prop · FZ03113 · 1975-12-31 00:00:00 — Manbör i stäUel räkna med alt de personer som vid upprepade tillfällen las om handpå gmnd av berusning och från nyklerheisvårdande synpunkt anses böra hindrasfrån fortsalt åtkomst av rusdrycker efter prövning i varje särskilt fall kanbli föremål för avstängning. Det bör sålunda ankomma på nykterhetsnämnd atl,sedan underrättelser har inkommit om verkställda omhändertaganden, pröva om enavstängning är motiverad. Avstängningen får här ses som ell led i den behandlingsom nykterhetsnämnden finner erforderlig. 3.6 Registrering av omhändertaganden Ulredningen släller inledningsvisfrågan om man efler fyllerislraffets avskaffande behöver föra etl centrallregister över de personer som tas om hand på grund av akut bemsning. Behovet avett sådant register är, menar utredningen, framför allt avhängigt av vilkarättsverkningar som skall förbindas med elt omhändertagande av en bemsad.Utredningen hänvisar i detta avseende lill alt den har ansett vissa sådanarättsverkningar ofrånkomliga. Utredningen har sålunda inle funnit det möjliglall slopa fyUeriin-dikalionen enligt Nvl och inle heller velat förorda attfylleriet i fortsättningen frånkänns betydelse i körkortsärenden. Utredningen konstaterar atl dessståndpunkt i fråga om fylleriets rättsverkningar leder till all man även efleravkriminaliseringen måsle ha tillgång tiU elt centralt register överinträffade fyllerifaU. I stäUet för registrering av avdömda fyUeriförseelserblir det fråga om registrering av beslutade omhändertaganden av bemsadepersoner, vare sig omhändertagandet sker på akutklinik eller i polisensförvaringslokaler. Detla medför en utvidgning av nuvarande registrering. F. n.blir nämligen endasl de som genom lagakraftvunna domar har fällts till ansvarför fylleri registrerade. När åklagaren meddelar åtalseftergift eller när etlomhändertagande för fylleri av annan gmnd inte leder till straff, sker däremotingen anmälan til! det särskilda slraffregistret. Utredningens förslag innebärvidare all de som anträffas på enskild plats skaU kunna las om hand för vårdoch behandling. De som omhändertas på sådan plats undgår slraffoch faller aUlså utanför den centrala registreringen. En central registrering av alla omhändertaganden förfylleri fömtsätter Prop.1975/76:113 50 Enligt vad utredningen framhålleri annat sammanhang bör de befattningshavare som skall svara för densocialmedicinska vålden av de omhändertagna på akutklinik i största möjligautsträckning befrias från administrativa göromål. Det är vidare frånbehandlingssynpunkt angelägel att deras verksamhet inte kopplas samman medfylleriets rättsverkningar, t.ex. körkortsindragning, nyklerhetsvåidandetvångsåtgärder o. d. Enligt utredningens mening talar därför alla skäl för atldet bör vara polisens sak att svara för dessa anmälningar till registret. Anmälanbör ske efter det att beslul har fattats om kvarhållandeav den omhändertagne på akutklinik eller i polisarrest. Utredningens ståndpunkt i fråga omett omhändertagandes återverkan i körkortshänseende leder vidare till altanteckning i körkortsregistrei skall ske i de fall då körkortshavare tas omhand på gmnd av akut berusning. 3.7 Domstolsprövning av omhändertagande Utredningen framhåUer atl etlomhändertagande av en berusad person innebär ett frihelsberövande som kan fåbetydande konsekvenser för den enskilde. Beslutet om omhändertagande måstedärför vara väl underbyggt. Den omhändertagne bör enligt ulredningen hamöjlighet att fä ett sådant beslut omprövat. Detla är ett rältssäkerhetskravsom kan sägas gälla alla frihetsberövanden. Eftersom omhändertagandet kan föramed sig rättsverkningar som sträcker sig längre än själva frihetsberövandet.finns del i detta fall särskilt starka skäl att tillgodose kravel på en sådanrätt till överprövning. Utredningen förordar därför att etl särskiltöverprövningsinsti-tut införs. Med hänsyn bl. a. lill attöverprövningen i stor uisträckning kommer atl innefatta bevisvärdering talarenligl utredningen övervägande skäl för atl överprövningen förläggs till allmändomstol. Överprövningsinstilulel avser atltillgodose den enskildes rätt atl få förutsättningarna för omhändertagandeloch indirekt även därmed följande rättsverkningar lagligen prövade. Domstolenbör således enligt utredningen ha alt bedöma om del har förelegat ett sådantakut vårdbehov all ell samhällsingripande har varit motiverat. Initiativet lill domstolsprövningskall enligt utredningsförslaget komma från den omhändertagne. I fråga omsjälva förfaratidel bör lagen (I946i 807) om handläggning av domstolsärendenvara tillämplig. Den som påkallar prövning bör ansöka härom inom tre veckorfrån omhändertagandets upphörande. Enligt utredningen har man anledningförmoda att sådan prövning kommer all påkallas i myckel ringa utsträckning. Domstolens prövning skall enligtutredningen utmynna i en förklaring humvida omhändertagandet har varit lagligengrundat. Mot beslulel bör talan kunna föras i hovrätten, som enligtutredningens mening bör vara sis- 1975/76:113 51 Om domstolen förklarar att fömtsättningar harsaknats för omhändertagande skall delta enligt utredningsförslaget medföra atlalla rättsverkningar som är förbundna med omhändertagandel upphör. 4.1 Omhändertagande av berusade personer Utredningens ståndpunkt attfyllerister liksom måste tas om hand i någon form genom samhälletsförsorg har inle föranlett någon erinran från remissinstansernas sida. Ävenulredningens stäUningstagande alt del också i fortsältningen bör ankomma påpolisen all verkställa sådana omhändertaganden har allmänt accepterats vidremissbehandlingen. Stadsfullmäktige i anser dock att det hade varitönskvärt med ett alternativt förslag till lösning av sistnämnda fråga. Enmöjlig väg skulle enligt stadsfullmäktige vara atl bygga ut den uppsökande ochuppspårande verksamhet som i viss omfattning redan bedrivs genom de sociala myndighetémäsförsorg. Som komplement tiU polisens omhändertagande skulle en sådanverksamhet ha visst psykologiskt värde av betydelse för den fortsatta vården.Liknande synpunkter framförs av stadsfullmäktige i och . När det gäller förutsättningarnaför omhändertagande betonas allmänt i remissyttrandena viklen av attbestämmelserna blir så utformade att de ger klara anvisningar lill polisen omnär etl omhändertagande får ske. Utredningens förslag kritiseras från dennasynpunkt av flera remissinstanser, bl.a. RÅ, , ,länsstyrelserna i och , och ,stadsfullmäktige i och samt Föreningen gäller därvid mindre ulredningens allmänna uttalanden än delföreslagna förfaltningsmässiga kriteriet för ett omhändertagande, nämligen attnågon är så bertisad att han bedöms vara i behov av vård. RPS anser alt etl polisiärtingripande inle bör få gmndas på andra omständigheter än sådana yttringar avbemsning som innebär ett ordningsstörande uppträdande. Det är enligt styrelsenhelt uteslutet alt den enskilde polismannen i vaije särskilt fall skall göra ensocialmedicinsk bedömning. Detta medför en risk för ojämnhet i handlandet sominte kan anses vara förenlig med våra krav på rättssäkerhet. Av samma anledningmåste del -med hänsyn till en omhändertagens rätl alt få veta anledningen tillingripandet - ges klara och objektiva regler om fömtsättningarna för etl omhändertagande,/l.iknande synpunkler framförs av i som ocksåbetonar viklen av en samordning med övriga föreskrifter om polisens befogenhetlill omhändertaganden. Även länsstyrelserna i och ochVästernorrlands län, stadsfuUmäklige i och länsnyklerhetsnämnden iKopparbergs län framhåller sär- 1975/76:113 52 skill de svårigheter som uppkommer för den enskildepolismannen när det gälleratt avgöra om en berusad person är i behov avomedelbar vård. Föreningen påpekar att förslagel i dennadef ger utrymme för många individuella tolkningar som bl.a. kan baseras pävederbörandes gmndinställning lill spritmissbruk över huvud laget. Stadsfullmäktige i Uddevallabefarar att de föreslagna bestämmelserna kommer all väsentligt inskränkamöjUghetema all omhänderta och behandla fyUeriklienielel. som enavkriminalisering av fylleriet ter sig önskvärd är det från samhällets synpunktangeläget att berusade personer blir omhändertagna för vård. Det är allmäntkänt atl dessa eljest ofta genom sitt uppträdande skapar olrevnad, uppträderstörande, visar aggressivitet eller i vissa fall uppträder våldsamt mot andrasåväl på allmänna platser som i hemmet. Man kan inle heller bortse ifrån atlfylleriomhändertaganden är en god brottsförebyggande verksamhel. Genom eltomhändertagande minskar man även risken för att den berusade själv kommer tillskada fysiskt, psykiskt och socialt. Normerna för omhändertagande har ocksåbetydelse för den allmänna uppfattningen om vilken grad av påverkan som ärlolerabel i samhällel. Stadsfullmäktige framhåller atl om fyllerister i stöneutsträckning än får uppehålla sig på offentliga platser ulan all bliomhändertagna, så kommer detla i realiteten att betraktas som en samhälletssanktion av elt sådant beteende. Motsvarande uppfattning redovisas avlänsstyrelsen i . Några remissinstanser anser attgrunderna för omhändertagande bör knytas till de förutsättningar som f. n.gäller för att någon skall kunna dömas för fylleri, nämligen att vederbörandeuppträder så bemsad att det framgår av hans åtbörder och tal. Förslag i dennariktning framställs av RÅ samt länsnykterhetsnämnderna i ochNorrbottens län. Elt annat förslag förs fram bl. a. av överåklagaren iStockholm och Föreningen . Dessa instanser anser attindikationerna för omhändertagande bör vara atl vederbörande är så bemsad althan inte kan ta vård om sig själv eller uppenbarligen utgör en fara för sigsjälv eller andra eller också uppträder på etl sätt som är störande för denallmänna ordningen. Enligt föreningen stämmer dessa indikationer överens bådemed polispraxis och allmän uppfattning. RFHL och RFMA understryker i sitt gemensammayttrande atl ingripanden bör begränsas till sådana fall då den omhändertagneantingen klart är i behov av vård eller också är så störande eller farlig atlhan måsle omhändertas lill skydd för andra personer eller annans egendom. Ulredningens förslag all omhändertagandepå gmnd av bemsning i princip skall kunna ske även på enskilt område har ulannärmare kommentarer tillstyrkts eller lämnats utan erinran av ,i lan, i och , stadsfullmäktige i , och ,nykter-hetsnämiiden i och SSUH. Prop.1975/76:113 53 Förslagel i denna del avstyrks avRÅ som framhåller all i de fall då omhändertagande på enskild plats enliglulredningens mening bör ske torde ingripande kunna äga mm med slöd av Pl ochNvl. Också ett flertal andra remissinstanser anser alt förslaget i föreliggandeutformning inte kan godtas. Sålunda anser 5vea hovrätt atl den föreslagnamöjligheten lill omhändertagande på enskilt område inger betänkligheter.Hovrätten kan medge att en sädan möjlighet skulle fyUa elt behov i fråga omportgångar och andra till allmänt eUer fleras gemensamma begagnande upplåtnaplatser och lokaler. Men atl omhändertagande av någon i hans eget hem - ulanatt han misstänks för brott eller uppträder ordningsslörande - blott för allhan är berusad till övermått måste anses strida mot privatlivets helgd och kanenligt hovrättens mening inte godtas. Av samma skäl ställer sig RPS i principavvisande till förslaget. RPS framhåller atl förslagel innebär en väsentligulvidgning av polisens åliggande och etl allvarligt ingrepp i den personligaintegriteten. Även om behov kan föreligga alt göra ingripanden i portgångar,rivningshus o.d. torde del inle vara riktigt atl ge polisen befogenhet allingripa i annans hemvist enbart för all lillgodose etl vårdbehov. Även TCO anmäler allvarligabetänkligheter mol förslaget all del skall vara möjligt all på enskild platsomhänderta bemsade personer. Förslaget är enligt TCO alltför allmänt utformatoch kan leda lill orimliga ingripanden på enskilda områden. Otvetydiga ochrestriktiva anvisningar måsle upprättas lill förhindrande av orällmäligaingrepp. TCO anser alt omhändertaganden på enskilt område bör ske endasl efterfrivillig överenskommelse eller i de fall del fordras lill skydd för personeller egendom eller förhindrande av brottslig gärning. Risken för ej önskvärdainlegritetskränkningar betonas också av överåklagaren i som å andrasidan anser del vara välmotiverat all lagen ger möjlighet alt omhändertabemsade som obehörigen uppehåller sig i privata trädgårdar, portgångar ochliknande lill allmän plats gränsande utrymmen. De bestämmelser som utformas iämnet bör enligt överåklagaren göra del möjligl alt företa omhändertaganden påsådana platser men utesluta ingripanden mot personer som uppehåUer sig iprivata hem. Atl befogenheten lill omhändertagande på enskilt område böruttryckligen begränsas på liknande säll förordas också av länsslyrelsen iÖrebro län, länsnyklerhetsnämnden i , polismästaren i , stadsfullmäktige i , och . Förslaget all personer som harbemsal sig med annal medel än alkohol skall få las om hand under sammaförutsättningar som alkohol-bemsade har i allmänhet inle föranlett någraerinringar från remissinstansernas sida. Från flera håll ifrågasätts docklämpligheten av alt sammanföra narkotikabemsade och alkoholbemsade. Därvidunderstryks bl.a. all narkotikamissbrukare kräver en avgifiningsperiod av enhell annan omfattning än vad som behövs för en person som berusat sig medalkohol. 1975/76:113 54 framhåller vikten av all en integreringsker med annan vård av narkotika- och läkemedelsmissbrukare. När det gäller för v ari n gen avde omhändertagna instämmer ell stort anlal remissinstanser i ulredningenskritik av rådande förhållanden. Förvaringen i polisartester beskrivs därvidaUmänt som otidsenlig och ineffektiv. Den nuvarande ordningen kritiseras fråndessa synpunkter särskilt av RÅ, RPS, länsstyrelserna i och Jämtlandslän, , Västernorriands läns och läns södra landsting, länsnykterhetsnämndeni , , och . Utredningens förslag om inrättandeav särskilda akutkliniker för förvaringen av akut bemsade personer tillstyrks iprincip av elt stort anlal remissinstanser. I flera yttranden lovordas detarbele som ligger till gmnd för utredningsförslaget i detla avseende. RÅ framhåller sålunda attinrättandet av särskilda kliniker med ett genomtänkt och välplaneratbehandlingsprogram motsvarar högt stäUda krav pä värden av här ifrågavarandepersoner. Utredningen visar enligl RÅ på elt klargörande och övertygande sättde fördelar som skuUe vara förenade med den föreslagna ordningen. RÅ delarutredningens synpunkter men påpekar alt utbyggnaden av de föreslagna klinikernaav skilda orsaker måsle bli en fråga som kan lösas försl på förhållandevis långsikl. Även hovrutt konstaterar alt den föreslagna metoden föromhändertagande och värd av berusade personer förefaller väl ägnad all tjänadet därmed avsedda nykterhetspolitiska syftel. hälsar med slortillfredsställelse utredningens förslag om anordnande av särskilda kliniker förakut bemsade omhändertagna och en inledande medicinsk och social undersökningav sådana personers hälsotillstånd och sociala förhållanden med omedelbaruppföljning genom de speciella organs försorg, som har anordnats och planeratsför vård av alkohol- och narkotikamissbmkare. Förslagel om inrättande avakutkliniker tillstyrks vidare av flera länsstyrelser, landstingen i ,, och , socialutredningen, flertalet hördastadsfullmäktige, åtskilliga läns-nykterhets- och iiykterhelsnämnder. , , , Föreningen . Svenskanykterhetsvårdsför-bundet, , . FöreningenSveriges länspolischefer och Föreningen . Dessa remissinstanseransluter sig i stort lill de allmänna överväganden som utredningen harredovisat. 1 flera yttranden framhåUs dock all åtskilliga frågor som hängersamman med akutklinikernas verksamhel kvarstår all lösa. Särskilt nämns i detlasammanhang formerna för en integration med annan sjukvård. Flera andra remissinstanser är i och för sig positivtinställda till att akut 1975/76:113 -'>5 bemsade bereds vård huvudsakligen enfigt utredningensintentioner men menar all denna vård i princip bör inlegreras i den reguljärasjukvården. Till denna gmpp hör statskontoret, NSB, Spri, Svenska landstingsförbundetsamt landstingen i , , och och Gävleborgslän. Även understryker att de synpunkter som har legal lillgrund för förslaget pekar på att den naluriiga konstmktionen är attakutklinikerna införlivas med sjukhusen och sålunda inordnas undersjukvårdslagstiftningen. Klinikerna skulle därmed komma all ingå somvårdavdelningar inom de befintliga sjukhusenhelema. Därmed skuUe också vinnasalt det ulan vidare kommer atl framstå som klart all vård meddelas ävenfrivilligt intagna. En särskild lag i ämnet skulle följaktUgen komma alt gällaendasl dem som omhändertagits av polismyndighet. Härigenom skuUe fullparallellilet komma alt vinnas med mentalvårds-lagstiftningen, där frivUligtintagna vårdas enligl sjukvårdslagen och tvångsvis intagna enligt lagen omberedande av sluten psykiatrisk vård i vissa faU. Åtskilliga remissinstanser ställersig emellertid tveksamma till förslaget om akutkliniker. iÄlvsborgs län anser alt kravet i såväl ekonomiskt som personellt avseendeställs orimligt högt i förhållande till de resurser som finns och somframdeles kan väntas vara disponibla för samhällets åtaganden inom den socialasektorn i vidsträckt mening. En sådan satsning torde inte kunna komma tillstånd utan stora åteiverkningar inom andra områden, exempelvis sjukvården elleråldringsvården. Enligt mening kan inte etl enstaka värdbehovprioriteras på sätt ulredningen föreslår, utan avvägningen mellan olikaangelägna reformer och förbättringar inom vårdområdet måsle ske i ett störresammanhang. konstaterar vidaie alt utredningen inte redovisaratt vård på akutklinik medför lägre fyUerifrekvens. Antagandet alt så skullebli fallet motsägs enligt i viss mån av det förhållandel att mani , där akutkliniker finns inrättade och varifrånutredningen hämtat förebilden lill förslagel om sådana kliniker, har haft enkraftig ökning av alkoholkonsumtionen. Länsslyrelsen framhåller all alkoholismenär ell så stort samhällsproblem att resurserna inte fär splittras i dellösningarsom var och en för sig visserligen kan vara bra men som varken ensamma ellersammantagna medför någon lösning av problemkomplexet i stort. Också Kronobergsläns landsting framhåller att, om samtliga fyllerister skall tas om hand somvårdfall, detla måsle fömlsatta en omprioritering av befintligasjukvårdsresurser lill förfång för övriga sjuka. Det ligger enligl landstingeten fara i all generellt betrakta fylleriet som elt vårdfall, i synnerhet om mantar med i beräkningen den sannolika förekomsten av fyUeri runt om i landet ochdå man erfarenhetsmässigt vet atl det stora flertalet av dessa rus går överutan atl medicinsk hjälp behöver anlitas. Enligt läns landsting kan denvårdorganisaloriska frågan inle lösas fristående från övriga frågeställningarinom nykterhetsvården. Prop.1975/76:113 56 landstingetangelägel atl man ingående diskuterar de synnerligen komplexa vårdbehoven ochden med hänsyn lill beräknat utbyte lämpligaste resursfördelningen mellan olikadelar av hela vårdkedjan, innan man beslämmer sig för en så kraftig satsningpå en ytterst liten del av det slora vårdområdet som ulredningen föreslår. Liknande synpunkler framförs också av Kopparbergsläns landsting. anser att utredningens förslag bör betraktas som enframlida målsättning vars förverkligande blir beroende av ställningstagandeninom hela nykterhetsvårdsområdel. framhåller all en satsning pä förebyggandeålgärder och öppen vård från såväl den enskildes som samhällets synpunkt lordevara mera angelägen än förbättrade resurser för förvaring under ett ickebehandlingsbart skede av alkoholpåverkan. En mera medicinskt inriktad vård avakutbemsade kan enligt åstadkommas genomindividuellt anpassad behandling av den omhändertagne med möjlighet atl, närdetta är medicinskt motiverat, förordna om intagning på sjukhus. Etlgenomförande av utredningens förslag måsle under alla omständigheter föregås aven noggrann prioritering av ålgärder för tillgodoseende av vårdbehov och avsamhäUsålaganden över huvud tagel. finner det tveksamt om denakuta alkoholistvården bör ges företräde framför exempelvis en forlsalluppmstning av åldringsvården och menlalvården. framhållerbetydelsen av tidigt insatta förebyggande åtgärder och av en utbyggd öppenalkoholislvård som medel att pä sikt nedbringa anlalel fall av akut bemsade. Enuppmstning inom dessa områden synes böra sättas före en utbyggd vårdinsats inomden begränsade sektor som den sjukvårdsmässiga alkoholistvården utgör. Inte heller i län årövertygad om all del finns möjligheler från samhäUsekonomisk synpunkt altkunna prioritera en så betydande kostnadsökning för det område som det härgäller. tveksamhet är än slörre med tanke på den ökadebelastning på samhällets vårdresurser läkare och socialarbetare somulredningens principprogram medför. Det kan enligl länsslyrelsen med fog ifrågasättasom tillräckliga vårdresurser kan reserveras för det program som ulredningenhar lagl fram. Även här måste en prioritering komma till stånd mellan olikaangelägna vårdbehov och det förefaller ingalunda självklart att vid en sådanprioritering just detla vårdområde kan tillförsäkras erforderliga resurser.Inom ramen för nuvarande system bör det dock finnas möjligheter alt relativtsnabbi genomföra vissa förbättringar. tänker härvid i första handpå vad som kan göras för att i ökad utsträckning ge polismyndighelema hjälpoch slöd från läkarpersonal och socialljänstemän. Vidare bör artestlokalemarelativt enkelt kunna göras mer lämpliga för omhändertagandet av bemsadepersoner. i understryker atl delav ulredningen föreslagna systemet inle under överskådlig lid skuUe komma allfungera i praktiken. Tillgängliga resurser, särskilt personella, tordenämligen inle möjlig- 1975/76:113 57 göranågon mera omfattande vård och behandling på sådana kliniker som ulredningenförordal. Detta innebär inle alt inte skulle dela uppfattningenatt fylleristen försatt sig i ett sjukdomstillstånd och att förbättrademöjligheter bör skapas för atl på elt medicinskt adekvat sätt avgifta honom.Därvid måsle del anses angelägel all från medicinsk synpunkt lämpligaanordningar för omhändertagande av fyUerisler undan för undan tillskapas. Till de kritiska remissinstanserna hör ocksåBlekinge läns landsting som anser alt etl genomförande av förslagel skuUeinnebära en allvarlig risk för feldisponering av tillgängliga resurser.Landstinget understryker också att förslagel innebär alt omfattande polisiäraoch socialvårdande uppgifler skulle komma alt överföras lill den redan nukostnadskrävande slutna sjukvården. vänder sig särskilt mol atl iprincip varje för fylleri omhändertagen person, utan någon objektiv prövningav det individuella vårdbehovet, enligl förslagel skall göras till föremål fören behandling till kostnader som ligger högre än genomsnittet för den övrigaakutsjukvården vid våra lasarett. Denna syn på resursfördelningsfrågorna finnerlandstinget svår alt acceptera. Landsiingei anser visserligen alt det behövsen långtgående reform men ifrågasätter om det finns resurser för sågenomgripande förändringar som utredningen föreslår. En inriktning på mindreomvälvande men snabbare genomförbara förbättringar bör därför diskuteras somett realistiskt altemativ. Landsiingei ifrågasätter om inte den lösning somulredningen skisserat för mindre orter erbjuder den bästa utgångspunkten för enreform. Genom en uppmstning av polisens personella och lokalmässiga resurser,etablerandet av etl i jämförelse med nuvarande förhåUanden fastare samarbetemeUan polismyndigheter och medicinsk personal saml genom en utökad satsning påsocialvården, såväl vad det gäUer dess engagemang under det akutabemsningsskedet som hjälpåtgärder på , borde enligt landstingetsmening fömtsättningar kunna skapas för en såväl ändamålsenlig som ekonomisklförsvarbar organisalion för omhändertagandet och vården av fyllerister. När del gäller frågan om förvaringstidens längdlämnar de flesla remissinstanser utredningsförslaget ulan närmare kommentareller erinran. Förslagel tillstyrks uttryckligen bl. a. av RÅ ochsocialstyrelsen.