prop · FY0330 · 1975-12-31 00:00:00 — Fråganom hanteringen och förvaringen av vissa klyvningsprodukter som bildas vid bestrålningeni reaktorn av uranbränslet har stått i centrum för kärnsäkerhetsdebatten undersenare tid. Skälen härtill är att dessa produkter är starkt radioaktiva ochatt problem föreligger i samband med förvaringen. Som jag nämnt utreds helafrågan om det radioaktiva avfaUet av . Teknikenför upparbetning av det bestrålade bränslet är väl etablerad. Drifttekniskaoch säkerhetsmässiga problem har vållat förseningar i utbyggnaden av fleravästeuropeiska upparbetsningsanläggningar, vilket kan vålla kapacitetsbrist påkort sikt. Som jag har nämnt kan man dock räkna med att de svenskabehoven av upparbetning kommer att kunna täckas utomlands åtminstone tillmitten av . Vidupparbetning erhålls, fömtom uran, plutonium och högaktivt avfall. Beträffandeavfallet är målet att uppnå en förvaring, som möjliggör fullständig isoleringoch som inte ställer krav på övervakning. Arbetet på metoder att föra övermaterialet i fast form har nått Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 431 sälångt att tekniska lösningar har nätts. Vad som främst återstår är attåstadkomma en tillfredsställande industrieU hantering och lösa de därmedsammanhängande frågorna. För det slutliga steget, deponering av det fastaavfallet i berg, synes de geologiska förutsättningarna i vara goda. Hanteringenav plutonium är, som jag har anfört, ett problem som delvis endastkan lösas genom internationella överenskommelser. Vi måste därför fortsättavåra ansträngningar att i internationella sammanhang åstadkomma lösningar somkan minska riskerna för att plutonium från kämkraftverk kommer tUl användningför kärnladdningsframställning. Jag viU också understryka att problemet medförvaring och användning av den snabbt växande mängden plutonium i världen är istort sett oberoende av om.fattningen av det svenska kärnkraftprogrammet. 12.5Forskning och utveckling inom energiområdet Forskningoch utveckling har inom varje samhällssektor flera syften. Den skall för detförsta underbygga sektorplaneringen och därigenom bidra till att gestatsmakterna tiUräcklig handlingsfrihet på lång sikt. Den behöver därförbedrivas på stor bredd. Den skaU för det andra bilda underlag förstatsmakternas beslut om utvecklingen inom de olika sektorerna. Den skall fördet tredje vara ett av medlen för ett effektivt genomförande av den beslutadeutvecklingen. Energisektomkaraktäriseras av en betydande tröghet till följd av mycket stora investeringarmed lång projekterings-, uppförande- och utnyttjandetid såväl på produktions-som på användningssidan. Även om möjligheterna att väsentligt förändraenergiförsörjningssystemet således föreligger först på , minst 15år, är forskning och utveckling ett av de viktigaste medlen för att påskyndaönsk\'ärda förändringar och underlätta omställningsprocessen. Intressentstrukturen inomenergiförsörjningssystemet kännetecknas av att produktionssidan domineras avett fåtal resursstarka parter medan konsumenterna är många och till stor delresurssvaga. Detta förhåUan-de medför att det på produktionssidan finnsfömtsättningar för att pro-ducentema i betydande utsträckning självafinansierar och organiserar sina forsknings- och utvecklingsinsatser.Forskningsarbetet blir dock ofta bundet tUl redan utnyttjade energikäUor ochhar i hög grad kommit att bygga på tillväxtsträvanden och trendframskrivningav konsumtionsutvecklingen. Utveckling av nya, alternativa energikällor pålång sikt måste därför liksom utveckling av inhemskt tillgängliga ersättningarför importerade energiråvaror falla på samhäUet. På konsumtionssidan saknas ibetydande utsträcknuig naturliga beställare av forskning och 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 432 utvecklingoch sådan verksamhet kommer därför inte till stånd utan att statsmaktema träderin och finansierar och organiserar de insatser som behövs. Enbred satsning på forskning och utveckUng inom energiområdet är således ennödvändig del av en energipoUtik som syftar till att förändra det nuvarandeenergiförsörjningssystemet i riktning mot återhållen energikonsumtion och moten tryggare energiförsörjning. Forskning och utveckling är emeUertid inomenergiområdet, liksom inom andra områden, hämtöver ett medel för att ökaeffektiviteten i det befintliga systemet och har därför betydelse även påkortare sikt. Föratt ge samhället underlag för fortsatta ställningstaganden, för att underbyggastatsmaktemas handlingsfrihet och för att insatsema skall kunna görasmålmedvetet och effektivt krävs en samlad, långsiktig planering av forskningoch utveckling inom energiområdet. EPK har i sitt betänkande (SOU 1974: 72)Energiforskning Program för forskning och utveckling föreslagit ett programmed utgångspunkt från detta krav. I en inom industridepartementet utarbetadpromemoria angående organisation av forskning och utveckling inom energiområdethar de organisatoriska konsekvensema härav behandlats. EPKlägger i sitt betänkande fram ett preciserat förslag tUl ett treårigtforsknings- och utvecklingsprogram för energiområdet, vUket kostnadsberäknatstill 420 mUj. Vidare anger EPK vissa riktlinjer för meralångsiktiga forskningsinsatser. EPK:sförslag har mottagits positivt av det överväldigande flertalet remissinstanseroch den kritik som framförts har i huvudsak avsett detaljfrågor. Eftersamråd med chefema för kommunikations-, finans-, utbildnmgs-, jordbruks-,handels- och bostadsdepartementen förordar jag med utgångspunkt från EPK:sförslag att ett Huvudprogram Energiforskning genomförs under en treårsperiod1975/. För huvudprogrammet jämte vissa därmed sammanhängandeinsatser beräknar jag en total treårig ram av 360 milj. kr. I den av EPKföreslagna ramen 420 milj. kr. ingår en ofördelad programreserv om 40,6 mUj.kr. För egen del har jag inte funnit anledning föreslå någon särskUdprogramreserv. Jag anser nämligen att den av EPK föreslagna programbundna verksamheteninnebär en så kraftig ambitionsökning att de personellaresursema inte däratöver torde räcka för större satsningar på behovsområden somidag inte kan föratses. Vidare är ca 40 milj. kr. av EPK:s förslag påenergiproduktionsområdet av sådan natur att medlen bör anses somindustripolitiskt motiverade. TUl denna fråga återkommer jag i samband medanslagsberäkningarna för AB Atomenergi. Den sålunda definierade programbundnaramen för energiforskning enligt EPK:s förslag utgör ca 340 milj. kr. Den avmig beräknade ramen för energiforskning ligger alltså väl i nivå med den av EPKföreslagna Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 433 För /76 beräknar jag i det följande en ram avsammanlagt 114,2 milj. kr. HuvudprogramEnergiforskning bör inbegripa huvuddelen av den energipolitiskt motiverade forskningoch utveckling som finansieras med statliga medel. Inom ramen förhuvudprogrammet bör finansieras uppfinningsverksamhet, forsknings- ochutvecklingsarbete, inbegripet i förekommande fall specifikation av prototyperoch demonstrationsanläggningar, och planering av utvärdering och uppföljningdärav. Inom huvudprogrammet bör däremot inte finansieras investeringar i anläggningaroch inte heller sådan produktutveckling som det är STU:s och statensutvecklingsfonds uppgift att stödja av andra än energipolitiska skäl. Enhuvudregel bör vara att aUa resultat som nås inom huvudprogrammet skallställas till allmän disposition. Om kommersiell exploatering av uppnåddaresultat kan väntas leda tUl att det energipolitiska utbytet av insatsenpåtagligt ökas eller tidigareläggs bör dock undantag kunna få göras frånhuvudregeln om offentliggörande. I detta fall bör finansieringen normalt ske iform av lån med vUlkorlig återbetalningsskyldighet. Jaghar i huvudsaklig överensstämmelse med EPK:s förslag mdelat huvudprogrammet iföljande sex program. Energianvändning i industriella processer m. m. Energianvändning för transporter och samfärdsel Återvinning av energi i varor m. m. Allmänna energisystemstudier m. m. Jagkommer i det följande att lämna en redovisning för min bedömning av programmåloch medelsbehov för olika delar av huvudprogrammet och därmed sammanhängandeinsatser såväl under nästa budgetår som, i flertalet faU, för helatreårsperioden. Vid min beräkning av medelsbehovet har jag inkluderatkostnader dels för sådan provningsverksamhet och sådana informationsåtgärdersom har ett direkt samband med de projekt för vUka stöd avses utgå, dels föradministration av programmen. Jag vill tmderstryka att de medelsbehovsom anges för program och delprogram för hela treårsperioden får ses sompreliminära beräknmgar och att mot bakgrund av de erfarenheter som erhållsjusteringar och omfördelningar kan komma att aktualiseras underprogramperioden. Det ankommer på regeringen att vid bifall tUl deförslag om anslag för nästa budgetår som kommer att redovisas i det följandebesluta om den närmare fördelningen av medel mellan olika program och delardärav. EPKhar betonat vikten av långsiktig planering och samordning av 28 1975.1 saml. Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 434 huvudprogrammetsamt av uppföljning av de insatser som görs. Motsvarade behov framhålls även iden tidigare nämnda departementspromemorian om organisation av forskning ochutveckling inom energiområdet. Jag återkommer med förslag i dessa avseendenefter min behandling av huvudprogrammet. Somkomplement till de insatser som föreslås inom ramen för huvudprogrammetEnergiforskning föreligger enligt min uppfattning behov av ökad grundforskninginom områden som kan bidra till kunskapsuppbyggnad av intresse förenergiförsörjningen i ett brett och långsiktigt perspektiv. Jag återkommer medförslag härom i det följande. Innanjag närmare går in på de olika frågor som jag här inledningsvis har berörtvill jag som komplettering först beröra ytterligare några frågor. Utvecklingeninom energiområdet har lett till att flera nyainitiativ har tagits till internationellt samarbete. Särskilt gäller dettaforsknings- och utvecklingssamarbete. Skälen härtUl är att många länder anseratt en ökad satsning på forskning och utveckling inom energiområdet är etthuvudmedel för att på kunna väsentiigt påverka energiförsönningengenom bl. a. utveckling av nya eller förbättrade energiproduktionsformer.InternationeUt samarbete framstår härvid som en attraktiv möjlighet att uppnåhögre effektivitet eller lägre kostnad. Sverigedeltar i internationellt samarbete inom atomenergiområdet. Arbetetbedrivs främst inom det intemationella atomenergiorganet (lAEA), inom () och mellan de nordiska länderna. Dessutom har AB Atomenergioch vissa utländska institutioner och företag ett samarbete av mindreomfattning. Sistnämnda samarbete avser främst uranrikning och snabba reaktorer.Arbetet bedrivs i avtalsbundna former. Denna verksamhet bör fortsätta med ihuvudsak oförändrad omfattning. Kostnadema härför har beräknats inom dentidigare angivna totalramen. Jag återkommer härtill vid min behandling avanslagsfrågor. Sverigedeltar f. n. i överläggningar om ytterligare samarbete i flera olikasammanhang. Nya möjligheter öppnar sig inom det nybildade in-temationeUaenergiorganet (lEA). Inom fusionsenergiområdet pågårförhandlingar om en svensk associering till EG:s fusionsprogram. Jag återkommertill denna fråga i följande avsnitt. Inom flera nordiska organ har tagits uppdiskussion om ett utvidgat forsknings- och utvecklingssamarbete inom olikadelar av energiområdet. Dådet gäller IE A är fömtsättningama följande. har, med förbehåll förriksdagens godkännande, anslutit sig till överenskommelsen om ettintemationellt energiprogram och det i anslutning här- Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 435 tillgenom upprättade energiorganet lEA. Chefen för handelsdepartementetkommer senare denna dag att lägga fram förslag om att regeringen skall inhämtariksdagens godkännande av anslutning härtill. Ett av IEA:s fyrahuvudsakliga arbetsområden gäller långsiktigt samarbete mellan lEA-ländema,vilket bl. a. enligt överens-konrnnelsen skall innefatta ett gemensamt forsknings-och utvecklingsprogram. Beslut om detta programs utformning och genomförandeskall enligt överenskommelsen fattas av före . Förberedelserna för attdefiniera programmet pågår och deltar i detta arbete.Det är ännu inte möjligt att fömtsäga resultatet härav men jag bedömer attlEA-ländema kommer att kunna enas om att i samarbete starta ett tiotal olikaprojekt. Samarbetsmetoden kommer att bli en organiserad samverkan mellan deolika ländernas nationella verksamhet inom resp. projektområde i kombination,när så bedöms erforderligt, med gemensamt finansierade program genomförda avlEA eller andra internationella organisationer. För det enskilda landet kommervalfrihet att råda beträffande deltagande i de olUca projekten. Det framstår idagens läge dock som sannolikt att de flesta länderna kommer att delta iflertalet projekt. Sverigedeltar , utan att ha tagit ställning till den slutliga omfattningen av detsvenska deltagandet, i arbetet med att definiera innehållet i sex av de nioaktuella lEA-projekten och följer arbetet i de övriga tre. De sex förstnämndaprojekten avser kämkraftverkens säkerhet, hantering av radioaktivt avfall,kombinerad el- och värmeproduktion, energibesparande åtgärder, fusionsenergioch återvinning av energi ur avfall. Vissa förberedande arbeten beträffandeandra energikällor, såsom vindkraft och geotermisk energi, kommer sarmoliktatt sättas igång . Imin beräkning av medel för forskning och utveckling inom huvudprogrammet harjag tagit hänsyn till medelsbehov som kan uppkomma genom deltagande iIEA:s forskningsprogram. Vad gäller det nordiskasamarbetet har den nordiska ämbetsmannakommittén för industri- ochenergipolitik lagt fram en utredning om nordiskt energisamarbete, vilkenbehandlar även forsknings-och utvecklingsarbetet. (industriministrarna) har därvidlag för sin del framhållit vikten av att debetydande resurser som de nordiska länderna sätter in påenergiforskning utnyttjas optimalt genom samarbete över gränserna.Ämbetsmannakommittén har erhållit i uppdrag att, i samarbete med nordisk fondför teknologi och industrieU utveckling och med det nordiska kontaktorganet föratomenergifrågor samt i kontakt med Nordforsk, före läggafram förslag om konkreta forskningsprojekt av intresse för två eller fleranordiska länder. Förslagen skall omfatta anvisning om hur projekten kanorganiseras och hur finansieringen kan tUlrättaläggas. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 436 EPKhar i enUghet med sina tilläggsdirektiv i en promemoria lämnat en översiktligbedömning av behovet av prototyp- och demonstrationsanläggningar inomenergiområdet och erforderligt stöd härför som komplettering till detföreslagna forskningsprogrammet. Jag delar EPK:s uppfattning att stöd tillframtagande av prototyper och demonstrationsanläggningar kan erfordras för attföra ut ny teknik i praktisk tiUämpning eUer för utnyttjande av känd teknik inya sammanhang med hänsyn till den osäkerhet som ofta kan råda beträffandetillämpbarhet och anläggningsekonomi. Stödbör härvid enligt min mening utgå bara om det finns ett redovisat behov ellerintresse hos en användare att utnyttja den föreslagna anläggningen. Intressetbör normalt ta sig uttryck i att användaren påtar sig minst halva kostnaden föranläggningen. Jaganser att medel för stödåtgärder bör beräknas med utgångspunkt från EPK:sförslag för områdena energiproduktion, energianvändning i industriella processer,transporter och samfärdsel, återvinning av energikrävande varor samt energi uravfall. Medelför ovan angivna ändamål bör som jag har nämnt utgå inom ramen för detstöd till energibesparande åtgärder inom näringslivet m. m. som skall administrerasav statens industriverk. Verket bör vid beslut i bidragsfrågor sanaråda medstatens vägverk vad gäller området transporter och samfärdsel och med statensnaturvårdsverk i fråga om återvinning av energikrävande varor och energi uravfall. Medelför stöd till försöks- och demonstrationsverksamhet inom lokalkomfortområdethar av EPK föreslagits för ett flertal olika typer av åtgärder. Jag har eftersamråd med chefen för funnit att insatser vad avser nyametoder och konstruktioner för byggande och drift bör ingå iforskningsprogrammet för lokalkomfortområdet. Vissa av EPK föreslagna insatserbeträffande prototyp- och demonstrationsverksamhet bör hänföras tillenergisparkommitténs verksamhet. Chefen för kommer vidareatt senare denna dag föreslå stöd till demonstrations- och utveckUngsverksamhetinom ramen för ett anslag under tolfte huvudtiteln tUl vissa energibesparandeåtgärder inom bostadsbeståndet m. m. Atomenergi påverkas anslagsmässigt av det föreslagna huvudprogrammet,inom vars ram bolaget kan beräknas komma att utföra betydande insatser. Jagkommer att i det följande i samband med behandlingen av anslagsfrågor föreslåatt medel tiU AB Atomenergi för ändamål som ligger vid sidan avhuvudprogrammets syften anvisas över två särskilda anslag avseende dels stödtill den svenska kämkraftindustrin, dels bidrag tUl bolagets övriga verksamhet. Jagkonmier slutiigen också att i avsnittet om anslagsfrågor föreslå ett särskiltmedelstillskott till AB Asea-Atom. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 437 Energianvändning i industriella processer m. m. EPKredovisar att industrins energiförbrukning utgör av den totala energikonsumtionen.Mest energikrävande branscher är massa- och pappersindustrin samt järn-, stål-och metallindustrin, vilka tillsammans svarar för mer än hälften av industrinstotala energiförbrukning. av områdets energiförbrukning används för uppvärmning, ventilation ochbelysning av lokaler samt för transporter. Forskning och utveckling avseendeenergibesparande åtgärder för dessa ändamål behandlas inom programmenEnergianvändning för lokalkomfort och Energianvändning för transporter ochsamfärdsel. Utnyttjandet av spillvärme från industriella processer ochförbränning av fasta bränslen behandlas inom programmet Energiproduktion.Kvarstående möjligheter att spara energi hänför sig till den energiförbrukningsom är direkt relaterad till produktion av olika. EnligtEPK bör insatserna i första hand omfatta uppföljning, utvärdering ochdokumentation av inhemska och utländska framsteg inom olika branscher. Egentligprocessutveckling föreslås bli koncentrerad till branscher med stor energiförbrukningoch med inhemsk tiUverkning av processutrastnmg, dvs. främst massa- ochpappersindustrin samt stål-och metallindustrin. EPK föreslår också insatser förinformation och utbildnmg inom området. Förområdet jord- och skogsbruk föreslår EPK inom ramen för ett särskilt delprograminom det föreslagna programmet Näringslivets energianvändning olika åtgärderbl. a. för att minska drivmedelsåtgången och för att förbättra effektivitetenav gödsling. inom området Näringslivets energianvändning cn insats av 12mUj. Remissinstansemaframhåller att behovet av stöd inom omrädet är stort och att kommitténs programfår betraktas som ett minimum. Flera remissinstanser pekar på behovet avgrundläggande studier inom området för att närmare kartlägga behov ochmöjligheter. Ävenjag anser att stora satsningar på energibesparande åtgärder avseende industrinsenergianvändning är motiverade. Områdets energikostnader kan beräknasöverstiga 9 000 milj. kr. varför redan marginella besparingar ger storasamhällsekonomiska vinster. Ett väsentligt område för besparingsinsatser ärsom jag tidigare nämnt utnyttjande av det spillvärme och de möjligheter attgenerera mottryckskraft som finns i olika industriella processer. Jagåterkommer till detta vid behandlingen av spillvärmeutnyttjande inom programmetEnergiproduktion. Stöd till industrieU processutveckling och processmodifiering bör kunna medföra avsevärda besparingar. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 438 börlikaså kunna göras för utvecklingsarbeten rörande energianvändningen inomjord- och skogsbruk inom ramen för förevarande program. Jagfinner i likhet med EPK att en viktig del av insatserna under progranunet Energianvändningi industriella processer bör utgöras av uppföljning, utvärdering ochdokumentation av inhemska och utländska framsteg inom resp. bransch.Utnyttjande av redan existerande kunskaper kan föratses redan på tämligen kortsikt resultera i väsentliga energibesparingar. Jag avser att inom kortåterkomma med förslag att statens industriverk skall ges i uppdrag attgenomföra en undersökning av energianvändningen inom skogsindustrin samtjärn-och stålindustrin. Detär väsentligt att resultaten av den utvärdering som görs inom detta programsnabbt kommer ut i praktisk användning. Jag har därför inom programmet räknatmed vissa insatser för information och utbildning inom berörda branscher. Dessainsatser bör främst avse sådana forsknings- och utvecklingsresultat som snabbtkan medföra energibesparingar. Föratt nå effekter på måste andra åtgärder vidtas. Insatser förprocessutveckling bör göras inom de energitunga branscher som kommittén harföreslagit, nämligen massa- och pappersindustrin samt stål- ochmetallindustrin. På medellång sikt kan besparingar uppnås genom modifiering avbefintliga processer, t. ex. användning av värme från ett processteg i ettannat. Införandet av helt nya processer kan först på lång sikt väntas nämnvärtpåverka industrins energiförbrukning. Vad avser stålindustrin är exempelvisdirektreduktion av malm till stål och andra metoder att minska antaletavsvalnings- och uppvärmningssteg av stort intresse. Avseende massaindustrinkan nämnas utveckling av mindre energikrävande metoder för sönderdelning av vedråvaranoch framtagning av cellulosafibrerna än de nu tillämpade mekaniska och kemiskametoderna. Föratt föra ut resultaten av sådana insatser för processutveckling i praktiskanvändning krävs mer omfattande åtgärder än enbart information. De risker somär förknippade med införandet av ny teknik gör att det tar , innan denblir mer allmänt tillämpad i industrin. Som jag framhöll under avsnitt 12.5.1har jag därför, som komplettering till detta forsknings- ochutvecklingsprogram, vid min tidigare behandling av stöd tUl energibesparandeåtgärder inom näringslivet (avsnitt 12.2.5) räknat med stöd även tUl prototyp-och demonstrationsanläggningar inom området industriella processer. Detlångsiktiga målet för insatser inom detta program bör enUgt min mening vara attsvensk industri strävar efter att utnyttja de mest energisnåla processer ochproduktionsmetoder som är ekonomiskt möjliga. På grand av tidigare lågaenergipriser och de industriella investeringamas långa livslängd är detta långt ifrån fallet. Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 439 Jaghar för programmet Energianvändning i industriella processer m. m. för helatreårsperioden preliminärt beräknat ett medelsbehov av 36 mUj. /76 beräknar jag medelsbehovet till 10 milj. kr. Energianvändning för transporter och samfärdsel EnligtEPK åtgår av den totala energiförbrukningen i landet förtransportsektorns behov. Denna sektors energiförbrakning kan enligt EPK minskasgenom en begränsning av behovet av transportarbete, genom en ändrad fördelningav transporterna mellan olika transportmedel och ett ökat utnyttjande av deraskapacitet samt genom Ökad verkningsgrad hos drivsystemen. EPKframhåller att transportsystemets utformning i hög grad styrs av det befintligalokaliseringsmönstret. Forskningen inom det föreslagna delprogrammetTransportsystemets utveckling bör därför främst imik-tas på högt utnyttjande avtransportmedlens kapacitet. Detta sker enligt EPK lämpligen genom satsningarpå kollektivtrafiktekniken och genom studier av godstransportsystemets optimalasammansättning. Kommittén föreslår satsningar med 2 milj. kr. per är under entreårsperiod på detta delprogram. Fördelprogrammet Energianvändning i drivsystem föreslår EPK en satsning av 6 mUj.kr. Verksamheten bör enligt kommittén inbegripauppföljning av den internationella utvecklingen, anpassning av motorer tUlmetanoldrift, utveckling av stirlingmotorn och forskning kring batterier ochbränsleceller. Därutöver föreslår EPK att 1 milj. kr. satsas på forskning kring kärnkraftdrift av fartyg . Remissinstansemaredovisar tämligen delade uppfattningar om avvägningarna i kommitténs förslag.I många yttranden, bl.