prop · FZ03166 · 1975-12-31 00:00:00 — Enligtförsta stycket får uppgifterna ur primärmaterialet vidarebefordras till SCB,länsarbetsnämnden och kommunstyrelsen i den kommun där arbetsstället finns.Det är här fråga om myndigheter som mera rutinmässigt avses få del avuppgifterna även om, som framgår av andra stycket, särskilt beslut alltidfordras för överlämnande. I förhåUande till den äldre lagen föreligger denskillnaden att länsarbetsnämnden upptagits bland de särskilt nämndamyndigheterna. Detta motiveras av att nämnden i fortsättningen avser attanvända uppgifter från rapportsystemet i vissa sysselsättningsprognoser.Kommunernas tillgång tUl primärmaterialet har behandlats i den allmännamotiveringen. Att överlämnande tUl landsting bör ske av sådant material sombehövs för den landstingskommunala planeringen har inte ansetts behöva angessärskilt. Förutom till de särskilt omnämnda myndigheterna får upp- 1975/76:166 159 gift ur primärmaterialet vidare överlämnas till annanmyndighet om uppgiften är av väsentlig betydelse för myndighetens verksamhet.Motsvarande gäller enligt den äldre lagen. En nyhet är däremot bestämmelsenatt vid överlämnande behövliga förbehåll skall göras. Sådant förbehåll kanavse t. ex. förvaring, användning, förbud mot publicering samt att ansvarigmottagare av materialet förordnas. Däremot kan av konstitutionella skälförbehåll inte avse förbud mot vidarespridning till enskild, eftersomtryckfrihetsförordningen förutsätter att den myndighet som har en handling iförvar självständigt skall pröva ett eventuellt vidareutlämnande. Enligt andra stycket, som saknar motsvarighet i den äldrelagen, fordras beslut vid varje särskilt tillfälle för att överlämnande av uppgiftur primärmaterialet skall få ske till annan myndighet. Fråga om sådantöverlämnande prövas av den centrala myndigheten, vilken som nämnts kan förfogaöver hela primärmaterialet. får dock självständigt besluta omöverlämnande av uppgift ur primärmaterialet som rör arbetsställe inom det egnalänet. Om är tveksam om uppgiften bör överlämnas, kanlänsstyrelsen hänskjuta frågan till den centrala myndigheten för avgörande. 1 tredje stycket, som överensstämmer med 2 § andra stycketi den äldre lagen, slås den viktiga principen fast att vidarebefordran av uppgiftur primärmaterialet alltid skall ske med beaktande av å ena sidan behovet avtillgång till uppgifterna, å andra sidan näringsidkarens intresse av attuppgifter som rör hans affärs- eller driftsförhållanden inte utlämnas till envidare krets än nödvändigt. JK har anfört att om det förslag till ny sekretesslag, somlagts fram av offentlighets- och sekretesslagstiftningskommittén ()genomförs, vissa jämkningar bör ske i lagtexten. JK:s synpunkter sammanhängermed att i förslaget tUl ny sekretesslag finns vissa bestämmelser som reglerarsekretess mellan myndigheter. Detta område är f. n. inte reglerat i lag. Detfinns anledning att beakta den av JK väckta frågan i samband med att slutiigsfällning tas tiU OSK:s förslag. Paragrafen motsvarar 3 § i den äldre lagen och 4 § idelegationens förslag. Under remissbehandlingen har från några håll anförts attstorleksgränsen 50 anställda är alltför hög. Med hänsyn tUl de praktiska svårighetersom i vissa fall kan föreligga har den lagen föreskrivna informationsskyldighetenbibehållits oförändrad. I praktiken lämnar länsstyrelserna och kommunernainformation till långt fler företag än vad lagen föreskriver. Paragrafen överensstämmer med 4 § i den äldre lagen och 5§ i delegationens förslag. Prop.1975/76:166 160 Paragrafen överensstämmer, bortsett från en detalj itredje stycket, med 5 § i den äldre lagen och 6 § i delegationens förslag. Enligt tredje stycket skall företrädare för de anställdaberedas tillfälle att närvara vid överläggning som avses i paragrafen. Enligtden äldre lagen behöver så inte ske, om särskilda skäl finns. Inskränkningen,som kritiserats av LO, har tagits bort med hänsyn till att det i ifrågavarandesituationer knappast kan tänkas fall där det skulle vara obehövligt att hörade anställdas uppfattning. Paragrafen, som överensstämmer med 7 § i delegationensförslag, skiljer sig från 6 § i den äldre lagen endast på det sättet att ingenbeloppsgräns för vitet har angivits. Detta ligger i linje med vad som ärvanligt i nyare lagstiftning. Paragrafen överensstämmer med 7 § i den äldre lagen och 8§ i delegationens förslag. Paragrafen överensstämmer med i 8 § i den äldre lagen och9 § i delegationens förslag. 14.2 Förslaget till lag om styrelserepresentation församhället i aktiebolag, ekonomiska föreningar och stiftelser Med hänsyn tUl att den offentiiga styrelserepresentationenliksom tidigare föreslås begränsad till statliga ledamöter har den lagtekniskaregleringen kunnat göras väsentligt enklare än som har föratsätts i promemorieförslaget.Den nya lagen motsvarar i stora delar lag om offentligastyrelseledamöter. Den väsentligaste nyheten är att statensrepresentationsrätt har vidgats till att avse också produktionsföretag. Denförändrade inriktningen av den statliga styrelserepresentationen har kommittill uttryck i 1 §. Vidare har genom en bestämmelse i 9 § rätten till medverkani arbetsutskott lagfästs. Paragrafen innehåller de grundläggande bestämmelserna omstatens rätt tiU styrelserepresentation i aktiebolag och ekonomiska föreningar.Den skiljer sig från 1 § första stycket i promemorieförslaget framförallt genomatt i lagtexten närmare preciseras vilka företag som omfattas avrepresentationsrätten. Enligt paragrafen har staten rätt att utse en ledamot ochen supple- Prop.1975/76:166 161 ant i styrelsen för aktiebolag eller ekonomisk förening,som har särskild betydelse från allmän synpunkt enligt de kriterier som anges ipunkterna 13. Som närmare har utvecklats i avsnittet 12.3 i den allmännamotiveringen avses den statliga representationen i fortsättningen bli inriktadpå aktiebolag eller ekonomiska föreningar som har sådan betydelse från allmänsynpunkt att de kan sägas vara av riksintresse. Bedömningen avses ske enligtvissa kriterier som främst avser produktionsföretag. I sådana aktiebolag somomfattas av den nuvarande lagen om offentlig styrelserepresentation, dvs.större förvaltnings- och investmentbolag, avses representationsrätten kvarstå.Med dessa skall jämstäUas bolag som driver rörelse genom dotterbolag. I lagenhar gränsen för den statliga representationsrätten angivits genom dels kravetpå att företaget skall vara av särskild betydelse från allmän synpunkt på visstsätt som närmare anges i punkterna 13, dels den i 3 § angivna kvantitativabegränsningen till 60 företag. I punkterna 13 sker en precisering av vilka företag somfår bli föremål för statlig styrelserepresentation. Genom de särskUt angivnafallen i punkterna 13 har markerats den avsedda inriktningen av representationen.Som har utvecklats i den allmänna motiveringen avses främst tre synpunkterligga till grund för bedömningen att ett företag skall anses ha riksintresse,nämligen att företaget har ett stort antal anställda, att företaget bedriververksamhet på flera platser inom landet eller att företaget är multinationellt.Med multinationella företag avses såväl svenska sådana som dotterföretag tillutländska multinationella bolag. Detta uttrycks i punkt 2 så att företagetbedriver verksamhet i flera länder eller tillhör företag som bedriver sådanaverksamhet. 1 lagtexten har dessa kriterier kommit till uttryck i punkterna 1och 2. De företag som det här är fråga om uppfyller naturligtvis normalt fleraav kriterierna. Punkten 3 avser företag som har ägarinflytande i andrajuridiska personer. Den tar sikte på sådana förvaltnings- och investmentbolagsom omfattas av den äldre lagen och bolag som driver rörelse genomdotterbolag. Ägarinflytande innebär inte att företaget behöver haaktiemajoritet eller annars ett bestämmande inflytande. Det är tillräckligtatt företaget innehar en inte helt obetydlig aktiepost. Inflytande av dettaslag måste dock föreligga i ett inte ringa antal andra juridiska personer föratt företaget skall kunna sägas ha särskild betydelse från allmän synpunkt. I praktikenblir det här främst fråga om större börsnoterade bolag. Paragrafen, som behandlar rätten tillstyrdserepresentation i allmännyttiga stiftelser, överensstämmer helt medmotsvarande bestämmelse i den äldre lagen. Prop.1975/76:166 162 Paragrafen motsvarar 1 §andra stycket i promemorieförslaget. Som framgått av den allmänna motiveringenföreslås den statliga representationen under den nya försöksperioden fåromfatta högst 60 aktiebolag eller ekonomiska föreningar och 10stiftelser. Iparagrafen föreskrivs i överenskommelse med 2 § i den äldre lagen och 5 § ipromemorieförslaget att offentlig styrelseledamot skall särskilt verka för attsamhällets intressen beaktas i företagets verksamhet. Detsamma gällernaturligtvis suppleanten när denne inträder i den ordinarie ledamotens ställe.Frågan om offentlig styrelseledamots ställning har berörts i den allmännamotiveringen. Paragrafenmotsvarar delvis 5 § i den äldre lagen och överensstämmer i sak med 6 § ipromemorieförslaget. Avparagrafen framgår att om inte särskilda bestämmelser finns i denna lag sammaregler gäller för offentliga styrelseledamöter som för andra styrelseledamöter. Paragrafenmotsvarar delvis 5 § i den äldre lagen och överensstämmer i sak med 7 § ipromemorieförslaget. Innehållet i paragrafen innebär att bolagsordning ellerförenings stadgar inte behöver ändras enbart av den anledningen att offentligstyrelseledamot utses och vidare att offentlig ledamot i förenings styrelseinte behöver uppfylla kravet på medlemskap i föreningen. Paragrafen, somöverensstämmer med 3 § i den äldre lagen och 8 § i promemorieförslaget,behandlar vissa frågor som rör stiftelser. Paragrafen,som i sak överensstämmer med 4 § i den äldre lagen och 11 § första och tredjestyckena i promemorieförslaget, innebär att regeringen får bestämma tiden förstyrelseuppdraget. Någonregel om en minsta tid för uppdraget, vilket förordats av en remissinstans, harinte ansetts nödvändig. Paragrafen,som överensstämmer med 12 § i promemorieförslaget, reglerar offentligstyrelseledamots rätt att delta i arbetsutskott inom styrelsen. Denna fråga harbehandlats i den allmänna motiveringen. Prop.1975/76:166 163 Iparagrafen ges bestämmelser om offentlig styrelseledamots och suppleants rätttill ersättning. Somhar framhållits i promemorian kan det av konstitutionella skäl inte överlämnastill regeringen att ge generella föreskrifter om ersättning. Paragrafen harutformats i saklig överensstämmelse med 13 § i promemorieförslaget. Iparagrafen, som i sak överensstämmer med 17 § i promemorieförslaget, harupptagits en motsvarighet tUl 25 § i förslaget till lag omstyrdserepresentation för de anställda. Förstastycket andra meningen i övergångsbestämmelserna har föranletts av attaktiebolagslagen (1975:1385) i prmcip träder i kraft först . Iandra stycket av övergångsbestämmelserna har införts regler som låter destyrelseledamöter och suppleanter som har uppdrag med stöd av den äldre lagenbehålla dessa till dess annat förordnas. 14.3Förslaget till lag om styrelserepresentation för de anställda i aktiebolag ochekonomiska föreningar Somhar anförts i avsnittet 12.4.1 i den aUmänna motiveringen syftar lagen tiU attde anstäUda genom styrelserepresentation skall få insyn i och inflytande överfrågor som har betydelse för de anställda som kollektiv. I denna paragrafanges uttryckligen att lagen har detta syfte. Detta syfte med lagen kommerockså mdirekt till uttryck i 18 § tredje stycket vari föreskrivs att undantagfrån lagens tUlämpning skall förenas med villkor om åtgärder som på annat sätttUlgodoser arbetstaga-nas intresse av insyn och inflytande i fråga omföretagets verksamhet. Iparagrafen anges också vilka företagsformer som omfattas av lagen. Frägan harberörts närmare i avsnittet 12.4.2 i dén allmänna motiveringen. För att kunnabli representerad i det egna företagets styrelse måste man enligt dennaparagraf vara anställd i ett aktiebolag eller en ekonomisk förening. Däremotkan den som är anställd i t. ex. ett handelsbolag vilket ingår somdotterföretag i en koncern få vara med och utse arbetstagarledamöter imoderföretagets styrelse. Detta följer av den särskilda koncernregeln i 5 § tredjestycket. Genomparagrafen undantas bank- och försäkringsaktiebolag och vissa typer avekonomiska föreningar från lagens tUlämpning. 1975/76:166 164 sammanämnaren för de undantagna typer av ekonomiska föreningar är att de antingenbedriver kreditgivnings- eller försäkringsverksamhet eller att de eljest harnära anknytning till någon av dessa verksamheter. Som har anförts i avsnittet12.4.2 har regeringen tidigare denna dag lagt fram förslag till en ny lag omstyrelserepresentation för de anställda i bankinstitut och försäkringsbolag.Denna omfattar bl. a. bankaktiebolag, centralkassa för jordbrukskredit,försäkringsaktiebolag och ömsesidigt försäkringsbolag. Flera av deföretagsformer som undantas genom denna paragraf omfattas således avlagstiftningen om de bank- och försäkringsanställdas styrelserepresentation.Även de övriga ekonomiska föreningar som undantas genom paragrafen haremellertid sådant samband med de företagsformer som omfattas av nyssnämndalagstiftning att frågan om styrelserepresentation i dessa ekonomiska föreningaransetts böra övervägas inom ramen för denna lagstiftning. Isyfte att förenkla lagtexten har i paragrafens första stycke införts engemensam benämning på de aktiebolag och ekonomiska förenmgar som omfattas avlagen. Som sådan benämning har valts företag. 1enlighet med vad som anförts i avsnittet 12.4.3 i den allmänna motiveringenhar i 5 § tredje stycket tagits in en regel om att rätten till representationi styrelsen för företag som är moderföretag i koncern skall tillkomma samtligaanställda inom koncernen. I anslutning till denna regel anges i paragrafensandra stycket vilka typer av koncerner som skall omfattas av rätten tillkoncernstyrelserepresentation. Avgränsningen av koncernregeln har kommenteratsi nyssnämnda avsnitt av den allmänna motiveringen. RättentUl styrelserepresentation enligt lagen tillkommer dem som är anställda iföretaget eller, i fråga om moderföretag, dem som är anställda inom koncernen.En förutsättning för att lagen skall vara tUl-läniplig är vidare enligt 5 § attföretag eller, i förekommande fall koncernen, har åtminstone 25 anstäUda.Anställningsbegreppet har också betydelse t. ex. vid bestämmande avorganisationsgrad enligt 10 § eller vid tillämpning av den s. k. hjälpregdn i12 §. lag om de anställdas styrelserepresentation fanns det intenågon uttryckUg regel om vad som avsågs med anställd. Däremot angavs i motiventUl nämnda lag att upplysning om antalet anställda kunde hämtas från förvaltningsberättelsen,som skall innehålla uppgift om detta antal. nar anfört attdet använda beräkningssättet lett till osäkerhet, efersom beräkningsmetodernavarierat från företag till företag. Verket har därför föreslagit att med anställdi lagens mening skall i första hand förstås den som är tUlvidareanstäUd enligtlagen (1974: 12) om anställ- 1975/76:166 165 ningsskydd.I den mån tillsvidareanställning inte förekommer, t. ex. inombyggnadsbranscben, föreslås att som anställd skall räknas den som i genomsnittarbetar så många timmar , f. n. , att han kommer I åtnjutandeav vissa sociala förmåner. De remissinstanser som har yttrat sig förslag har tUlstyrkt det. Även jag kan i allt väsentligtbiträda förslaget. Enligt min mening bör dock bestämmelsen i vad den avserminsta genomsnittliga veckoarbetstid utformas så, att 16-timmarsgränsen gällerendast om parterna inte genom kollektivavtal kommit överens om annan minstatid. Ett sådant kollektivavtal bör på arbetstagarsidan slutas eller godkännasav berörda centrala arbetstagarorganisationer (jfr prop. 1975/76: 105, bUaga1). För det fall att ett företag har både tUlsvidareanställda och arbetstagaresom är anställda eller visst arbete bör båda kategoriernamedräknas, när det gäller att bestämma hur många anställda ett företag eller enkoncern har. En förutsättning härför är dock att de visstids-anställdauppfyller kravet på viss veckoarbetstid. Paragrafenhar utformats i överensstämmelse med vad jag nu har sagt. Paragrafenhar viss motsvarighet i 1 § lag om styrelserepresentation för deanställda. Enligt nämnda paragraf var de anställdas rätt tillstyrelserepresentation begränsad tUl aktiebolag och ekonomiska föreningar medminst 100 anstäUda. Som jag närmare har utvecklat i avsnittet 12.4.2 i denallmänna motiveringen skall de anställda i fortsättningen i princip ha rätttill styrelserepresentation i varje aktiebolag och ekonomisk förening som haråtminstone 25 anställda. Bestämmelse om detta har tagits in i paragrafensförsta stycke. Liksom tidigare skall antalet anställda grundas på engenomsnittsberäkning för det senast förflutna räkenskapsåret. Enligthuvudregeln har de anställda rätt att utse två ledamöter och två suppleanter.Avsteg från huvudregeln görs i enlighet med vad jag förordat i avsnittet12.4.2 i den allmänna motiveringen endast för det fall att företaget, ipraktiken aktiebolaget, har en styrelse bestående av en enda ledamot. I dettafall får de anstäUda enligt paragrafens andra stycke utse enarbetstagarledamot och en suppleant. Itredje stycket av paragrafen upptas den koncernregel som jag nämnde vid 3 §.Regeln innebär som jag har framhållit i avsnittet 12.4.3 i den allmännamotiveringen att rätten tUl representation i styrelsen för ett företag som ärmoderföretag tUlkommer samtiiga anstäUda inom koncernen. De som är anställda imoderföretaget mister således eller, om man så vill, får dela rätten att utsearbetstagarrepresentanter i den egna företagsenheten med övriga anställda inomkoncernen. Däremot behåller de som är anställda i dotterföretag rätten att utsearbetstagarrepresentanter Prop.1975/76:166 166 i det egna företaget. avses varje företagsom enligt koncerndefinitionen i 3 § är moderföretag till annat företag. Detbör påpekas att i en och samma koncern kan ingå flera moderföretag. Koncernregelnblir i sådant fall tillämplig på varje moderföretag för sig. Enligt 5 § gäller de anställdas rätt tillstyrdserepresentation företag eller, i fråga om moderföretag, koncern som underdet senaste förflutna räkenskapsåret sysselsatt i genomsnitt minst 25arbetstagare. 1 denna paragraf har upptagits en bestämmelse som avser atttrygga en kontinuerlig representationsrätt för de anställda i företag ellerkoncerner där antalet anställda varierar kring 25-gränsen. Har denna gränsuppnåtts under det räkenskapsår som gått till ända närmast före tidpunkten förutseendet av arbetstagarledamöter, består rätten till representation, även omgränsen underskrids . För tillämpning avbestämmelsen krävs dock att proceduren för införande av styrelserepresentationför de anställda fortskridit så långt att arbetstagarledamöter utsetts. Det ärsåledes inte tillräckligt att enbart beslut enligt 10 § om inrättande avstyrelserepresentation föreligger. Som framgår av vad jag anförde vid 5 § har de anställdarätt till representation med två arbetsledamöter och två suppleanter endast fördet fall att företagets styrelse i övrigt består av minst två ledamöter. Dennaregel skulle kunna medföra att de anställda får begränsa sin representationtill en ledamot och en suppleant, om antalet övriga ledamöter nedgår till en.Som jag nämnde i avsnittet 12.4.2 i den allmänna motiveringen, bör deanställdas representationsrätt Inte begränsas om företaget vidtar åtgärder föratt minska styrelsen. I enlighet härmed föreskrivs i denna paragraf att deanställda i sådant fall får behålla sin rätt att vara representerade med tvåledamöter och två suppleanter. En förutsättning för detta är dock attarbetstagarledamöterna har utsetts då frågan aktualiseras. Paragrafen upptar en motsvarighet till bestämmelserna i 4§ lag om de anställdas styrdserepresentation. Det bör påpekas attparagrafen gör det möjligt också för stämma i moderföretag att utöka representationsrättenför dem som är anställda inom en koncern. Paragrafen överensstämmer i sak med 5 § lag omstyrelserepresentation för de anställda. Hänvisningen tiU lagen om ekonomiskaföreningar är tillämplig också på bostadsrättsföreningar ochsambmks-föreningar. Jag får i detta avseende peka på 56 § bostadsrättslagen och14 § lagen om sambruksföreningar. Prop.1975/76:166 167 som finns i paragrafen har i fråga om vissa äldre typer avekonomiska föreningar tagits in i övergångsbestämmelserna. Den grundläggande tanken bakom paragrafen är attarbetstagarrepresentantema i princip skall ha samma ställning och ansvar somövriga i styrelsen. Arbetstagarrepresentantema är dock endast underkastade debestämmelser om styrelseledamot och suppleant som finns i aktiebolagslagenresp. lagen om ekonomiska föreningar. Det innebär att speciella krav, t. ex. ifråga om valbarhet, som kan följa av annan lagstiftning än den nu nämnda integäller för arbetstagarrepresentantema. En fråga som i detta sammanhang tagits upp underremissbehandlingen är frågan om arbetstagarrepresentants tystnadsplikt. Jagvill i detta avseende hänvisa till vad jag i denna fråga anförde i 1972 årslagstiftningsärende (prop. 1972: 116 s. 134135). Dessa uttalanden bör alltjämtkunna tjäna till vägledning. I förhållande till motsvarande paragraf, 6 §, i 1972 årslag om styrelserepresentation för de anställda innebär paragrafen att vissatillägg gjorts. Dessa är föranledda av att den nya lagen i motsats till sinföregångare även omfattar bostadsrättsföreningar och sambraksföreningar. Enmotsvarighet till paragrafens bestämmelser har i fråga om vissa äldre typer avekonomiska föreningar förts in i övergångsbestämmelserna. Paragrafen motsvarar 7 § lag om de anställdasstyrelserepresentation. De nya bestämmelser som tillförts paragrafen sammanhängermed den förut nämnda koncernregeln. Det bör uppmärksammas att också beslut ominrättande av styrelserepresentation i moderföretag fattas av de lokalaarbetstagarorganisationerna. Kan dessa inte enas, får frågan föras upp påförbundsnivå. Vad gäller paragrafen i övrigt kan jag hänvisa till vad jaganförde lagstiftningsärende (prop. 1972: 116 s. 129 och 151). Paragrafen har motsvarighet i 8 § lag omstyrelserepresentation för de anställda. De sakliga skUlnader som föreliggermellan bestämmelserna i de båda paragraferna är föranledda av den tidigarenämnda koncernregeln. Paragrafen, som har motsvarighet i 9 § lag omstyrelserepresentation för de anställda, innehåller hjälpregler för det fallatt organisationerna inte kan enas om fördelningen av ledamots- eller suppleantplatserna.En nyhet i paragrafen är att arbetstagarorganisation som 1975/76:166 168 företräderminst av de kollektivavtalsbundna arbetstagarna normalt får rätt till ensuppleantplats, även om den största organisationen företräder avdessa arbetstagare. Bestämmelsen är föranledd av att suppleanten i den nyalagen fått en mer självständig ställning . Dennaparagraf upptar en motsvarighet till bestämmelserna i 10 § lag omstyrelserepresentation för de anställda. Bestämmelseni första stycket har jämkats med hänsyn tUl den förut nämnda koncernregeln. Iövrigt överensstämmer den med motsvarande bestämmelse i den äldre lagen. BestämmelsenI andra stycket har i förhållande till motsvarande bestämmelse i den äldrelagen ändrats så, att även berörda företag kan medge att tUl arbetstagarledamotutses den som redan är arbetstagarledamot i annat företags styrelse. Enjämkning har skett också med hänsyn till den nya koncernregeln. Iparagrafen finns bestämmelser om tiden för arbetstagarledamots eller suppleantsuppdrag och om när sådan arbetstagarrepresentant tUlträder sitt uppdrag.Paragrafen har motsvarighet i 11 § i den äldre lagen. Ifråga om mandattiden innebär bestämmelserna i den äldre lagen att denna tidbestäms av den organisation som utser arbetstagarleda-moten eller suppleanten.Statens industriverk har föreslagit att i överensstämmelse medaktiebolagslagen (1975: 1385) en regel om maximitid skall tas in i den nyalagen om styrelserepresentation för de anställda.