prop · FY0320 · 1975-12-31 00:00:00 — sammanfattar sina grundläggandevärderingar vad gäller insatserna på litteraturområdet på följande sätt;kulturpolitiken inom litteraturens område skall ge fler människor möjligheter och impulser att läsa bra böcker, medverka till att tryggayttrandefriheten, bidra till ökade yttrandemöjligheter och på så sättmöjliggöra konstnärlig och kulturell förnyelse, ta till vara och levandegöraäldre tiders och andra länders litteratur och därmed trygga den svenskalitteraturens fortsatta utveckling. I sitt slutbetänkande Samhället och filmen del 4diskuterar filmutredningen målen för samhällets filmpolitik. Utredningenkonstaterar att dessa mål måste underordnas målen för samhällets kulturpolitiki dess helhet. Vid tiden för betänkandets avlämnande hade avgivitförslag till sådana mål. går därför endast in på de specielltfilmpolitiska målen, men konstaterar att de mål man föreslår på detfilmpolitiska området är väl förenUga med de mål som har föreslagitför kulturpolitiken som helhet. Utredningen anser det vara betydelsefullt att det finns enproduktion av svensk film som skildrar vårt lands människor, miljö, kultur ochegenart, en film som gör både dagens svenska samhälle och äldre tiders svenskakultur levande. Det är också viktigt att det skapas möjligheter att se god filmi olika delar av landet, även på mindre orter och på landsbygden. Filmen har publik, som domineras av ungdomar. För många är filmen det första ochkanske rent av det enda mötet med kulturlivet i vid mening. Filmen är utantvekan en betydande kulturfaktor, understryker utredningen, även om det finnsen stor produktion av torftig underhållning, pornografi och våldsfilm. Mot denna bakgrund anser filmutredningen att filmpolitikenmåste underordnas kulturpolitiken i dess helhet. Utredningen formulerarföljande filmpolitiska huvudmål: det gäller att säkerställa och stimuleraproduktionen av god svensk film, att säkerställa och stimulera import av godutländsk film, att förbättra distributions- och visningsmöjligheter för godfilm särskilt när socialt eller geografiskt betingade orättvisor föreligger,att stimulera konsumtionen av god film, bl. a. genom förbättrad utbildning ochinformation samt att stimulera konstnärligt, kommunikationstekniskt ochekonomiskt nyskapande inom filmens område. Vidare betonas att filmpolitiken bör verkställas genomdemokratiskt förankrade beslutsprocesser. Ett stort antal remissinstanser instämmer uttryckligen ilitteraturutredningens sammanfattning av syftet med kulturpolitiken pålitteraturområdet, bl. det, allmänna biblioteksförening.Bibliotekstjänst, ABF, och flera kommuner. , LO och CUF vill framhålla betydelsenav folkrörelsernas medverkan i htteraturpolitiska åtgärder. LO motiverar dettadels praktiskt med att organisationerna har stora kontaktmöjligheter och kanintegrera böckerna i vardagslivet, dels principiellt med värdet i spridning avansvar och uppgifter och i aktivering av föreningslivet. SÖ, , och beklagar att utredningeninte lyckats finna någon metod att generellt sänka bokpriserna. Bokförläggareföreningenmenar att endast en kraftfull generell åtgärd skulle ha sådan effekt ochframhåller att det alternativa stödsystem som föreningen föreslår bör kunna gevissa prissänkande effekter. Ett par instanser diskuterar avvägningen av litteraturstödetmellan bibliotek och förlags- resp. distributionssidan. anser det olämpligt att ställa bokförsäljning och bokullåningemot varandra. Förbundet vill f. n. prioritera utgivningsstöd framförbiblioteksstöd eftersom åtgärder avseende utgivningen kan väntas få snabbareeffekt. kan en omfördelning behöva ske. Ett framtida stöd måste underalla omständigheter omfatta både utgivning och bibliotek. anser att utredningen överdimensionerar stödet tillbiblioteken jämfört med det intresse som ägnas bokhandeln. Bokmarknadens starka beroende av de kommersiella krafternaunderstryks av flera remissinstanser, bl. a. Litteraturfrämjandet, , , , CUF och . Några instanser hänvisardärvid till särskilda yttranden. beklagar att inte utredningenbland sina allmänna krav på utformningen av ett stödsystem tagit upp kravet attstödet skall minska eller hindra den negativa verkan som marknadsekonomin kanmedföra. Förbundet skulle också ha föredragit att utredningen i sin helhetgrundligare diskuterat kommersialismen och marknadsekonomin, som StellanArvidson gjort i sina särskilda yttranden, och förordar att en särskildutredning kommer till stånd på grundval av dessa yttranden med förord för enicke kommersiell lösning. Åtgärder som motverkar marknadsekonomins negativakrafter riktar sig inte generellt mot de privata kulturföretagen utan kanenligt förbundet i stället innefatta ett väsentligt stöd till den privatakulturverksamhet som har seriösa ambitioner. LO ser del som mycket väsentligt att samhället nu tar ettaktivt ansvar för att bryta den kommersiella dominansen och ge sociala ochkulturella hänsyn ett helt annat inflytande på bokmarknaden. LO betraktarutjämningskravet som helt dominerande på alla litteraturens områden när detgäller inriktningen av samhällets stödåtgärder. Därför förordar organisationenselektiva, riktade och uppsökande åtgärder och föredrar allmänt insatser för bättre spridning och effektivareläsfrämjande. ABF konstaterar att utredningen inte prövat andra modellerför bokutgivningen än de som just nu finns i samhället och att detkapitalistiska systemets avigsidor består. De kommersiella krafternas styrkahar enligt förbundet . Samhällets ansträngningar all brytanuvarande mönster på lilteraturområdet måste vara långsiktiga och syfta väl samordnad totalinsats. Ärliga utvärderingar bör göras för att bedömamöjligheterna att nå samhällets kulturpolitiska mål. ABF anser all utredningeninte bort avhålla sig från att närmare diskutera lagstiftande åtgärder ochansluter sig i princip till slutsatser beträffande förslagen.Särskilt förordas att inrättandet av ett större samhällsägt skönlitterärtförlag övervägs. En ny utredning bör också kunna få i uppdrag att närmarestudera åtgärder som kan vidtas för att hindra att kommersialiseringen avkultursektorn ytterligare sprids. noterar medtillfredsställelse att utredningens förslag i stort baserats på rådandestruktur inom bokbranschen. Föreningen anser dock att utredningen söktframställa ett motsatsförhållande mellan kommersiella och kulturella intressenoch vill därför betona sin åsikt all dessa intressen i de allra flesta fallsammanfaller. Föreningen hävdar alt en stimulans av bokproduklionen helt utanstatliga styrnings-möjligheter skulle ge de effekter, som utredningeneftersträvat. Ett tjugotal remissinstanser, däribland ,, , TCO samt Klys, godtar uttryckligen de speciella mål förfilmpoiitiken som filmutredningen föreslår. Flera remissinstanser betonarsärskilt filmfrågornas sammanhang med övriga kulturfrågor och med samhällsplaneringeni stort. och Unga örnars riksförbund strykerunder ungdoms- och folkrörelseorganisationernas roll vid förverkligandet av dekulturpolitiska delmålen yttrandefrihet, mångsidighet och decentralisering.CUF betonar förutom yttrandefrihets- och decentraliseringsmålen också attfilmpolitiken bör vara ett medel för att skapa jämlikhet mellan människor. Enligt tycks utredningen haförbisett att film för många människor utgör ett medel till avkoppling ochförströelse. anser att denna aspekt bör ingå i denfilmpolitiska målsättningen. En hknande uppfattning hzr . påpekar att svensk film har enstark ställning utomlands och att den i hög grad bidrar till kännedom omSverige och svensk kultur utomlands. Detta är ett inte oviktigt motiv församhällsstöd till svensk film. Ett parremissinstanser diskuterar begreppet "god film". anser att det inte finns någon värdegemenskap kring det kvalitetsbegrepp som utredningen bygger på. tolkar innehållet i uttrycket "god film" som enmedveten vilja att komma tillrätta med de förråande, passiviserande,könsdiskriminerande och liknande filmer som präglar dagens filmutbud. Flera remissinstanser vill särskilt framhäva attfilmpolitiken skall syfta till att förbättra distributionen av god film.Socialstyrelsen anser att så många som möjligt bör få tillfälle att se film iboendeområdet. betonar att såväl socialt som geografisktoch åldersmässigt missgynnade grupper bör ges möjlighet att se god film.Länsstyrelsen i har en liknande uppfattning. anser att filmpolitiken börsyfta till att höja kvaliteten på den repertoar som visas på de vanligabiograferna, inte att skapa särskilda kanaler för kvalitetsfilm vid sidan avden vanliga kommersiella distributionen för den breda publiken. Ett liknanderesonemang för Folkets husföreningarnas riksorganisation. Ett genomgående tema i många av remissvaren är att filmenmåste frigöras från beroendet av privata kommersiella intressen, vilka angesvara skulden till att en stor del av filmutbudet är kvalitativt undermåligt. Sådana uttalanden kommer från bl. SÖ, länsskolnämnden iGävleborgs län, , , statens barnfilmnämnd,teater- och musikrådet. Folkets husföreningarnas riksorganisation, CUF, ABFoch Föreningen Produktions- och inspelningsledare. menar attett mera övergripande mål för filmpolitiken skulle kunna formuleras, vilkettog fasta på att motverka de negativa verkningarna av marknadsekonomin påfilmområdet. i anser att en alltför stor del av dagenskommersiella film motverkar skolans målsättning. TCO tar upp frågan om att differentiera visningsavgifternapå biograferna, dvs. att sätta högre avgift på film av undermålig kvalitet. Omeffekten av en sådan differentiering skulle bli att utbudet av sådan filmminskar, måste det vara betydelsefullt ur kulturpolitisk synvinkel. Uttalandeni liknande riktning görs av och . Skolstyrelsen i konstaterar att biobesökarna tillstörsta delen består av ungdomar som befinner sig i en mycket påverkbar ålder.Därför bör samhället vidta åtgärder för att rensa bort de mest undermåligaprodukterna från TV och biograferna, vidta åtgärder så att högkvalitativutländsk film blir ekonomiskt möjlig att visa i samt verka för attvåldsmentaliteten i svensk film minskar. Några remissinstanser, däribland och ,hyser farhågor för de monopoliseringstendenser, den brist på konkurrens och desvagheter i distributionen av film som finns i filmbranschen. framhåller attkoncentrationen av ekonomisk makt och därav följande centralisering avbeslutsfunktionerna inom filmbranschen ej leder till en demokratisering avfilmlivet. Man fruktar att en hknande utveckling kommer att ske beträffande deav samhället inrättade institutionerna. SSU påpekar de möjligheter som redan finns inomfolkrörelserna att medverka till lokalt och regionalt förankrad distribution. 4 Litteraturomrädet, utgivning och försäljning Det statliga stödet till litteraturen är f. n. begränsattill insatser för författare och översättare. Det direkta statliga stödet tillförfattare och översättare utgår dels i form av biblioteksersättning, dels somstipendier och konstnärsbelöningar. Dessutom kan upphovsmän till sceniska verkfå särskild ersättning. har de svenska författarna erhållit vissersättning för utlåningen av deras upphovsrättsligt skyddade verk vid folk- ochskolbib-hoteken. Denna s. k. bibhoteksersättning utgår av statsmedel ochavsätts till en särskild fond, . Gällande bestämmelser ombiblioteksersättningen finns i kungörelsen (1962:652) angående Sverigesförfattarfond (ändrad senast 1972:553). En del av biblioteksersättningen fördelas som s. k.författarpenningar till författare och vissa bokillustratörer i relation tillutnyttjandet av deras verk. Återstoden, den s. k. fria delen, utdelas i olikaformer till författare, översättare och bokillustratörer och som bidrag förvissa litterära ändamål. Författarpenningen utgår f.n. i princip med perhemlån av originalverk och med per referensexemplar. Totalbeloppetmodifieras av vissa regler. För /75 har uppförts ett förslagsanslagför biblioteksersättning på 13,7 milj. kr. Till ersättning åt författare och översättare förutnyttjande av deras verk i form av talböcker och taltidningar har anvisats . för innevarande budgetår. Medlen fördelas av . För svenskt sceniskt verk av levande.upphovsman utgårersättning till denne för offentliga framföranden av verket på svensk teater.För innevarande budgetår har . anvisats till detta ändamål. De statliga konstnärsstipendierna syftar till att geinnehavarna ekonomisk trygghet av samlad konstnärligarbetsinsats. Stipendierna utgår för författarnas del i regel som s. k. storaarbetsstipen-dier på . Styrelsen för Sverigesförfattarfond svarar för utdelandet av stipendier till författare ochöversättare. För /75 har till dessa grupper anvisats 795 000 kr.vilket motsvarar 53 stipendier. Konstnärsbelöningar utdelas till personer som genom sinkonstnärliga verksamhet uppnått en obestridlig position i svenskt kulturliv. Deär inte tidsbegränsade, utan skall ge varaktig ekonomisk trygghet i yrkesutövningenoch ett gott pensionsskydd. Konstnärsbelöning kan uppgå till högst fem gångerdet basbelopp för allmän försäkring som gäller vid Beloppet minskas enligt vissa reglermed hänsyn till innehavarens övriga inkomster. Antalet konstnärsbelöningai ärf. 120, varav ett 40-tal tilldelats författare. 4.1.2 Utgivning och förlag initierade och genomförde en radundersökningar för att redovisa struktur och lönsamhet för olika delar avförlagsområdet. Några samlade uppgifter om branschens situation fanns tidigareinte tillgängliga. Utredningens undersökningar gäller situationen under senaredelen av 60-talet och , dock aldrig längre fram an till år1972. Någon egentlig uppföljning av dessa studier har sedan inte gjorts. Föråren efter 1972 finns därför ingen tillfredsställande kartläggning. Visst material finns dock. Uppgifterna i Svenskbokförteckning ger en kontinuerlig redovisning av utgivningens utveckling. Iboken (, 1974) redovisas en bearbetad statistikför . Vidare har representanter för förlagsbranschen i olikasammanhang och uttalat sig om branschens villkor ochutveckling. Samlat ger detta material en ganska enhetlig bild. Utvecklingen harsedan de kritiska vänt och i vissa avseenden synes utvecklingeninom branschen vara mycket gynnsam. Branschen saknar dock inte problem. Delarav utgivningen och vissa delar av försäljningen möter fortfarande ekonomiskasvårigheter. har internationellt sett en stor bokutgivning ochplacerar sig på ungefär femtonde plats bland världens länder i fråga om antalutgivna titlar . TabeU 4.1 Föriagens utgivning och försäljning avallmänlitteratur fördelad på olika kategorier (procent). 328 milj. kr. Enligt Bibliografiska institutets statistik omfattade dentotala bokutgivningen är 1973 drygt 8 000 titlar. Däri inräknas då även olikaslag av speciallitteratur, läroböcker, kataloger och broschyrer. Bortses fråndessa grupper kvarstår allmänlitteraturen: böcker som riktar sig till den enskildeköparen på den allmänna marknaden. har redovisatallmänlitteraturens fördelning på olika kategorier , då den sammanlagtomfattade 3 300 titlar (Tabell 4.1). utgjorde detta år avtitlarna och massmarknadslitteraturen som huvudsakligen sprids genomPressbyrån - . Resten bestod av böcker som sprids genom bokklubbar,hemförsäljning m. m. De vanliga utgåvorna i häftad eller inbunden form,"ordinarie böcker", som omfattar den helt övervägande delen avförsta-gångsutgivningen, svarade för av titlarna men endast 44 %av värdet. De två kategorierna pocketböcker representerade 1/3 av antalettitlar men av det totala försäljningsvärdet. Av kvalitetspocketböckerna var ca 2/3 fackböcker ochresten skönlitteratur. var den största innehållskategorin räknatbåde på titelantal och omsättning. De inbundna billigböckerna, som vanligen säljs direkt tillkonsumenten via bokklubbar och postorder, utgörs till allra största delen avskönlitteratur. Trots att de bara omfattade av titlarna svarade deför inte mindre än en femtedel av den totala omsättningen. Det finns anledningförmoda att andelen ökat ytterligare med senare års bokklubbsframgångar. Utgivningen av skönlitteratur visar, om den officiellastatistiken kompletteras på vissa punkter, totalt sett relativt småförändringar . Den håller sig kring 1 3001400 titlar. Massmarknadslitteraturen har ökat sitt titelantal iungefär samma omfattning som den kvalificerade skönlitteraturen gått tillbaka.För år 1973 kan dock en motsatt tendens konstateras: antalet bokhandelsböckerhar ökat som massmarknadsutgivningen minskat. Den samlade debutantutgivningen har i stort sett minskatunder perioden 1973. Påfallande är de stora kvalitetsförlagens nedskärningarnär det gäller lyrikdebutanter. Detta kompenseras dock delvis av ökningar i des. k. stencilförlagens verksamhet. Tabell 4.2 Utgivningen av skönlitteratur fördeladpå bokhandels-och massmarknadslitteratur samt på svenska original ochöversättningar. Bokhandelslittcratur Därav: svenska original översättningar Massmarknadslittcratur Därav: svenska original översättningar 765 (478) (287) 598 ( 83) (515) 56,1 (35,1) (21,0) 43,9 ( 6,1) (37,8) Tabell 4.2 visar att den svenska skönlitteraturen ,liksom varit fallet hela det , dominerades av översättningar.Detta beror dock i första hand på den mycket stora andelen översättningar,främst från engelskan, inom massmarknadslitteraturen. Bland bokhandelsböckernaöverväger de svenska originalen. Litteralurutredningensstudier visade att inte av de svenska skönlitterära titlar somutgavs hade underskott på sina direkta kostnader, däribland huvuddelenav lyriktitlarna och nästan alla debutverk. De av titlarna som gav ca 2/3av det totala nettobidraget till täckande av gemensamma kostnader gjorde dockatt den totala skönlitterära utgivningen för året gav full kostnadstäckning. Avdetta framgår tydligt att på den svenska skönlitterära marknaden smärreförluster på ett stort antal titlar förväntas bli uppvägda av vinster på ettlitet antal lättsålda böcker. Andelentitlar översatt skönlitteratur som gav full kostnadstäckning uppgick till 1/3,huvudsakligen underhållningslitteratur. Därigenom kunde kategorin som sådan fåsina kostnader täckta. Utgivningenav fackböcker visar enligt den officiella statistikenen uppgång med . Uppgången kan bl. a. sättas i samband medkvalitetspocketbokens växande popularitet, med utbildningsväsendets expansionsom medfört större behov av läromedel saml med debattlitteraturens ökadebetydelse . För den klart största ökningen inomfacklitteraturen svarar gruppen samhälls- och rättsvetenskap, men under deallra har den stadigt uppåtgående trenden för denna kategoribrutits, med att förlagen klagat över minskad lönsamhet fördebattlitteraturen. Genom atten stor del av fackböckerna utges på annat sätt än av de kommersiellabokförlagen och genom läroböckernas stora andel blir denna litteratur totaltsett i jämförelsevis liten utsträckning beroende av fluktuationerna påbokmarknaden. En avsevärd brist när det gäller fackböcker är att störreverk av standard- och referenskaraktär ofta inle finns översatta. Fackböckernauppnår i regel större försäljningssiffror än romaner och diktsamlingar. Tre avfyra fackböcker kan väntas få sina direkta kostnader täckta, men ärfackböckerna i majoritet bland de titlar som ger stora underskott.Litteraturutredningens lönsamhetsundersökning avseende visade att denfacklitterära utgivningen som helhet var mindre lönsam än den skönlitterära. Utgivningen av kvalitetspocketböcker expanderade snabbtsedan boktypen introducerats i . Ett hårdnandekonkurrensläge har emellertid lett till lägre genomsnittsförsäljning ochdärigenom gjort prishöjningar nödvändiga. Detta har i sin tur minskatförsäljningen, och denna onda cirkel har ännu inte brutits. Den kapitalkrävande och riskabla utgivningen av storaverk, särskilt kvalificerade uppslagsverk, har skurits ned ipåtagligt hög Klassikerlitteraturen utgör en mycket liten del av bokutgivningen.Aren 19651970 stod författare födda för endast avskönlitteraturutgivningen i . Utvecklingen pekarpå något ökad utgivning av översatta klassiker men en tydlig minskning för desvenska. Mycket tyder på att klassikerutgivningen fortsatt att vara låg ävenefter . Av väsentlig betydelse på är attlagerhållningen av klassiker har försämrats kraftigt. Ett stort antal titlarhar realiserats och flera viktiga serier har lagts ned under de senaste åren.Beståndet är på vissa områden kraftigt koncentrerat till enstaka författare.Vidare saknas ofta standardutgåvor av centrala verk och av valda skrifter. Böcker för barn och ungdom utgör av den totalabokutgivningen i (743 av drygt 8 000 titlar enligt denofficiella statistiken). visade denna utgivning enklart ökande tendens. Därefter minskar utgivningen i samband mednedskärningarna , men en klar ökning kan iakttas tillår 1973. Översättningarna har omfattat ungefär hälften av de barn-och ungdomsböcker som utgavs . De dominerade underförra delen av perioden och låg sedan ganska stadigt på en nivå av 250-300utgåvor . De tidigare svängningarna i utgivningen beror huvudsakligen påändringar i den svenska originalutgivningen, medan ökningen tillår 1973 sammanhänger med expansion av den översatta htteraturen. Blandöversättningarna dominerar helt sådana som gjorts från engelskspråkiga original. Bland barn- och ungdomsböckerna finns inte samma skarpagräns mellan bokhandels- och massmarknadsböcker som kan iakttas inomskönlitteraturen för vuxna. Pressbyrån och bokhandeln har till stor del haftett likartat sortiment. En tydlig prisskiktning finns dock mellan de merakvalificerade barn- och ungdomsböckerna och de populära böcker som utges istora serier. Kvalitetsböcker kostar normalt omkring så mycket somtypiska seriebundna böcker. lönsamhetsstudie var barn- och ungdomsböckernasgenomsnittliga försäljning mer än dubbelt så stor som övrigakategoriers. Detta gjorde denna kategori till den klart lönsammaste, mednärmare hälften av titlarna som gav vinst och av titlarna som gavunderskott. Den goda lönsamheten tycks i första hand gälla de större förlagen,som svarar för huvuddelen av de mest sålda böckerna. Kostnaderna för framställning av bilderböcker är hög iförhållande till böckernas omfång vilket gjort samtrycksförfarande med förlagfrån olika länder vanligt. Produktionen av svenska originalserier av hög kvalitetmöter betydande svårigheter. var prishöjningarna på böckerlägre än förändringarna i konsumentprisindex. Endast kvalitetspocketböckernanoterar en kraftig prishöjning som dock stagnerat de Priset på skönlitteratur i vanligt utförandeliksom priset på barn- och ungdomsböcker har sjunkit betydligt, räknat i fastpenningvärde. Av stor betydelse för bokhandelns sortiment är det faktumatt förläggarna blivit allt restriktivare med lagerhållningen av sina böcker.Om omedelbar försäljning uteblir realiseras eller makuleras allt oftare entitel. Produktion och försäljning av böcker sker i huvudsakligengenom enskild företagsamhet. Ingen subvention från det allmänna utgår tillsådan verksamhet vilket innebär att litteraturen är den kultursektor som längstklarat sig utan direkt samhällsstöd. Antalet förlag i är svårt att exakt fastställa.Ett drygt hundratal förlag kan dock anses svara för den helt övervägandeutgivningen av böcker för den allmänna marknaden, allmänlitteraturen. Inom förlagsbranschen är koncentrationen betydande. Av dedrygt 500 milj. kr. som förlagens bokförsäljning uppgick svaradetre koncerner (varav två numera gått samman) för nära hälften, de samhällsägdaoch folkrörclseägda förlagen för vardera samt övriga förlag för entredjedel. Värdemässigt minskade de åtta största föriagens andel avallmänUttera-turen från till . Genomföriagens specialisering är förlagskoncentrationen inom olika delkategorierregelmässigt större än vad som gäller allmänlitteraturen totalt. Starkast ärkoncentrationen inom barn- och ungdomsbokssektorn, medan facklitteraturenuppvisar den klart lägsta koncentrationsgraden. k. föriagskris som kulminerade tvingades några större förlagtill kraftiga rationaliseringar och nedskärningar i utgivningen, mennedläggningar av förlag visade sig inte nödvändiga. Krisen kan ses i relationtill den ambitiösa utgivning som förekom .