prop · FZ0311 · 1975-12-31 00:00:00 — Delegationen vänder sig därvid mot utredningens motiv föratt börja med en översyn av handräckningslagen och detta särskilt mot bakgrundav att vitesinstitutet inte skulle vara tillräckligt effektivt. Lkredningensresonemang vilar nämligen på det förhållandet atl viiesbeloppet skulle varamaximerat till . Lagstiftaren har emellertid föregripit utredningensarbete genom att utan närmare undersökning slopa vitesmaximum helt påinkomstskattens och mervärdeskattens områden. Att då bygga upp ett förslag omhandräckning och dylikt är enligt delegationen knappast motiverat på dessa tvåbeskattningsområden. Som skäl för sitt ställningslagande att böfla medhandräckningslagen har Prop.1975/76:11 53 utredningenvidare anfört att vitesföreläggande har ett begränsat användningsområdeeftersom det kan tillgripas endast när del föreligger något så när starka skälanta alt den som föreläggandet riktas mot verkligen innehar den efterfrågadehandlingen. Vitet skulle därför inte vara lämpligt när den uppgiftsskyldigepåstår att handlingarna kommit bort eller över huvud taget inte upprättats.Utredningen har därvid bortsett från den i skattebrottslagen infördastraffbestämmelsen om försvårande av skattekontroll och hur den kommer atlinverka på frekvensen av sådana påståenden med hänsyn till straffrisken. Någraremissinstanser har gjori mer allmänna uttalanden om reformbehovet påhandräckningslagens område. RSVframhåller att skattemyndigheterna har otillräckliga befogenheternärdetgälleralt tilltvinga sig bevismaterial,som del författningsenligt åliggerden enskilde att tillhandahålla. Intrycket av att så är fallet har länge varitmycket starkt uttalat. Att de förvaltningsprocessudla vites- och handräckningsinstituteninte fyller sin funktion på elt ändamålsenligt sätt är enligl RSV allmäntomvittnat. Hovrättenöver och anser att utredningen klart påvisat atthandräckningslagens regler är ineffektiva och omständliga. Lagen utgör intenågot verksamt medel för granskningsmyndigheterna när det gäller att fåtillgång till räkenskaper och handlingar som de författningsenligt äger rättatt ta del av men som av någon anledning ej ställs till deras förfogande av dengranskade. Länsstyrelseni understryker att det ökade skat-teundandragandetmedför större krav på utredningarna i skatte- och avgiftsprocessen. För attdessa utredningar skall kunna bedrivas på ett från allmän rättvisesynpunkt menockså från ett från fiskal synpunkt tillfredsställande sätt, måste denutredande myndigheten ha tillgång till de handlingar, bevis, som medges iförfattningarna. FöreningenSveriges kronofogdar bekräftar att försöken att smita från skatter och allmännaavgifter ökat i omfattning. Illojala förfaranden av merakvaliflcerat slag har varit svåra atl avslöja med ledning enbart av deuppgifter som skatte- och avgiftsskyldiga lämnat. FöreningenSveriges kommunala taxeringsrevisorer - som delar utredningens uppfattning omatt handräckningslagen behöver reformeras - anlägger ett i viss mån vidaresynsätt på reformbehoven än vad övriga remissinstanser gjort. atl myndigheterna ofta undviker i och för sig berättigade revisionerhos kategorier och speciella personer som man erfarenhetsmässigt vet kan väntasagera så att granskningen förhalas och därigenom binder kontrollresurserna.Föratti någon mån uflämna skillnaden mellan den lojale och den illojaleskattebetalaren har revisionsverksamheten dessutom i ökad omfattning kommit atlbedrivas i samarbete med åklagarmyndighet och polis. Polisen har emellertidbegränsade resurser. 1975/76:11 54 begärsdessutom polisingripande när det från brottssynpunkt knappast kan ansespåkallat. Ett polisbesök medför dessutom betydligt större personligt obehag förden granskade än elt besök av taxeringsmyndigheterna och ges som regel en heltannan offentlighet än en taxeringsrevision. Med hänsyn till dessa och andraomständigheter måste enligt föreningens uppfattning den påbörjade utvecklingenbrytas så att polisingripanden begränsas till svåra fall av skattebrott.Föreningen framhåller att det är mot denna bakgrund som utredningens förslag omökade befogenheter för granskningsmyndigheterna i förhållande till gällanderätt skall bedömas. Tillskillnad från övriga remissinstanser menar attdet åberopade statistiska materialet från länsstyrelserna och vissakronofogdemyndigheter ger etl ganska klent stöd ål utredningens mening atthandräckningslagen behöver reformeras. Där sägs att de skattskyldiga påfallandeofta "uppger sig sakna efterfrågat räkenskapsmaterial" men atträkenskaper trots detta i flera fall finns i behåll. Det åberopade materialetger enligt förbundets mening ett ganska klent stöd åt ett sådant antagande.Uppgifterna kan i stället utläsas så att räkenskaper kommer fram i de fiestafall men att man inte vet något om i vilken utsträckning de i övriga fallverkligen finns kvar. Detta räcker inte som motiv för lagförslaget. Dethelt övervägande antalet remissinstanser godtar i princip eller har inte någotatt erinra mot huvudlinjerna i utredningens lagförslag. /?5Kanser att de föreslagna nya bestämmelserna vid en jämförelse medhandräckningslagen framstår som myckel effektiva och ändamålsenliga. uppfattning kan den reformerade lagstiftningen väntas medföra all deskattskyldiga inför hoiei om ivängsmedel är benägna all i ökad utsträckningtillhandahålla sina räkenskaper frivilligt och atl därmed lagen skulle fä enbetydelsefull preventiv effekt. Vidare understryker RSV alt lagförslaget påintet sätt inkräktar på samarbetet med polis och åklagarmyndighet. Det betonasalt samhällets berättigade krav på en effektiv skattekontroll givetvis intefär tillgodoses på bekostnad av den enskildes behov av skydd mol opåkalladeingripanden. Å andra sidan är del enligt verkels mening alldeles nödvändigt attge eftertryck ål de rättigheter gransknings-myndigheterna redan har i olikasammanhang. Lagförslaget får därför anses präglat av en förnuftig avvägningmellan rättssäkerhetsinlressel och strävan efter effektivitet, snabbhet ochsmidighet i del skatleprocessuella förfarandet. RRVser det föreliggande lagförslaget som ell nödvändigt led i åtgärden att uppnåbätlre effektivitet i kontrollen av vissa typer av skalle- och avgiftsskyldiga. Flertaletlänsstyrelser ansluter sig i allt väsentligt lill de av RSV och RRV framlagdasynpunkterna. Dessutom understryker flera länsstyrelser värdet av atthandräckningsåtgärderna i lagförslaget differentierats på eu helt annat säll änvad som är fallei i gällande handräckningslag. Hovrättenöver och anser att genom del förslag till ny lagstiftning påområdet, som har framlagts av utredningen, många av de olä- 1975/76:11 55 genheter som visul sig vid tillämpningen avhandräckningslagen kommer alt undanröjas. Granskningsmyndigheterna erhållernämligen medel atl på etl effektivare och smidigare sätt än kunnasäkra bevis i skalle-och avgiftsprocesser som förslaget även på eltrimligt sätt tillgodoser den enskildes behov och skydd mol opäkalladeingripanden. Hovrätten anser som särskilt värdefullt den av utredningenföreslagna möjligheten lill differentiering vid beslut om eftersökande på såsätt atl sådant beslut begränsas lill alt avse just de utrymmen eller förvarsom del i det särskilda fallet lår anses som nödvändigt atl undersöka. Även skaiteutredning understryker särskilt attutredningen på ett tillfredsställande sätt vägt effektivitetskravet mot denenskildes behov av skydd mot opåkallade ingripanden. Föreningen taxeringsrevisorer, . och 7"C0 godtar huvudtankarna i utredningenslagförslag utan någon som helst erinran. LO uttalar alt organisationen i andra sammanhang fieragånger understrukit viklen av skärpt skattekontroll. Särskilt hardärvidpåpekats del ytterst betänkliga i den olikhet som råder i konlrollhänseendemellan skilda kategorier av skattskyldiga. Det föreliggande lagförslaget ärägnat atl uflämna denna skillnad samt väsentligen förbättra och effektiviserakontrollmöjligheterna inom skatte- och avgiftsprocessen. FöreningenSveriges kommunala taxeringsrevisorer understryker att utredningens förslaginle i något avseende innebär utvidgning av författningsenliga skyldigheteratt för kontroll förete räkenskapshandlingar m. m. I sammanhanget bör enliglföreningen framhållas att deklaralionskonlrollen f n. och inom överskådlig tidutformats så atl löntagarnas uppgifter avstäms ocb detaljgranskas post för postmedan rörelseidkarnas belopp kan bli föremål för en motsvarande kontroll endasti samband med taxeringsrevision. Det måste därför enligt utredningens mening tesig stötande för stora grupper om sistnämnda granskning i väsentlig utsträckningskulle vara beroende av rörelseidkarnas goda vilja alt förete sittdeklarationsunderiag. Vidare understryker föreningen det tillfredsställande ialt de reformerade handräckningsåtgärderna differentieras. Därigenom gesmyndigheterna möjlighet alt anpassa och begränsa tvångsåtgärderna lill vad somi skilda lägen bedöms erforderligt. Om förslaget leder till lagstiftning är detenligl föreningen synnerligen viktigt atl en bred information lämnas tillallmänheten om den nya lagen. Rätt informerade om lagbestämmelsernas verkligainnebörd och syfte bör den helt övervägande delen av medborgarna uppfattalagstiftningens tillkomst som ett positivt steg mol en ökad likställighet iskaiteprocessen. Föreningen anser att utredningenslagförslag bör kunna leda till förbättring av statens ställning i skatte- ochavgiftsprocessen som den enskildes rättssäkerhet garanteras genombeslulsreglernas utformning. Förslaget jämte följdändringar i vissa andraförfattningar är 1975/76:11 56 därförenligt föreningen väl ägnat all ligga lill grund för lagstiftning. tillstyrker i princip utredningens lagförslag men riktar visskritik mot behörighetsreglernas utformning. Någraremissinstanser - främst inom näringslivet - ställer sig mer eller mindreavvisande till huvudlinjerna i utredningens förslag till reformeradlagstiftning. Kammarrätteni tillstyrker visserligen atl handräckningslagen ersätts medbestämmelser som ger möjlighet till betydligt effektivare säkring avbevismaterial men är av andra skäl kritisk mot det framlagda lagförslaget. böflan framhålls att det aren självklarhet i en rättsstat att processuellatvångsmedel i bevissäkringssyfte inle skall få förekomma i andra fall än dåstarka skäl talar för det och att ingreppet mot den enskilde då framstår somrimligt med hänsyn till föreliggande omständigheter. Klarasådana skäl föreligger enligt kammarrättens mening i fråga omlaxe-ringsprocessen och liknande administrativa processer. De skattskyldiga ochavgiftsskyldiga är nämligen skyldiga inte bara att föra räkenskaperutan även på begäran tillhandahålla räkenskaperna för granskning. Dennaskyldighet skulle i många fall bli illusorisk om myndigheten saknar etttvångsmedel. Inte heller kan de tvångsmedel som utredningen föreslår förändamålet enligt kammarrättens mening anses innebära något orimligt ingrepp motden enskilde, i synnerhet om man beaktar att ingreppet gäller endast attgenomdriva en skyldighet som författningsenligt åvilar den skattskyldige.Vidare framhåller kammarrätten att den av utredningen föreslagna uppdelningenav beslutskompetensen i fråga om eftersökande i förvar och utrymmen har medförtatt författningstexten på fiera punkter inte bara blivit komplicerad ulan ävensvårlydd och oklar. Såvitt kammarrätten kan bedöma skulle de påtaladeolägenheterna enligt förslaget i nu angivna avseenden kunna undvikas om de förtaxerings- och avgiftsprocessen föreslagna tvångsmedlen laglekniskl regleradespå samma sätt som motsvarande tvångsmedel inom brottmålsprocessen. Kammarrättenförklarar sig därför vara av den uppfattningen att utredningens förslag måstehelt omarbetas. Lantbruketsskattedelegallon anser att förslaget i vafle fall tolkat efter bokstaven gerde fiskala myndigheterna stora möjligheteratt nå effektiva resultat för alttvångsvis åtkomma bevisning men på bekostnad av den enskildes berättigade kravpå rättssäkerhet. Det skydd som i normalfallet lämnas den enskilde i form avolika säkerhetsföreskrifter såväl enligl handräckningslagcn som enligtbestämmelserna i beträffande beslag och husrannsakan saknas sålunda enligtdelegationens uppfattning. Visserligen är man fullt införstådd med att fall kanförekomma då snabbhet vid företagande av tvångsåtgärder är i hög gradmotiverad. Relativt sett är dock denna grupp liten. Övriga skattskyldiga somkan ha gjort sig skyldiga till feldeklaralion i etl eller annat hänseende är igrund och botten hederliga. Mot denna kategori iir det inte motiverat attanvända en överruniplingsiaktik som medges av reglerna. Lagförslaget ärnämligen så utformat att det i princip kan tillämpas på alla skattskyldiga. Prop.1975/76:11 57 Näringslivetsskattedelegallon, som i åtskilliga hänseenden är starkt kritiskt inställd mollagförslaget, framhåller i detta sammanhang bl. a. följande. Allmänt sett harutredningen satt effektivitetskravet i främsta rummet och detta på sådant sättalt rättssäkerheten måste råka i fara. 1 samband med tillkomsten av 1956 årstaxeringsrörordning,som gäller beiräffande inkomsl-och förmögenhetstaxeringen,fördes en mycket ingående diskussion om hur taxeringskontrollen skulle utformasoch hur en rimlig avvägning skulle kunna göras mellan kraven på rättsskydd förden enskilde och önskemålen om effektivitet i taxeringsförfarandet. Des.sa tvåavvägningar resulterade i åtskilliga kompromisser men mot bakgrund av dendebatt som förts rörande påstådda övergrepp frånmyndigheternas sida gentemot enskilda vore det naturiigt att på olika sätt sättarättssäkerheten i främsta rummet. Vid senare ändringar som har gjorts i olikaregler har däremot det i och för sig berättigade kravet på att taxeringsorganisationenskall kunna verka med effektivitet kommit att alltmer dominera. Delegationenförklarar sig kraftigt vilja understryka uttalandet i direktiven tillutredningen att rättssäkerhetsaspeklerna noga bör beaktas. anser att lagförslaget inle bör leda till propositionutan atl först ha omarbetats så att den enskildes rättssäkerhet blir betydligtbättre tillgodosedd. SHIOframhåller att utredningen i sitt förslag satt skattekontrollen helt iförgrunden och att någon balans mellan effektiv kontroll och de skattskyldigasintegritet inte har uppnåtts. Förslaget borde mera ha anslutits tillförutsättningarna i den nuvarande handräckningslagen och det särskilt som nyamöjligheter för det allmänna tillkommit genom skatiebroltslagen. Sverigesadvokatsamfund anser att de handräckningsåtgärder som enligt utredningenslagförslag harstälits till granskningsmyndighelernas förfogande innebär ännulängre gående ingrepp i de enskilda medborgarnas rättssfär än gällandehandräckningslag. I sitt dåvarande yttrande över handräckningslagen underströksamfundet det allmänna demokratiska intresset av att samhället inte utveckladestill en polisstat, där medborgarnas privata förhållanden underkastadestvångsingripande utan att skälig anledning förelåg lill antagande attbrottslig gärning blivit begången. Skyddet för den enskildes rättssfär framstårför samfundet som lika angeläget att värna om som vid handräckningslagenstillkomst. En utvidgning i förhållande till den av samfundet tidigare avstyrktahandräcknirigslagen beträffande såväl tvångsmedlens omfattning som desituationer i vilka de får tillämpas är därför betänklig. Likväl vill samfundetinte förneka att fall kan förekomma där användning av tvångsmedel av den natursom föresläs i lagförslaget måste framstå som motiverad. Av det skälet ansersig samfundet inte helt kunna avstyrka en lagstiftning som möjliggörtillgripande av tvångsmedel av föreslagen art i syfte att säkra bevismaterial.För all inle den enskildes rättssäkerhet i alltför hög grad skall äventyrasanser samfundet dock atl beslutsfattandet rörande handräckningsåigärder ochförutsättningarna för åtgärdernas tillgripande måste utformas vä.sentligtannorlunda än vad utredningen har föreslagit. Prop.1975/76:11 58 6Utredningens förslag till bevissäkringslag Utredningensförslag till bevissäkringslag omfattar 28 paragrafer. Den inledande paragrafeninnehåller bestämmelser om lagens tillämpningsområde. 1 andra paragrafen finnsvissa begreppsbestämningar, medan i den tredje paragrafen anges hur de olikasäkringsåtgärderna verkställs. Därefter beskrivs i 4-7!;! ; de villkor som måsteföreligga för att beslut om säkringsåtgärd skall få fattas och i 8 S villkorenför hävning av sådant beslut. 1 9-15 §§ behandlas vad som skall iakttas vidverkställighet av beslut om säkringsåtgärd. 1 16-18 §§ regleras vem som ärbehörig att verkställa beslut om säkringsåtgärder. 1 19-21 S§ öppnas enmöjlighet för den granskade.atl hos länsskatierätt begära all beslaglagetbevismedel skall undantas från granskningen, 22-23 §! ; innehåller föreskrifterbeiräffande underrättelse om beslut och verkställighet. 1 24 t; föreskrivs atttalan mot granskningsnians beslut och mot verkställighet enligl lagen försgenoni besvär hos länsskatierätt. Av övriga bestämmelser i lagen behandlar 25 §vilken domstol som är behörig att handlägga framställning om eftersökning iprivata utrymmen och om undantagande av bevismedel från granskning saml atlpröva besvär enligl 24 i;, 26! ; frågan om lagens tillämplighet närgranskningsförfarandei och förundersökning i brottmål förekommer i ell ochsamma granskningsärende, 27 >; kravet på sekretess vid lagens tillämpningmed tillhörande slrafföe-siämmelser samt slutligen 28 ! ; alt närmareföreskrifter för lagens tillämpning meddelas av regeringen eller myndi.uhet somregeringen besiämmer. Utredningen,Utredningen föreslårali lagen skall bli tillämplig vid revision eller annangranskning i fråga om skall, tull el ler avgift inom praktisk t laget helaskalle-och avgiftsområdet. Inom tillämpningsområdet fallerdärförså gott somalla direkta skatter, indirekta skatter i form av mervärdeskatt ochpunktskatter, tullar, arbetsgivaravgifter lor socialförsäkringens finansieringsann prisregleringsavgifterna inom jordbrukets och fiskerinäringens område.Tillämpningsområde! anges genom alt de avsedda förfauningarna uppräknas i 1 ! ;,Vid gransk ning som inte regleras i dessa lorfaiin ingår blir lagen inteaktuell. Blandde skatter som lagförslaget inte avser märks arvs- och gåvoskatten och ett parpunktskatter beträffande fettvaror, Lagenföreslås bli tillämplig "vid revision eller annan granskning i fråga omskatt, tull eller avgift" enligl de uppräknade förfiiiiningarna. Termengranskning används av utredningen som en gemensam beieckning för de olikametoder som myndigheterna förfatiningsenligi kan använda för alt kontrolleralämnade uppgifter eller eljest skaffa underlag för fustsiällandé Prop.1975/76:11 59 avskatt, tull eller avgift. Till skillnad från vad som gäller enligt handräckningslagenär möjligheterna att använda säkringsåtgärder enligt förslaget inte begränsadetill att avse de mer ingripande granskningsförfarandena, t.ex.taxeringsrevision enligt TL, skatterevision enligt ML och liknande institutinom skatte- och avgiftsområdet. Lagen skall gälla vid all granskning i fiskaltsyfte som anges i de uppräknade rörfatlningarna under förutsättning, attmyndigheterna därvid får ta del av särskilt angett bevismaterial. Lagförslagetinverkar inte på användningen av andra processuella tvångsmedel utansäkringsåtgärderna skall utgöra komplement till de tvångsmedel, som f n. finns,och får således användas i kombination med dessa eller helt fristående. 1 dettahänseende skiljer sig bevissäkringslagen från handräckningslagen, där det iprincip krävs att vitesföreläggande skall föregå beslut om handräckning. Remissyttrandena.Flertalet av remissinsianserna ullalar sig inte om del föreslagnatillämpningsområdet. Av yttrandena får ändå anses framgå att man hargodiagitutredningens förslag i denna dd. Enligtkammarkollegiets erfarenhet behövs inle bevissäkringsåtgärder beträffandesådan stämpelskatt som kollegiet har att ta befattning med. Även om behov däravkan aktualiseras någon enstaka gång i fråga om arvsskatt eller gåvoskatt är detinte påkallat att föreslagen lag görs tillämplig beträffande sistnämndaskatter, framhåller kollegiet. Generaltullsiyrdsenpåpekar, att om bevissäkringslagen görs tillämplig inom praktiskt taget helaskatte- och avgiftsområdet ett flertal myndigheter kommer atl besluta om ochverkställa säkringsålgärd var för sig. Lagförslaget innehåller emellertid intenågra bestämmelser om samordning av olika myndigheters åtgärder mot dem somskall granskas. Detta aktualiserar på etl påtagligt sätt frågan om samarbetemellan olika skattemyndigheter. Med hänsyn till sekretesslagens bestämmelserkan dock i mänga fall tvekan föreligga om hemliga uppgifter får utlämnas tillannan myndighet. En närmare reglering av frågan om samarbete mellanskattemyndigheterna synes i hög grad påkallad, framhåller styrelsen, RSVkonstaterar med tillfredsställelse att man genom alt göra bevissäkringslagentillämplig inom hela skatte- och avgiftsområdet försöker ta ett steg i riktningmot en förenkling och ökad samordning av granskningsverksamheten inom skildasektorer av skatte- och avgiftssystemet. Även andra remissinstanser, såsomstatens jordbruksnämnd och skaiteutredning, anser det vara en storvinst att bevissäkringslagen blir enhetlig och generell för nästan helaskatte-, tull- och avgiftsområdet. Länssiyre/seniMa/möhus /än ser det som en fördel au lagen inle har begrän-sais lill all avseenban sådana revisioner, som normall utförs vidlänssurelser-nasskaiieavdelningar. Genom lagens siora lilliimpningsonirådetorde saniiir-beiei mel lan skilda gransk ningsmyndigheier k unna underliiiias.Skaiieförfaii-ningarnablir fier och mer komplicerade tor vafle är och lorde del Prop.1975/76:11 60 kommaau bli nödvändigt atl granskningsmän specialiserar sig på visst eller vissaområden inom skalleområdei. Komplicerade laxerings- och skatterevisioner kommer då i större utsträckning än al t ut föras av två eller fiera revisorer,som är specialister på skilda områden inom skatleförfattningarna. Atlbevissäkringslagen då är tillämplig på samtliga revisorers verksamheisoni-rådenkommer uppenbariigen att vara till gagn för granskningsverksamheten, anserlänsstyrelsen. Ävenlänsstyrelsen i anser det vara av godo attbevissäkringslagen getts ett stort tillämpningsområde, eftersom samarbetetmellan olika granskningsmyndigheter undeflättas av etl gemensamt regelsystem.Å andra sidan innebär detta, uttalar , att lagen med nödvändighetfått utformas så allmänt att givna regler täcker in samtliga de fall som kanuppkomma inom ett mycket brett område. Detta försvårar den praktiskatillämpningen inom kompetensområde. förutsätterdärför att närmare tillämpningsföreskrifter utfärdas i administrativ ordning. Sverigesadvokatsamfund anser det i och för sig naturiigt att lagen blir tillämplig inompraktiskt taget hela skatte- och avgiftsområdet liksom även vidgranskningsförfarandet generellt och således inte endast vid taxeringsrevisioneller likartad kvalificerad granskning. Näringslivetsskalledelegation framhåller, att särskilda svårigheter måste uppkomma då engranskning skall ske avseende flera typer av skatter. En granskningsmangranskar exempelvis såväl mervärdeskatleredovisningen sombensinskatteredovisningen på en bensinstation. Han måste då rimligen haförordnande av cheferna för dessa enheter, vilka beflnner sig hos olikamyndigheter. I förslaget görs ingen skillnad mellan granskning enligt olikaförfattningar. Man tycks utgå från atl det alltid rör sig om granskning enligtendast en författning. Utredningen.125; anges vad som enligt lagen skall avses med säkringsålgärd, bevismedel,förvar, utrymme och granskningsman. Säkringsåtgärd är den samlandebeteckningen på de åtgärder som enligt lagförslaget får lillgripas för attsäkerställa bevismaterial för granskning. Åtgärderna är av tre slag. nämligenbeslag, försegling och eftersökning. Detför lagen centrala begreppet bevismedel beskrivs genom en kortfattadexemplifierande uppräkning. I lagtexten sägs att till bevismedel hör "räkenskapsmaterial,varuprov och dylikt, som skall tillhandahållas för granskning".