prop · FY034 · 1975-12-31 00:00:00 — De sakkunniga bör belysa, hur olika alternativ i fråga omutformning och storiek av rabatterna kan väntas påverka utnyttjandet av dekollektiva trafikmedlen och vilka fördelar de väntas ge med hänsyn tillframkomlighet i trafik, samhällsbyggande och serviceutnyttjande. Behovet avanpassning av de rabatterade avgifterna till den allmänna prisutvecklingen börövervägas. De administrativa och tekniska aspekter K:38 Skr 1975:4 266 somsammanhänger med rabatterna skall närmare utredas. Isitt arbete bör de sakkunniga utnyttja del underlag som länsstyrelsernasregionala trafikplaner liksom kommunernas lokala trafikförsörjningsplanererbjuder. Genom dessa kan belysas olika trafikalstrande faktorer, såsombefolkningens geografiska fördelning, näringslivets lokaliseringsmönster ochservicestruktur, transportförsörjning, transportnät och transportanläggningar. Medbeaktande av den effekt som rabatterna kan väntas få på resandet skall derasinverkan i intäkts- och kostnadshänseende bedömas. I den mån det blir fråga omunderskott har de sakkunniga att behandla frågan om fördelningen ochfinansieringen härav. I fråga om avgränsningen av vad som är att anse som lokalresp. regional trafik skall beaktas de riktlinjer som meddelats för denregionala trafikplaneringen. Redan etablerade rabaltsystem får inte beträffandefördelningen och finansieringen av underskott vara prejudicerande förutredningens bedömningar och förslag. Utredningsarbetetbör bedrivas skyndsamt. Desakkunniga bör i förekommande fall ha samråd med kollektivtrafikutredningen,trafikplaneringsutredningen, trafikpolitiska utredningen och denkommunalekonomiska utredningen. Utredningenhar - hållit två sammanträden. Härjämtehar sekretariatet haft överläggningar med olika myndigheter, organisationer ochandra som berörs av utredningens arbete. Vidare har sju sammanträden hållitsmed en särskild arbetsgrupp rörande resvanor, reseattityder ochpriskänslighetsfrågor. 39.Sakkunnig (K 1974:02) med uppdrag att utreda den framtida verksamheten inomteleverkets verkstadsrörelse, m. m. Maj:ts bemyndigande för att utreda den framtidaverksamheten inom verkstadsrörelse, m.m. (se Post- och Inrikestidn. Utredningsman:Huss, ., landshövding Sekreterare:Formgren, J. , universitetslektor (fr.o.m. ) , Box 3085,400 lOGöteborg, tel. /13 58 54 Direktiv(anförande av statsrådet till statsrådsprotokollet ): Detsvenska har till skillnad från flertalet andra teleförvaltningar ivärlden egen utveckling, konstruktion och produktion av telemateriel. Tyngdpunkteni produktionsprogrammet ligger inom området stalionsulruslningar ochabonnenlanläggningar. Av loiala behov härav tillgodoses genomleveranser från de egna verkstäderna. Ifråga om transmissions- och radioutrustning förekommer f. n. ingen egentillverkning. Kombinationen inomteleverket av drift, utveckling, konstruktion och egen tillverkning har gynnatproduktutvecklingen. Tillgången till egen produktionskapacitet har allmäntmedverkat till att prisnivån inom produktområdet kunnat hållas nere. Verkstaden i Nynäshamntillkom . Allt eftersom efterfrågan på teletjänster och därmed påtelemateriel ökade, byggdes Nynäshamnsanläggningen ut och på 1940-taIetanlades två nya televerkstäder i och . De tre verkstädernafick stor betydelse för sysselsättningen på de berörda orterna, dels genomomfattningen av verksamheten, dels genom att i dessa i betydande utsträckninganlitades kvinnlig arbetskraft. Utvecklingenav telekommunikationerna, bl. a. i samband med telenätets automalisering, leddetill att frågan om ytterligare utbyggnad av verkstadskapacitelen aktualiseradesi mitten av 1960-taIet. Antalet anställda var vid denna lid i ca 1150, i ca 900 och i ca 850. Företagsekonomiska ochproduktionstekniska skäl ansågs tala för atl utbyggnaden inte borde ske ianslutning till någon av de existerande verkstäderna. På grundval av bl. a.lokaliseringspolitiska överväganden beslöt , att två nyaverkstäder skulle byggas och att dessa skulle förläggas till ochSkellefteå (prop. 1965:116, SU 1965:128, rskr 1965:321). Verkstäderna skulledimensioneras för vardera 250 anställda och drivas av ett helägt dotterbolagtill . Telef abrikation AB (TEFAB). Efter ett uppbyggnadsskedeutgjorde antalet anställda vid de båda verkstäderna i mitten av ca 500,varav nära 300 vid Skellefteåverkstaden och 200 vid Kristinehamnsverkstaden. Under1960- och utvecklades en ny teknik påtelekommunikationsområdet, vilken var byggd på elektroniska komponenter. Isamband härmed engagerades såväl som LM i ettutvecklingsarbete avseende datorstyrda telefonstationer. Den nya teknikenvisade sig kräva betydande utvecklingsresurser. Med hänsyn härtill bildadeteleverket och LM ett gemensamt ägt utvecklingsbolag, (prop. 1970:128, SU 1970:131, rskr 1970:295). För att resultatetav utvecklingssamarbetet skulle kunna utnyttjas till fullo träffades ocksåavtal om ett produktionssamarbete mellan de båda företagen fr. o. m. år 1975.Detta bygger på ömsesidiga leveranser och ger förutsättningar för attproduktionen vid televerkstäderna och vid LM svenska verkstäder skallkunna expandera i samma takt. Televerkethar vidtagit omfattande rationaliseringsåtgärder inomverkstadsrörelsen. I kombination med en viss dämpning av efterfrågan påteletjänster har detta lett till att sysselsättningen vid verkstädernasuccessivt minskat. Medan antalet anställda var totalt 4190 varav 484 inom TEFAB hade antalet vid ingången av gått ned tilltotah 3 716, varav 406 inom TEFAB. Motbakgrund av den tekniska utvecklingen och inför samarbetet med LM harteleverket gjort en prognos över produktions- och sysselsättningsutvecklingenvid verkstäderna fram enligt vissa alternativa förutsättningar. Enligtett mera optimistiskt alternativ beräknas totalt för hela verkstadsrörelsen ettminskat behov av personal på drygt 600 anställda trots en förutsatt påtagligårlig ökning av produktionen. Enligt ett mera pessimistiskt alternativ skullepersonalbehovet minska med över 1 100 anställda. Utan produktionssamarbetet medLM skulle enligt K.39 Skr 1975:4 268 gjordabedömningar personalbehovet fram minska med ca 1 500 anställda. Detminskade behovet av personal sammanhänger i viss mån med fortsattarationaliseringsåtgärder men beror framför allt på att den nya tekniken genomett högre utnyttjande av elektronikkomponenter beräknas medföra en avsevärtlägre förädlingsgrad för produktionen i televerkstäderna. Genomproduktionssamarbetet med LM vilket som nämnts skulle börja förstvid ingången av men som i viss utsträckning redan inletts räknarteleverket inte med någon minskning av sysselsättningenvid verkstäderna. Med hänsyn till de mera långsiktiga prognoserna anser jag detemellertid angeläget att göra en utredning om den framtidaverksamheten vid och verkstäder. Utredningen bör ske genomen särskilt tillkallad sakkunnig. Enutgångspunkt för utredaren bör vara att i varje fall en sysselsättning avnuvarande omfattning bibehålls på de berörda orterna. Utredarenskall närmare bedöma prognoserna för den fortsatta produktionen ochsysselsättningen inom verkstadsrörelsen med hänsyn dels till efterfrågan inomlandet på tjänster, dels till utvecklings-och produktionssamarbetetmed LM . Härutöverskall utredaren inventera de möjligheter som kan finnas att ta upp tillverkningav nya produkter som kan vara lämpliga med hänsyn till televerkstädernasproduktionsförutsättningar. Marknads- och produktionsförutsätlningarna skall isådana fall närmare belysas. Ommöjligheter anses föreligga för upptagande av nyproduktion, bör utredaren utifrån en värdering av de olika verkstädernas produktionsbetingelser föreslåden lämpliga lokaliseringen av denna. Utredarenär oförhindrad att ta upp även andra än här nämnda frågor som sammanhänger medden framtida verksamheten inom verkstadsrörelse. Utredarenbör bedriva sitt arbete i nära samråd med , TEFAB och de berördapersonalorganisationerna. Densakkunnige har haft överläggningar medTeleverket, i och samt berördapersonalorganisationer. Ett omfattande utredningsmaterial har insamlats, vilketbelyser industriernas historiska utveckling och nuvarande situation. Densakkunniges arbete beräknas pågå . 40.Utredningen (K 1974:03) avseende vissa kommunala trafik- ochtrafiksäkerhetsfrågor Maj:ts bemyndigande för att utreda vissakommunala trafik- och trafiksäkerhetsfrågor (se Post- och Inrikes tidn. den 26oktober 1974): Utredningsman:Gullnäs, S. , justitiekansler 269 Kommittéer: K:40 Sekreterare:Wallin, ., hovrättsfiskal (fr.o.m. ) Lokal:Justitiekanslern, 5, Fack, 103 10 , tel. (utredningsmannen) Direktiv(anförande av statsrådet till statsrådsprotokollet den 18 oktober1974): Samhälletsutveckling kännetecknas av en långtgående omstrukturering av bebyggelse ochnäringsliv. Den innebär ökade krav på samhällsplaneringen. Kommunikationernafår därvid en allt större vikt. Befolknings- och bebyggelseutvecklingen, denekonomiska tillväxten, de ändrade förutsättningarna för produktionen,bostädernas och arbetsplatsernas, geografiska spridning inom tätortsområdenasamt människornas ökade rörlighet är faktorer som leder tillväxande transport- och resebehov. Pådet kommunala planet är ansvaret för utvecklingen inom trafiksektorn fördelatmellan skilda myndigheter och organ med uppgifter inom bebyggelseplanering,gatu- och vägbyggnad, miljövård, trafikförsörjning, trafikreglering m. m'.Kommunens fullmäktige och kommunstyrelsen har uppgifter av mera övergripandenatur och ger allmänna riktlinjer i flera av de nämnda avseendena. När detgäller bebyggelseplaneringen handhas det egentliga planarbetet avbyggnadsnämnden, medan gatunämnden eller motsvarande svarar för byggande, driftoch underhåll av gatunät och trafikanordningar. har attbeakta väsentliga miljöfrågor i trafiken. Färdtjänst för handikappade handhasi allmänhet av sociala centralnämnden eller socialnämnden. Skolstyrelsenansvarar för skolskjutningen. Även icke-kommunala organhar ett ansvar för de lokala trafikfrågorna. Det gäller främst utformningen avlokala trafikföreskrifter. Enligt lagen (1964:731) om trafiknämnder skall ikommun i vissa fall kommundel finnas en avfrågor angående lokala trafikföreskrifter och tillstånd till taxitrafik.Nämnden består av en ordförande polischefen i distriktet och ytterligaretvå ledamöter, som väljs av kommunens fullmäktige. Som nämndens beslut gällerden mening som biträds av ordföranden och minst en av de övriga ledamöterna. Iärende där någon mening ej vinner sådan anslutning skall frågan hänskjutas tilllänsstyrelsen för avgörande. Vissa lokala trafikföreskrifter meddelas avlänsstyrelse. Fråga om undantag från lokal trafikföreskrift prövas enligthuvudregeln av trafiknämnden. I vissa fall ankommer dock prövningen pålänsstyrelsen eller om undantaget rör mer än ett län statenstrafiksäkerhetsverk eller statens vägverk. Polisenserfarenheter av det lokala trafiksäkerhetsarbetet tillvaratas bl. a. genomrepresentationen i trafiknämnderna. Vidare har polisen enligt allmännaordningsstadgan (1956:617) vikliga befogenheter av betydelse för trafiken. Detfrivilliga trafiksäkerhetsarbetet på det lokala planet bedrivs i huvudsak inomramen för trafiksäkerhetskommittéernas verksamhet. Dessa kommittéer som tillstor del tillkommil på initiativ av för trafiksäkerhetensfrämjande (NTF) har efter hand erhållit en allt fastare anknytning tillkommunerna och består ledamöterna vanligen av kommunala förtroendemän som valls av kommunens 40 Skr 1975:4 270 fullmäktige.Kommittéerna är regelmässigt anslutna till trafiksäkerhetsförbund inom länen. Destatliga organ som handlägger frågor om bebyggelseplanering är i första handKungl. Maj;l, statens planverk och länsstyrelserna. De statliga myndigheternasprimära uppgifter är att utöva tillsyn över lagligheten av de kommunalaorganens beslut och all bevaka det allmännas intresse av en samordnad och iövrigt rationell samt från social, teknisk och miljömässig synpunkt önskvärdplanering. 1 princip krävs att de av kommunen utarbetade planerna förbebyggelse och markutnyttjande fastställs av eller vissa fall av Kungl. Maj:t, varvid nu angivna förhållanden beaktas. Närdet gäller vägplaneringen har statens vägverk och länsstyrelserna omfattandeuppgifter. Till stor del regleras väg- och gatuhållningen också genom destatliga organens faslställelseprövning av de kommunala bebyggelseplanerna. Ianslutning härtill vill jag erinra om att bygglagutredningen i betänkandet (SOU1974:21) Markanvändning och byggande föreslagit en genomgripande omläggning avplaninstiluten i riktning mot en beslutsordning beträffande markanvändningen ividsträckt bemärkelse som har sin tyngdpunkt i ett kommunalt ansvar förfrågornas avgörande under hänsynstagande till statliga och enskilda intressen.Därvid eftersträvas en lagstiftning som är inriktad på att åstadkomma engenerell prövning för alla slags förändringar av markanvändningen. Vidare har1969 års vägutredning lagt fram principbetänkandet (Ds K 1974:7) ochenskild väghållning. har föreslagit lösningar som är samordnademed bygglagutredningens överväganden. Av iniresse för den framtida utvecklingenär också kollektivtrafikutredningens arbete på nya planeringsformer och andraåtgärder för att främja kollektivtrafiken. Förhuvuddelen av del allmänna vägnätet är stålen väghållare med detkostnadsmässiga ansvaret för byggande och drift. Inom område med stadsplansvarar kommunerna i betydande utsträckning för väg- och gatuhållningen. Dettagäller dock inte i fråga om de allmänna vägar för vilka staten är väghållare.Till kommunernas allmänna vägar och de gator som är nödvändiga för den allmännasamfärdseln kan kommun som är väghållare erhålla statsbidrag i princip medbelopp av kostnaderna för väghållningen. Vidare finns ettomfattande enskilt vägnät till vars byggande och underhåll statsbidrag kanutgå. I ökad utsträckning har också kommunerna engagerat sig ekonomiskt i denenskilda väghållningen. Spännviddeni de lokala trafikfrågorna och uppdelningen av beslutsfunktionerna på olikalokala organ har lett till önskemål om alt handläggningsprocedurenförenhetligas. Likaså har fördelningen av ärendena i andra avseenden t.ex.mellan länsstyrelse och trafiknämnd medfört problem. Detsamma gälleransvarsfördelningen mellan de beslutande organen och väghållarna. Ifråga om den lokala trafikförsörjningen är beslutsfunktionerna fördelade påolika organ och nivåer. På länsstyrelserna ankommer att meddela tillstånd tillyrkesmässig trafik med buss, medan trafiknämnderna meddelar tillstånd tilltaxitrafik. Flera kommunala organ har atl la ställning till frågor somsammanhänger med trafikförsörjningen. Sålunda har förutom kommunstyrelsen skolstyrelsen och socialnämnden viktiga uppgifter. Förslagom en av de ärenden som rör trafiken ochtrafiksäkerheten i kommunerna har i syfte att åstadkomma en enhetlighandläggningsprocedur och en fastare 271 Kommittéer: K:40 förankringav beslutsfunktionerna lagts fram i promemorian Kommunerna ochtrafiksäkerheten. I promemorian som har utarbetats av en arbetsgrupp tillsaltav och förordas att ivarje kommun skall finnas en av kommunfullmäktige vald trafiknämnd, sombehandlar ärendena angående trafiken och trafiksäkerheten i kommunerna. Den nyanämnden skall enligt förslaget i allt väsendigt överta de nuvarandetrafiknämndernas och trafiksäkerhetskommittéernas uppgifter. Iett vid promemorian fogat särskilt yttrande av experterframhålls, att övertygande motiveringar inte lagts fram för att det nyakommunala organet skall överta de nuvarande trafiknämndernas uppgifter och inleheller för att polisen fortsättningsvis skall uteslutas från beslutsfunktion ifråga om de lokala trafikföreskrifterna. En effektivisering av trafiksäkerhetsarbeteti kommunerna bör enligt dessa experters mening i stället ske bl. a. genom attde nuvarande trafiksäkerhetskommittéerna får status av kommunala nämnder medtillräckliga resurser för att bedriva ett meningsfylll traf iksäkerhetsar bete. Vissa remissinstanser är positiva till huvudlinjerna ipromemorian, medan andra är negativa till principerna för den föreslagnaomorganisationen. Ett fierlal instanser anser att promemorian inte innehållertillräckligt underlag för ett ställningstagande. Bland de frågor somremissinstanserna diskuterar och där de för fram krav på ytterligare utredningkan nämnas samordningen mellan den nya trafiknämnden och andra kommunala organ,kompetensfördelningen mellan länsstyrelse, trafiknämnd och väghållare,kostnadsansvaret för beslutade åtgärder, polisens befattning med utformningenav lokala trafikföreskrifter, det frivilliga trafiksäkerhetsarbetet,handläggningen av frågor angående tillstånd till taxitrafik, frågor om kansli ochsekreterarskap samt besvärsfrågor. Även synpunkter på hur sakägare skällberedas tillfälle atl yttra sig (bl. a. utställning av trafikregleringsförslag) och på kungörande och delgivning av beslut har kommit frami samband med remissbehandlingen. Arbetsgruppensrapport och remissvaren visar att handläggningen av de i promemorian behandladetrafikfrågorna är förenad med problem. Två huvudlinjer, som båda har sambandmed den nuvarande splittringen av handläggningen, kan urskiljas iproblematiken. Frågor som hör samman bör behandlas och bedömas i ettsammanhang. De organ som arbetar med trafikfrågorna måste få möjlighet tillöverblick över problemen och till samråd med varandra. Medhänsyn till det anförda bör en särskild sakkunnig tillkallas för att övervägade angivna kommunala trafik- och trafiksäkerhetsfrågorna. Arbetetbör syfta till samordning och överblick av handläggningen och inriktas på deproblem som jag har antytt i det föregående. Bedömningen av lämpliga lösningarbör ske mot bakgrund av sambanden mellan olika myndigheters uppgifter och deverksamhetsformer som tillämpas. Eventuellt bör övervägas en ramlagstiftningsom ger de enskilda kommunerna möjlighet att bland olika alternativ väljalämplig organisation. Iarbetet på det lokala planet med trafikreglerings- och trafiksäkerhetsfrågormåste erforderiig expertis på trafikområdet utnyttjas. Det gäller i fråga omexempelvis polisiär, juridisk och teknisk erfarenhet av trafikfrågor.Organisationsformerna bör medge att den fackkunskap som behövs kopplas in påett så tidigt stadium som möjligt under ärendenas beredning. K.40 Skr 1975:4 272 Detreformarbete som pågår inom bygglagstiftningen bör beaktas, men det bör intevara en uppgift för utredningsmannen att presentera förslag i detta avseende ividare mån än som blir nödvändigt för att anknyta trafikfrågornas handläggningtill planverksamheten. När det gäller de enskilda vägarna bör på liknande sättbeaktas utredningsarbetet på detla område. Viktenav att väghållarnas inflytande över trafikfrågorna och i samband därmedkostnadsansvaret för besluten beaktas belyses av att dessa frågor hör till demsom blivit mest diskuterade under remissbehandlingen av arbetsgruppenspromemoria. I detta avseende bör utredningsarbetet utgå från nuvarande reglervad gäller statsbidrag. Särskilduppmärksamhet bör också ägnas åt frågan i vilka former tillståndsfrågorna närdet gäller taxitrafik skall handläggas. Övervägandena bör ske mot bakgrund avtaxitrafikens roll i den lokala trafikförsörjningen och med beaktande bl. a. avsambandet med busstrafiken i fråga om vilken länsstyrelserna beslutar omtillstånd. Isamband med organisationen av ifrågavarande verksamhet bör undersökas behovetav anvisningar från central instans och hur en anvisningsverksamhet skallläggas upp. En sådan verksamhet är ett viktigt stöd åt strävandena attåstadkomma rationella och ensartade lösningar i olika delar av landet. Enbetydelsefull uppgift för den sakkunnige blir också att pröva hur detfrivilliga trafiksäkerhetsarbetet i kommunerna skall kunna tillvaratas. Strävanbör vara att uppmuntra, fördjupa och effektivisera frivillig-krafternasinsatser. Den sakkunnige bör genom olika modeller som bör vara flexibla ochanpassbara till lokala förhållanden ange hur rekryteringen till det frivilligatrafiksäkerhetsarbetet kan ske, vilka uppgifter som kan ingå i detta arbete ochbur kontakterna med de offentliga organen skall upprätthållas. Densakkunnige bör vid uppdragets fullgörande samråda medtrafiksäkerhetsutredningen. Densakkunnige bör vara oförhindrad att ta upp även andra frågor som hänger sammanmed de kommunala trafik- och trafiksäkerhetsfrågornas handläggning. Utredningensarbete beräknas pågå . 273 Kommittéer: Fi:l Inomdetta avsnitt har följande kommittéer avslutat sin verksamhet under år1974:4,7,9,10,13,22,28,35 och 37 1.Markdelegationen (K 1957:30) Maj:ts beslut för att ingå i en delegationmed uppgift att företräda staten vid förhandlingar med rörandevissa mellan staten och staden föreliggande byggnads- och markfrågor samtinkomma med de förslag som förhandlingarna kan föranleda: , J. , kanslidirektör , , f.d. generaldirektörRenlund, R. , bankdirektör Experter:Elghufvud, E. , fastighetschef , L. , teknisk direktör , A.Åke, planeringsdirektör , A. , byrådirektör Sekreterare:Nyreröd, K. SveinG., avdelningsdirektör , 11147 , tel. och 1146 88 Direktivenför delegationen, se riksdagsberättelse I K 30 Tilläggsdirektiv, se riksdagsberättelse 1971 Fi 18 och 1972 Fi 16. Underliden har fortlöpande sammanträden meddelegationen och förhandlingar med berörda kommuner ägt rum. Förhandlingarnamed representanter för har avsett mark- och planfrågorrörande kvarteren Björnen och Loen såsom ett led i den markreglering som är enförutsättning för om- och nybyggnad i kvarteren. Överläggningarna har vidareomfattat frågor om markregleringar och ersättningar sammanhängande medutbyggnadsplaner beträffande kvarteret . Ifråga om statens del av pågår genom delegationen 1 saml Nr 4 Fi;l Skr 1975:4 274 översiktligautredningar om användning av marken. Utredningsarbetet har kontinuerligtredovisats och diskuterats i ett för ändamålet utsett utskott beslående avrepresentanter från markdelegationen, SJ, och berördaJärvafältskommuner, , och . harvarit representerad i arbetet genom ordföranden i del expertutskott somtillsatts av den av järvaf ältskommunerna gemensamt utsedda kommittén för atthandlägga frågor som är av intresse för mer än en av kommunerna(). Delegationenhar i skrivelse till Kungl. Maj:t redovisat förslag tillavtal om slutlig överlåtelse av Rissneområdet till . Avtalethar godkänts av Kungl. Delegationenhar vidare träffat principöverenskommelse med landsiingangående överdäckning av tunnelbanans spårområde genom Kymlingeområdet avJärvafältet. Överenskommelsen utgör del av ett av träffatservitutsavtal avseende rätt för att dra fram tunnelbanan. Härjämtehar delegationen biträtt vissa statliga myndigheter i markfrågor. Delegationensarbeie beräknas pågå . 2.Utredningen (Fi 1959:37) om universitetens egendomsförvaltning Maj:ts bemyndigande för utredning omuniversitetens egendomsförvaltning m. m. (se Post- och Inrikes tidn. den 13mars 1958): Ordförande:Hörjel, ., landshövding H., bankdirektör , . M., överdirektör ,P. , ., rättschef , , kanslichef , A. , avdelningsdirektör Bitr.sekreterare: , ., hovrättsfiskal , Fack, 100 26 , tel. växel 5402 00 275 Kommittéer; Fl:4 Direktivenför utredningen, se riksdagsberättelse 1 Fi 37. Enarbetsgrupp inom utredningen har -hållittvå sammanträden. Utredningenberäknas slutföra sitt arbete . 3.Utredningen (Fi 1965:26) om redovisning I skuldförbindelser mot säkerhet ifartygsinteckning av vissa fondmedel Maj:ts bemyndigande för att utreda frågan omredovisning i skuldförbindelser mot säkerhet i fartygsinteckning av fondmedel,som avses i 274 lagen om försäkringsrörelse och 19 lagen omunderstödsföreningar samt därmed sammanhängande spörsmål (se Post- och Inrikestidn. Utredningsman:Lindstedt, , kommerseråd , , f.d. byråchef (fr.o.m. ) Sekreterare:Personne, ., avdelningsdirektör Box 16315,103 26 , tel. Särskildadirektiv har ej meddelats. Utredningenberäknas slutföra sitt arbete . 4.Alkoholpolitiska utredningen (Fi 1966:33) Maj:ts bemyndigande för översyn av alkohol-och nykterhetspolitiken: Ordförande:Lindholm, P. , f.d. led. Ledamöter:Bergegren, , kontorist, f.d. led. av , . H.,assistent, led. av , , direktör , K. ,direktör , , direktör , , byråchef , StigL. S., rådman, tillika ordförande på avdelning Fi.4 Skr 1975:4 276 , redaktör, f.d. led.