prop · FZ03170 · 1975-12-31 00:00:00 — menar att det föreslagnatillvägagångssätlet visserligen förefaller enkelt och klart men all känslor kanbefaras komma all spela in på ett sätt som ur rättssäkerhetssynpunkt inte kananses tillfredsställande. finner det vanskligt att genomett utomrättsligi förfarande bryta börds-presumtionen i äktenskapsfallen,eftersom de faderskapsärenden som avses här ofta är mer komplicerade än devanliga där makar inte är berörda. Utredningen erinrar också om dekomplikationer som följer då en bördsfråga är av inlernationellträitsligkaraktär, Lagtekniskt torde bestämmelsen dessutom komma alt medförakomplikationer när fallet skall uppmärksammas i andra sammanhang.Domareförbundet framhåller att det inte kan bortses från risken att mindreinsiktsfulla personer låter sig styras av tillfälliga känslomässiga ellerekonomiska motiv för att åstadkomma en för dem i den föreliggande situationenlämplig lösning. Barnets intresse av att faderskapet fastställs på ettmateriellt riktigt sätt kan komma i andra hand. En som ställsinför samstämmiga uppgifter från parterna lär knappast finna anledning lillytterligare utredning. Nämndens medverkan kan därför inte förväntas medföranågra verkliga garantier mot ett missbruk av bestämmelsen. Även om ettdomstolsförfarande heller inte kan anses garantera en materiellt riktig lösningav faderskapsfrågan finner förbundet dock att det ger större möjligheterdärtill. Fleraremissinstanser lillslyrker uttryckligen den föreslagna ordningen med gemensamhandläggning av talan om hävande av bördspresumtionen och talan omfastställande av faderskapet lill bamet. Bland dessa instanser märks Malmötingsrätt, , lämiljelagssakkunniga, namnlagsutredningen ochdomareförbundet. påpekar alt den föreslagna bestämmelsen omförening av mål i dessa fall synes göra del erforderiigt altforumbestämmelserna utformas på sådani sätl att målen kan förenas utan allöverfiyttning först måste ske jämlikt 3 kap. 7 S FB. Enligl ilngsrättborde möjligen även mål om ogilligförklaring av faderskapserkännande kunnakumuleras med faderskapsmål. Emellertid fordras enligt tings- Prop.1975/76:170 108 rättenalt de processiekniska frågor som kan uppkomma i samband med dessa ändringarutreds. Den föreslagna möjlighetenför barnavårdsnämnden att, när den äkta mannens faderskap har salts i fråga,börja utreda vem som eljest kan vara far till barnet berörs särskilt avGöteborgs socialföivalining, som anser förslagel fördelaktigt ur bl. a,processekonomisk synpunkt, Hovrälien för Nedre anmärker alt delvarken i lagtexten eller i motiven ges några anvisningar om när det kan varalämpligt all barnavårdsnämnden påbörjar utredning för faslslällande avfaderskap i angivna fall. anser alt barnavårdsnämnden i deangivna fallen inte endast skall ha möjlighet ulan också skyldighet all påbörjaulredning. Styrelsen menar därjämte all del bör finnas möjlighet att anförabesvär mol beslut av barnavårdsnämnden alt inie påbörja utredning eller attlägga ner påbörjad utredning. bör vidare enligt styrelsensmening vid utredning i dessa fall verka för att blodundersökning äger rum intebara beträffande modern, barnel och den man som kan vara far till barnet utanäven beiräffande modems make. Någrareinissinslanser berör särskill promemorians förslag lill bestämmelser omrättegången i mål om faderskap. Sålunda tar hovrätten tor Nedre uppfrågan om räll för svaranden att få målel prövat trots alt käranden haråterkallat sin lalan. Hovrätten ifrågasätter om det finns anledning att iförevarande slags mål anknyta lill all svaranden har ingått i svaromål, dvs,uppgeil huruvida han medger eller bestrider framställt yrkande. Enligthovrätten bör svaranden, om käranden återkallar, ha rätt att fä målet prövatoavsett om svaromål har avgivits eller inte. lingsräit menar all FB börinnehålla regler även för det fallel alt käranden uteblir från förberedelsen, påpekar att domstolarna när del gäller utländska barn avvisarbördstalan, om sådan inte är tillåten enligt lagen i barnets hemland, vilket ivissa fall för med sig otillfredsställande konsekvenser. 5.2.2Fastställande av faderskap jjenoni erkännande eller dom Närdet gäller fastställande av faderskap genom dom påpekar länslandstings psykiska barna- och ungdomsvård saml sociala centralnämndatt en man med nuvarande beslämmelser anses sakna möjlighet alt väcka lalan medyrkande om att han skall förklaras vara far till ett vissl barn, vilket kanmedföra att det rätta faderskapet inte kan fastställas, om nämligen modernvägrar att uppge mannen som far eller före barnels födelse gifter sig med enannan man. Den biologiske fadern går i sådant fall miste om möjligheten att fåumgängesrält med barnel och att bli för- 1975/76:170 109 myndare-vårdnadshavarevid moderns eventuella död. Även om situationen torde vara förhållandevissällsynt borde dock frågan om rätt faderskap kunna aktualiseras även i dettafall. Familj och rätt och är av motsvarandeuppfattnmg. Socialstyrelsenifrågasätter mot bakgrund av att det inte sker någon officialprövning av denäkta mannens faderskap till barn som föds av hans hustru, om del i alla lägenär berättigat att i de fall då en ogift kvinna föder ett barn kräva enofficialprövning av ett lämnat faderskapserkännande, vilket sker genom kraveipå att erkännandet skall godkännas av barnavårdsnämnden. Styrelsen hävdar atten sådan prövning måsle av de ogifta föräldrarna uppfattas som ett misstroendefrån det allmännas sida. Enligt styrelsens mening bör det vara möjligt attfastställa faderskapet i dessa fall utan officialprövning. Del skulle kunna skegenom att mannen och kvinnan gjorde en gemensam skriftlig anmälan om barnetsfödelse till förslagsvis barnavårdsnämnden. Nämnden skulle godta denna anmälan,åtminstone om föräldrarna levde samman i ett stadigvarande, äktenskapsliknandeförhållande. Frågan lorde emellertid enligl styrelsen kräva ytterligareulredning. framför liknande synpunkter och menar allbarnavårdsnämndens ulredning i de fall då parterna levt samman underäktenskapsliknande förhållanden bör inskränkas till ettkonstaterande av detta. Barnavårdsnämnderna bör enligl förbundet få klaradirektiv för hur faderskapsutredningar bör bedrivas för att inte kränka denenskildes integritet. Förslagelatt arbeta in faderskapslagen i FB har berörts av familjelagssakkunniga. somanser att förslaget innebär vissa fördelar. Även lingsräit anser detlämpligt alt faderskapslagen arbetas in i FB, Ianslutning till bestämmelserna om barnavårdsnämndens rält att lägga nerpåbörjad utredning framhåller FamUj och rätt att den som tror sig eventuelltvara far till barnet bör ha rätt all framföra besvär mot all utredningen läggsner. SACOfSR anser att möjligheten för barnavårdsnämnden all lägga neruiredningen i de fall då modem eller särskill förordnad förmyndare för barnetlämnat samtycke lill adoption bör slopas eftersom det innebär att modernförmenar barnet rätten att kunna få vetskap om vem som är dessbiologiske far, Stockholmstingsrätt konstaterar alt gällande bestämmelser i 15 S faderskapslagenföreslås bli överflyttade till FB utan ändring och anmärker alt enligl dessabestämmelser svarande i eti faderskapsmål i allmänhet skall åläggas att lillstatsverket återgälda hälften av kostnaderna för blodundersökning eller annanundersökning av ärftliga egenskaper även när käromålet ogillas elleråterkallas. Faderskapsmålen är visseriigen av speciell natur, men lingsrätlenanser ändå alt den nuvarande ordningen inte är tillfredsställande. Detta gällersärskilt när utgången i målel beror på att del inle ens styrkts att svarandenhaft samlag med modern. Enligt tingsrättens mening bör Prop.1975/76:170 110 domstolarnaha möjlighet att när skäl föreligger avstå från att ålägga svarandenåterbelalningsskyldighel. Fall kan även tänkas då annan kostnad som fallerunder 18 kap, 13 S skäligen inte bör belasta svaranden. Ettsådant fall föreligger när det först sedan kostnaden uppkommit klarläggs allkäromålel exempelvis på grund av förväxling kommit att riktas mot fel personulan att sådant fall är för handen som avses i 18 kap. 3 eller 6 §rättegångsbalken. Familj och rält framför liknande synpunkler och hävdar atten felaktigt utpekad man inte borde åsamkas kostnader för att visa att haninte är barnets far, såvida han inte bevisligen haft samlag med modern underkonceptionsliden. Om så inte har varit fallet bör det enligt Familj och rättsåsikl vara samhällets plikt alt ersätta mannen hans kostnader och sedankonsekvent återkräva beloppet av modern, såvida hon inte haft bärande skäl föratt ange mannen som presumtiv far. Övervägandeantalet remissinstanser tillstyrker eller godtar under vissa förutsättningarförslaget om gemensam vårdnad för frånskilda eller ogifta föräldrar. Rentallmänt anses att förslaget härom i många fall kan få slor betydelse urpsykologisk synpunkt både för föräldrarnas inbördes relationer och för derasrelationer till barnen och dessutom innebära en trygghet genom att vid den enaförälderns sjukdom eller död den andre automatiskt står kvar somvårdnadshavare. Hellavstyrks förslaget endast av , ,socialulredningen, domareförbundei och Moderata samUngsparilets kvinnoförbund.Malmö tingsrätt finner inte att några bärande motiv har förebragts ipromemorian för de föreslagna djupgående ändringarna i vårdnadsreglerna.Tingsrätten finner det särskilt betänkligt alt resonemanget huvudsakligen försmed utgångspunkt från föräldrarnas önskemål och inlressen utan att bamens bästabeaktas tillräckligt. framhåller att en gemensam vårdnad ienlighet med promemorieförsläget möjligen i vissa fall kan bidra till bättrekänslomässiga relationer mellan föräldrar och barn. Förbundet anser emellertidatt det finns anledning att inte se alltför optimistiskt på möjligheterna ipraktiken till gemensam vårdnad närdet gäller icke sammanboende föräldrareftersom de kan få svårigheter att enas när det gäller såväl ekonomiska frågorsom frägan om hos vem barnet skall vistas. Visseriigen innebär förslaget attden gemensamma vårdnaden kan upplösas om någon av föräldrama önskar det.Ändringar i fråga om vårdnaden kan emellertid vara en påfrestning för barnetoch det kan också befaras att av gemensam vårdnad som inle fungeratmedför motsättningar mellan föräldrarna som försvårar den framtida kontakten,torde Prop.1975/76:170 111 detf ö. också förhålla sig så att frågan om den juridiska vårdnaden är av mindrebetydelse för föräldrar som har ett gott förhållande till varandra, vilkelsynes vara en förutsättning för att systemet skall fungera. att gemensam vårdnad i vissa fall kan länkas medföra någontingpositivt. Innan regler härom införs måste dock enligt förbundets meningövervägas om man inte måste ändra reglema i frågor som hänger sammanmed vårdnaden såsom underhållsbidrag och umgängesrätt. Med hänsyn härtill menarförbundet alt förslaget om gemensam vårdnad inte kan genomföras . vänder sig mot förslaget om att föräldrarnamåste vara ense för att de skall kunna fö gemensam vårdnad och att dengemensamma vårdnaden skall kunna upplösas på blott den ena förälderns begäranhärom. Om föräldrarna har gemensam vårdnad och ingen av dem har försummat sinaförpliktelser härvidlag och barnel inte har tagit någon skada av förhållandel,bör enligt ungdomsjörbundet den ge-mensamina vårdnaden fortsätta, även om en avföräldrarna önskar att den skall upplösas. Tredje distriktet av Stockholmsarbetarekommun är av motsvarande uppfattning och menar att gemensam vårdnadbör vara huvudregeln och att förälder som motsätter sig gemensam vårdnaddärmed skall anses olämplig som vårdnadshavare. Länsstyrelseni anser alt möjlighet till fortsatt gemensam vårdnad efterskilsmässa bör prövas. Visseriigen kan bamet komma att påverkas ogynnsamt omdet visar sig att en ordning med gemensam vårdnad inte fungerar i det enskildafallet, Å andra sidan måste det åtminstone för ett något äldre barn framstå somett trygghetsmoment att dess förhållande till föräldrarna så långt möjligt blirsom lidigare. Även förhållandet mellan föräldrarna kan vid ett gemensamtvårdnadskap påverkas fördelaktigt och härigenom vara till gagn för barnet. Ävenbeträffande: ogifta samboende föräldrar bör rätt till ett gemensamt vårdnadskapprövas, anser . Har föräldrarna väl erhållit gemensam vårdnad bördenna, om föräldrarna så önskar, kunna bestå även sedan sammanlevnaden harupphört. Däremot anser det mera tveksamt om grund föreligger atttillerkänna ogifta föräldrar som aldrig har sammanbott rält till gemensamvårdnad. Ocksåfiera andra remissinsianser menar att en möjlighet för frånskilda föräldrar attbehålla den gemensamma vårdnaden om barnen skulle kunna minska riskerna för desvåra känslomässiga konflikter som lätt kan uppstå i fråga om vårdnaden ombarnen. antar att det kan vara lill fördel förförhållandet mellan parterna, om de vid skilsmässa slipper ta ställning lillvem av dem som skall ha vårdnaden om barnen, och menar att enordning med gemensam vårdnad i dessa fall skapar bättre förutsättningar för altbamet efter skilsmässan skall kunna ha harmoniska relationer i förhållande tillbåda föräldrarna. Liknande uppfattningar uttrycker familjelagssakkunniga,landstings psykiska 1975/76:170 112 barna-och ungdomsvård, sociala centralnämnd. Föreningen ochlandstingsanställda familjerådgivare, , Yrkeskxinnors klubbars riksförbundoch . Familjelagssakkunniga,Föreningen och landstingsanställda familjerådgivare och menar också alt det måste innebära en trygghet att vetaalt då en av föräldrarna blir ur stånd alt utöva vårdnaden vid sjukdom ellerdöd den andre automatiskt slår kvar som vårdnadshavare. Andraremissinsianser menar att en ordning med gemensam vårdnad för frånskildaföräldrar antagligen inte skulle innebära någon större skillnad mot nuvarandeförhållanden. Hovrätten för Nedre , som är av denna uppfattning,framhåller emellertid all frågan hur en ordning med gemensam vårdnad skullekomma att utfalla i del enskilda fallet helt naturiigt blott kan bli föremålför lösa förmodanden. hyser uppfattningen att dengemensamma vårdnaden kommer alt fö betydelse i sådana fall där föräldrarnaredan i dag är överens i vårdnadsfrågan och att den inte kommer alt medföranågon minskning av antalet tvistiga vårdnadsärenden. Sverigesadvokatsamfund vitsordar all det finns behov av regler som gör det möjligt för föräldrarsom inte är gifta med varandra att gemensamt vara vårdnadshavare för sina barnmen påpekar att man inte får underskatta svårighelen för frånskilda föräldraratt nå enighet särskill när det gäller bidrag till kostnaden för barnetsunderhåll. Enligt samfundet är risken stor för alt den make som har denfaktiska vårdnaden och därför måsle betala de nödvändiga utgifterna för barneninte får tillräckliga och tillböriiga ekonomiska bidrag till dessa. Deltagäller särskilt om makama är oense i vårdnadsfrågan och den make som harbarnen hos sig accepterar gemensam vårdnad som en förlikningsöverenskommelsetill undvikande av en lång och uppslitande vårdnadsprocess. Stockholmslingsräit, i , socialutredningen ochMalmö sociala centralnämnd är tveksamma eller negativa till tanken att enordning med gemensam vårdnad för frånskilda föräldrar skulle vara ägnad attskapa större trygghet för barnet och bättre relationer mellan bamet ochföräldrarna och mellan dessa inbördes. anför attbestämmelser rörande vårdnad om barn måste byggas upp med den målsättningen allså goda förutsättningar som möjligt skall finnas för en lugn och harmoniskulveckling av bamet. Föräldrarnas personliga inlressen måsle komma i andrahand. Tingsrätten anser att gällande rätt är väl avvägd i aktuellt hänseendeoch ifrågasätter slarkt om det nuvarande regel komplexet verkligen börkompliceras med hänsyn till vad tingsrätten på grund av sina erfarenheter fråntingsrättens familjerättsavdelning tror vara undantagsfall. Vadangå"-gemensam vårdnad för frånskilda tordeenligt tingsrättens mening ävenmakar som i samband med skilsmässa verkligen lyckats bortse från sinaeventuella känslokonflikter och som med de bästa föresatser åtar sig 1975/76:170 113 gemensamvårdnad om sitt barn ha svårt alt överblicka de problem och andra påfrestningarsom senare kan uppkomma i förhållandet både mellan dem inbördes samt mellan democh barnet. Införs inte en särskild reglering om hur konflikter skall lösas närföräldrarna blir oense finns det i en konfliktsituation inte någon annan utvägän alt den gemensamma vårdnaden löses upp. Del går härvid enligt tingsrättensmening inte alt bortse från att den ena eller andra av föräldrarna kan iobehörigt syfte utnyttja de möjligheler som den gemensamma vårdnaden erbjuder.Med anledning av uttalandel i promemorian om alt barnet kan komma att växelvisvistas hos fadern och modern ifrågasätter tingsrätten om detta från psykiatrisksynpunkt verkligen skulle vara en godtagbar ordning för barnet. Enligt tingsrättensmening är del knappast ägnat att skapa gynnsamma uppväxtförhållanden att bo änhos den ena och än hos den andra av föräldrarna. Tingsrätten anser det vidarelångsökt all genomgripande ändra nuvarande regler för att ge föräldrarna dentryggheten att vid den enes död vårdnaden automatiskt övergår på den andre. Omgällande rält inte anses tillfredsställande i detta hänseende kantryggheissynpunkten tillgodoses genom ett enkelt lillägg till vårdnadsbestämmelserna.Över huvud taget framhåller tingsrätten att gemensam vårdnad efteräktenskapsskillnad torde ställa slora krav på föräldrarna genom alt de måsteupprätthålla livliga kontakter med varandra i fråga om bamets uppfostran ochutbildning och även komma överens närdet gäller barnets underhåll. Tingsrättenifrågasätterom föräldrar vilkas samliv har brutit samman verkligen i allmänhetkommer att vara i stånd alt hålla den förtroendefulla kontakt som med hänsynlill barnets bästa måste vara en förutsättning för gemensam vårdnad.Tingsrätten förmodar alt en ordning med gemensam vårdnad kan innebära att manbara skjuter upp problemen, som då kommer att utgöra en ständig orosfaktor ochkonfliktfara. i och län framför liknande synpunkteroch vänder sig mot uppfattningen i promemorian att vårdnadsfrågan skulle kunnalösas snabbt, om den gemensamma vårdnaden visar sig inte fungera. Enligtlänsslyrelsen lorde det tvärtemot kunna befaras att i sådana fall starkamotsättningar har uppkommit mellan parterna och att vårdnadsprocessen kommeratt dra ut . Mål om verkställighet enligl 21 kap, 7 § FB torde vidareenligt bli inte sällan förekommande och lorde bli mersvårbedömda eftersom det inte skulle finnas någon domstolsprövning avvårdnadsfrågan: Socialulredningenanser inte att den föreslagna ordningen med gemensam vårdnad för frånskildaföräldrar är förenad med tillräckliga garantier för att barnet kommer underbetryggande förhållanden då oenighet råder mellan makarna. Äktenskapelsupplösning har enligl utredningen ofta sin grund i att starkameningsskiljaktigheter uppkommit mellan makarna. Ovisshet om hur vårdnadsfråganbör lösas i en sådan situation kan avhålla make från att begära rättensprövning av vårdnadsfrågan. Det kan vara till uppenbar 1975/76:170 114 skadaför barnet att båda föräldrarna har vårdnaden, om starka meningsmotsättningarråder mellan dem. Om å andra sidan samförstånd råder mellan föräldrama rörandebarnet torde enligt uiredningen den omständigheten att den rättsliga vårdnadentillkommer endast den ene inte föranleda sådana svårigheter att en lagändringär påkallad. anser att det i vissa fall kan vara en fördel för såvälföräldrarna som barnen att kunna undvika att ta slällning till vårdnadsfrågani skilsmässosituationen. Del finns emellertid enligt nämnden stor risk för attmånga barn kommer att uppleva otrygghet på grund av föräldramas gemensammavårdnad. Det kan komma att framstå som oklart för barnet hos vem av föräldrarnadet har sitt egentliga hem. Denna oklarhet kan också komma att leda tillslitningar när föräldrarna skall fatta för barnet betydelsefulla beslut om t.ex. skolgång och sommarvistelse. I många fall torde man få räkna med att dengemensamma vårdnaden ej utfaller bra med en uppslitande vårdnadslvist somföljd. Enligt nämnden skulle det i sådana fall bättre ha gagnat bamet omvårdnadsfrågan hade avgjorts i samband med skilsmässan. Flertaletremissinstanser tillstyrker eller lämnar utan erinran förslagel om attföräldrar som sammanbor skall kunna ha gemensam vårdnad om sina barn, även omde inte är gifta med varandra. i Norrbonens län och.familjelagssakkunniga framhåller att det för ogifta föräldrar ofta kan vara avstor vikt alt de har ett gemensamt rättsligt ansvar för sina bam. Detta kan imånga fall hindra onödiga störningar. Enligt de sakkunniga skulle det ocksåinnebära en trygghet för föräldrar i denna situation att veta att vid den enes dödden andre automatiskt står kvar som vårdnadshavare. Någraremissinstanser anser att möjligheten för ogifta föräldrar att få gemensamvårdnad om sina barn bör begränsas till fall då föräldrarna bor tillsammans.Till dessa remissinsianser hör länsslyrelsen I ,i silfi, namnlagsutredningen och . socialulredningen och domareförbundet avstyrker somförut nämnls helt förslaget om gemensam vårdnad och därmed även förslagel omalt ogifta föräldrar skall kunna ha vårdnaden om sina barn gemensamt,skulle dock möjligen kunna tänka sig alt tillfälleöppnades för ogifta föräldrar som sammanbor stadigvarande med varandra och somhar bamet hos sig att gemensamt få den rättsliga vårdnaden om detta.Tingsrätten finner del emellertid svårt alt tillräckligt tydligt lägga fast dekriterier som bör gälla som förutsättning för gemensam vårdnad. Tingsrättenanser också att behovei av en särreglering i praktiken är begränsat. I alltfall bör frågan fö anslå lill dess hela spörsmålet om de rättsliga förhållandenaför ogifta samboende las upp till övervägande. Skulle förslaget om gemensamvårdnad likväl genomföras måste enligl tingsrättens mening regler 1975/76:170 115 skapasför det fallet att någon av föräldrama undandrar sig sin medverkan i frågorsom är att hänföra till vårdnaden och som måste kunna lösas ulan omgång. Den av föräldrarnasom faktiskt har hand om barnet bör få rätt att närdet behövsensam handla på dess vägnar utan att vårdnaden ovillkoriigen skall behöva flyttasöver på denne. ÄvenMalmö lingsräit och socialulredningen finner skäl tala för all ogifta samboendeföräldrar skall kunna ha gemensam vårdnad om sina barn men anser all en sådanordning förutsätter att problemen särskilt vid separation emellan föräldramalöses, Tingsräiien anser det lämpligast all låta familjelagssakkunniga utredadessa, Socialulredningen menar vidare all de fördelar som skulle vinnas medförslaget är obetydliga. Enligl utredningens mening medför inte denomständigheten alt endast en av föräldrarna är rättslig vårdnadshavare sådanaölägenheter all den motiverar en ändrad lagstiftning. Närdet gäller förslaget om att föräldrar som inte är gifta med varandra skallkunna fö gemensam vårdnad om sina barn, även om de inte sammanbor, anserriksskatteverket att de svårigheter som kan uppkomma, har underskattats ipromemorian. Visseriigen finns bestämmelsen i 6 kap. 5 S FB om altbestämmanderätten i fråga om vårdnaden utövas av den ene föräldern, om denandre i följd av frånvaro, sjukdom eller annan orsak är hindrad att delta ibeslut rörande vårdnaden, framhåller dock att dennabestämmelse är avsedd som undantag från huvudregeln om att det förutsättsbeslut av båda föräldrarna rörande bamets angelägenheler. Om bestämmelsen i 6kap. 5 § FB blir regel, har de fördelar man avser att vinna med en gemensamvårdnad urholkals. Namnlagsutredningenvarnar liksom för en underskattning av de problem som följermed en ordning enligt vilken gemensam vårdnad kan anförtros även föräldrar sominte bor tillsammans. Utredningen påpekar all vårdnaden inte bara innefattar enräu alt ha hand om barnet utan också innebär en plikt att dra försorg om det.En mängd praktiska frågor måste lösas, t. ex. om var barnel skall bo. Så längeförhållandet mellan föräldrarna är gott torde detta inte medföra någrasvårigheter men när så är fallet lorde det också sakna nämnvärd betydelse omden rättsliga vårdnaden tilläggs den ena av föräldrarna eller bådadera.