prop · FZ0323 · 1975-12-31 00:00:00 — Utredningenframhåller emellertid att de nämnda grundförutsättningarna inte kan ansestillräckliga. Rimliga garantier bör skapas för att den utländske väljaren harvissa inte alltför obetydliga kunskaper i svenska språket, känner till och harförståelse för svenska förhållanden och har ett naturiigt personligt intresseinte bara för de alldeles aktuella förhållandena i kommunen utan också för demera långsiktiga kommunala angelägenheterna. Utredningen säger alt det finns fieratänkbara metoder för att uppnå sådana garantier. Kunskaper i svenska språketkan exempelvis konstateras genom enklare standardiserade språkprov. Kännedomenom svenska förhållanden, svensk samhällsorganisation m. m. kan prövas genomenklare kunskapstesler. Den enskilde invandrarens personliga intresse församhällsutvecklingen här kan tänkas bli i någon män prövat genom att man somvillkor för rösträtt kräver särskild ansökan för alt bli upptagen i röstlängd,en ordning som f n. tilllämpas för utlandssvenskarna. Om sädana och andra meraindividinriktade rösträttsvillkor säger utredningen att de lätt kan uppfattassom diskriminerande och nedsättande och att de därför bör undvikas.Utredningen flnner även beaktansvärda administrativa skäl mot individinriktade särvillkori sammanhanget. Sädana villkor skulle enligt utredningen göra särskilda manuellainslag i valförfarandet nödvändiga. Olika avsteg från nuvarande maskinellarutiner vid folkregistrering och röstlängdsframställning blir kostnadskrävandeoch svårhanleriiga frän rättssäkerhetssynpunkt. Utredningen anser att man istället bör välja ett generellt och till sin natur objektivt särskilt rekvisitsom pä samma sätt som medborgarskapet lätt låter sig konstateras. Ett lämpligtsådant rekvisit är enligt utredningens mening viss tids vistelse i landet. Invandrarnaär, säger utredningen, inte någon enhetlig grupp. Det är också svårt att göra invändningsfriagrupperingar bland dem. I detta sammanhang finner utredningen anledning erinraom att många av de nordiska invandrarna i på grund av den nordiskaspråkgemenskapen och allt annat som är gemensamt för de nordiska länderna oflapå än invandrare frän andra länder växer in i det svenskasamhällets förhållanden. Det lår konstateras att inte ens de nordiskainvandrarna i språkhänseende kan betecknas som någon enhetlig grupp. Mänga avde finländska invandrarna har sålunda kommit från rent finskspråkiga områden.Utredningen finner underlaget för en differentierad kvalifikationstid osäkertoch anser det fördelaktigt om man på samma sätt som vid den allmännabedömningen av rösträttsfrågan kan anlägga ett enhetligt synsätt på invandrarnautan av.seende på deras nationalitet. Även administrativa skäl anser utredningen Prop.1975/76:23 54 talaför en sådan ordning. Utredningen förordar därför en enhetlig kvalifikationstidför alla här bosatta utländska medborgare. Ifråga om kvalifikationstidens längd pekar uiredningen på några fasta utgångspunkter.Efter tvä års vistelse i landet kan invandrare från utomnordiskt land fåbosättningstillstånd i , vilket i fråga om rätten att vistas här gerungefär samma ställning som den som invandrare frän de nordiska länderna har.Från denna utgångspunkt menar utredningen att en vistelsetid av kansägas utgöra en nedre gräns för kvalifikationstiden. För förvärv av svensktmedborgarskap finns två olika vistdserekvisit, för medborgare i övriganordiska länder och för medborgare i andra länder. Från dennautgångspunkt menar utredningen att det med visst fog kan hävdas attkvalifikationstiden inte bör understiga fre är och inte överstiga . Redanav det skälet att medborgare från de övriga nordiska länderna antalsmässigtdominerar bland invandrarna anser utredningen att kvalifikationstiden bör varaväsentligt kortare än . Härför talar också de förslag om förkortade naturalisationstidersom har lagts fram av bl. a. invandrarutredningen liksom samhällets efter handmera framgångsrika strävanden att göra invandrarna bekanta med svenska språketoch svenska förhållanden i övrigt. Utredningen framhåller å andra sidan att manvid bestämmandet av kvalifikationstid mäste beakta att en viss tids vistelse ilandet är en tämligen osäker garanti för att invandraren har förutsättningaratt ta ställning i valet och har en sådan anknytning till landet att detframstår som motiverat att avsteg görs från kravet pä medborgarskap. Utredningenanser att kvalifikationstid innebär en rimlig avvägning mellan de olikasynpunkterna på frågan. Något krav på viss tids vistelse i kommunen bör enligtutredningens mening inte ställas upp. Meden treårig kvalifikationstid säger sig utredningen i princip mena en oavbrutentreårig bosättning undertiden närmast före val. Utredningen tilllägger att enmotsvarande anknytning till i och för sig skulle kunna skapas av ettflertal kortare vistelser i eller av en tidigare längre tids vistelsehär. Men särregler av detta slag skulle enligt utredningens bedömande kommaatt beröra ett ganska litet antal personer och skulle medföraregistreringstekniska komplikationer. Utredningen säger sig därför inte viljaföreslå några sådana särbestämmelser rörande kvalifikationstiden. 1 enreservation föreslär ledamöterna attkvalifikationstiden begränsas till . Utredningentar härefter upp frågan om hur kravet på viss tids vistelse här bör närmarebestämmas och frågan om vilken metod som bör användas när det gäller atl ta upputlänningar i röstlängd. Utredningen säger att det skulle vara fördelaktigt omman kunde knyta kvalifikationstiden till kyrkobokföringen. Det skulle vara välförenligt med den principdiskussion som uiredningen har fört omkvalifikationstid. En anknytning till kyrkobokföringen skulle emellertidmedföra ett omfattande manuellt förfarande vid Prop.1975/76:23 55 Man skulle med denna metod, säger uiredningen, knappast kunnaundvika ett system med enskilda ansökningar. Olägenheterna med ett sådantsystem finner utredningen så stora att systemet inte bör komma i fråga.Utredningen väljer i stället den närmare bestämningen av kvalifikationstiden atlinvandraren skall vara mantalsskriven i för valåret och ha varitmantalsskriven här för de tvä närmast föregående åren. Om denna bestämningsäger utredningen att den är väl förenlig med ADB-tekniken vidröstlängdsframställning och att bestämningen innebär alt sä gott som samtligaröstberättigade utlänningar vid valtillfället har bott i oavbrutetunder de tre åren närmast före valet. Bestämningen medger vissa avbrott ivistelsen i men detta är enligt utredningens mening inte någon nackdelav avgörande betydelse. 1enlighet med det anförda föreslår utredningen att det i 6 ij KL och 6 § KLS somförutsättning för utlännings rösträtt anges att han skall vara mantalsskriven iSverige för valåret och ha varit mantalsskriven här för de tvä närmastföregående åren. Utredningens förslag lill ändring i 4 kap 2 § vallagen innebärföljande. Även utlänning skall tas upp i röstlängd. Därvid skall antecknas attrösträtt inte föreligger vid val till . För utlänning som inte enligtlänsstyrelsens register har tagits upp i stomme till mantalslängd för det årröstlängden upprättas och för de två närmast föregående åren antecknas attrösträtt inte föreligger vid val av landstingsmän och fullmäktige. Ifräga om rösträtt i kyrkliga val kan enligt utredningens mening kvalifikationslidavvaras. Församlingarnas offentligrättsiiga befogenheter är enligtutredningens bedömning ganska begränsade. Utländsk medborgare med evangelisk-luthersktrosbekännelse kan bli medlem i så snart han har bosatt sig här.I andra samfund och i enskilda organisationer torde någon kvalifikationstid förutlänning som vinner medlemskap knappast förekomma. Frän religiös synpunkt kandet te sig främmande att ställa upp särskilda restriktioner för vissasamfundsmedlemmars rätt att medverka i församlingens beslutsprocess.Utredningen påpekar att den är den evangelisk-lutherskafolkkyrkan inom svenskt territorium. Att en luthersk trosbekännare från ettannat land, som under vistelse här ansluter sig till vär ochtillhör den lokala församlingen pä sin vistelseort, inte förrän efter viss tidskulle lå delta i församlingens beslut och rådslag kan från internationellekumenisk synpunkt vara otillfredsställande. Tvärtom, säger utredningen, tordesvenska kyrkan kunna tillföras värdefulla impulser genom medlemmar mederfarenhet från andra lutherska kyrkor. Med hänsyn till detta och till att ettgraderat medlemskap inom ett trossamfund framstår som olämpligt finns detenligt utredningen mening inte anledning att ställa upp någon särskildkvalifikationstid för rösträtt vid kyrkliga val. Utredningen föreslär sålundaatt rösträtt vid val av kyrkofullmäktige och vid prästval skall tillkomma densom bortsett från kravet på svenskt medborgarskap uppfyller de förutsättningarför rösträtt som gäller för svensk medborgare. Prop.1975/76:23 56 är det generellt sett en naturiig ordning alt rösträtt ochvalbarhet följs åt i den meningen att valbarhet föreligger på samma grundersomrösträtt Det naturliga sambandet mellan rösträtt och valbarhet grundas inle på atlutövning av rösträtt och utövning av ett förtroendeuppdrag skulle kunnajämställas. Självfallet ställer förtroendeuppdraget betydligt större krav påsin utövare än rösträtten. Oavsett om en rösträtt förbehålls svenskamedborgare eller erkänns för alla här varaktigt bosatta personer förhåller detsig enligt utredningen så att endast en del av väljarna har personligaförutsättningar att fullgöra uppdrag som ledamöter i kommunala organ. Ettbetydande antal väljare är exempelvis på grund av ålder, sjukdom eller av andrajämförbara individuella skäl helt oförmögna att inneha ett förtroendeuppdrag,fastän de formellt är valbara. Den nuvarande frånvaron av särskildabegränsningar i valbarheten bygger alltså inte, säger utredningen, på någonföreställning om att varje väljare skulle vara lämplig som förtroendemanutan beror i stället på en tillit till de politiska urvalsfunklionerna och enövertygelse att det fria politiska urvalssyslemet i princip är överlägset deturvalssystem som till äventyrs skulle kunna skapas genom legala restriktionerför valbarhet. Fastänfrågan om valbarhet delvis är av samma art beträffande svenska medborgare sombeträffande utlänningar, som sedan en följd av år bor i , flnns detenligt utredningens mening utrymme för särskilda överväganden rörandeutlännings valbarhet. En viktig utgångspunkt för dessa överväganden anserutredningen vara de liberala regler som fr. o. m. nya regeringsformensikraftträdande gäller om utlännings tillträde till flänsterhos staten och kommunerna (en redogörelse för dessa bestämmelser finns iavsnitt 2.5.6). Utredningenanför att frågan om valbarhet för utlänningar till kommunala förtroendeuppdragbör övervägas särskilt beiräffande sådana uppdrag som kan medföra kännedom omförhållanden av betydelse för rikets säkerhet eller innebära deltagande ibeslut som pä ett ingripande sätt berör enskilds rättsliga ställning. Uiredningenlar upp kommunernas insatser inom civilförsvaret och framhåller alt dessainsatser är etl led i landets totalförsvar. Det kan med visst fog hävdas, sägeruiredningen, att inte ens utlänningar som har bott längre lid i borde låta befattning med civilförsvarsuppgifter i egenskap av ledamöter i beslutandeeller förvaltande kommunala organ. De skäl som talar för en sådan ståndpunkt ärfrämst alt de militära och civila aktiviteter som sätts in när landetsnationella självständighet är i fara enligt gällande regler i princip handhasendast av landets egna medborgare. Utlänning har sålunda varken skyldigheteller rätt att delta i landets militära försvar. I fråga om civilförsvar kanutländska medborgare med civilförsvarsplikt f n. endasi åläggas delta i visstverksskydd. För en mindre restriktiv syn på invandrares deltagande i kommunalacivilförsvarsangelägenheter talar enligt Prop.1975/76:23 57 utredningensmening ä andra sidan det förhällandet att verksamheten är av intresse för helacivilbefolkningen i kommunen och trots sitt samband med det aktiva militäraförsvaret väsentligen är av civil natur. Här bosatta utlänningar har, sägerutredningen, i krigsfara eller krig på samma sätt som landets egna medborgareett intresse av det väsentligen vapenfria skydd för hem och familj på \4ilket de kommunalainsatserna inom civilförsvaret är inriktade. Härtill kommer, säger utredningen,att civiiförsvarslagen (1960:74, omtryckt 1975:712)ger regeringen befogenhetatt ålägga utlänningar lika vittgående civilförsvarsplikter som ordinärtåvilar svenska medborgare. Det är inte osannolikt, anser utredningen, attbeslut i den riktningen kan bli nödvändiga i händelse av krig eller krigsfara. Utredningentar också upp den kommunala beredskapen och framhåller att det enligtberedskapslagstiftningen åligger kommun och landstingskommun att utarbeta ochupprätthålla planer för den civila kommunala verksamheten i händelse av krigeller krigsfara. Detta är också, säger utredningen, en verksamhet sommed hänsyn till sitt samband med totalförsvaret kunde sägas vara enangelägenhet som exklusivt borde ankomma på svenska medborgare. Men även härfinns enligt utredningens mening skäl som talar för en annan bedömning. Helacivilbefolkningen i kommunen barett intresse av den kommunala beredskapsplaneringenvars huvudsakliga syfte är att garantera fortsatt verksamhet i rimligomfattning även vid utrymning och andra av krig eller krigsfara föranleddautomordentliga förhållanden. Härtillkommer, säger utredningen , att frågor som rör totalförsvaret intehandläggs uteslutande inom sådana spedalreglerade nämnder som civilförsvarsnämndoch beredskapsnämnd. Sådana ärenden kan också förekomma i andra nämnder och iden beslutande församlingen. Kommunerna behöver inte heller inrätta särskildanämnder för dessa ändamål. Om särskild nämnd inte inrättas, skallkommunstyrelsen vara civilförsvarsnämnd resp. beredskapsnämnd men kommunen kanockså anförtro uppgiften åt annan nämnd. Utredningensäger sig för sin del inte finna tillräckliga skäl att utesluta invandrarnafrån att delta i handläggningen av de totalförsvarsfrågor som har berörts.De speciella säkerhets- och försvarsproblem som i händelse av krig ellerkrigsfara kan alstras av invandrarna i landet och de lojalitetskonflikter somdå kan tänkas uppkomma flr enligt utredningens mening lösas frän andrautgångspunkter än de som utredningens uppdrag erbjuder. Utredningenför härefter över valbarhetsdiskussionen till övriga spe-ciallagsregleradekommunala nämnder och säger att dessa nämnder tämligen ofta kan ha alt fattabeslut som på ett ingripandesätt berör enskildas rättsliga ställning. Detgäller då, säger utredningen, särskilt sådana ärenden inom barna- ochungdomsvärden som enligt sodalvårdslagstiftningen ankommer på socialnämnd,, nykterhetsnämnd eller social centralnämnd som första instansoch som ligger i gränsområdet mellan rättskipning Prop.1975/76:23 58 ochkriminalvård, exempelvis ärenden om barns omhändertagande för samhällsvård.Utredningen pekar i detta sammanhang också på sådana för den enskildeekonomiskt ingripande beslut som kan fattas av exempelvis byggnadsnämnd ochhälsovårdsnämnd. Utredningen anför alt det i många hänseenden kan varavärdefullt att nämnderna även i ärenden av den art som har berörts har ettinslag av ledamöter med särskild kännedom om och erfarenhet av invandrarnassituation. Utredningen anser sig inte heller i fråga om dessa nämnder böraföreslå någon särskild begränsning av invandrarnas valbarhet eller i derasrätt att som valda ledmöter delta i handläggningen av vissa slag av ärenden. Utredningenpekar i detta sammanhang på att partiella restriktioner i fråga om invandraresbehörighet att delta i de olika kommunala organens verksamhet inte är särskiltväl förenliga med om den kommunala organisationen. Utredningensäger sig då främst tänka pä den gemenskap i ärendebehandlingen som finnsmellan den beslutande församlingen å ena samt de förvaltande och verkställandeorganen - nämnderna - å andra sidan. Beredningsreglerna gör kommunstyrelsen ochdess motsvarighet i landstingskommun och kyrklig kommun till obligatorisktberedningsorgan för alla ärenden i den beslutande församlingen och medförvanligen att beredningen mäste ske i ytteriigare'någon nämnd. Utredningensinställning i fräga om valbarheten blir sammanfattningsvis den att någrasärskilda begränsningar inte bör gälla för utlännings valbarhet till de beslutandeförsamlingarna och nämnderna eller till kommunala förtroendeuppdrag i övrigt.Utredningens förslag i denna del föranleder - med hänsyn till anknytningenmellan bestämmelserna om valbarhet och beslämmelserna om rösträtt ikommunallagarna- inte några författningsändringar. Utredningensäger sig inte finna anledning att i vafle fall f n. slopa del krav på attöverförmyndare skall vara svensk medborgare som finns i 19 kap 8 ij föräldrabalkenoch som efter särskilda överväganden frän sida kom att bestå vid deändringar i som beslutades (prop. 1974:142 s. 154, LU1974:38 s. 63, rskr 1974:404 och SFS 1974:1038). Utredningen erinrar vidare om atldet inte har ingått i uppdraget alt överväga om utlänning bör vara valbar lillsådana statliga regionala eller lokala organ vars ledamöter helt eller delvisutses av kommunfullmäktige eller landsting och nämner som exempel på organ som inteomfattas av utredningens förslag länsnykterhetsnämnd, inskrivningsnämnd ochpolisstyrelse. Utredningen föreslår ändringar i kungörelsen (1969:379) om inskrivningoch redovisning av värnpliktiga och i polisinstruktionen (1972:511) för attundvika att de föreslagna ändringarna i kommunallagarna automatiskt skulle fåföljden att utlänning kan utses till ledamot i dessa statliga organ. Med hänsyntill den mellanställning som taxeringsnämnd, trafiknämnd, styrelse förförsäkringskassa, pensionsddegalion och försäkringsnämnd intar går utredningen intein på frågan om utlänning bör vara valbar till dessa organ. De särskildabestämmelserna om svenskt medborgarskap, som för- Prop.1975/76:23 59 utsättningför valbarhet till dessa organ berörs sålunda inte av utredningens förslag. Utredningenlar upp frågan om vilken verkan man i rösträttshänseende bör tillmätaomyndighetsförklaring som utvandraflandets myndigheter kan ha meddelatbeträffande i bosatta invandrare. Utomlands meddelad omyndighetsförklaringav icke svenska medborgare får civilrättsliga verkningar i enligt beslämmelsernai lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörandeäktenskap och förmynderskap samt förordningen (1931:429) om vissa internationellarättsförhällanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap. Utredningenerinrar om att frågan om verkningar i rösträttshänseende av utomlands meddeladeomyndighetsförklaringar behandlades vid riksdag, när kravet påbosättning som villkor för rösträtt i blev uppmjukat förutlandssvenskarnas skull. Utredningen påpekar alt man den gången intogståndpunkten att en omyndighetsförklaring som hade meddelats av utländskmyndighet skulle vara diskvaliflkationsgrund, om omyndighetsförklaringen hadegiltighet i i andra hänseenden än beträffande rösträtten (prop.1967:145 s. 52, KU 1967:55, rskr 1967:379). Utredningenanför att det f n. inle är känt hur många utomlands omyndigförklaradeutlänningar som finns i . Någon registrering av sädana omyndighetsförklaringarsker f n. inte i landet. 1 sin diskussion om hur man skall behandla denna frägaanför utredningen inledningsvis alt i bosatta utlänningar inte i någothänseende bör ha bättre rätt än i bosatta svenska medborgare.Omyndighetsförklaring bör därför enligt utredningen i princip diskvalificeraäven utlänning från rösträtt i kommunala val. Att med omyndighetsförklaring härmåste avses vafle omyndighetsförklaring som har meddelats av svensk domstolfinner utredningen självklart. Utredningen anser att man vidare bör låta sigvägledas av principen att alla har civilrättsligt giltigaomyndighetsförklaringar bör inverka pä rösträtten och kommer därmed fram tillatt i princip vafle utomlands meddelad omyndighetsförklaring av utlänning börutesluta vederbörande från rösträtt i . Utredningenanför att överläggningar med den nordiska arbetsgrupp som har behandlat fråganom nordisk rösträtt för invandrare har visat att registreringen iSverige av omyndighetsförklaringar skulle kunna utvidgas till att omfatta deutländska nordbor som bor i , när den tilltänkta reformen träder i krafthär, och att därefter registrering av omyndighetsförklaringar fortlöpande skullekunna ske beträffande dem som fiyttar till från de övriga nordiskaländerna och som har blivit omyndigförklarade i något av dessa länder. Detförsta ledet i denna registrering får enligt utredningen göras på grundval av etlengångsutbyte av information Prop.1975/76:23 60 genomfolkbokföringsmyndigheterna i resp. land. Den fortlöpande registreringen fårenligt utredningen ske med anlitande av det nordiska fiytlnings-betygel. Därmedär det enligt utredningen möjligt atl få effekt av omyndighetsförklaring som diskvalifikationsgrundför rösträtt bland ca 130 000 av de invandrare som enligt utredningsförslagetskulle få rösträtt och valbarhet vid val. Omde icke-nordiska väljarna vid kommunalval säger utredningen att derasantal kan uppskattas till ca 70 000 personer, fördelade på ett mycket stortantal länder. Att genomföra ett systematiskt registreringssystem beträffandeomyndighetsförklaringar i denna del av invandrarbe-folkningen i anserutredningen möta sä stora praktiska svårigheter att det inte kan komma i fråga.Detsamma gälleräven registrering av omyndighetsförklaringar bland nyainvandrare från icke-nordiska länder. De allmänna domstolarna bör emellertidåläggas atl lämna underrättelser till pastorsämbetena beträffande sädanomyndighetsförklaring som kommer till deras kännedom i ärenden enligtbestämmelserna i nyssnämnda internationellt privaträttsliga författningar. Ofullkomligheteni registreringen av omyndighetsförklaringarna bland icke-nordiska invandrareanser utredningen kunna godtas mot bakgrunden av att det sannolikt förekommerytterst få fall av utomlands meddelad omyndighetsförklaring bland invandrarna.Om ett verkligt behov av omyndighetsförklaring och förmynderskap föreliggerför en person som har bott i , har man enligl uiredningenanledning räkna med att denne också blir omyndigförklarad här. Utredningenmenar därför alt bristerna i registreringen av omyndighetsförklaring som diskvalifikationsgrundför rösträtt är av så ringa praktisk betydelse att de får godtas. 3.5Samordning med andra länder Beträffandefrågan om en samordnad nordisk reform anför uiredningen att en svensk reformbör föregås av överläggningar i i syfte att om möjligtuppnå nordisk enhetlighet på området, i varje fall såvitt avser nordiskamedborgare. Utredningentar också upp frågan huruvida gentemot andra nationer i allmänhet bör ställakrav på ömsesidighet så alt svensk medborgare som bor i annat land fårmotsvarande rösträtt där som det andra landets medborgare får i . Ettsådant krav vore enligt utredningens mening inte onaturligt faslän det kan varamindre tilltalande att använda rösträtten som internationellt bytesobjekt.Genom alt ställa upp etl sådant krav kunde man tänkas i någon mån påskyndarösträttsfrågans behandling i de centraleuropeiska länderna. Utredningenframhåller å andra sidan alt krav på en mera generell ömsesidighet somförutsättning för en svensk reform med säkerhet skulle medföra att betydandeinvandrargrupper i skulle komma i en undantagsställning som knappastkan godtas. Prop.1975/76:23 61 behöverenligt utredningens mening inte förden skull helt överges. I princip börSverige under hänvisning till förhållandena här hemställa om motsvarandefördel för svenska medborgare i andra länder efter hand som delta kan framståsom ett svenskt intresse. Att ömsesidighet i förhållande till andra länder intekan uppnäs bör enligt utredningens mening inte i något hänseende vara etthinder för att genomföra reformen i . saknar del för svenskt vidkommande betydelse huruvida en här röstberättigadutlänning lill äventyrs har rösträtt även i sitt hemland.