prop · FZ03198 · 1975-12-31 00:00:00 — 1975/76:198 Regeringens proposition om ändring i byggnadsstadgan (1959:612); Regeringen föreslårriksdagen att antaga det förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. På regeringens vägnar OLOFPALME Ipropositionen föreslås att bostäder avsedda för annat än fritidsändamål skallutformas så att de blir tillgängliga för och kan nyttias av personer medhandikapp. Förslaget innebär en komplettering av gällande bestämmelser ibyggnadsstadgan om handikappanpassad utformning av offentliga lokaler ocharbetslokaler. 1 propositionen föreslås vidare att den skälighetsprövning somnuvarande bestämmelser möjliggör avskaffas. Flerfamiljshusi två våningar samt en-och tvåfamiljshus får enligt förslaget liksom hittillsuppföras utan hiss. Byggnadsnämndföreslås kunna medge undantag från kravet på tillgänglighet tillflerfamiljshus i högst två våningar samt en- och tvåfamiljshus, om det ärpåkallat med hänsyn till lerrängförhållandena. Enligtförslaget skall även beträffande arbetslokaler kunna medgeundantag, om så påkallas med hänsyn lill arten av den verksamhet, för vilken lokalenär avsedd. Föratt säkerställa att de föreslagna ändringarna kan tillämpas vid ombyggnadsåtgärderföreslås vidare att byggnadsstadgans bestämmelser rörande ombyggnadkompletteras. Deföreslagna ändringarna är avsedda att träda i kraft , Enligtförslaget får dock viss lyp av bostadsbyggnad i tre våningar uppföras utanhiss, om byggnadslov för byggnaden söks före , Lagom ändring i byggnadsstadgan (1959:612) Härigenom föreskrivesi fråga om byggnadsstadgan (1959:612)' dels att 46 S andra slycket 12 skallupphöra att gälla, dels att 42 a och 48 a SS skall ha nedan angivna lydelse. Deutrymmen i byggnad till vilka allmänheten äger tillträde eller som ulgöraarbetslokal skola / skälig omfattning utformas så att de bliva tillgängliga föroch kunna nyttias av personer vilkas rörelseförmåga eller orienteringsförmågaär nedsatt till följd av ålder, invaliditet eller sjukdom. Vidsådan ändring av byggnad, som enligt 75 S b)-0 ar att hänföra till nybyggnad,skola beslämmelserna i 38 § första stycket, 40 och 42-48 SS tillämpas endast beträffan- 'Stadgan omtryckt 1972:776. 2 Senasle lydelse 1975:817. BostäderJör annal ändamål än fritidsändamål och de utrymmen i byggnad till vilkaallmänheten äger tillträde eller som utgöra arbetslokal skola utformas så attde bliva tillgängliga för och kunna nyttjas av personer vilkas rörelseförmågaeller orienteringsförmåga är nedsatt till följd av ålder, handikapp eller sjukdom. Bostadsbyggnadi två våningar och bostadsbyggnad med högsl två bostadslägenheter får uppförasutan hiss eller motsvarande anordning. Byggnadsnämndenkan medgiva undantag från kravet på lillgänglighet bostadsbyggnad i högsttvå våningar och bostadsbyggnad med högst två bostadslägenheter, där såpåkallas med hänsyn till terrängförhållandena. Byggnadsnämndenkan i fråga om arbetslokal medgiva undantagfrån de i försia styckei angivnakraven, där så påkallas med hänsyn UU arten av den verksamhet för vilken lokalenär avsedd, a S Vidsådan ändring av byggnad, som enligt 75 § b)-0 är att hänföra till nybyggnad,skola bestämmelserna i 38 § första stycket, 40 och 42-48 SS tillämpas endast beträffan- I byggnadens övriga delar skola sådana brister som avse hållfasthet, brandsäkerhet eller sanitära förhållanden och som innebära så avsevärda olägenheter att de icke skäligen kunna godtagas undanröjas. Nuvarande lydelse de dedelar av byggnaden som beröras av ändringen och endast i den omfattning somerfordras föratt dessa delar av byggnaden skola uppfylla skäliga anspråk påsäkerhet, god värmehushållning, god hygien och trevnad. Föreslagenlydelse de de delar av byggnaden som berörasav ändringen och endast i den omfattning som erfordras föratt dessa delar avbyggnaden skola uppfylla skäliga anspråk på säkerhet, handikappanpassning, godvärmehushållning, god hygien och trevnad. Dennalag träder i kraft . Bostadsbyggnad i tre våningar, sominnehåller högst sex bostadslägenheter per trapphus utöver dem som är belägnapå entréplanet, får dock uppföras ulan hiss, om byggnadslov för byggnaden sökesföre . Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , , ,, , , , , Propositionom ändring i byggnadsstadgan (1959:612) Byggnadsstadgan(1959:612, omtryckt 1972:776, ändrad senast 1975:817, 819, BS) innehållerbestämmelser om bl.a. hur byggnad skall utformas. Bestämmelserna syftar tillatt tillgodose en från t, ex, estetiska, hygieniska och brandtekniska synpunklerändamålsenlig utformning av byggnaderna, I BS ställs bl. a, krav på allbosläder skall anordnas och inredas så att de bereder möjlighel lill trevnadoch god hygien, 42 a S BS innehåller föreskrift om uiformning av offentligalokaler och arbetslokaler i syfte alt göra sådana lokaler tillgängliga förpersoner med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga. Närmareföreskrifterom bl, a, utförande av byggnader meddelas av statens planverk, somockså utfärdar de ytterligare råd och anvisningar som behövs för tillämpningenav BS, , som är av icke oväsentlig ekonomisk betydelse eller av annanorsak är av större vikl, skall för alt bli gällande fastställas av regeringen(76 S I mom. iredje slyckel BS), Planverkethar, efter samråd med bostadssiyrelsen, i skrivelse till bo-sladsdeparlemenlelhemställt dels att tillämpningsområdet för 42 a S BS utvidgas till all avsebostäder, dels att den i paragrafen intagna föreskriften om skälighetsprövningutgår, I samråd med har planverket utarbetat föreskrifter förtillämpningen av 42 a S beiräffande bostäder. har anhållit attregeringen fastställer föreskrifterna. Prop.1975/76:198 5 Efterremiss har yitranden avgetls av (), arbeiarskyddssiyrelsen,, , , ,(), statens råd för byggnadsforskning, statens institutför byggnadsforskning, , (),postverket, luftfartsverket, handikapputredningen, länsstyrelserna ochlänsbostadsnämnderna i , , , ochVästerbottens län. (), , (), Svenska . Hyresgästernas sparkasse- ochbyggnadsföreningars riksförbund (HSB), ,. Sjukvårdens ochsocialvårdens planerings- och rationaliseringsinstitut (SPRl), , , (),Folkels husföreningarnas riksorganisation, , Landsorganisalionen(LO), (), (),(), , lungsjuka. ,, , Tekniska högskolan i , (),samtStockholms,,, , och kommuner. Länsstyrelseni län har bifogat yttrande från länsläkarorganisationen i länet.Länsstyrelsen i har till sill yttrande fogat yttrande frånMalmöhus länshandikappråd. kommun har bifogat yttrande från StiftelsenHyresbostäder i , Genomändring i BS (SFS 1966:175) infördes en ny bestämmelse, 42 a S, avinnehåll alt de utrymmen i byggnad, till vilka allmänheten äger tillträde, iskälig omfattning skall utformas så all de blir tillgängliga för och kan nyttiasav personer vilkas rörelseförmåga är nedsatt lill följd av ålder, invaliditet ellersjukdom. utfärdade därefter såväl föreskrifter som anvisningar förtillämpningen av 42 a S, Vissa av föreskrifterna fastställdes av Kungl, Maj:tår 1969, Tillämpningsområdetför 42 a S utsträcktes (SFS 1971:378) till att omfatta även utrymmen ibyggnad som utgör arbetslokal. Bestämmelsen gjordes också tillämplig påpersoner vilkas orienteringsförmåga är nedsatt till följd av ålder, invaliditeteller sjukdom. Ändringen i 42 a S föranledde planverket att utfärda vissa tilläggtill gällande föreskrifter och anvisningar lill BS, bestämmelserkallades "Handikappbyggnormer" och är nu inarbetade i verketspublikation. Svensk byggnorm (SBN 1975). 1* 1976. Prop.1975/76:198 6 Planverketanför följande synpunkter i sin skrivelse till regeringen. 1 samband med attgällande anvisningar och praxis vid granskning för statliga bostadslån (Godbostad) sammanfördes med beslämmelserna i Svensk Byggnorm (SBN)aktualiserades också vissa utvidgningar av innehållet i föreskrifterna i SBN.Det bedömdes som särskilt angeläget alt dels föra in beslämmelser i SBN somtillgodosåg de ökade krav på tillgänglighet som hade framförti 1973 lämnat förslag till nya anvisningar för statliga bostadslån, delsutvidga tillämpningsområdet för 42 a S BS till att omfatta även bostäder.Planverket har därför i samarbete med utarbetat ett förslag tilltillämpningsföreskrifter till nämnda paragraf Verket har tidigare aktualiseratfrågan om en ändring av 42 a S så att även bosläder omfattas av paragrafen.Lagstiftning har dock fått anstå i avvaktan på att erforderiigatillämpningsföreskrifter i SBN har utarbetats, av de viktigaste motiven föratt skälighetsprövningen togs in i 42 a S var osäkerhet om konsekvenserna av paragrafenstillämpning. anser att verkets förslag till föreskrifter skaparförutsättningar för att dels utvidga tillämpningsområdet för paragrafen tillatt avse även bosläder, dels slopa del särskilda stadgandet om skälighetsprövning. 1förslaget lill tillämpningsföreskrifter har planverket och bl,a, tagit med en föreskrift om hiss, som innebär att bostadshus med fler än tvåvåningar skall förses med hiss som rymmer rullstol. Som skäl all begränsakravet på hiss lill bostadshus med fler än två våningar anför myndigheterna,all det måsle anses angelägel alt kunna medge uppförande av hus i högst tvävåningar utan hiss, dels av miljöskäl och behovet av att bo med markkontakt,dels också av inlegralionsskäl då hustypen möjliggör blandning av bostäder medolika upplåtelseformer. Eftersom krav på hiss är den mest genomgripande ålgärdenför alt åsladkomma tillgänglighet bedömer verken del rimligt att bostadshus itre våningar med ett mindre anlal lägenheter per trapphus skall få uppförasulan hiss t, o, m, , Enligl verken kan för ombyggnader särskildaundanlagsregler behöva till-lämpas. Planverketoch bostadsstyrdsen konstateraratt förslaget till tillämpningsföreskrifterinnebär att vissa utformningar av lägenheter och hus, som kan förekomma , inleblir tillåtna, Möjlighelerna att välja andra lösningar är emellertid så sloraatt de nya lillgänglighetskraven enligl verkens uppfattning inte behövermedföra några kostnadsökningar. Beträffandekonsekvenserna av det föreslagna kravet på hiss anför planverket ochbostadsstyrelsen följande synpunkter. Övervägande antalet nybyggdafyravåningshus har hiss. Även loftgångshus och punkthus i tre våningar försesvanligtvis med hiss. Dessa hustyper utgör emellertid en mycket liten andel av flerfamiljshusproduklionen,somf n, domineras av bostadshus Prop.1975/76:198 7 itvå och fem eller fler våningar. Som en följd av kravei på hiss kommer det i försiahand att byggas än färre fyravåningshus samt loftgångshus och punkthus i trevåningar. Lamellhus i tre våningar har länge varit vanligt i nyproduktionen menär nu på tillbakagång. 1 den akluella projekteringen förekommer denna hustypenligt bostadsproducenterna nästan bara vid kompletteringar av äldre Irevåningsbebyggdseoch då av miljöhänsyn. Ett krav på hiss i denna hustyp kommer att ytteriigareminska byggandet av dessa hus, I viss utsträckning kommer, då det finnssärskilda skäl, lamellhus i tre våningar naturiigtvis att förekomma även iframliden. Kravei på hiss medför då en merkostnad per lägenhet om 7 000-10 000kr, Planverketsförslag har fått ett i huvudsak positivt mottagande vid remissbehandlingen. Depositiva omdömena gäller främst förslaget alt utvidga tillämpningsområdet för42 a S BS lill att omfatta även bostäder, Förslagel alt avskaffa den möjlighet tillskälighetsprövning som kan ske enligl nämnda bestämmelse har också tillstyrktsav ftera remissinstanser. Ett antal remissinstanser framhåller att planverketsförslag inte bör genomföras förrän dess kostnadskonsekvenser har utretts ytteriigare.En del remissinstanser föreslår ytteriigare ändringar av 42 a S- Någraprincipiella invändningar mot förslagels syfte att underlätta för handikappadeatt bo och vistas i bostäder har inte framförts vid remissbehandlingen. Frånflera håll har understrukits att ell genomförande av förslaget skulle göra detmöjligt att tillgodose ett väsentligt jämlikhetskrav, nämligen rätten för allakategorier av boende att ha tillgång till ändamålsenliga bostäder. framhåller således att målsättningen för samhällets insatserär att göra det möjligt för alla att ta del av samhällsgemenskapen och kunnaleva ett så normalt liv som möjligt. Genom olika åtgärder under de senasle årenhar de handikappades situation successivt förbättrats. Som ett led i dessasträvanden bör därför enligl förbundet 42 a S BS ändras på föreslaget sätl.Socialstyrelsen. AMS, konsumeniverkel, stålens ,SPRl och LO uttalar i huvudsak samma synpunkler och tillstyrkerändringsförslaget utan reservationer. De organisationer som företräder dehandikappade betonar de fördelar som förslaget medför, HCK framhåller att denföreslagna ändringen av lagtexten uppfyller HCK:s önskemål. HCK vill därförunderstryka angelägenheten av alt ändringen kommer lill stånd, Enligl DHRkommer förslaget att skapa större förutsättningar för handikappade att frittvälja sin bostad, vilket också ligger i linje med de bostadspolitiskamålsättningarna. framhåller att integration är ettintresse för alla. Var och en skall kunna umgås hemma med vem han vill, ävenmed rullstolsberoende och andra handikappade. Nästan alla familjer har - ellerfår - anhöriga eller vänner som är handikappade, t, ex. på grund avåldersförändringar. Prop.1975/76:198 8 påpekarall antalet personer, som är , är drygt en miljon och ökarbetydligt snabbare än befolkningen i övrigt. Bland dessa personer är mångarörelsehindrade eller handikappade på annat sätt. Om bostäderna byggs så att deblir tillgängliga för alla får de äldre slörre möjligheter att bo kvar i sinainvanda miljöer. Många yngre blir tillfälligt rörelsehindrade efter skador itrafiken, i arbetet och . Det är viktigt att också de kan användasina bostäder, 1några remissvar åberopas civilutskotiets utlåtande all kraven på attvidga handikappanpassningen får löpande prövas och prioriteras efter angelägenhetsgrad.RRV anser att planverket i sitt förslag inte har belyst hur pass angeläget detär att generelll handikappanpassa nyproducerade bostäder i förhållande tillandra åigärder för att förbättra de handikappades siluation. SAF förordar allde mest angelägna åtgärderna kommer till stånd inom rimlig tid. Till dessaåtgärder hör enligl SAF de individuella hjälpmedlen, den specialutformadebostaden och färdtiänsl för de svårast rörelsehindrade. Därnäst torde komma deallmänna kommunikationsmedlen, offentliga inrättningar samt vissa arbetsplatseroch affärer, SAF anser all försl därefter lorde med tanke på nytian förde handikappadekomma andra lokaler såsom samtliga affärer, bostäder och arbetsplatser, Iett antal remissyttranden uttalas osäkerhet om vilka koslnadskonse-k venser somförslagel kan komma att medföra. öfT anser att de föreslagna bestämmelsernamedför betydande fördyringar i bostadsproduktionen, främst på grund av kravenpå ökad bostadsyta. Produktionskostnaden för bostäder kan enligt SBEF beräknasöka med minst 250 milj, kr, . Dessa kostnadssiegringar kommer i ensituation då boendekostnaderna av många redan anses höga. Igångsättningen inombostadsbyggandet kan försvåras, SBEF, som dock inte vill avstyrka förslaget påsådana grunder, hemställer att slatsmaklerna noga prövar förslagel med hänsyn lilldess konsekvenser för boendekostnaderna, RRV anser att underlag saknas för attbedöma kostnader och effekter av förslagel, villaägariorbund avstyrkerförslaget med hänsyn lill alt de ekonomiska konsekvenserna inte kan ansestillräckligt belysta, ifrågasätter om inte dehandikappade är mer betjänta av att en bråkdel av de merkostnader som förslagetförväntas medföra satsas på åtgärder som de handikappade kan ha mera dagligtutbyte av, exempelvis förbättrad standard på handikapplägenheter. framstår det från samhällsekonomisk effektivitetssynpunkt angelägetalt göra en sådan avvägning. Så länge detta inte har gjorts och innan enkostnadsberäkning av förslagen har presenterats bör enligt förbundet deföreslagna ändringarna inte genomföras. och kommuner anser all koslnadskonsekvensernainle har belysts, anser all en sammanvägning av krav ochkostnader måsie göras innan bestämmelser och tillämpningsföreskrifterfastställs. Liknande synpunkter framförs av länsslyrelsen I län.I ell gemensamt ytirande konstaterar HSB. Prop.1975/76:198 9 atthänsynen till de handikappades behov ofrånkomligl leder lill ökade produktionskostnaderför bostadsbyggandet. Dessa remissmyndigheter, , Svenska kommunjörbundei. förutsätter all bosladsfinansie-ringsförordningen, om det remitteradeförslaget genomförs, ändras så att kostnadsökningarna inräknas i läneunderiaget, DHR och LO framhåller förslagets kostnadsbesparande förtjänster genom altsärlösningar och vårdbehov kan minskas. Delademeningar råder om planverkets förslag att avskaffa den skälighetsbedömning somnuvarande lydelse av 42 a S BS möjliggör. De remissmyndigheter som tillstyrkerförslaget hänvisar i allmänhet lill den dispensprövning som kan ske med stödav andra bestämmelser i , Ifråga om förslaget att göra 42 a S generellt tillämplig beträffande bostäder harhuvudsakligen följande synpunkler framförts. Iiandikappuiredningen, HCK, DHR. och Rikslörbundetför hjärt- och lungsjuka hör lill de remissinstanser som tillstyrker förslagetoch som betonar alt dispensprövningen bör vara mycket restriktiv. RRVhar i och för sig inget alt erinra mot att skälighetsprövningen i 42 a S utgår,Enligl RRV saknas emellertid underiag för all bedöma de kostnadsmässiga konsekvensernaav att så sker. Enligt Jdsiighetsäga-rejörbund kan det inte vararimligt att alla bostäder skall byggas eller saneras så att de blirtillgängliga för handikappade. Det skulle medföra kraftigt ökade byggnadskoslnaderi såväl nya som äldre lägenheter. Man måste även räkna med att de lägenheter,som nyproduceras eller byggs om med iakttagande av de särskilda kraven, kanskei mycket ringa omfattning eller inte alls kommer att nyttjas av rörelsehindradepersoner, öm så blir fallet skulle de skärpta villkoren medföra ett oförsvariigtslöseri med såväl arbetskraft som investeringsmedel. Förbundet förordar därföratt lägenheter i vissa lämpliga bostadsområden förbereds för personer mednedsatt rörelseförmåga, föreslår att en skälighetsprövning behålls för småhusproduklioneni åtminstone viss omfattning. De som köper s, k, styckehus har valt sina husmed hänsyn lill egna preferenser och den tilltänkta tomtens beskaffenhet. Delkan exempelvis vara nödvändigl alt bebygga vissa tomter med slullningshus.Liknande synpunkter framförs av . Två ledamöter ikommunförbundets styrelse anser att den obligatoriska detaljregleringen fårhelt orimliga konsekvenser i vissa fall och att kommunerna därför liksom lidigarebör ges räll att i skälig omfattning ta berättigad hänsyn till de handikappadevid sin byggplanering. En ledamot i handikapputredningen anser att denbegränsning som ligger i stadgandets utiryck "i skälig omfattning"myckel väl skulle kunna kvarstå, om bedömningen av vad som är skäligi skullebli mer positiv lill de handikappades inlressen. Då formuleringen redan nubedömts som olämplig efter att ha gällt i endast några lå år föreslår ledamoteni utredningen alt orden "i skälig omfattning" ersätts med "sålångt möjligt"-. Härigenom ges utrymme för de anpass- Prop.1975/76:198 10 ningsåtgärdersom ligger inom - mestadels de ekonomiska - möjligheternas gräns. i konstaterar att den föreslagna lydelsenav paragrafen innebär ett generellt krav på att alla bostäder skall varatillgängliga för handikappade. Av de föreslagna tillämpningsföreskrifternaframgår emellertid att detta inte varit avsikten. Enligt dessa föreskrifter undantasnämligen tvåvåningshus från kravet på hiss. anser därför att den i paragrafen intagna hänvisningen skälighetsprövning bör bibehållas beträffande bostäder. Även HSB, , Svenska och anser att den föreslagnagenerella lydelsen av 42 a S inte står i överensstämmelse med förslaget omtillämpningsföreskrifter rörande hiss. Dessa instanser rekommenderar därför attparagrafens lydelse överarbetas ytterligare, SBEF föreslår att 42 a Skompletteras med en bestämmelse om dispens, HCK och DHR framhåller att nuvarande skälighetsprövningav lillgänglighetskraven ger upphov lill olika tolkningar och avvikelser som medföralt avsedd lillgänglighet inte alltid uppnås. För att få till stånd denutveckling av bostäders och även arbetslokalers anpassning och tillgänglighetsom eftersträvas bör enligt AMS kraven i 42 a S vara bindande och inteinskränkas genom hänvisning till skälighetsprövning, AMS anser alt bindandekrav i paragrafen är av särskild vikt när det gäller att få arbetslokalerutformade med hänsyn lill arbetshandikappades behov. Arbetslokalers utformningoch tillgänglighet kan vara avgörande för att den handikappade skall kunnaberedas arbete. Ilikhet med AMS har arbetarskyddsstyrelsen från allmän principiell synpunktinget att erinra mol planverkets förslag såvitt det avser arbetslokaler. Enligtstyrelsens mening torde emellertid avsaknaden av tillämpningsföreskrifter fördessa lokaler komma att ställa yrkesinspektionen inför svårigheter, dåinspektionen enligt 56 S BS skall avge yttranden lill byggnadsnämnd innandenna tar ställning till byggnadslovsansökan rörande arbetslokaler.Inspektionen behöver vid sin granskning i detalj känna lill de krav som ställsi olika avseenden för att kunna anpassa sina bedömningar härtill. Delföreslagna kravet på arbetslokalers tillgänglighet synes styrelsen både rimligtoch önskvärt när det gäller kontors-, affärs- och åtskilliga verkstadslokaler.Den föreslagna ändringen tillstyrks därför för sådana lokaler. Då det gällerpersoner med lättare handikapp böräven andra typerav arbetslokaler relativtlätt kunna ges en uiformning som svarar mot deras behov. Del finns dock,särskilt inom tillverknings- och processindustrin, utrymmen som på grund avarbetets natur endasl med svårighet eller inte alls kan anpassas till t, ex,allvarligt rörelsehindrade arbetstagare. Det finns också arbetsuppgifter somkräver rörlighet och som därför oberoende av arbetslokalens uiformning inlekommer alt kunna utföras av vissa grupper handikappade, t, ex. rullstolsbundnapersoner. För verksamheter som på grund av sin natur kan vara förenade med 1,ex, viss risk för brand eller explosion Prop.1975/76:198 II erfordrasofta alt särskilda ulrymningsmöjligheler i form av exempelvis fönster och högabrandtrappor anordnas, I sådana fall kan det också vara svårt att åstadkomma enlillfredsslällande handikappanpassning, Slyrdsen anser all en så generelllutformad bestämmelse som planverket har föreslagit inle kan tillämpas i frågaom alla arbetslokaler. Styrelsen är vidare kritisk mot alt BS:s dispensmöjligheierskall kunna utnyttjas i bl, a. nu berörda fall, eftersom ett sådani förfarandetorde komma alt medföra påfrestningar på de myndigheler som skall handläggadispensärenden. 1 stället bör i BS närmare anges för vilka typer avarbetslokaler krav på handikappanpassning skall gälla och för vilken grad avhandikapp anpassning skall ske, Ltifl-fansverkei uppger att vissa verksamheterpå flygplatserna måste uppfylla högsl ställda säkerhetskrav. Det torde därförvara otänkbart att för dessa verksamheter välja arbetstagare som ärhandikappade. Det synes verket olämpligt att 42 a S i dess föreslagnaformulering innefattar en ovillkorlig skyldighet att anpassa arbetslokaler inteenbart för arbetsföra handikappade ulan även för sådana som på grund av sinahandikapp i praktiken inle kan utföra den verksamhel som bedrivs i lokalerna.Av detta skäl ifrågasätter verket om inte stadgandet om skälighetsprövning börstå kvar när del gäller arbetslokaler, Allernativi föreslår verket attparagrafen förses med tillägget "i den mån sådan arbetskraft kan utföra dearbetsuppgifter varom sålunda är fråga". , statenshandikappråd och HCK framhåller all del behövs tillämpningsföreskrifter somklargör i vilken omfattning arbetslokaler skall göras tillgängliga förpersoner med handikapp, påpekar att gällande lydelseav 42 a S har inneburit en avvägning mellan de problem som är förknippade medvissa arbetsplatsers utformning och de handikappades önskemål om att kunnabesöka dessa eller eventuellt ta anställning vid dem.