prop · FZ03211 · 1975-12-31 00:00:00 — Det är väl sä viktigt att få kännedom omplaneringen av investeringsprojekt. Utredningen tycks mena att endast företagsom avsatt medel lill nägon av investeringsfonderna skall åläggas attlångsiktigt planera olika investeringsprojekt. Detta är enligt TCO enomotiverad begränsning. Man understryker vidare att säväl upprättandet avsysselsättningsplanerna som planeringen av konkreta investeringsprojekt mästeske i samråd med de lokala fackliga organisationema. Prop.1975/76:211 180 och tar i sitt gemensamma yttrande avstånd frän utredningensförslag om att mer precisa styrmedel skall införas och att lokaliseringsbeslutskall kunna fattas pä direkt politisk väg. Bland de kommuner som närmarekommenterat utredningens förslag i det aktuella avseendet återfinns Karistadskommun som menar att förslaget om näringslivets medverkan är den verkliga nyhetenbland förslagen. Man menar att en medverkan i planeringsarbetet frånföretagens sida mäste vara väsentligt. Närmarehälften av länsstyrelserna har pä ett mer direkt och ofta positivt sättkommenterat dessa förslag frän utredningen. i länframhåller att utarbetandet av sysselsättningsplaner inom näringslivet ärförenat med stora problem. Det är endast ett fåtal företag som har en merdetaljerad långsiktig planering. understryker i sammanhangetbetydelsen av att de planerande myndigheterna ges fömtsättningar att utvärderasysselsättningsplanerna. 7.3Utvecklingsplaneringens framtida utformning (SOU 1975:91, kap. 13) Länsplaneringen- som kan sägas vara den del av den regionalpolitiska planeringen som bedrivspä länsnivå - bygger på beslul är 1964 om riktlinjer fören aktivlokaliseringspolitik (prop. 1964:185, BaU 1964:48, rskr 1964:408), är 1970 omden fortsatta regionalpolitiska stödverksamheten (prop. 1970:75, SU 1970:103, BaU1970:40, rskr 1970:270 och 304) och om regionalpolitiskthandlingsprogram m.m. (prop. 1, InU 1972:28, rskr 1972:347). Medulgångspunkl i detta beslut genomfördes en första länsplaneringsomgång -länsplanering 1967 och länsprogram 1970. Resultatet av länsplanering 1967anmäldes för 1969 (prop, 1969:1, bil. 13, SU 1969:57, BaU 1969:30,rskr 1969:188 och 309), Utvärderingen av länsplanering 1970 presenterades avregeringen regionalpoliliska handlingsprogram, 1 handlingsprogrammetuttalades också att en regionalpolitisk planering med den allmänna uppläggningsom kännetecknat länsplanering 1967 och länsprogram 1970 borde bli ettbestående inslag i samhällsplaneringen. Genomdet regionalpolitiska handlingsprogram som statsmakterna antog skapadesunderiag för en rullande regional utvecklingsplanering. Beslut om länsplanering1974 fattades av Kungl. Anvisningar för verksamheienutfärdades ocksä nämnda dag (Ds ln 1973:9). Enligt dessa anvisningar harföljande allmänna uppläggning och tidplan gällt för länsplanering 1974. Detförsta huvudmomentet var att länsstyrelserna utarbetade det underlag som behövsför den fortsatta regionala utvecklingsplaneringen. Prop.1975/76:211 181 enanalys av den hiltillsvarande befolknings- och näringslivsutvecklingen,klariäggande av betingelserna för utvecklingen av den regionala strukturen,kartläggning av kommunernas och näringslivets framtidsbedömningar samtslutligen en samlad befolknings- och näringslivsprognos. Arbetet i länen skulleb)edrivas i sådan takt att huvuddelen av detta planeringsunderiag kundetillställas kommuner och landsting . Kommunernaanalyserade därefter det presenterade utredningsmaterialet. Konsekvenserna förden kommunala planeringen av olika handlingsalternativ skulle tielysas ochåtgärdsbehoven anges. I denna fas av arbetet förutsattes det att kommunernainhämtade de fackliga organisationernas synpunkter på här berörda frågor. Landslingenanalyserade på moisvarande sätl effekterna på deras verksamheter av olikahandlingsalternativ. Kommunernasoch landstingens sammanfattande synpunkter och förslag med anledning av detframlagda planeringsunderiaget skulle lämnas till länsstyrelserna senast den 1december 1974. Eftereventuell komplettering av planeringsunderlaget med anledning av de synpunktersom kommuner, landsting m. fl. förde fram utarbetade länsstyrelserna därefterförslag till riktlinjer och handlingsprogram för den regionala ulvecklingen ilänet. 1 programmet skulle bl. a. redovisas de riktlinjer som enligl resp.länsstyrelse bör gälla för en samhällsplanering i länet som syftar till attlösa de problem som enligt befolknings- och näringsanalysen med tillhörandeprognoser bedöms föreligga. Länsstyrelserna skulle ocksä analysera denregionala stmkturen med hänsyn till den framtida utvecklingen. Synpunkter päändringar i den av statsmakterna antagna planen för utveckling av den regionalastmkturen skulle redovisas liksom förslag till planeringsnivåer för resp. länför . Länsstyrelsernaskulle vidare bl. a. med hänsyn till behovet av samordning med den fysiskaplaneringen för varie ort ange betingelser i fråga om den yttre miljön som kanpåverka förutsättningarna för att förverkliga den eftersträvade regionalastrukturen. Slulligenanges de ålgärdsbehov som följer inom olika samhällssektorer av den regionalastrukturen och de planeringsnivåer som förordar. Länsplanering1974 - med det huvudsakliga innehåll som här har beskrivits - remitteradestill kommuner och landsting samt regionala organisationer som representerarnäringsliv och arbetsmarknadens parter senasl . Efteravslutad remissbehandling redovisade länsstyrelserna lillarbetsmarknadsdepartementet resultatet av länsplanering 1974 jämteremissammanfattning och egna synpunkler med anledning av remisstiehandlingen. Informationdirekt till medborgarna om den regionala utvecklingsplaneringen byggdes ut ilänsplanering 1974 och lämnades - december 1974.Informationen gavs huvudsakligen pä nivä i samband med kommunernasdeltagande i planeringsarbetet. Prop.1975/76:211 182 Länsplaneringenhar efter hand byggts ut och kretsen av medverkande intressenter har ökat.Sysselsättningsfrägorna kom i länsplanering 1974 att spela en mer central rollän tidigare länsplaneringsomgångar. Det tedde sig därför naturligt att på ettorganiserat sätt la in de fackliga organisationernas synpunkter. Tyngdpunkteni den fackliga medverkan har legat på kommunnivån. De fackligaorganisationerna har lagt ner ett omfattande arbete på länsplaneringen. Ensamstämd reaktion frän fackligt häll är att man fortlöpande önskar medverka iden regional- och sysselsättningspolitiska planeringen på kommun- ochlänsnivå. FörLO:s vidkommande har slörre delen av arbetet legal på lokala arbetsgrupper sombildats inom varie FCO. FCO-distrikten har dock samordnat och understöttverksamheten samt avgivit remissvaren pä de preliminära förslagen tilllänsprogram. Totalt har 340 lokala arbetsgrupper medverkat. TCOorganiserade sin medverkan genom de 65 TCO-kommittéerna över hela riket.Särskilda TCO-delegationer utsågs i kommunerna genom TCO-kommittéernas försorg.Sammanlagt 240 TCO-delegationer, omfattande närmare 1 100 personer, arbetadesedan med länsplanering 1974. /SRhar arbetat med länskommittéer för samtliga län vilka har haft i uppgift attstödja verksamheten i kommunerna. Pä flera häll har kommunalaSACO/SR-föreningar arbetat med länsplaneringsmaterialet. Man har dock intelyckats täcka in samtliga kommuner, 7,3,2Framtida planeringssystem AUmän utformning av planeringen Sysselsättningsfrågornaär centrala i länsplaneringen. I takt med att planeringen utvecklats har dessafrågor kommit att få allt större vikt. Syftel med regionalpolitiken är attåstadkomma regional balans. Länsplaneringen har anpassats härtill och belyserutvecklingen, tillgången och efterfrågan pä arbetskraft samt åtgärder somsyftar till att åsladkomma förändringar i denna tillgång och efterfrågan. Medhänsyn till att beslul med konsekvenser för sysselsättningen oavbrutet fattasinom såväl privat som offentlig verksamhet blir det enligl rapportennödvändigt att göra sädana ändringar i planeringsrutinerna all underiagel blirrelevant med hänsyn till de beslut som skall påverkas och dessulom ständigtaktuellt. Dettasynsätt leder till en ytterligare accentuering av sysselsättningsfrågorna ilänsplaneringen. De regionalpolitiska mälen innefattar emellertid ocksåserviceförsörining och miljöaspekter. Detta måste liksom ocksååterspeglas i planeringen. Om man till dessa nya krav på planeringen läggererfarenheterna av den tidigare genomförda länsplaneringen blir slutsatsen Prop.1975/75:211 183 irapporten all fullsländiga länsplaneringsomgångar av det slag som länsplanering1974 representerar blir nödvändiga även i framliden. Kritiken mollänsplaneringens bristande flexibilitet och otillfredsställande aktualitetleder emellertid även till slutsatsen att länsplaneringsmaterialet fortlöpandebör följas upp och utvärderas. En sådan översyn mäste ske i enkla former. Detsamordnande ansvaret i planeringen åvilar länsstyrelsema som också svarar förhuvuddelen av utredningsarbetet. Kommunernas och landstingens medverkan iplaneringen äremellertid av mycket väsentlig betydelse. Detta gäller i fråga omden slalliga planeringens förankring hos medborgama vilkel lättast sker ikommunerna, där enskilda människor genom politiska partier och fackligaorganisationer kan lägga sina synpunkler på planeringen. Men det gäller också ifråga om åtgärdernas utformning där statliga insatser kan kräva följdätgärclerav kommuner och landsting. Defackliga organisationema har medverkat med länsplanering 1974. På mänga hållhar man lagt ner ett omfattande arbete för alt delta i dialogen med kommuneroch länsstyrelser. Alla inblandade parter har uttalat sig för att de fackligaorganisationerna bör medverka i länsplaneringen även i fortsättningen. ex. för bostäder, skolor och vägar är av intresse för regional- ochsysselsättningspolitiken på två sätt. För det första har flertalet sektorersplanering effekter pä förutsältningama för utvecklingen genom den service bädeföretag och hushåll får. Del är viktigt främst när det gällersamhällsinvesteringarna. För det andra är sektorsplaneringen intressant ocksåfrån sysselsättningssynpunkt, dels genom den sysselsättning investeringsverksamhetav skilda slag ger under utbyggnadsiiden, dels genom den mera beståendesysselsättning som driften av anläggningarna kan ge. Som påpekades redan ibeslutet om den aktiva lokaliseringspolitiken är en samordning i tidoch rum mellan regionalpolitik och övriga grenar av samhällsplaneringen av utomordentligbetydelse för att samlade insalser skall kunna göras för en orts eller bygdsulveckling. Ett av länsplaneringens huvudsyften är att tjäna som underlag fören sådan samordning, Kungl, Maj:t förordnade därför är 1973 (SFS 1973:24) attsiatlig myndighet skall lägga resultatet av länsplaneringen - med demodifieringar riksdag och regering anger - till grund för sin planering.Planeringen följs upp genom att länsstyrelserna enligtlänsstyrelseinstruktionen (SFS 1971:460) även samordnar de konkreta beslul pålänsnivån som har regionalpolitisk betydelse. Möjlighetenatt nä samverkan mellan sektorernas planering och den regionalpoliliskaverksamheten är störst på ett tidigt stadium i seklorsplaneringen. Tvåförändringar i länsplaneringsarbetet föresläs för alt nå bätlre samordning.Dels föreslås all gemensamma planeringsförutsättningar skall hämtas frånlänsplaneringen och läggas lill grund för sektorsplaneringen dels föreslås attutvärderingar sker inom ramen för länsplaneringssystemet av t.ex. utredningsförslagmed mera påtagliga regionala effekter Närdet gäller uppläggningen av det framtida länsplaneringsarbetel konsta- Prop.1975/76:211 184 terasi rapporten all det underiag i form av nulägesbeskrivningar, problemanalyseroch prognoser över befolknings-och näringslivsutvecklingen m, m. som togs framlill länsplanering 1974 genom successiv översyn kan utvecklas till ett ständigtaktuellt planeringsunderiag. En åriig översyn föresläs därför. Omfattningen pädenna översyn är beroende av förekommande planeringsproblem och av tillgångenpå aktuell information. Revisionen av prognoser bör främst avsetidsperspektivet upp till fem är Medutgångspunkt i denna kontinuerliga översyn av planeringsunderiaget börlänsslyrelsen enligt rapporten ungefär vart femte är, efter beslut av regeringen,utarbeta ett länsprogram av den lyp som ingick i länsplanering 1974. Undermellanliggande år skall länsslyrelsen följa upp detta länsprogram. Delångsiktiga mälen bl. a. orisstruklurplan och planeringsnivåer bör utom iundantagsfall modifieras endasl i samband med fullständigalänsplaneringsomgångar. Däremot mäste de etappmål till vilka är koppladeåtgärder för förverkligandet av de långsiktiga målen fortlöpande ses över medhänsyn lill de ev. ändrade förhållanden som framgär av bl.a. planeringsunderiaget.Samordningen kan förbättras om länsprogrammet resp. den fortlöpande översynenutarbetas i samverkan mellan och de sektorsmyndigheter som ärföreträdda i länen. Sektorsmyndigheternas medverkan syftar bl. a. till att visavilka anpassningar till de regionalpolitiska målen som kan resp. inte kan görasi sektorernas planering. Resultatetav fortlöpande uppföljning och utvärdering skall sammanställas ien åriig rapport. Dess innehåll bör anpassas till de aktuella problemen i resp.län. Rapportenskall, som länsberedningen har föreslagit, för kännedom tillställaslandstinget och kommunerna i länet. Den bör föreligga förelandstingets vårmöte. Den förändring av länsplaneringen som här beskrivitsföreslås bli genomförd . Denframlida länsplaneringen kommer all riäna som en långsiktig sysselsättningsplaneringpä regional nivä. Den mera kortsiktiga planeringen pä länsnivå has om hand avlänsarbetsnämnden. Medoförändrad arbetsfördelning kommer länsstyrelse och länsarbetsnämnd alt ansvaraför var sin del av det som på länsnivå kommer att utgöra den framtidasysselsättningsplaneringen, I rapporten understryks därför att det iirangeläget att samverkan byggs ut mellan länsstyrelser och länsarbetsnämnder. Dencentrala utvärderingen i regering och riksdag av länsplaneringen innebär erhåller en samlad utvecklingsplanering också på riksnivå som bör läggastill grund för beslul hos centrala statliga myndigheter. Länsplaneringenerbjuder, med sin decentraliserade uppbyggnad, dessutom ett utmärkt syslem förutvärdering av de regionala konsekvenserna av skilda centrala beslul ochutredningsförslag. Därvid ställs krav på snabbi informationsutbyte mellancentral nivä och länsnivå. De försök med ut- Prop.1975/76:211 185 vidgadADB-användning i länsplaneringen som har bedrivits i vissa län syftar bl. a.till en förbällring i dessa avseenden. Densamverkan mellan statliga sektorsorgan och länsstyrelserna som har föreslagitsförutsätteratt man i sektorsplaneringen kan belysa bl. a. de direkta ochindirekta sysselsättningseffekterna. 1 samband med utvärderingen avlänsplanering 1974 har det framgått att vissa centrala ämbetsverk har möjlighetatt i ökad utsträckning i sin planering belysa i varie fall de direklasysselsättningseffekterna. Regeringen har i särskilda budgetanvisningar uppdragität ett antal centrala verk att i samband med sina anslagsframställningar ocksäredovisa sysselsätlningskonsekvenserna, om möjligt ned pä kommunnivå, avbudgelförslagen. Värdefull information kan dessutom hämias från den åriigalångtidsbudgeten. I defall ett centralt verk har länsorgan som kan della i planeringen föreslås irapporten all del bör ankomma pä det centrala verket all utforma de anvisningarsom behövs för att sektorns planering skall kunna samverka med länsplaneringenpä länsnivån. Enfråga av särskild betydelse för den regionala utvecklingsplaneringen påcentralnivä är avstämningen mellan länsplanering och långtidsutredning. Metoderna fördenna avstämning har uppmärksammats av bäde ERU och långtidsutredningen,Ytteriigare ulvecklingsarbele återstår där erfarenheterna av avstämningenmellan länsplanering 1974 och långtidsutredning måsle las tillvara. Defackliga organisationerna har medverkat i länsplanering 1974 både pä kommun-och länsnivå. Erfarenhetema av samarbetet är goda. Inslag av motsvarande slagbör enligt samstämmiga uppgifter ingå även i den fortsatta länsplaneringen.Klagomål har fötts fram om materialets omfattning och svårighet. Problem sombör kunna bemästras i en kontinuerlig planering. Vidfullsländiga länsplaneringsomgångar dvs. ungefiir bör de fackligaorganisationernas medverkan organiseras på samma sätl som i länsplanering 1974dvs. så långl möjligt bör överläggningar ske mellan företrädare för kommuneroch lokala fackliga organisationer Den rapport som länsslyrelsen som ett led iöversynen av länsplaneringen varie år utarbetar och för kännedom tillställerkommuner och landsting bör även tillställas de lokala fackligaorganisationerna för alt bereda dem möjligheler alt avge synpunkler. Näringslivethar medverkat genom all via informationssyslemet näringsliv-samhälle ()redovisa sina planer som underiag för länsplaneringen. Inom ramen förDlS-systemei har överläggningar dessulom skell mellan företrädare för kommuner,länsstyrelser och näringsliv. På länsnivån har näringslivels organisationer iallmänhet medverkat i prognosarbeiel och dessutom deltagit i remissbehandlingenav länsplaneringens slutprodukt. Prop.1975/76:211 186 farenhelernaav denna verksamhel är i slorl posiliva. Samarbetel med näringslivet är avstor betydelse för planeringens kvalitet och det mönster som successivt harbyggts upp lorde därvid kunna följas även i den fortsatta planeringen. Resultatetav planeringsinformation 1974 kan i huvudsak betraktas som gott. Men krilik harockså riktats mot verksamheten. De gjorda erfarenhetema bör komma lill användningi det fortsatta arbetet med informationen i samhällsplaneringen. Erfarenheterna i sambandmed länsplanering 1974 är att informationsverksamheten blir myckeltidskrävande om den skall bedrivas pä ett ändamålsenligt sätt. Därför är detnödvändigt att informationsverksamheten kring länsplaneringen skerhuvudsakligen i anslulning till de fullständiga länsplaneringsomgängarna.Intresset för regional- och sysselsättningspoli-liska frågor kommer emellertidtroligen att ha aktualitet i olika län . Ett är kanskeutvecklingen inom ett län väntas bli uppseendeväckande och en livlig debattförs. Ett annal år är intresset mindre i detta län. Informationsverksamhetenbör kunna anpassas till sädana skif lande förhållanden. 1 rapporten betonas attinformationsfrågorna bör ses som en del i arbetet med länsplaneringen, bäde iarbetsmarknadsdepartementets och länsstyrelsernas fortlöpande arbete medplaneringen. Den primära uppgiften torde därvid bli att ta framunderlagsmaterial till folkrörelserna. Dessa kan därefter komplettera ochinrikia materialet efter eget gollfinnande. 7,3,3Remissyttrandena Fleraremissinstanser är positiva till den ökade roll sysselsättningsfrägorna fär ilänsplaneringen. Det gäller bl, a. länsstyrelserna i , ,och och samt . Visskritik mot del föreslagna innehållet i länsplaneringen förs fram avlänsstyrelsen i som menar att en övergripande regionalpolitiskhelhetssyn saknas under vilken bl. a, utbildnings- och forskningspolitik, trafikpolitik,energipolitik inordnas. Man efteriyser också en starkare koppling mellan denekonomiska, den fysiska och den sociala planeringen. Liknande synpunklerframförs av . Mera allmänt kritisk mot förslagel omlänsplaneringens framtida utformning är . Mankonstaterar att regionplanering bedrivs parallellt medlänsplaneringen. Detta menar man är otillfredslällande ur flera synpunkter Omregionplaneringen skall bli meningsfull måsle en klar gräns dras mellan Prop.1975/76:211 187 Rapportensförslag om att förbättra samordningen mellan den regionalpolitiska planeringenoch sektorernas planering, dels genom att de inhämtar gemensammaplaneringsförutsättningar från länsplaneringen, dels genom att utvärderacentrala beslut och utredningsförslag inom ramen för länsplaneringssystemet,fär stöd av flertalet länsstyrelser. i län framhåller t.ex. alt kommande länsplaneringar måste innehålla ett dataunderiag som bygger pälänsplaneringens sektorövergripande synsätt men som är anpassat tillsektorplaneringens konkreta behov. Man menar ocksä att länsplaneringen i störreomfallning än bör användas för utvärdering av regionala konsekvenserav centrala beslut och utredningsförslag. Även i Västerbottenslän ser positivt på en förbätirad sektorsamordning men påpekar altsamordningen med de regionalpolitiska mälen närdet gäller bostadsbyggandet,vägplanering och skolplanering inte har någon långsiktig effekt påsysselsättningsmöjligheterna i mindre kommuner. Också de landsting somkommenterar de båda samordningsförslagen är positiva. Idet närmasle samtliga remissinsianser pä den centrala nivån som kommenterat debåda samordningsförslagen är positivt inställda. LO betonar i sammanhangetviklen av ett ökat inslag av närings- och induslripoliliska bedömningar ilänsplaneringen. TCO understryker allmänt behovet av en bättre samordning medandra planeringsformer. konstaterar att en samordning avstatliga insatser pä regionalpolitikens område är viktig mot bakgrund av attresursfördelningsuppgifter ligger inom olika myndighetsområden.Statskonioret påtalar svårigheterna att skapa ett sammanhängandeplaneringssystem. Man menar att rapportens förslag är ett steg mot enförbättrad inomregional samordning. Det är emellertid nödvändigt med ensystematisk undersökning om relationerna mellan de planerande instanserna ärändamålsenligt utformade liksom om roll i detta sammanhang, RRVfäster särskill uppmärksamheten pä behovet av en samordnad långsiktig planeringpå det regionala planet. Man har inget all erinra mot rapportenssamordningsförslag men vill påpeka att en samordning mellan myndigheter päcentral nivå är väl sä viktig när det gäller alt integrera länsplanering ochsektorplanering. Av de kommuner som kommenterat förslagen i denna del märksSkellefteå kommun som ställer sig skeptisk till rapportens konstaterande att ide fall inte själv fattar beslut kan man utgå ifrån all deåtgärder som behöver vidtas aktualiseras genom de kanaler som redan finns försektorplanering. Delta innebär enligt kommunen risk för alt den regionala utvecklingsplaneringenkommer alt styras av sektorplaneringen och inte omvänt. Del är därförnödvändigt, menar man, all de regionalpolitiska handlingsprogrammen ochåtgärdsförslagen tas in direkt i del slalliga budgetarbetet och ges en prövningav de olika sektorsäskandena. Förslagelalt förbättra samordningen inom olika delar av sysselsättnings- Prop.1975/75:211 188 planeringenpå regional nivå genom att bilda en beredningsgrupp mellan länsstyrelse ochlänsarbetsnämnd får stöd av de remissinsianser som yttrat sig i denna fräga.Det gäller bl. a. länsstyrelserna I Stockliolms. och ,länsarbetsnämnden i och . Rapportensförslag om att fullständiga planeringsomgångar skall genomföras vart femte ärhar genomgående tillstyrkts eller lämnats utan erinran. Närdet gäller rapportens förslag om en fortlöpande uppföljning och utvärdering avlänsplaneringen är samiliga länsstyrelser positivt inställda även om manskiljer sig något ät närdet gäller tidshorisont, betoning av ätgärdssidan samtformerna för den årsvisa översynen. Flera länsstyrelser päpekar att den åriigaöversynen mäste ske i enkla former Avde 23 landsting som har avlämnat remissvar är samtliga utom ett också positivtinställda till förslaget om en fortlöpande aktualisering och uppföljning avlänsplaneringen. i anför därvid att förslagel börkunna skapa bättre förutsättningar för genomförande, utvärdering ochuppföljning av förslagen i länsplaneringen. Genom en ärlig översyn erhålls ettständigt aktuellt planeringsunderiag. Översynen bör tidsmässigt avpassas medhänsyn till den kommunala planeringsprocessen. Majoritetenav de övriga remissinstanser som kommenterat förslaget om en ärlig översyn ärocksä positivt inställda. samt är direkt negativa.Man anser visseriigen i enlighet med rapporten att fullständigaplaneringsomgångar bör äga rum vart femte är men att en uppdatering mellan dessaplaneringsiillfällen endast bör tillgripas då betydande förändring har skett pädet lokala planet.