prop · FZ03207 · 1975-12-31 00:00:00 — Prop.1975/76: 207 Regeringens proposition 1975/76:207 omfinansiering av stålverk i ; Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptar gits i bifogade utdragur regeringsprotokoU. Påregeringens vägnar G. Ipropositionen läggs fram förslag till riktlinjer för fullföljande av projekteringenav en stålverksutbyggnad i . För finansieringen föreslås för budgetåret1976/77 investeringsanslag om sammanlagt 450 milj. kr. 1 1975/76. Prop.1975/76: 207. Utdrag INDUSTRIDEPARTEMENTET PROTOKOLL, 1 , . Sträng, ordförande, och statsråden , , ,-Aspling,,' , , Lidböm,: , , , , ,, . Propobitionom finansiering av stålverk i Hittillsvarandeutveckling av 80-projektet ' '' ' Undervåren 1974 godkände riktlinjer för finansieringen av ett nyttstålverk i , 80 (prop. 1974: 64, NU 1974: 40, rskr' 1974: 263).Enligt riktlinjerna skulle av ett totalt beräknat kapitalbehov av 4 600 milj.kr. 1 050 milj. kr. tillföras genom att tecknade aktier iNorrbottens (). Staten skulle bidra till Statsföretagsfinansiering av aktieteckningen i NJA till två tredjedelar genom att tecknaaktier för sammanlagt 700 milj. kr. Denna aktieteckning avsågsbli fördelad över fyra budgetår. Med anledning härav har staten tecknat aktieri Statsföretag med 175 milj. kr. under vart och ett av budgetåren 1974/75 och1975/76 (prop. 1974: 64, NU 1974: 40, rskr 1974: 263 och prop. 1975: 1 bil. 15 s.188, NU 1975: 31, rskr 1975: 192). Det förutsattes vidare ifinansieringsplanerna att staten sedermera skulle medverka till finansieringenav stålverket genom lån till NJA av sammanlagt 1 300 milj. kr. enligt sammavillkor som gäller för lokaliseringslån. Beträffandemarknadsförutsättningarna för det nya stålverket framgår i prop. 1974: 64 bl.a. följande. Somgrund för NJA:s marknadsbedömningar ligger dels utvecklingen av stälförbrukningoch stålproduktionen, dels en förväntad omstrukturering av stålindustrin.Redan under 1970-talet kan sålunda ett ökat behov av ämncsköp väntas uppkommahos många västereuropeiska stålverk. Särskilt gäller detta den västtyskastålindustrins produktion av handelsfärdigt stål. De främsta anledningarna tilldenna utveckling är den stora koncentrationen av stålverk till områden som delsär mindre lämpliga för ytterligare stålverksutbyggnader, dels har ett ogynnsamtläge med hänsyn till råvarutransporter. 1975/76: 207 3 investeringar hai: medfört ett stortbehov av ersättningsinvesteringar inom framför aUt råstålstillverkningen. Detkan från stålverkens synpunkt bedömas vara fördelaktigt att koncentrera sina Iut vesteringar på manufakturering inomde existerande stålverken och i ökad utsträckning köpa eller på annat hålltillverka ämnen. I samma proposition redovisade jag också jämförelsermellan olika lokaliseringsorter för ett stålverk som NJA hade gjort.Jämförelserna avsåg kostnadema per ton ämnen vid leverans till europeiskaavsättningsområden. Varje ort jämfördes med i fråga om inköpskostnaderför malm och kol, transportkostnader för råvaror och färdiga produkter,lönekostnader och kapitalkostnader. Även kostnaderna för vintersjöfart ingicki dessa jämförelser. Jämförelserna visade att ett stålverk lokaliserat tillLuleå kunde visa en gynnsam kombination av näraliggande malmfyndigheter ochrelativ närhet till marknadema och därför borde hävda sig väl i konkurrensenmed andra ämnesverk. 80-projektet hade enligt NJA dimensionerats föratt medge lägsta möjliga produktionskostnader som man hade sökt minimerariskerna för allvarliga driftstörningar. Detta innebar att projektet skullegenomföras i två delvis paraUeUa etapper av vilka den andra skulle avslutas ettår efter den första. Den första etappen skulle tas i drift . I varjeetapp skulle ingå en masugn med en medelkapacitet på 2 milj. ton råjärn perår. skulle bestå av tre s. k. LD-konvertrar. Gjutning till ämnenavsågs ske i stränggjutningsmaski-ner. I full drift skulle 80 sysselsätta ca 2 300personer. De indirekta effekterna på befolkningsutvecklingen inom regionenväntades emellertid bli betydligt större. Av det totala kapitalbehovet på 4 600 milj. kr. beräknadesanläggningskostnaderna exkl. räntor av NJA i löpandepriser uppgå till 3 700 milj. kr. I dessa kostnader ingick förutom masugnar,stålverk, stränggjutning m. m. även kostnader för koksverk, iord-ningsställandeav industriområde, media m. m. Hela projektet beräknades vara klart sex årefter projektstart. I det utredningsmaterial från NJA som låg till grund fördet förslag som lades fram i prop. 1974: 64 redovisades följandekalkylresultat. Enligthuvudalternativet beräknades internräntan vid ekonomisk livslängd tillca . Därvid utgick man från en beläggning motsvarande av kapacitetenförsta året och därefter en beläggning . Den beläggningsnivå vid vUkenverket bedömdes upphöra att lämna överskott ansågs ligga vid . Vid detangivna huvudalternativet skulle investeringen vara återbetald , efter det att den första iriasughen tagits i bruk. Vid beräkningarna avkapitalbehovet hade NJA utgått'från prisstegringar ijnder byggnadstiden av igenomsnitt . 1975/76: 207 4 avseendeåren 19781986 bör fogas tUl protokoUet i detta ärende som bilaga 1. Motbakgrund av utredningar och annat underlag i ärendet som tillhandahölls avNJA, Statsföretag, länsmyndigheter, naturvårdande myndigheter och friståendeexperter som hade anlitats för olika delutredningar ansåg jag mig i prop.1974: 64 sammanfattningsvis kunna dra följande slutsatser. Stålverk80 synes ha förutsättningar att ge en god avkastning på investerat kapital.Satsningen på en statlig basindustri i ger underlag för en positivnäringslivs- och befolkningsutveckling inom såväl som andra län därstålindustrin är lokaliserad. En vidareförädling av malmen i ärmotiverad från företagsekonomiska och sysselsättningspolitiska synpimkter ochger dessutom ökade exportintäkter från den norrbottniska malmen. Det är avvikt att kunna konstatera att en lokalisering till av det föreslagnastålverket av såväl företagsekonomiska som samhäUeliga skäl är att föredraframför andra lokaliseringsalternativ. bör mot deima bakgrunduppföras av NJA och staten bör medverka tUl dess finansiering. Isamband med propositionsbehandlingen inhämtadenäringsutskottet information om projektet från verkställande ledningen förStatsföretag och NJA samt från chefen för . I eninterpdlationsdebatt redogjorde jag för det samarbete om ett balkvalsverki som under slutet av hade inletts mellan NJA och . Kmpp HuttenwerkeAG (Kmpp). Dessa diskussioner inleddes på initiativ av Kmpp som stod införalternativa lösningar i fråga om utbyggnad av den egna valsningskapaciteten.NJA, som inom ramen för sitt ordinarie investeringsprogram övervägde en utbyggnadav den egna valsningskapaciteten inom ståldivisionen, skulle vid en gemensamutbyggnad med kurma frigöra såväl finansiella som administrativaresurser. I samband med interpdlationsdebatten redogjorde jag också för dekonsekvenser som inflationsutvecklingen kunde beräknas få för 80:sanläggningskostnader. Jag framhöll också att det var förtidigt att dra några slutsatser av de förnyade kostnadsberäkningarna. Iapril 1975 redovisades projektiäget för . a. angavprojektledningen vilka förändringar av 80 :s utrustning, i första handi fråga om stränggjutning, som kunde föranledas av ett eventuellt samarbetemellan NJA och i fråga om ett gemensamt valsverk i . Projektledningenangav att kapitalbehovet enligt beräkningar hade stigit fråntidigare angivna 4 600 milj. kr. till 5 500 6 000 milj. kr. Styrelsenbeslutade att det fortsatta projekteringsarbetet skuUe drivas så att ett utökatoch fördjupat underlag för bedömning av projektets anläggningskostnader skulleföreligga . 1975/76: 207 5 Den22 beslöt att anvisa ett investeringsanslag av ytterligare175 milj. kr. till teckning av aktier i för finansiering avStålverk 80 i enlighet med de tidigare fastställda riktiinjema förfinansieringen. En omfattande utskottsbehandling föregick beslutet. I sambanddärmed lämnades en redogörelse för utskottet av Statsföretagsstyrelseordförande, NJA:s verkställande direktör, projektledaren för Stålverk80 samt av företrädare för och fristående experter. Beslutetom den fortsatta satsningen på 80 fattades under uppslutning frånsamtliga politiska partier. Den16 kom NJA överens med (StoraKopparberg) om att bilda ett gemensamt företag, , för att utredafömtsättningama för att etablera ett varmvalsverk för breda band i skulle basera sin tUlverkning på ämnen från NJA och därmed garanteraen säker och kontinuerlig avsättning för en betydande del av stålämnena frånStålverk 80. skulle medföra en ökad tUlförsd av halvfabrikat tillStora Kopparberg, som på så sätt skulle kunna expandera inom tunnplåtområdet.Utredningarna beräknas vara klara . I mittenav offentliggjorde NJA resultatet av det fortsattaprojekteringsarbetet som hade bedrivits enligt riktiinjema från styrelsebesluteti aprU. Väsentliga ändringar av planeringsförutsättningarna hade inträffat. Nuförordade projektledningen en direkt planeringsmässigkoppling meUan 80 och valsverksprojekten. Förverkligandet av dessaansågs nu utgöra en avgörande förutsättning för byggandet av 80.Denna ändrade bedömning motiverades av förändrade marknadsbedömningar vilkatill stor dd föranleddes av effekterna av energikrisen och en mindreoptimistisk uppskattning av efterfrågan på stål. Samstämmigaefterfrågebedömningar, som förelåg för beslutet om 80,hade tagit intryck av att stålindustrin uppvisade hög efterfrågan och godlönsamhet, vilket stod i kontrast till utvecklingen . Manväntade sig inom stålindustrin en långsiktigt stark efterfrågan på stål under1980-talet, vUket skulle leda till uppkomsten av en betydande ämnesmarknad.Genom planema på 80 förberedde sig NJA att, i likhet med andrastålverk, utnyttja dessa nya marknadsförutsättningar. Hösten1975 var efterfrågebedömningarna väsentUgt annorlunda. a. till följd avoljekrisen åren 19731974 hade inflationen fått en tidigare oanad omfattningvilket skapade osäkerhet om utbuds- och efter-frågeförhåUanden påstålmarknaden. De kraftigt höjda energikostnaderna verkade i samma riktning.Sammantaget ledde detta till att man inom stålindustrin reviderade sinaframtidsbedömningar i mera pessimistisk riktning. 1975/76: 207 6 Dettapåverkade i hög grad förväntningarna om när en mer betydande ämnesmarknadkunde komma till stånd och om stabUiteten hos en sådan marknad. Jag återkommertiU denna fråga i det följande. MarknadsutveckUngen,som den bedömdes av projektledningen för 80 , väntadesmot denna bakgrund innebära ett genomsnittligt lägre kapacitetsutnyttjande ochen större konjunkturkänslighet för stålverkets produkter än vad som hadeberäknats tidigare. Genom att knyta 80 tUl de båda valsverken kunde enjämnare och lönsammare avsättning påräknas än vad som skuUe bli fallet vid en försäljningav hela ämnesproduktionen till externa köpare. Behovetav anläggningskaphal inkl. räntor för genomförandet avStålverk 80 i den form som behövdes för ämnesförsörjning till nämnda valsverkhade av NJA uppskattats till mellan 7 750 och 8 100 milj. kr. i 1975 årspenningvärde. En viss osäkerhet i kost-nadsberäkningama återstod beroende påbl. a. de slutiiga koncessionsvillkoren för processutrustning. Eftersomvalsverksprojekten ingick som planeringsfömtsättningar förStålverk 80 hade en översiktlig bedömning gjorts av behövUgt anläggnings- ochrörelsekapital för såväl stålverk som valsverk. Detta kapitalbehov för Stålverk80 och de två valsverken beräknades uppgå tUl omkring 13 000 milj. kr. I löpande penningvärde skulle kapitalbehovet bli avstorleksordningen 16 000 milj. kr. I dessa belopp hade även de delar avvalsverksprojekten som förutsattes bli finansierade av Kmpp resp. StoraKopparberg räknats in. Föratt möjliggöra inplaneringen av valsverken och för att underlättafinansieringen av det utvidgade och fördyrade projektet ansåg NJA i oktober1975 att byggnadstiden för 80 och de båda valsverken behövde omfattaperioden 19751984. 80 skulle därvid genomföras i två etapper meddriftstart åren 1979 resp. 1982. Destarkt ökade anläggningskostnaderna berodde enligt NJA främst på prisökningarpå anläggningar och de ökade kraven pä miljöåtgärder och kompletteringarbeträffande i första hand infrastmktur för 80. Den mycket kraftigainternationella prisstegringen på komponenter tUl stålverket, som föranleddesav effekterna av energikrisen, innebar betydande kostnadsökningar för sådanaanläggningsprojekt som 80. Detta medförde kostnadsökningar för de urspmngligenplanerade anläggningarna . Åtgärder för en förbättrad arbetsmiljöoch yttre miljö, som kommit tUl efter den preliminära kalkylen, kostnadsberäknadesav NJA tUl omkring 500 milj. kr. Merkostnaderna för infrastruktur bl.a. ifråga om distributionssystem för vatten, elektricitet, gas m. m. samt förinterna transportsystem och hamnar uppskattades av NJA tUl närmare 1 000 milj.kr. Jämfört med andra likartade verk bedömde NJA att anläggningskostnaderna förStålverk 80 skulle komma att ligga 1975/76: 207 7 ca10 % högre med hänsyn till de höga miljökraven och klimatförhållandena iLuleå. NJAkom tUl den slutsatsen att 80, trots ökadeanläggningskostnader, borde kunna konkurrera med andra nyuppförda stålverkunder förutsättning av att malmpriserna var konkurrenskraftiga och miljökraveninte blev väsentiigt högre än för andra stålverk som uppfördes under sammaperiod. 80:s lönsamhet skulle i övrigt bestämmas av branschens intemationellautveckling. NJA beslöt att fortsätta detaljprojekteringen av stålverket. Vidareskulle lönsamhetsanalyserna fördjupas och konsekvenserna av valsverksprojektennärmare utredas. En utförlig redogörelse skulle lämnas i en projektrapport ibörjan av februari. EfterNJA:s offentliggörande av projektiäget lämnade bolagetsstyrelseordförande och verkställande direktör samt projektledaren för Stålverk80 en redogörelse till närings-utskott. Underslutet av och fortsatte projekteringsarbetet medStålverk 80. förelåg en fördjupad granskning avprojektet. Resultatet härav sammanfattades i en särskild rapport, den s. k. febmarirapporten,som har lämnats till bl. a. industridepartementet. förelågockså preliminära utredningar om de båda valsverken. Någraförhållanden som kunde motivera en ändring av de bedömningar av anläggningskapitaletsstorlek i 80 som presenterades kom inte fram i febmarirapporten. Avnämnda rapport framgår att någon överarbetning av tidigare långsiktsplanerbeträffande stålkonsumtionen inte har offentliggjorts efter energikrisen av deinternationella organisationerna inom stålområdet. Den allmänt sett djupakonjunktursvackan , vilken för stålindustrin varit denbesvärligaste , har försvårat möjligheten att identifieraeventuella strukturella förändringar i stålefterfrågan till följd av de ändradeenergikostnaderna. Det anses inte uteslutet att sådana förändringar kan hainträffat beträffande bilindustri, varvsindustri och i viss utsträckning äveni fråga om byggnadsverksamhet. Kombinationen av extremt dålig konjunktur ochkraftigt ökade investeringskostnader inom stålindustrin har medfört att en radplanerade investeringsprojekt t. v. har uppskjutits. Enlångsammare utbyggnad av världens stålproduktion än vad tidigare aviseradeutbyggnadsplaner har givit vid handen kan enligt februarirapporten komma attmedföra att nya stålverk med sina höga anläggningskostnader under de närmasteåren kommer att svara för en mindre del av den totala produktionen än vad somtidigare hade antagits. Pro-jektiedningen anser det därför vara rimligt attanta att äldre stålverks 1975/76: 207 g produktionskostnaderunder relativt kommer att vara i högre grad utslagsgivande för prisutvecklmgenpå bl. a. stålämnen än vad som tidigare fömtsattes. En fullständigprisanpassning till produktionskostnaderna i nya stålverk, såsom 80, fömtsättsdärför vara genomförd först . Osäkerheteni bedömningen av prisutvecklingen har medfört att projektledningen har arbetatmed kalkylalternativ i vilka man har utgått från olika ämnespriser. Gemensamtför de olika kalkylaltemativen är att det genomsnittliga kapacitetsutnyttjandetöver en konjunkturcykel har beräknats till . I kalkylalternativenhar NJA utgått från löpande penningvärde i huvudsak baserat på antaganden omkostnadsutvecklingen som har gjorts av långtidsutredning (SOU 1975:89). Dessa alternativ skulle medföra ackumulerade förluster t. o. m. påmellan 2 500 mUj. och 3 400 milj. kr. över skulleinternräntan bli . Resultaträkningarna för åren 19791989 för dessa kalkylaltemativbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2. Enbidragande orsak till de beräknade stora förlusterna under projektets förstaår har av NJA uppgivits vara den etappuppdelning som har ansetts nödvändig på gmndav kopplingen tUl de båda valsverksprojekten. Den första etappen förstålverket skulle nänUigen komma att innehålla anläggningsinvesteringardimensionerade för stålverket i dess helhet. Härigenom skulle produktionskostnadernaför ämnen levererade från den första utbyggnadsetappen komma att belastas med kapitalkostoadertUl en del hänförUga tiU den andra etappen, som beräknades kunna dröja upp efter den första. Deutredningar som NJA har utarbetat tiUsammans med om ett gemensamt ägtvalsverk i har visat att förutsättningarna för att lägga in detta projekti planeringen av 80 f. n. inte föreligger. Sammanfattningsvisskulle 80 med en produktion av 4 milj. ton ämnen och en samtidigsatsning på två valsverk i samarbete med och enligt NJA:sfebmarirapport komma att ställa betydligt större kapitalanspråk än som tidigarehade beräknats. Vidare skulle de ekonomiska resultaten från 80 underverkets första verksamhetsår föra med sig mycket stora ackumulerade förluster. HittUlshar staten medverkat med 350 milj. kr. NJA har uppgett att 125 milj. kr. av dessa har använts förprojektet och ytterligare 135 milj. kr. är uppbundna i det fortsattaprojektarbetet. Av dessa 260 milj. kr. är närmare 100 mUj. att hänföra tUl muddringsarbeten,50 milj. kr. tUl konsultarbeten, 30 milj. kr. till projektorganisationen, 13milj. till projektkontor, 37 1975/76: 207 9 till upphandling av tegel för koksverksutbyggnaden och 30 milj. kr. T. o. m. beräknas återstoden av de 350milj. vara tagna i anspråk. Medutgångspunkt i de slutsatser som har kunnat dras från de fördjupadeutredningar som redovisades i febmarirapporten har regeringen tillsamman medStatsföretag och NJA diskuterat en modifierad projektinriktning av Stålverk80. Regeringen har vid dessa överväganden i hög grad utgått från industripoUtiskaoch regionalpolitiska bedömningar. Behovet av en starkare inhemsk metallurgiskbas för stålindustrin har därvid spelat en stor roll. Vidare har regeringenfäst stor vikt vid behovet av industriell utveckling i . Jagövergår nu tUl att redogöra för utvecklmgen inom stålindustrin. Densvenska ståUndustrin var och första enav våra mest expansiva industribranscher. Ökningen av produktionsvolymen inombranschen var i genomsnitt för perioden 19501965 . För heladen svenska industrin var motsvarande ökning . i frågaökade stålindustrin sin sysselsättning med närmare en fjärdedel. Försörjningsbalanserför handelsfärdigt stål för åren 1950, 1965, 1974 och 1975 samt uppgifter ominvesteringarna inom svensk stålindustri åren 19651975 bör fogas tUl detta protokoUsom bilaga 3. Underdet har stålindustrin visat en betydligt långsammaretillväxt . Den svenska produktionen och produktionskapaciteten för handelsfärdigtstål ökade sålunda med . Dettaär också jämfört med världens stålindustri i övrigt en låg tUlväxttakt. Somexempel kan nämnas att den västeuropeiska stålindustrin exkl. Storbritanniendär produktionen sjönk ökade sin produktion med igenomsnitt . Bortsett från var detland i som i fråga hade den svagasteproduktionstillväxten. Densvaga produktionsökningen har medfört att den svenska stålindustrinssysselsättning successivt har minskat. Branschen sysselsatte drygt 52000 personer. Detta är mindre än . Den uppgångav antalet anställda som skedde ca 1 400 personer beror på denarbetstidsförkortning som då genomfördes för skiftarbetare. Nedgången isysselsättningen har varit särskild snabb inom varmbearbetningsavddningarna. Underlagetför detta och nästkommande avsnitt ha hämtats från offentlig statistik ocholika publikationer inom ämnesområdet. Prop.1975/76: 207 10 mättsom antalet producerade ton per anställd har ökat snabbare inom varmbearbetningsavddningarnaän inom de metallurgiska processtegen. Det kan vidare noteras att den andel avpersonalen vid stålverken som sysselsätts inom vidareförädlingsleden kallvalsnings-ochmanufakturavdelningar samt mekaniska verkstäder är oförändrad sedan tjugo årtillbaka. Enstarkt bidragande faktor till denna nedgång i tillväxttakten har varit att densvenska stålförbrukningen har ökat i mycket långsam takt under det senasteårtiondet. har det importerade stålet tagit en allt större del av densvenska marknaden. Framför allt har importens andel av vårförbrukning ökat i snabb takt. Mätt i volym var de svenska verkens leveransertill den inhemska marknaden i själva verket lägre åren 19731974 än åren19691970. Båda dessa perioder präglades av högkonjunktur. Jämfört medhögkonjunkturen 19651966 var leveranserna 19731974 i stort sett oförändrade. Densvenska importen utgörs till alldeles övervägande del av handels-stål. Särskiltför delar av det platta sortimentet är importandelen hög, för tunnplåt ochbreda band i det närmaste två tredjedelar. Tunnplåt och breda band svarar i dagför omkring en tredjedel av den totala svenska stålimporten. En annan storimportvara är grovplåt, där importandelen efter en markant nedgång i sambandmed expansionen av under senare åråter har ökat. Andra betydande importvaror är tråd och profilstång. För det övrigastångsortimentet är importens andel jämförelsevis låg, för arme-ringsstångunder . Den jämförelsevis ringa stångimporten är dock en internationellföreteelse. I flertalet länder är marknaden för stäng av handdsstålskvalitetklart hemmamarknadsbetonad. Ävenom handelsstålet helt dominerar den svenska stålimporten bör -det dock noterasatt importen av specialstål ökar i snabb takt. Volymmässigt har denna import trefaldigatsunder det senaste årtiondet. Exportmöjligheternahar sålunda varit helt avgörande för den svenska stålindustrins utvecklingunder det . Men också exporten har det senaste årtiondet.visaten utveckling som är betydligt svagare . Den genomsnittliga årligaökningstakten var endast hälften så hög åren 19651974 som åren 19501965. Avexportvolymen utgör handelsstålet, som har uppvisat en jämfört medspecialstålet snabb tillväxttakt, . Värdemässigt domineras dockexporten fortfarande av specialstålet. Av detta utgörs i sin tur ca två tredjedelarav rostfritt stål. Densvenska stålindustrins allt starkare utiandsberoende har visat sig särskiltunder de senaste lågkonjunkturerna då verken har fått möta en mycket kraftiginternationell konkurrens på både export- och hemmamarknaderna. Som framgår avbilaga 3 minskade den svenska exporten mycket kraftigt mellan åren 1974 och1975. 1975/76: 207 11 ningenrelativt sett av samma storleksordning som nedgången i tillförseln. Importensandel av tillförseln till den svenska marknaden förblev därför oförändrad. SärskUtspecialstålet har utsatts för en hård utländsk konkurrens. Värdemässigtminskade specialstålexporten som importen av specialstålökade . Dettakonjunkturmönster, som hade sin motsvarighet om än betydligt mindre drastisktunder lågkonjunkturen 19711972, avviker . Den svenskastålindustrin kunde hålla sin produktion väl uppe också undersämre konjunkturer genom att dels öka sina hemmamarknadsandelar, dds hävda sinexport. Densvenska stålindustrin kännetecknas av en stark uppsplittring av produktionen påmånga i internationell jämförelse små anläggningar. En bidragande orsak härtillär den svenska stålindustrins förhåUandevis starka inriktning påspecialstålproduktion. Förklaringarna till detta är flera, bl. a. demellansvenska malmemas höga kvalitet, som förr var betydligt mer bestämmandeför stålets kvalitet än . Denna inriktning på specialstål har hittillsgjort det möjligt för svenska stålföretag att vara internationelltkonkurrenskraftiga trots liten företagsstorlek.