prop · FY0373 · 1975-12-31 00:00:00 — Del får ankomma på bankinspek tionen atl pä grundval av på lämpligt sätt inhämtade uppgifter för varje bankinstitut avgöra vilka befattningshavare som skall omfattas av kredit jäven. Krediljävsreglerna bör enligt min mening kompletteras med en be stämmelse härom. " Som jag anfört blirbedömningen av frågan om en person skall anses vara befattningshavare i ledandeställning beroende på förhållandena i del enskilda inslilulet. Med begreppetbefattningshavare avses därvid, liksom , förutom tjänsteman i bankenockså annan person som fått uppdrag att ingå i bankens direktion, s. k. kreditutskoit,lånedelegation eller i annat liknande organ på central eller lokal nivå ibanken (jfr prop. 1970:181 s. 30). Vissa riktlinjer kan anges för bedömningenhuruvida en befattningshavare skall anses ha en ledande ställning. Förutomverkställande direktören och dennes ställföreträdare avses till en början viceverkställande direktör och sådan tjänsteman som på grund av sin ställning ibanken är ledamot av bankens styrelse eller styrelsesuppleant. Även chef för viktigcentral funktion inom bank, t. ex. chef för krediirörelsen, har självfallet enledande ställning. Som person i ledande ställning bör också anses tjänsteman ibanken som är chef för sådan regional förvaltning med långt gåendesjälvständighet som finns i vissa banker eller som är ledamot eller suppleant istyrelse vid sådan förvaltning. Annan än tjänsteman i banken som är ledamoteller suppleant i bankens styrelse och som ensam eller i förening med annan idirektion. kredilulskott,lånedelegation eller liknande organ får avgöra på styrelsen ankommande ärenden,flr också anses ha en ledande ställning. Om en person, som inle är anställd ibanken och inte heller är ledamot eller suppleant i bankens styrelse, ingår isådant organ som nämnts och därmed så atl säga deltar i del löpandearbetet, bör han anses ha ledande ställning i den mån en tjänsteman i banken isamma funktion kan anses ha sådan ställning. Av detanförda följer bl. a. all arbetstagariedamot i bankinstituts styrelse enligllagen (1973:1093) om slyrelserepresentalion för de anslällda i bank-institutoch försäkringsbolag inte omfattas av de strängare krediljävsreglerna somgäller för den s. k. delegaigruppen, såvida han inle omfattas därav redan på gmndav sin tjänsteställning i banken eller på grund av uppdrag som är förenat med slyrelseledamolskapel,t. ex. uppdrag att ingå i direktion. Vadjag nu har anfört har närmast tagit sikte på affärsbankerna. 1 likhet medbankinspektionen och övriga remissinstanser anser jag all krediljävsreglerna iSpL bör ändras på motsvarande sätt som föreslagits i fråga om BL och all enliknande ändring bör ske även beträffande kreditjäv enligt JkL. Jagförordar sålunda att 61 S BL, 30 S SpL och 38 S JkL ändras i enlighet med vadjag nu har anfört. 1 sammanhanget vill jag erinra om de regler om låneförbudför bl. a. styrelseledamot och verkställande direktör som infördes ilagen (1944:705) om aktiebolag (se prop. 1973:93, SFS 1973:303). Frågan omsådana synpunkter som ligger bakom dessa regler bör påverka utformningen av krediljävsreglernai banklagstiftningen får prövas i annat sammanhang. 1överensstämmelse med vad bankinspektionen föreslagit bör vidare 74 S BL ändrasså att alla krediter lill personer som f. n. är krediljäviga också i fortsältningenskall prövas av styrelsen. Motsvarande ändring bör göras i 39 S SpL. 6Återbetalning av överskjutande insatsbelopp i kreditkassa 6.1 Gällandebestämmelser Enligt1 S tredje stycket JkL skall kreditkassa registreras som ekonomisk förening.Lagen (1951:308) om ekonomiska föreningar (ändrad senast 1974:163) skall ägamotsvarande tillämpning i fråga om kassorna, såvida inte annat följer av JkL.Med medlemskap i ekonomisk förening följer skyldighet att till föreningenerlägga viss insats. AvJkL följer alt lagen om ekonomiska föreningar inte är tillämplig i fråga om kredilkassorna,när det gäller medlems rätt att utan avgång ur föreningen fä ut insatsbeloppsom är högre än det belopp han enligt stadgarna är skyldig att ha innestående, s.k. överskjutande insalsbelopp. 1 28 a S JkL föreskrivs att 16 a S lagen omekonomiska föreningar inle gäller i fråga om kreditkassorna.Enligt sistnämnda lagrum kan medlem, som deltar i föreningen med högreinsatsbelopp än han är skyldig att dellaga med, efter uppsägning få utöverskjutande belopp utan att avgå ur föreningen. Angående uppsägningen ochmedlemmens rätt alt fl ut det uppsagda beloppet och skyldighet all ålerbära vadhan har fält ul äger bestämmelserna i 14 S första stycket och 16 S lagen omekonomiska föreningar beträffande medlems avgång motsvarande tillämpning. Detförhållandet att medlem i kredilkassa inte liksom medlem i annan ekonomiskförening kan få ul överskjutande insats annat än vid utträde ur föreningenhänger samman med kapitalläckningskravel för kredilkassorna enligt 34 S JkL.Centralkassa jämte anslutna jordbrukskassor skall nämligen enligt 34 S till insällarnasskydd ha eget kapital till visst lägsta belopp. Delta bestäms för kassornagemensamt i förhållande till deras tillgångar och de garantiförbindelser dehar ingått (placeringar). 1samband med att 16a S lagen om ekonomiska föreningar tillkom påpekadedepartementschefen att insatskapitalet i kreditkassorna fyller en särskild funktionsom hänger samman med kassornas karaktär av kreditinstitut med - såvitt gäller cenlralkassorna- rätt till inlåning från allmänheten. Utbetalning av insatsmedel kundeföranleda att inlåningen måste skäras ned, vilkel i sin lur kunde medföra altäven utlåningen måste begränsas. Departententschefen ansåg atl gällande rällinte hade visat sig medföra några slörre ölägenheter för kassornas del. Medhänsyn härtill ansågs kassorna tills vidare böra undantas från de nyareglernas tillämpningsområde (prop. 1967:140 s. 18). Jordbrukskasseförbundelhemställer alt förbudet i 28 a S JkL mot återbetalning av överskjutandeinsatser skall upphävas. Till stöd för sin hemställan anför förbundet bl. Enligt jordbrukskassornas normalstadgar uppgår den stadgeenliga insatsskyldighelentill 4 96 av utestående län, en gräns som planeras bli höjd lill . Detfaktiska behovet av kapitaltäckning utgör av utestående län.Redan genom ett uttagande av maximala insatser skulle sålunda del lolala kapitaltäcknings-behovelmer än väl täckas. Härtill kommer reservfonder, som uppgår till 1.3 96av uteslående lån, samt den möjlighet som finns att ta upp förlagslån lill etl belopp som motsvarar samriianlagda beloppet av insatskapital och reservfonder. Insalskapilalels relativa andel av det totala egna kapitalet har minskat från . Ett slopande av förbudet mot återbetalning av överskjutande insatser utan samband med medlem mens avgång innebär således föga risk för att en sådan relation mellan eget kapital och placeringar kan uppkomma att verksamheten måste krympas. Förbundetanför vidare att förbudet mot återbetalning av överinsatser har medfört attfrekvensen av överinsatser ökat. Dessa utgör dock totalt sett fortfarandeen obetydlig andel av det totala insatskapitalet. Förbundet erinrar om etluttalande i prop. 1967:140 (s. 16) att det för en medlem i en ekonomisk föreningkunde framstå som orättvist atl han tvingas ha ett högre belopp innestående iföreningen än andra medlemmar, trots att insatsskyldighelen är densamma.Förbundet framhåller atl förbudsregeln ur föreningsrältslig synvinkel ter sig likaomotiverad för medlemmarna i jordbrukskassor. Överskjutande insatser kanuppkomma genom t. ex. amortering av den kredit som ligger till grund förberäkningen av insatsernas sloriek eller omplacering av exempelvis en byggnadskredillill en hypoleksförening. När medlem av en kreditkassa vill ha utöverskottsinsatser är han hänvisad till atl begära utträde ur kassan. Harmedlemmen ytteriigare krediter i kassan tvingas han all lösa in även dessa,eftersom medlemskap i kassan utgör en förutsättning för erhållande av kredit. Om återbetalningsförbudetslopas, motsätter sig förbundet inte att det, om så bedöms erforderiigt, i JkLinförs en bestämmelse om all insatser får återbetalas endast i den månkassornas återstående fonder, inbegripet föriagskapilal, är tillräckliga föratt föreskrivna kapitalläckningskrav skulle kunna uppfyllas. Bankinspektionenlillstyrker i princip jordbrukskasseförbundets framställning men anser allöverskjutande insatsbelopp inte bör få betalas ut, om kredilkassan eflerutbetalningen inte kan iaktta kravet på kapilalläckning. Kapitaltäckningskravetför placeringarna i landets samtliga kreditkassor, vilka placeringar vidutgången av uppgick lill omkring 7 700 milj. kr., var ca ISOmilj. (1,95 96). Tillhopa redovisar kassorna därutöver i riskiäckandekapital 43 milj. kr., som skulle täcka en ökning av placeringarna med ca 2 200milj. (28 96). Överskottet i risktäckande kapital är emellertid bädeabsolut och relativt sett mycket olika i kassaenhelerna. Den placeringsökningsom överskottet skulle kunna läcka varierar från under 10 till över 50 96,räknat på nuvarande placeringsvolym och oförändrad sammansättning. Någontendens till förändring av utlåningsstrukluren mot mera kapitalkrävandeplaceringar kan inle iakttas. Del genomsnittliga läck-ningskravelharåren1970-1973 varil 1,92-1,99 96. Del riskiäckande kapitalet i kreditkassornabestod vid slut av insatskapital till . Aierstodenutgjordes huvudsakligen av reservfonder (37 96) och förlagslån. Medhänsyn lill att insatskapitalet har begränsad betydelse för kapital-täckningenoch till de olägenheter som är förknippade med återbetalningsförbudet villinspektionen inte motsätta sig alt förbudet upphävs. Det är emellertid nödvändigtalt begränsa möjligheterna att återbetala överskjutande insatser, så att soliditetenoch en vidare utveckling av kredilkassorna inle äventyras. Därvid bör beaktas,alt soliditetsgraden skiftar så kraftigt mellan kassaenheterna och att överskjutandeinsatser, som återbetalas på grundav amortering eller avlyft av krediter, först efter relativt läng lid kan kommaatl kompenseras av nya insatser. När frigjorda niedel nyutlånas, sker nämligenden därmed följande insalsbetalningen inte på en gäng ulan successivt. Etlförbehåll med hänsyn till kapitaltäckningskravet finns för sparbankernas del i16 S SpL. Där föreskrivs atl garantifond får återbetalas i den mån sparbankensåterstående fonder är tillräckliga för atl kapitaltäckningskravet skallupprätthållas. Inspektionen föreslår att den begärda rätlen för kreditkassorna atlåterbetala överskjutande insatser bör förenas med motsvarande villkor.Villkoret innebär att kredilkassa före utbetalningen måste förvissa sig om atlden i fortsättningen får möjlighet att uppfylla stadgat kapitalkrav. Därvid börkassan vara bäde berättigad och skyldig atl ta hänsyn till väntad nyullåning. -har förklarat sig inle ha någon erinran molinspektionens förslag. Delråder en skillnad mellan k red i t kassorna och andra ekonomiska för-eningarsåtillvidaattmedlem i kreditkassa inte har rätt att få ul överskjutande insatsbelopp - dvs.den del av medlemsinsatsen som överstiger vad medlemmen enligt stadgarna ärskyldig ha innestående i föreningen - annat än i samband med utträde urföreningen. När medlems rätt att utfå överskjutande insatsbelopp infördes år1968 i fråga om ekonomiska föreningar i allmänhet, undantogs sålundakreditkassorna genom en särskild föreskrift i 28 a S JkL. Undantagetmotiverades bl.a. med den betydelse insatserna hade i kapitaltäckningshänseende. Jordbrukskasseförbundelhar uppgett atl förbudet numera medför olägenheter för kreditkassorna ochhemställer att förbudet upphävs. Förbundets framställning har tillstyrkts avbankinspektionen. Även jag anser alt förbudet nu bör kunna slopas. Sominspektionen har anfört bör det emellertid tillses att bestämmelserna omkapitaltäckning inte åsidosätts genom återbetalning av överskjutandemedlemsinsatser. Kreditkassan måste alltid bedöma om återbetalning kan ske medhänsyn till kapitaltäckningskravet, därvid även väntad nyullåning bör beaktas.Begränsningen i återbetalningsskyldigheten kan lämpligen uttryckas så attöverskjutande insatsbelopp får betalas ul endasl om det kan ske med hänsyn lill34 S JkL. Jag förordar alltså alt 28 a S JkL ändras i enlighet med vad jag nuhar anfört. Kapitaltäckningskravetbestäms gemensamt för centralkassa och de jord-brukska.ssor som är anslutna tilldenna. Det innebär atl det ankommer på centralkassan atl för sin och anslutnajordbrukskassors räkning bedöma, i vad mån överskjutande insatsbelopp kanåterbetalas. Jag förulsälter alt genom kassornas stadgar eller instruktionerkan skapas en lämplig ordning för denna prövning. 7Amortering av vissa bundna lån Bestämmelsernaom krediters löptid är enhetligt utformade för de olika slagen av bankinstilul(63 S BL, 32 S SpL och 40 S JkL). Huvudprincipen är att bankinstituts utlåningskall vara kortfristig. Ställs lån inte att betalas skall i lånevillkorentas in förbehåll om rätt alt säga upp lånet till betalning inom denna tid.Bundna reverslån, dvs. lån utan sådant förbehåll, får dock lämnas - förutom iform av s. k. återiån - inom en på visst sätt bestämd ram. Enligt en allmänregel skall förfallotiden för lån bestämmas så, att den är förenlig medvillkoren för bankens förbindelser. Återbetalningstiden för bundet reverslånfår inte överstiga . Om bundet län är en blancokredit eller etlborgenslån, måsle låneavtalet innehålla föreskrifter om åriig avbetalning.Vidare gäller att bank måste förbehålla sig rätt till förtida uppsägning avlånet om säkerheten försvagas i märklig ntån eller - i fråga om blancokredit -om trygghet för återbetalning av lånet inte längre föreligger. Efter lagändringår 1970 kan bankinstitut dock i fräga om bundet lån till utländsk stat ellerbank underiåta att föreskriva amorteringsplikt och uppsägningsförbehäll (prop.1970:181, BaU 77, rskr 448, SFS 721-723). Syftet med lagändringen var bl. a.att underlätta för svenska banker atl bevilja utländska banker bunden kredit ioch för finansiering av export av svenska produkter. har nuunder hand framställt önskemål om en lagändring innebärande alt nämnda krav påamortering inte heller i övrigt skall gälla om det finns särskilda skäl tillundantag frän kravet. Bakgrunden härtill anges i första hand vara atlriksbanken -av hänsyn till senare tids påfrestningar på den svenskavalutareserven -hävdar att svenska företag bör låna i utlandet i ökadomfattning, därvid lånen bör ha en genomsnittlig löptid . Genomden föreslagna lagändringen skulle del t.ex. bli möjligt för svensk bank, sombildal konsortium med utländska banker för kreditgivning lill svenskt förelag,att delta i krediten ulan atl tvingas ställa upp strängare lånevillkor änövriga konsortiemedlemmar. Etl annat fall där kravet på amorteringsplikt borde slopasanges vara alt svensk bank ensam lämnar ell svenskt förelag elt lån i utländskvaluta och själv refinansierar länet genom upplåning i utlandet. sida har vidare framhållits alt amorteringskravel försvårarför svenska banker all delta i bankkonsortier med deltagare från olika länderoch med syfte alt lämna fieråriga krediter - även blancokrediter ulanamorteringsvillkor - lill låntagare av skilda nationaliteter. Del anses altsvenska banker genom alt delta i sädana konsortier kan medverka till att desvenska bankkunderna lättare kan fl krediter från sådana konsortier. Jaghar i andra sammanhang framhållit atl det är angelägel atl del by-lesbalansunderskotlsom uppkommit till följd av oljekrisen tills vidare i stor ulslräckningfinansieras med internationell upplåning. Bankinsliluten har självfallet enviktig uppgift all fylla när det gäller atl på olika sätt förmedla lån från deninternationella kreditmarknaden till svenska lånekunder. dennabakgrund är jag villig medverka lill atl underiätta för bankerna all verka pådetta område. Bankerna bör få möjlighet underiåta all ställa upp krav på amorleringsskyldighet,när sådant krav är ägnat all motverka alt svenska förelag får tillgång till denutländska lånemarknaden. Avsteg frän kravet på amorleringsplikl bör fl ske endaslom särskilda skäl föreligger. En sådan begränsad vidgning av rätten alt lämnabundna blancokrediter eller borgenslån utan krav pä amorleringsplikl kan enliglmin mening inle anses slå i slrid med de krav på soliditet och likviditet somligger bakom regleringen av krediters löptid. Del blir självfallet en uppgiftför bankinspektionen att i sin tillsynsverksamhet tillse all bankerna användersig av möjligheten att tillämpa amorleringsfrihet endast i sådana fall som häråsyftas. Del kan enligl min mening överiämnas ål bankinspektionen att efler samrådmed närmare utstaka riktlinjerna för hur praxis på området börutvecklas. Inspektionen bör fortlöpande hålla sig underrättad om de fall där blancokreditereller borgenslån lämnats med amorleringsfrihet Det lorde ligga inom ramen förinspektionens befogenheter som tillsynsmyndighet alt ge de föreskrifter somkan behövas för alt inspektionen skall kunna följa tillämpningen av den nyaundantagsregeln. Jag förordar således atl63 S BL och även 32 S SpL och 40 S JkL ändras i enlighet med det sagda. 8Ändringar i fråga om landshypoteksinstitutionen m. m. Jag villi detta sammanhang ocksä behandla en framställning av allmänna hypoteksbankom några ändringar i lagen (1970:65) om allrnänna hypoteksbank och om landshypoteksföreningar. Banken har hemställt dels atli 49 S införs möjlighet för länsstyrelse alt förordna suppleant för offentligtombud, dvs. ombud som har hand om offenllig vård av skuldförbindelser somlämnats lill landshypoteksförening, dels all 50 S kompletteras med en regel sommedger att lånehandlingar som är under handläggning inle behöver förvaras inomtvå lås. Ändringsförslagen har tillstyrkts av bankinspektionen ochlänsstyrelsen i . Jag förordar atl ändringarna genomförs och altde utformas efter motsvarande regler för stadshypoteksföreningarna, dvs. 13 och47 SS reglementet (1968:654) för stadshypolekskassa ochför stadshy-poleksföreningar. Utöverde lagändringar som föreslagils i det föregående bör slutligen med anledning avden nya regeringsformen vissa jämkningar göras i BL, SpL, JkL och nämnda lag omlandshypoteksinstitutionen. Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag alt regeringen föreslårriksdagen att aniaga inom upprättade förslag till 1. lag om ändring i lagen (1955:183) om bankrörelse, 2. lag om ändring i lagen (1955:416) om sparbanker, 3. lag om ändring i lagen (1956:216) omjordbrukskasserörelsen, 4. lag om ändring i lagen (1970:65) om Sverigesallmänna hypoteksbank och om landshypoteksföreningar. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar all genomproposition föreslå att antaga de förslag som föredraganden har lagtfram. Propositionen................................................... ...... 1 Propositionenshuvudsakliga innehåll..................... ...... 1 1. lag om ändring i lagen (1955:183) om bankrörelse 2 2. lag om ändring i lagen (1955:416) om sparbanker 9 3. lag om ändring i lagen (1956:216) omjordbrukskasserörelsen 17 4. iag om ändring i lagen (1970:65) om Sverigesallmänna hypoteksbank och om landshypoteksföreningar ........................... .... 24 Uldragur protokoll vid regeringssammanträde 25 1. Inledning ................................................... .... 25 2................................................................ Kapitaltäckningm. m. i fråga om bankinstituts krediter till si dobolag .................................................... .... 26 2.1 Gällande bestämmelser m. m....................... .... 26 2.2 Bankinspektionens skrivelse ...................... 29 2.3 Remissyttrandena ................................ 32 2.4 Föredraganden .................................... 35 Sparbanks ochcentralkassas engagemang i sidobolag 39 3.1 Gällande bestämmelser ........................ 39 3.2 skrivelse ................... 40 3.3 Remissyttrandena ................................ 40 3.4 Föredraganden....................................... 42 Blancokrediter .............................................. .... 44 4.1 Gällande bestämmelser ............................ .... 44 4.2 framställning ................... .... 44 4.3 Rentissyttrandena.................................. .... 45 4.4 Föredraganden....................................... .... 47 Kreditjäv ................................................... .... 49 5.1 Gällande bestämmefser ........................... .... 49 5.2 framställning .............. .... 51 5.3 Remissyttrandena ................................ .... 52 5.4 Föredraganden....................................... .... 54 Återbetalning av överskjutandeinsatsbelopp i kreditkassa ... 57 6.1 Gällande bestämmelser ........................ .... 57 6.2 framställning.......... 58 6.3 Reniissyttrande ................................... .... 59 6.4 Föredraganden....................................... .... 60 Amortering av vissa bundna lån ................... .... 61 Ändringar i fräga om landshypoteksinstitutionen m. m 62 Hemställan ................................................. .... 63 10.Beslut ........................................................ .... 63 GOT.AB 75 9073 S 1975