhemska som ved och torv. Vad gäller drivmedel bör utvecklingsarbete påsyslem för produktion av syntetiska bränslen övervägas. EnliglfAK bör en särskild fredskrislagring ske av reabensin. Vid en nedgång avtillförseln står man f. n. inför valet att minska fiygvapneis öv-ningsverksamheleller tillgripa avspärrningsreserven, FMV förordar även att de inhemskaoljeraffinaderierna beredskapsplaneras för framställning av reabensin. Euutnyttjande av ved i stor skala som bränsle förutsätter enligt skogsstyrelsenatt skogsindustrins efterfrågan minskar på motsvarande säu, vilkel endasl kangälla för svårare kriser. Beredskapsåtgärderna bör därför avse tekniska metodercoh utrustningsfrågor och mindre administrativa och organisatoriska åtgärder. Sveahovrätt anser att ett bätlre utnyttjande av vattenkraften kan ske i en fredskrisom de olika slag av begränsningar för dess användning som gäller under normalafredsförhållanden kan hävas. De bestämmelser som avses gälla t. ex, minimi- ochmaximipriser för dämning, överiedning och tvängstappningar. För krigstid finnsen särskild lag om hävande av dessa bestämmelser. Hovrätten anser att en sådanlag borde övervägas även för ett fredskrisläge. Lantbrukssiyrelsenavstyrker alt statliga medel används för att stimulera en ökad satsning på hästhällning. Fleraremissinsianser behandlar de problem som sammanhänger med övergången tillinhemska fasta bränslen för uppvärmning av bostäder och tappvalten. Meningarnaär delade huruvida stöd bör återinföras för installation av s, k. dubbelpannori bostadshus eller om en satsning i stället bör ske på fjärrvärmeverken. EBUanser för sin del alt även fredskriser kan räcka länge varför behov av ersättningsproduktionkan aktualiseras och all därför striktare regler bör övervägas förvärmeanläggningarnas tekniska utformning för all möjliggöra övergång tillfasta inhemska bränslen i kristid. Detta gäller inte minst fjärrvärmeverken.Det stöd som gällde 1974/75 för installation av dubbelpannor bör enligt EBUåterinföras. har samma åsikt medan bostadssiyrelsen,statens planverk, hyresgästernas riksförbund och inleanser att stödet skall återinföras. Enliglbostadssiyrelsen var huvudavsikten med stödet att byta ut gamla pannor mol nyaeffektivare. De fiesta mindre pannorna torde kunna ställas om tilleldning med fast bränsle med enkla medel. 8 1975/76. 1975/76:152 114 Oärrvärmeverkutgör ett allernaliv i de fall då förutsättningen saknas för omställning. Taxesätlningspolilikenär härvid viktig. Bostadssiyrelsen framhåller vidareattdubbelpannorinstalleradeefteräldrebestämmelser bör förses med särskild säkerhetsutrustning. hänvisar lill del förslag lill i viss mån skärpta beslämmelser iSvensk Byggnorm (SBN) som är ute på remiss. Förslaget som utarbetats avplanverket i nära samråd med ÖEF innebär att vid ny- och ombyggnad av fastigheteldningspannor skall kunna ställas om till inhemska bränslen om inle särskildaskäl föreligger häremot som exempelvis all beredskapslagring av importbränslesker hos förbrukaren. framhåller alt anledningen till all det nämnda stödet togs bortvar alt det kunde komma att verka dämpande pä ulbygg-nanden av fjärrvärme.Kommunerna kunde nämligen komma att vid en utbyggnad tvingas lösa in medstatliga lånemedel nyinslallerade pannor. Eftersom en ökad användning avfjärrvärme torde medföra en begränsning av oljebehovei och en beredskap förproduktion med alternativt bränsle synes aktuell även för värmeverk bör delta enliglförbundet inte motverkas. Förbundet föreslår alt stöd för pannbyie begränsas lill.sådana fastigheter som inte kan anslutas till fjärrvärme inom överskådlig tid. framhäller att bestämmelser om övergång till eldning medfasta bränslen noga bör övervägas. En sädan övergång vad avser enskildas pannori tätorter bedöms svårgenomförbar. I stället förordar föreningen att eldning medfast bränsle föriäggs lill stora centrala anläggningar av typ fjärrvärmeverk. Idirektiven lill energiberedskapsutredningen (EBU) framhöll dåvarande chefen förhandelsdepartementet att en god försörjningsberedskap kännetecknas av altefterfrågan vid krislägen snabbt kan anpassas lill existerande utbud och altdel därför är angeläget att reglerings- och ransoneringsberedskapenfortlöpande upprätthålls på en tillfredsställande nivä och konlinueriigtanpassas till samhällsutvecklingen. EBUtillkallades mot bakgrund av erfarenheterna från försörjningskrisen pä oljeområdel1973-1974. EBU:s uppdrag var att granska och värdera olika lösningar för altbegränsa förbmkningen av energi med hänsyn till kravet på snabbhet,administrativ enkelhet och rättvis fördelning. Målet angavs vara all samordnaransoneringssystemen inom hela energiområdet. Särskilt viktigt var attsystemets utformning och tillämpning skulle medge ett beaktande avfredskriser. Med fredskriser avses lägen då produktion, sysselsättning, exportoch konsumtion inle kan upprätthållas i normal omfattning på gmnd avimportbortfall av en eller flera försörjningsviktiga varor utan Prop, 1975/76:152 115 altdet är krig eller krigsfara i vår nära omvärid. Fredskriser bör skiljas frånsådana knapphetssitualioner, konkurrenssituationer och handelsslruk-luromvandlingarsom är ständigt återkommande i det internationella handelsutbytet. Ävenom nu gällande riktlinjer för energihushållningen innehåller strävanden atthälla tillbaka värt beroende av olja kommer vi under överskådlig framtid altvara starkt beroende av olja. Allmännaransoneringslagen har setts över av en särskilt tillkalladutredningsman (, RLU). Utredningen avgav i november1975 betänkandet (Ds H 1975:3) Ny ransoneringslag, RLU:s uppdrag innebar att främslransoneringsproblemaliken på energiområdet skulle behandlas. Arbetet skeddedärför i nära samarbete med EBU. Belänkandet bereds f n. inomhandelsdepartementet.