prop · FZ03160 · 1975-12-31 00:00:00 — motiverar förslaget idenna del med all del skulle föra alldeles för långt alt tvinga radionämndenatt ställa lokal och apparatur till förfogande för den som vill la del av ellljudradioprogram eller en TV-upplagning. Remissyiirandenaöver offentlighets- och sekreiesslagstiftningskommilténs förslag Denföreslagna bestämmelsen i 4 ij p u n k t 5 har kommenterats endasl av ett fåtalremissinstanser. EnligtJO är formuleringen av bestämmelsen missvisande. Den kan lätt läsas som om allahandlingar som överiämnals till myndighet uteslutande för förvaring, vård ellerforsknings- och studieändamål ej skall anses som allmänna handlingar. Meningenkan enligt JO uppenbariigen inte vara alt myndigheternas till riks- och landsarkivenöveriämnade allmänna handlingar skall förlora sin karaklär av allmännahandlingar där. JO erinrar om att i 2 kap, 7 § tryckfrihetsförordningen nutalas endast om "enskilda brev eller skrifter", Samma påpekande görsav riksarkivel och huvuddelen av de övriga arkivmyndigheter som har yttrat sigöver OSK:s förslag liksom av . Också ÖB förklarar alt nuvarandebestämmelse i 2 kap. 7 § TF är alt föredra framför den föreslagna regeln. Dataarkiveringskommitiénpåpekar att i anslutning till den föreslagna bestämmelsen yttrar att denläcker den arkivmyndighet som kommittén har föreslagit i SOU 1974:94, Kommitténframhåller att punkten bör avfattas så att den täcker även det fallet altupptagningen verkställs hos arkivmyndigheten, SverigesRadio förklarar att bestämmelsen i 4 tj p u n k t 6 bör omfatta ocksåavskrifter av radioprogram, eftersom radionämnden i stor utsträckninganvänder sig även av avskrifter som underiag för sin granskningsverksamhet. Somjag har nämnt i del föregående torde gällande rätt innebära att trycktaskrifter, ljudupptagningar - t, ex, grammofonskivor - och andra handlingar somingår i statliga eller kommunala bibliotek inte är allmänna handlingar. Jagdelar emellertid OK:s och ;s uppfattning att detta uttryckligen bör framgåav grundlagen och föreslår att p u n k t 3 inleds med en bestämmelse i ämnet.Denna lar sikle både på sådana myndigheter som har biblioteksverksamhet tillhuvuduppgift och på samlingar av typ hand- eller referensbibliotek som finnshos myndigheter med andra arbetsuppgifter, t. ex. domstolar. För all enhandling skall omfattas av bestämmelsen krävs alt den 1975/76:160 180 ingårsom beståndsdel i en samling av handlingar organiserad på sådani sätt att denenligt vanligt språkbruk är att betrakta som bibliotek. I fråga omhandlingarsom upprättas vid eller kommer in lill en biblioteksmyndighet t. ex,som led i dennas administration gäller däremot självfallet de vanliga reglernaom allmänna handlingar. Enligtmin uppfaUning bör med handlingar som ingår i bibliotek jämställas t. ex.tryckta skrifter, fonogram och bildupptagningar som allmänt arkiv förvärvarfrån utgivare eller återförsäljare eller som ett sådant arkiv på annat sätterhåller frän enskild och som tillförs arkivet uteslutande för förvaring ochvård eller forsknings- och studieändamål. Däremot skall naturiigtvis allmännahandlingar som en myndighei överiämnat till en arkivinstitution inte därigenomförändra karaktär. Också en regel av nu angiven innebörd bör tas in i punkt 2.Jag anser det emellertid mindre lämpligt att som DAK betrakta handlingar av häravsett slag som sådana "enskilda brev" etc. som f n. nämns i 2 kap. 7§ TF. Med hänsyn till den nuvarande regelns speciella syftning - den tarnärmast sikte på privatarkiv och andra privata samlingar av handlingar - anserjag att man i detta sammanhang hellre bör tala om handlingar som "frånenskild har tillförts" allmänt arkiv. Punkt3 innehåller slutligen också en regel som i sak helt motsvarar den nuvarandebestämmelsen om enskilda brev elc. i 2 kap. 7 § TF, Som jag har nämntsyftar denna närmast på privata arkiv och liknande samlingar av handlingar, 1motsats till övriga regler i förevarande punkt är regeln tillämplig i fråga omalla slag av myndigheter, också t. ex. ett universitet eller en institution förmedicinsk eller historisk forskning. Någonmotsvarighet till nuvarande undantag i 2 kap. 7 i; TF beträffande s.k.granskningsexemplar har inle upplagils i departementsförslaget, Enligl förslagtill ändringar i den tryckfrihelsrällsliga lagstiftningen som jag kommerall anmäla bör systemet med särskilda granskningsexemplar upphöra, DAK:si SOU 1974:94 framlagda förslag övervägs f n, inom utbildningsdepartementet.Övervägandena har ännu inte lett lill något ställningstagande såvitt avserbehovet av undantag från TF:s allmänna reglerom handlingsoffentlighet. Dennafråga dr därför behandlas i ett senare sammanhang. Det kan emellertid påpekasatt de föreslagna bestämmelserna i punkt 3 är tillämpliga också på sådanaarkivexemplaravljud-ochbildupptagningarsom enligt den av DAK föreslagna lagen iämnet skall överiämnas till särskild arkivinstitution. Detär självklart att upptagningar av innehållet i icke allmänt material som görshos en arkivinstitution som led i dennas arkivvårdande verksamhel, t. ex.överföring av film på videoband eller avkopiering av magnetband för att bevaraden ursprungliga upptagningens tekniska kvalitet, inte heller skall varaallmänna handlingar. Detta följer av bestämmelsen i punkt 4, 1975/76:160 181 8 ij TF upptar i fyra stycken ganska utförliga regler dels om tillhandahållandepå stället av allmän handling och teknisk upptagning, dels om rätt för den somsä önskar att mol fastställd avgift få avskrift, utskrift eller kopia av allmänhandling, resp. teknisk upptagning. Allmänhandling som inte skall hållas hemlig skall, enligl försia stycket, på begärangenast eller så snart det kan ske utan avgift tillhandahållas den som förläsning eller avskrivning pä stället önskar ta del av den. Teknisk upptagningskall tillhandahållas i läsbar eller avlyssningsbar form. Andrastycket innehåller särskilda regler för handling som delvis är hemlig. Sådanhandling skall tillhandahållas på stället om det kan ske utan att vad som skallhållas hemligt uppenbaras. I annat fall har den som vill ta del av handlingenrätt att utan avgift erhålla avskrift av handlingens offentliga delar. Påmotsvarande sätt skall en delvis hemlig teknisk upptagning tillhandahållaskostnadsfritt på stället genom en utskrift av icke hemliga delar. Ombetydande hinder möler, heter det vidare i tredje stycket, skall skyldighetatt tillhandahålla handling på stället inte föreligga, Sådani betydande hinderkan vara att handlingen den begärs utlämnad används i myndighetensarbete eller att den är utlånad till annan myndighet. I fråga om tekniskupptagning föreligger inte heller skyldighet alt tillhandahålla denna påstället, om upptagningens innehåll finns i läsbar form hos annan myndighei ochtillhandahållandet där kan ske utan beaktansvärd olägenhet för den som vill tadel av upptagningen. Myndighetsåligganden såvitt gäller en allmän handling stannar inte vid skyldigheten atttillhandahålla den på stället. Den som önskar ta del av allmän handling harnämligen ocksä räu att mot fastställd avgift erhålla avskrift av handlingen, iförekommande fall med uteslutande av sådan del som skall hållas hemlig.Reglerna härom finns i 8 § fjärde stycket. När det gäller upptagning förautomatisk databehandling är myndighei dock inte skyldig att utlämna sädan påannat sätt än genom att tillhandahålla utskrift av upptagningen. Skälet tilldenna begränsning är att utlämnande av ADB-upptagningar i annan form, t. ex.kopia av ett magnetband, kan leda till allvariiga integritetsintrång. Om äandra sidan i ett enskilt fall sådana negativa konsekvenser av ett utlämnandekan uteslutas, hindrar inte grundlagsregeln att en magnetbandskopia - som enserviceåtgärd av myndighelen - utlämnas. Avslutningsvis sägs i paragrafen attmyndighet inte heller är skyldig att för utlämnande framställa kopia av karta,ritning eller bild, om svårighet möter därför och handlingen kantillhandahållas på stället. Prop.1975/76:160 182 IOSK:s förslag har reglerna i 2 kap, 8 S TF delats upp på två nya paragrafer, Isamband härmed har stoffet i viss ulslräckning disponerats om och reglernasetts över språkligt. Några slörre nyhelersakligi sell lorde OSK:s förslag knappastinnebära, 1den försia av de två paragraferna (7 §) har inledningsvis upptagits huvudregelnalt offentlig handling utan avgift skall tillhandahållas den som önskar ta delav denna för läsning eller avskrivning på slällel, Tillhan-dahållandei skallske "genast, eller så snart del är möjligt". påpekar all i rättenatt ta del av en handling redan nu otvivelaktigt ingår också en rätt auavlyssna och avbilda denna. På grund härav har i lagtexten uttryckligenangivits att rätten att ta del av en handling också omfallar avlyssning ochavbildning. Till 7 § första stycket har vidare överförts regeln attADB-upptagning skall tillhandahällas i läsbar eller avlyssningsbar form, I 7tj andra slyckel har lagils in regeln all myndighei ime är skyldig atttillhandahålla handling på stället om betydande hinder möter. Den särskildabestämmelsen om lekniska upptagningar har av ulan motivering inskränktstill att avse endast ADB-upplagningar, Vidare har bestämmelsen formulerats om.I förslaget föreskrivs att skyldighet att tillhandahålla ADB-upptagning påslällel inte heller föreligger, om upptagningens innehåll finns i läsbar form"hos närbelägen myndighet, som ulan olägenhet för sökanden kananlitas". 1 TF motsvaras de citerade orden av uttrycket "hos annanmyndighet och tillhandahållandet där kan ske utan beaktansvärd olägenhet förden som vill taga del av upptagningen". Omtillhandahållande av handling som endast delvis är offentlig handlar 8 § förstastycket. Eftersom enligt OSK:s förslag även teknisk upptagning anses som enallmän handling, menar att uttrycket "avskrift av handlingen"kan täcka även fall då tillhandahållande av t, ex. en teknisk upptagning skergenom överlämnande av en utskrift av upptagningen. Lagtexten blir härigenommindre tung. - Ordet "utskrift" används av bara när en särregelblir nödvändig för tekniska upptagningar. Reglernaom rätt all mot fastställd avgift få avskrift av handling (varmed alltsåförslås även utskrift) återfinns i 8 § andra stycket. Reglerna innefattar, mednedan nämnt undantag, inga sakliga nyheter. påpekar att nuvarande regelinnebär att myndighet inte kan undandra sig att utlämna ljudband och mikrofilmi form av kopior om så påfordras. Eftersom sådana kan vara kostsammare attframställa än avskrifter eller fotokopior av traditionella handlingar, börexpedilionslösenförordningen kompletteras på denna punkt. Om myndighei saknarkopieringsmöjligheter eller eljest svårigheter möler bör - liksom redan nu ifråga om karta, ritning och bild - undantag kunna göras. Som konsekvens av detsist sagda föreslår att också "upptagning" nämns i andra styckettredje meningen, vilket alltså är en saklig nyhet i förhållande till TF, Prop.1975/76:160 183 OSKdiskuterar vidare de s. k. kommersiella massuliagen av offentligt malerial.Uppgifterna används för selekliv reklam, vilkel i vida krelsar ej belrakias medsärdeles blida ögon. Vad del enskilda förelaget gör, säger , är egenlligenall "åka snålskjuls" på offentligheten. Visseriigen lämnas adressuppgifteroch liknande i allmänhet inte ut i form av kopia av magnetband (vissa starktkritiserade, regelrätta försäljningar har dock ägt rum från länsstyrelser), menutskrifterna är inte dyrare än att del är en god affär för de enskildaförelagen, - Enligt går det inte att lösa detta problem inom ramen fördenna grundlag. Ett i denna meddelat förbud mot utlämnande för sådana ändamålföruisätler all en myckel viktig princip åsidosätts, nämligen att myndighet ärskyldig au tillhandahålla offentliga uppgifter utan all efterforska sökandenssyften. Ej heller kan en sekretessregel uppställas, eftersom det ju är frågaom material som bör vara offentligt. En utväg vore att göra sådana uttagdyrare, men detta är ogörligt av två skäl. Det ena har redan nämnts: syftet medframställningen om utbekommande får ej efterforskas. Det andra är att detföreligger uppenbara svårigheter all avgränsa uttag av denna typ frän andra.En kvalitativ avgränsning är som redan framhållits omöjlig, och en kvantitativbestämning ter sig lika omöjlig. - Svårigheterna, fortsätter , lorde minskaavsevärt om det av datainspektionen föreslagna centrala uppdateringsregisiret(CUR) kommer lill stånd. Andra register av liknande slag - t. ex. Datemasregister - skulle härvid komma alt utplånas, och CUR kan kringgärdas averforderliga föreskrifter, vilka enligt regeln i 3 § andra stycket dettagrundlagskapitel får effekt även på uppgifternas egenskap av allmänna. RemissyttrandenaOSK:s förslag till 7 § Regeringsrättenframhåller alt vid utlämnandet framför allt snabba avgöranden är av vikt.Principiellt skall utlämnande av handling ske omgående direkt till den sominställt sig hos myndighelen för all fä laga del av den. Regeringsrättenerinrar om att det i nuvarande 2 kap. 8 § TF heter alt utlämnandet skall ske"genast eller så snart ske kan". 1 förslaget brukas i stället orden"genast eller så snart del är möjligt". Denna moderniserandeomformulering bör enligt regeringsrätten icke tolkas så, alt myndighet får lasig längre lid att ordna med utlämnandet än som tidigare ansetts tillåtligt. Sveahovrätt ifrågasätter om inte vissa kompletterande anvisningar till huvudregeln,all utlämnande skall ske genast eller så snart det är möjligt, kan vara tillfördel. Det är enligt hovrätten närmast två fall som förtjänar beaktas. Det enaär att det gäller en handling som visserligen förvaras hos myndighelen i frågamen som upprättats hos eller eljest närmast berör annan myndighet (jfr 9 § 2st,). Kontakt mellan myndighelerna är då ofla naturlig innan utlämnande sker,men det är givetvis angeläget att inte onödig fördröjning uppstår till följdav okunnighet eller osäkerhet om reglernas in- 1975/76:160 184 nehåll.Del andra fallet är det som aktualiseras till följd av förslagel om dubblasekretesstider på vissa områden. Givetvis ger, säger hovrätten, uttrycket"så snart det är möjligt" utrymme för del rådrum som erfordras, mennärmare anvisningar kan likväl fylla en viss funktion. Dataarkiveringskommitiéntar upp den av föreslagna regeln i f ö r s 1 a stycket om tillhandahållandeav upptagning för automatisk databehandling eller annan upptagning. synes ha förbisett att även en skriftlig handling enligt allmäntspråkbruk kan vara en upplagning; man talar exempelvis om stenografisk ellerprotokollarisk upptagning. Den enklaste avfattningen av stycket synes enligtdalaarkiveringskommiitén vara att handling som ej skall hållas hemlig påbegäran genast, eller så snart del är möjligt, utan avgift skalltillhandahällas den som önskar taga del därav sä att den kan läsas, avskrivas,avlyssnas eller avbildas på stället. Ordet "avlyssningsbar" är, sägerkommittén, ett mindre värdefullt tillskott till språket. Jöpåpekar att om den av honom föreslagna definitionen av handling (se under 3 §)godtas, en föreskrift erfordras om skyldighet att tillhandahålla också en sädanhandling som ett hålkort i läsbar form. Denföreslagna bestämmelsen i andra styckei om tillhandahållande av upptagning förautomatisk databehandling föranleder dataarkiveringskommitién att föreslå attandra former av automatiska upptagningar jämställs med ADB-upptagningar. Dettakan enligt kommittén ha praktisk betydelse redan i fråga om vissa nupraktiserade upptagningsmetoder. I varje fall är del en fördel, om grundlagenstext inte fixeras vid dagens teknik. Relativsatsen i slutet av stycket blirtydligare med aktiv konstruktion: "som sökanden utan olägenhet kananlita". Medanledning av den nyssnämnda bestämmelsen i andra stycket påpekar länsstyrelsenI att länsstyrelserna ulgör exempel på myndigheter, som ibetydande omfattning kan fullgöra sin utlämningsskyldighei med tillämpning avdenna. Flertalet av länsstyrelsernas ADB-register finns redovisade i utskrift -taxeringslängder, mantalslängder, röstlängder, kort/avi/register - som förvarashos lokala skattemyndigheter, kronofogdemyndigheter, pastorsämbeten, kommunerm, fi. Jöpåpekar här, liksom under 7 §, att om den av honom föreslagna definitionen avhandling godtas, en föreskrift erfordras om skyldighel all tillhandahällaockså en sådan handling som ett hålkort i läsbar form. ÖBvill ha en klarare markering av innebörden av begreppet "utiämna".Enligt ÖB ligger i detta betydelsen av överlämning för ändamål där publiceringkan komma i fråga. Det synes viktigt att innebörden av ett och samma begreppgenom hela lagkomplexet är densamma. Skäl att ändra lydelsen i grundlagstextentorde emellertid inte föreligga. 1975/76:160 185 Bestämmelsenatt sökande i vissa fall kan utan avgift få avskrift av de offentliga delarnaav en handling som delvis skall hållas hemlig har kommenterats av ett parremissinstanser. Det kan enligt uppstå tveksamhet om stadgandetskall tolkas så all sökanden äger räll all la med sig avskriften hem och friltförfoga över densamma eller om avsikten i stället är alt han utan kostnad skallfå tillgång lill handlingen i form av en avskrift på stället. För att undvikaen feltolkning bör enligl styrelsen ett förtydligande i lagtexten ske på dennapunkt. Enligt landsarkivet i kan den föreslagna bestämmelsen få denkonsekvensen all en sökande kan begära att gratis få avskrift av t. ex. enbrotlsmålsakt om flera hundra sidor med uteslutande av hemliga partier. 1två yttranden behandlas den i andra styckei intagna särbestämmelsen omutlämnande av upplagning för automatisk databehandling. Datainspektionenåterger OSK:s konstaterande alt, i de fall hålkort och hålremsor används förinmatning i datamaskin, de är att anse som datamedia; eftersom de då tydligenfaller under begreppet upptagning för ADB, blir myndigheten inte skyldig attlämna ut kopia av dem. Detta är enligl datainspektionen följdriktigt. Däremotkonstaterar , fortsätter inspektionen, att regeln innebär alt myndigheiinle kan undandra sig att utlämna ljudband och mikrofilm i form av kopior om säpåfordras. Emellertid kan åtminstone mikrofilm på samma sätt som hålkortanvändas för inmatning i och utmatning ur datamaskin; mikrofilmen bör då ocksåanses som datamedium och hänföras till upptagning för ADB, varvid myndighetenendast skulle vara skyldig all utlämna utskrift, ej kopia. Det är, sägerinspektionen vidare, svårt att se skälet till att de nämnda typerna avdatabärare skall behandlas olika beroende på om de är knutna till ADB eller ej.På samma säu som i fråga om magnetband kan integritetsskäl åberopas mot utlämnandeav kopior av ljudband eller mikrofilm. Offentlighetsintresset kräver enligtinspektionen inte heller i dessa fall annal än att utskrift lämnas. Datainspektionenförordar att uttrycket "eller annan upptagning" tilläggs i andrastyckei andra punkten närmast efter orden "automatiskdalabehandling". Inspektionen påpekar i sammanhanget att vad som sägs i 8ij andra slycket tredjepunkten om "kopia av upptagning" inte innebär någon ändring avvad som anges i andra punkten; dvs. all med upplagning i tredje punkten kanavses endasl sädan upptagning som myndighet är skyldig att utlämna i form avavskrift (kopia). Enligtdataarkiveringskommitién kan den särskilda regeln om utlämnande av upptagningarför automatisk dalabehandling hell utgå om andra styckels första meningutformas på följande sätt: "Den som vill taga del av handling som helleller delvis är offentlig har även rätt au mot fastställd avgift få avskrift ellerutskrift av handlingen; därvid skall sådan del som är hemlig uteslutas. "Det kan enligt kommittén inte vara nödvändigt alt grundlagen uttryckligen angersädant som myndighet inte är skyldig att göra. 1975/76:160 186 Stadskanslieti ifrågasätter om del i andra slycket använda kriteriet"närbelägen myndighei - - - ulan olägenhet'' motsvarar"beaktansvärd olägenhet". Fråganom de k o m m e rs i el 1 a massuliagen av offentligt malerial för seleklivreklam berörs i eu par yitranden, Daiainspekiionennämner att frågan vid några tillfallen har behandlals av och allriksdagen har fallal ett beslut i denna (KU 1975:11 )som innebär au fråganhänvisats till den paralamentariska utredning för allmän översyn av dalalagen somriksdagen begärt, Enligl datainspektionens uppfaltning är frågan inle ipraktiken lösl genom all ullämnandea v dalamedium kan förhindras ellerbegränsas, Regeringsrällens praxis ger vid handen att myndighelerna enligloffentlighetsprincipen i inle ringa grad är skyldiga att tillhandahålla namnoch adresser på utvalda grupper i form av utskrifter; dessa kan användas fördehäraktuella kommersiella ändamålen. Frågans lösning kräverdärfören-liglinspektionen eu ställningstagande till den tillämpliga grundlagsbestämmelsenslydelse. Ställningstagande lorde böra ske , i samband med förslagel tillyllrandefrihelsgrundlag; om den tillämnade datalagsöversynens resultat skallavvaktas och i samband därmed grundlagsändring vidtas, synes ställningstagandetbli avsevärt fördröjt. Datainspektionen diskuterar i sammanhanget alt det inle skulle vara möjligt all lösa del ifrågavarandeproblemet inom ramen för den föreslagna yltrandefrihetslagen ochOSK:spåsiåendeallenlösningskulleslridamotdenna grundlag. Enligt dalainspektionenkan massuliagen för kommersiell reklam knappast sägas ha lill syfte alt främjanågol av de intressen som nämns i grundlagens programförklaring, nämligen ettfrili meningsutbyte och en allsidig upplysning. Snarare kan påståsaligrundlagsbudel i och för sig inte skulle behöva utgöra formellt hinder molsärskild lagstift ning i ämnet. Datainspektionen tar vidare upp OSK:s uttalandean en lagreglering, i form a v förbud mol utlämna nde för reklamändamål,förut-sätleråsidosättande av den vikt iga principen att myndighelär skyldigaltlämna ul offentlig uppgift ulan all efterforska sökandens syften. Denna princip-vilken f ö. uppluckrats genom de många skaderekvisilen, såviii gäller hemligahandlingar-synes emellertid enligt inspektionen i och för sig inte behövautgöra något hinder om lagregleringen av anförda skäl kan ske vid sidan avgrundlagen. Det är visserligen riktigt,som säger, all en beslämmelse i ämnetinle kan bli en sekretessregel, eftersom ju fråga arom uppgiftersom bör varaoffentliga. Oavsett hur en lagreglering närmare skulle utformas, anser datainspektioneni motsats till att del i de allra fiesta hithörande fall inle skulle mötasvårigheieratt avgränsa uttag av denna typ från andra. De begärda uppgifternasmängd,art och urval, den a v sökanden bedrivna verksamheien samtbe-fogenheienalt utreda sökandens syfteskullegöradennaavgränsningenkel ochknappast inrymma sådana svårigheler som i många sekrelessärenden blir förknippademed uiredningen av skaderekvisilen. Inspektionen undersirykeratl delhäråiergivna resonemanget inle innebär uttryck för uppfattningen au kommersiellamassutiag ur myndigheternas offentliga register bör omöjliggöras; Prop.1975/76:160 187 diskussionenavser endasl möjlighelen alt skapa siöd i grundlag för de in-skrankningarsomkan behövasav hänsyn lill privailiveis helgd, Enligl inspektionen lorde inledel föreslagna centrala uppdateringsregisiret. C UR, som antar, innebära enlösning.Meni ngen ärali C UR skall innehålla grundläggande person- ochadressuppgifter, som blir offentliga, och au just dessa uppgifter skallanvändas som söknycklar. Dessa kan då i me inskränkas ulan au C UR blirmeningslöst ;offeniligheisprincipen medför dåail även reklamföreiagen måste fåutskrifter från CUR, - Avslulningsvis anför inspektionen all en beslämmelse iämnet,om frågan om grundlagsenligheten löses,ehuru den inle aren sekretessbestämmelsekan las in i den föreslagna lagen om allmänna handlingar,exempelvis underrubriken service och informaiion, Länsslyrelsen i Stockholmslän delar inle OSK:s uppfallning all den akluella frågan inte går alt lösa inomramen för den föreslagna grundlagen.