prop · FZ0333 · 1975-12-31 00:00:00 — Som jag har framhållit bör emellertid eltviktigt syfte med lagstiftningen vara atl hindra olämpliga fastighetsförvaltarefrån atl förvärva hyresfastigheter. Del finns därför enligl min mening allanledning atl göra lagstiftningen generellt tillämplig. Härtill kommer alt enbegränsning av lagens tillämplighet lill vissa delar av landet skulle medförabetydande svårigheleratt bestämma vilka bolag som omfattas av lagen. Promemorieförslagel innebär alltillståndsprövningen skall avse förvärv genom köp,byteoch gåva, tillskott tillbolageller förening, utdelningellerskifte från bolag eller förening samt fusionenligt 175 ij lagen(l944:705)om aktiebolag. Vid aktieförvärv skalltillståndsprövningen även avse inlösen enligt 70 S lagen om aktiebolag, dvs.inlösen med stöd av hembudsklausul. Några invändningar mot förslaget, som itillämpliga delar överensstämmer med jordförvärvslagen (1965:290), har integjorts vid remissbehandlingen. Inte heller jag finner anledning till annanbedömning. Enligt jordförvärvslagstiftningen görs vissaundantag från kravet på förvärvstillstånd. 1 promemorian föreslås allmolsvarande eller liknande undantag skall gälla vid förvärv avbostadsfasligheter och vid aklie- eller andelsförvärv. Vid denna fråga haråtskilliga remissinstanser uppehållit sig. Enligt en åsiktsriktning, företräddav LO och , bör undantagen göras så fä som möjligt.Åtskilliga remissinstanser anser emellertid alt ytteriigareundantagsbestämmelser bör införas. För egen del vill jag framhålla att det givelvisinte finns anledning att åstadkomma ett mera omfattande kontrollsystem änhänsynen till de boende kräver. Jag anser därför att undanlag bör göras dels ialla sådana fall där de boendes intressen bör ha beaktats av överiåtaren vidöveriåtelsen, dels i fall där förvärvaren har lill uppgift att sörja för en godfastighetsförvaltning. Jag föreslår därför att förvärvstillstånd inle skallfordras, om egendomen förvärvas från staten, kommun, landstingskommun ellerkommunalförbund eller om någon av de nu nämnda är förvärvare. Vidare bör ienlighet med vad som föreslås i promemorian allmännyttigt bostadsföretag intevara skyldigt att söka förvärvstillstånd. Inte heller sådana helkommunalabolag, som inte är allmännyttiga bostadsföretag, bör omfattas avkontrollsystemet. Jag finner däremot inte anledning att, såsom föreslagits avett par remissinstanser, undanta försäkringsbolag från skyldigheten att sökaförvärvstillstånd. 1 samband med atl bostadsrättsförening bildastillförs föreningen en eller eventuellt flera bostadsfastigheter. Det kan ocksåförekomma att bestående bostadsrättsföreningar köper bostadsfastigheter. 1 denmån det, som uttrycker det, är fråga om enbostadsrättsförening i egentlig Prop.1975/76:33 67 meningmed avsikt att upplåta bostadslägenheter med bostadsrätt till de boende bör delenligt min mening inle möta några betänkligheter att göra undanlag fråntillslåndspliklen. HSB och Svenska samt bostadsrättsföreningar somär anslutna lill dessa organisationer uppfyller detta krav. Jag föreslår därföralt tillståndsplikt inle skall föreligga när faslighet förvärvas avriksorganisation av bostadsrättsföreningar eller av bostadsrättsföreningansluten till sådan organisation. Ett par remissinstanser har föreslagit att del s.k. släktskapsundantaget slopas. Enligt min mening bör detta undanlagupprätthållas vid förvärv av hyresfastigheter på samma sätt som vid förvärv avjordbraksfastigheter. Genom all mitt förslag inkluderar också fastigheter medhus som inrymmer tre eller fyra lägenheter framstår f. ö. släktskapsundanlagetsom än mera motiverat. Jag är därför inle beredd alt frångå promemorieförslagetpå denna punkt. Ett par remissinstanser har med hänvisning lill attett sådant undanlag finns i jordförvärvslagen föreslagit all förvärv som skallprövas enligl lagen (1916:156) om vissa inskränkningar i rätlen att förvärvafast egendom m. m. (lag) skall undanias från tillståndspliki enliglden nu föreslagna lagstiftningen. Konsekvensen av ell sådant undantag blir atlfrågan om tillstånd för utlänning alt förvärva hyresfastighet kommer alt prövasendast i den ordning som lag föreskriver, dvs. Detta förefaller mig vara mest praktiskt, och jag föreslår därföratl ett undantagssiadgande med denna innebörd införs i lagen. Vid dentillståndsprövning som sker enligl lag bör emellertid självfalletlänsstyrelsen i regel inhämta hyresnämndens och den berörda kommunens yttrandei sådana fall där förvärvei eljest skulle ha varit underkastat bestämmelsernai den nu föreslagna lagen. Till övriga frågor som rör undantag fråntillslåndspliklen återkommer jag i specialmotiveringen. Jag vill emellertidredan nu fdrutskicka att jag i likhet med LO, ochSveriges föreningsbankers förbund anser all man visseriigen bör göra undantagför förvärv genom inrop på exekutiv auktion men all detta undantag börkombineras med regler om skyldighet för förvärvaren att avyttraegendomen, om ej hyresnämnden ger honom tillstånd atl behålla egendomen.Liknande regler finns i jordförvärvslagen. Förutsättningarna för all förvärvstillstånd skallges bör enligt promemorian vara att förvärvaren gör sannolikt att han är istånd att förvalta fastigheten och atl avsikten med förvärvet är att han skallidka bostadsförvaltning och därvid hålla fastigheten i del skick att denmotsvarar de anspråk de boende enligt lag har rätt att ställa. Elt parremissinstanser har invänt all denna regelfått en mindre lämplig formulering och föreslår alt bestämmelsen i ställetutformas så atl förvärvstillstånd skall vägras endasl om någon för sökandenbesvärande omständighet visas föreligga eller om det finns anledning lillantagande atl förvärvaren inte är i stånd alt förvalla fasligheten på ettgodtagbart sätt. Jag kan för min del inle finna annat än all den ipromemorian föreslagna bestämmelsen i sina huvuddrag ulgör en lämplig regel förprövningen av tillslåndsärendena. Genom regeln läggs en viss bevisbörda påsökanden. Denne har alltså i princip alt göra sannolikt att han uppfyller deförutsättningar som anges i lagen. Det är emellertid inle bara genonn alteftersätta lägenhetens skick, som hyresvärden kan äventyra de boendesintressen. Så kan ske också på annat sätt, t. ex. genom atl hyresvärdenupplåter lokaler i fastigheten för verksamhel som allvarligt störhyresgästerna. Jag anser därför atl del allmänna kravet bör uppställas atlhyresvärden skall i sin fastighetsförvaltning iaktta god sed ihyresförhållanden. I promemorian förutsätts atl ansökan om tillståndalltid skall remitteras till den berörda kommunen för yttrande. En sådanordning förefaller mig också lämplig särskilt mol bakgrund av att kommunen haransvaret för bostadsförsörjningen. Man får vidare möjlighet atl itillståndsärendel la hänsyn till de särskilda erfarenheter kommmunen kan habelräffande sökandens lämplighet som fastighetsägare. Med den föreslagna ordningenkommer i praktiken i första hand kommunen alt lå bära ansvaret för bedömningenom sökanden är lämplig som fastighetsägare. Lämnar kommunen nämligen ansökanulan erinran, bör hyresnämnden normall kunna utgå från atl del inte finns någotatt erinra mol sökanden. Undantag kan självfallet ifrågakomma. Del kan tänkasatt hyresnämnden själv har sådan kännedom om sökandens tidigare förehavandenall del framstår som tveksamt om ansökan skall bifallas. I sådana situationerbör självfallet hyresnämnden kunna fordra in kompletterande utredning. En sådankompletterande utredning kan också bli nödvändig, om kommunen gjort erinringarmot ansökningen eller avstyrkt bifall till den. Jag skall senare närmareutveckla hur handläggningen av tillslåndsärendena bör gå till. Jag villemellertid redan nu framhålla all man torde kunna utgå från att det övervägandeantalet ansökningar kommeratt lämnas utan erinran från den berörda kommunenssida. Jag vill nu gå över lill alt något närmarekommentera innebörden i de föreslagna villkoren för aU tillstånd skallmeddelas. 1 villkoret att förvärvaren skall vara i stånd atlförvalta fastigheten ligger för det första atl förvärvaren skall ha deekonomiska förutsättningarna att gå i land med företaget. I likhet med vad somanförs i promemorian anser jag således att förvärvaren bör vara skyldig alt iansökningen redovisa vilka möjligheter han har att med hänsyn lill fastighetensavkastning sköta fasligheten på ett för de boende godtagbart sätt. Attfaslighetens skick därvid måste tas med i bilden är uppenbart. Jag delar ävenden i promemorian 1975/76:33 69 framfördaåsikten att också förvärvarens möjligheter alt rent praktiskt sköta uppgiftensom fastighetsförvaltare måste beaktas ulan atl krav därför behöver ställas upppå hans personliga medverkan vid förvaltningen. Med anledning av attHyresgästernas riksförbund kritiserat förslagel att tillstånd skall kunna gesäven om förvärvaren inle avser att personligen utöva förvaltningen vill jagframhålla, att sådana lösningar bör tillålas endast i undantagsfall, t. ex. ifall där förvärvaren är sjuklig eller vistas på annan ort. Jag anser det dessutomhelt klart att förvärvstillstånd inte skall ges i dessa fall, om inte sökandenuppfyller de övriga kvalifikationerna för sådant tillstånd. Lagstiftningenskall alltså inte kunna kringgås på sätt synesbefara. Det synes mig dock naluriigt att hyresnämnden i de nu berörda fallenkräver utredning om hur fastighetsförvaltningen skall ordnas. Kan sökanden intevisa, att tillfredsställande arrangemang vidtagits i det hänseendet, finns delinte några förutsättningar all ge tillstånd. Har däremot betryggandeförvaltning ordnats, bör förvärvstillstånd kunna meddelas även i sådana falldär sökanden är omyndig och helt saknar personliga kvalifikationer all bedrivafastighetsförvaltning. Några särskilda bestämmelser om tillstånd i fall därförvärvaren inle personligen kan ta del i förvaltningen anser jag intebehövliga utan denna fråga får överiämnas åt rättstillämpningen. Del andra villkoret för att förvärvstillstånd skallges är atl sökanden gör sannolikt alt avsikten med förvärvet är all han skallidka bostadsförvaltning och därvid hålla fastigheten i visst godtagbart skicksamt att han även i övrigt kommer att iaktta god sed i hyresförhållanden. Somframhålls i promemorian bör bedömningen i första hand ske med ledning av deuppgifter som sökanden lämnar. Det stora flertalet förvärvare får nämligenföratsättas ha goda avsikter med förvärvet. Anledning till motsatt antagandetorde i del enskilda fallet föreligga i första hand om del i ärendet kommerfram all sökanden tidigare visat prov på bristande vilja att följa reglerna pähyresmarknaden. Har sökanden varit föremål för ingripande enligt tvångsförvaltningslageneller bostadssaneringslagen eller har honom tillhörig fastighet exproprieratsmed stöd av 2 kap. 7 § expropriationslagen, bör tillstånd till nya förvärvsåledes inte meddelas med mindre sökanden därefter under avsevärd lid visatprov på bättre vilja. Ett annat skäl atl vägra tillstånd kan vara att sökandenunder köpt och sålt hyresfastigheter i större omfattning. Visasatt sökanden tidigare äger fastigheter där förhållandet mellan sökanden och hanshyresgäster är mindre gott, kan detta också ge anledning till en restriktivbedömning från tillståndsmyndighetens sida. I undanlagsfall kan redan sådanaomständigheter som att köpeskillingen för en fastighet, som inte ärrivningsmogen, vida överstiger fastighetens avkastningsvärde, visa alt köparenhar andra syften med sitt förvärv än en god bostadsförvallning. Om förvärvaren är juridisk person, lår prövningenav tillståndsfrågan anpassas efter omständigheterna. Jag delar den ipromemorian uttalade upp- 1975/76:33 70 fattningenalt det blir nödvändigl att närmare undersöka vilka som står bakom ettfåmansbolag eller eu handelsbolag som vill förvärva tillstånds-pliktig egendom.I sådana fall är det naluriigt att prövningen i realiteten inriktas påaktieägarna resp. bolagsmännen. Om förvärvaren däremot är ett störreaktiebolag, torde huvudvikten vid prövningen få läggas på bolagets sätt altförvalla de hyresfastigheter som bolaget ev. redan äger. Jag har i del föregående närmast uppehållit mig vidförvärv av fastigheter. Avser lillslåndsärende aktie- eller andelsförvärv, blirprövningen delvis annoriunda. Om sökanden genom förvärvet lår ett bestämmandeinfiytande över bolaget, bör enligl min mening samma krav ställas upp som omhan själv förvärvat de fastigheter bolaget äger. 1 annat fall bör prövningenkunna ske mera summariskt. Vid aktieförvärv bör emellertid observeras atl ävenen mindre aktiepost kan ge ett betydande infiytande över bolaget. 5.5Verkan av vägrat förvärvstillstånd Enligt lag och jordförvärvslagen blirverkan av vägrat förvärvstillstånd eller underlåtenhet att inom viss lidansöka om förvärvstillstånd att förvärvet i fråga blir ogiltigt. Innebörden avogiltighetspåföljden är atl ingendera parlen blir skyldig alt fullgöra sinaåtaganden på grund av avtalet samt att parterna skall återbära vad de kan hauppburit på grund av detta. I promemorian föreslås alt en motsvarande regelskall gälla enligt den nu föreslagna lagen. Erinringar mol förslaget i dennadel har framförts av . kommer ensådan regel all skapa konflikter mellan' köpare och säljare påfastighetsmarknaden, bl. a. därför att regeln ger köparen möjlighet alt efterdel avtal slutits avgöra, om han vill fullfölja köpet eller inle. Förbundetanser vidare att säljaren av staten måste hållas skadeslös för sina ullägg isamband med försäljning i sådana fall där förvärvstillstånd vägras. Jag delar åsikten all följden av all förvärvstillståndvägras bör bli all förvärvet blir ogiltigt. Samma påföljd bör inträda, omförvärvaren underiåter atl söka tillstånd till förvärvei inom viss tid.Eftersom lidsfristen enligt lag och jordförvärvslagen är tre månaderfrån förvärvet synes det mig vara lämpligt att bestämma samma tidsfrist i dennya lagen. Jag är väl medveten om att ogiltighetspåföljden skaparkomplikationer i de fall påföljden inträder. Detta kan emellertid inleundvikas, om lagstiftningen skall få avsedd effekt. Förhållandena är f ö.desamma, om ogiltighet inträder till följd av bestämmelserna i någon av deförut nämnda lagarna. Konflikter av det slag pekar påbör i stor utsträckning kunna förebyggas genom lämpligt utformade bestämmelseri avtalet. Det lorde f ö. förhålla sig så alt förvärvaren gör sig skyldig lillkontraktsbrott i förhållande till säljaren, om han söker komma ifrån köpetgenom att underiåia alt ansöka om tillstånd. Att staten skall garantera altöveriåtare hålls ska- Prop.1975/76:33 71 deslöspå sätt förbundet antyder anser jag i alla händelser uteslutet. 1 ett remissyttrande har tagils upp det fallet atlnågon. A, förvärvar aktie från en person, B, som i sin lur förvärvat aktiernautan att begära tillstånd till förvärvet. I och för sig är i detta fall B:sförvärv ogiltigt. Det hindrar emellertid inte att A:s förvärv kan bli giltigtenligt de allmänna bestämmelserna om godtrosförvärv under förutsättninggivetvis att A också flr tillstånd till sitt förvärv. Någon särskild regel föratt trygga A:s förvärv fordras därför inte. Prövningen av tillståndsärenden bör givetvisanförtros åt den myndighet som är bäst förtrogen med förhållandena på hyresmarknaden.1 likhet med remissinstanserna anser jag den i promemorian föreslagna lösningenall lägga denna uppgift på hyresnämnderna är den lämpligaste. Jag är medvetenom att den nya lagstiftningen kommer att föranleda en viss ökning av hyresnämndernasarbetsbörda. kan dock enligt min mening antas hatillräckliga resurser för all möta en sådan ökning. 1 sammanhanget vill jag nämna atl de farhågor somvid remissbehandlingen uttalats för all också inskrivningsmyndigheternas arbetsbördakommer atl öka knappast är befogade. 1 vart fall kommer lagstiftningen inleatl förorsaka några mera betydande problem med de av mig förordade justeringarnaav promemorieförslagel. Tyngdpunkten av det arbete som den föreslagnalagstiftningen medför kommer snarare atl ligga på kommunerna, som i första handhar att undersöka vilka fall som bör underkastas en närmare prövning ihyresnämnden. Jag återkommer emellertid strax lill frågan hur detta arbete pålämpligt sätt bör kunna kombineras med kommunens prövning av förköpsärendena. Jag har tidigare förordat alt kommunen såsomansvarig för bostadsförsörjningen skall beredas lillfälle alt yttra sig itillståndsärenden. Som föreslagits i promemorian bör kommunen dock inte gesställning som part. Denna ståndpunkt har också allmänt godtagits avremissinstanserna. Jag utgår ifrån att kommunerna allmänt kommer alt begagnasig av rätlen att avge yttranden i tillståndsärenden. Någon uttryckligbestämmelse om atl kommunen skall vara skyldig att avge ytirande i varjeenskilt fall anser jag därför inte nödvändig. Några remissinstanser vänder sig mot attpromemorian inte innehåller förslag om att hyresgäströrelsen skall gesmöjlighet att komma lill tals i tillståndsärenden. Jag är väl medveten om atten betydande sakkunskap och kännedom om lokala förhållanden finns inomhyresgäsiernas organisation. Hyresgästföreningarna har också tillagtsbetydelsefulla uppgifter inom ramen för tvångsförvaltningslagens ochbostadssaneringslagens tillämpningsområden. Det skulle emellertid enligt minmening vara en belastning för handläggningen av de många ärenden där det stårklart att tillstånd 1975/76:33 72 skallges, om hyresnämnderna skulle vara skyldiga att höra hyresgästorganisation ivarje ärende. Detta innebär självfallet inte att det bör finnas någol hindermot atl hyresnämnden i sådana fall, där del finns anledning lill närmareutredning rörande sökandens kvalifikationer, inhämtar yttrande frånhyresgästförening. Jag vill slutligen framhålla atl i hyresnämnden finns,förutom ordföranden, en ledamot som är förtrogen med förvaltning av hyresfastigheteroch en annan som är förtrogen med bostadshyresgästers förhållanden. Den senareutses efter förslag av hyresgäströrelsen och är alltså regelbundet medlem avdenna och känner den lokala hyresgästföreningens uppfattning i olika frågor. En fråga som berörts i några remissyttranden ärsamordningen mellan prövningen enligl den nu föreslagna lagstiftningen ochprövningen enligt lag och förköpslagen. Jag har redan (avsnittet 5.3)förordat att förvärv som skall prövas enligl lag skall undantas fråntillståndsprövning i hyresnämnden. Vad förhållandel lill förköpslagen beträffardelar jag åsikten all den i promemorian föreslagna lösningen, som innebär allprövningen enligl förköpslagen och den nya lagen sker utan närmare samband, ärmindre lämplig. Enligl min mening bör samordningen i stället lösas på sammasätt som skell mellan förköpslagen och jordförvärvslagen. En sådan lösninginnebär att den tid inom vilken kommun skall utöva förköpsrätt skall räknasfrån det förvärvstillstånd söktes, att ansökan om förvärvstillstånd inte flrprövas innan det blivit slutligt avgjort huruvida förköp äger rum samt atlförköpsrälten går föriorad, om förvärvstillstånd meddelas innan förköpsfråganavgjorts. Denav mig förordade ordningen bör medföra avsevärda förenklingar. I detövervägande antalet fall där tillståndsprövning enligt den nya lagen krävslorde det också bli frågan om att lämna kommunen underrättelse enligtförköpslagen. Denna underrättelseskyldighet kommer enligt milt förslag normallatt falla på hyresnämnden. med underrättelsen enligl förköpslagen börkommunen tillställas ansökningshandlingarna i tillståndsärendel. Om förvärv avfast egendom är tillslåndspliktigt, skall förköpsrätt enligl förköpslagennormall utövas sist på den inskrivningsdag som infaller närmast efter tremånader från det tillstånd söktes hos hyresnämnden. Delta betyder att frågan omförvärvstillstånd inle kan avgöras förrän denna lid gått lill ända. Jag bortserhär från fall där kommunen redan innan ansökan om förvärvstillstånd gjordeseller före iremånadersperiodens utgång har beslutat avstå från att utövaförköpsrätt. Kommunen bör därför ha lika lång lid på sig att avge yttrande iärendet om förvärvstillstånd enligt den nya lagen. Genom att underrättelsennormalt kommer och från samma myndighet får kommunen möjlighet attbedöma förköps- och tillståndsfrågan på samma gång, vilkel bör innebära enavsevärd arbetsbesparing. Enligl promemorian skall hyresnämnden normalt varaskyldig alt avgöra lillslåndsärende efter det ansökningenkommii in till nämnden. Denna regel har utsatts för kriiik vidremissbehandlingen. 1975/76:33 73 främstkommunalt håll har anförts alt den angivna perioden är alltför kort för attkommunen skall hinna avge ytirande till hyresnämnden. Med den samordning mellanförköpslagen och den nya lagen som jag nu föreslår faller de angivnainvändningarna delvis bort. Mitt förslag innebär i realiteten atl kommunen fåråtminstone på sig för alt yttra sig i tillståndsfrågan, nämligensamma lid som kommunen har på sig för att la ställning till ell ev. förköp.Denna lid måste anses tillräcklig för kommunens del. Vad som däremot återstårär frågan inom vilken tid hyresnämnden skall pröva tillståndsärendel. Jag harför min del kommii till slutsatsen all någon särskild tidsfrist inom vilkentiliståndsärende skall ha avgjorts av nämnden inle bör föreskrivas.Förhållandena kommer nämligen att te sig väsentligt olika från fall lill fall.I de mera komplicerade ärendena kan det t. ex. bli aktuellt att fordra inkompletterande utredning från sökanden med anledning av innehållet i kommunensyttrande. Förhandling inför nämnden kan också bli nödvändig. En bestämmelse avdet slag som föreslagits i promemorian förefaller mol den bakgrunden tämligenmeningslös. Jag vill emellertid framhålla att det är utomordentligt angelägetalt handläggningen i hyresnämnden sker skyndsamt så all tillståndsprövningeninle onödigt hindrar fastighetsomsättningen och skapar onödiga fördröjningar ifasligheiskreditgivningen, något som kan få rakl motsatt effekt för de boendeän den lagstiftningen avser atl uppnå. Normalfallen, dvs. fall där kommuneninte har någon erinran mot alt tillstånd ges och anledning inle förekommer attföreta ytteriigare utredning, bör enligl min mening avgöras så snart det överhuvud taget är möjligt eller med andra ord efterdet yttrande kommit in från kommunen. För den som står i begrepp atl förvärva fastegendom är det givetvis önskvärt att på ett så tidigt stadium som möjligt fåbesked från myndighelerna om utsikterna till att förvärvei kan genomföras.Jordförvärvslagen innehåller därför bestämmelser som gör det möjligt förlantbruksnämnden att meddela tillstånd lill framtida fång. Också förköpslagen innehåller bestämmelser som avser alltillgodose samma syfte. Den som slår i begrepp all förvärva en fastighet harsåledes möjlighet au vända sig till kommunen för att tå besked huruvidakommunen kommer atl avstå från alt utöva förköpsrätt. I promemorian förutsätts att lillslåndsärende intefår avgöras förrän förvärvet ägt rum. Jag kan för min del inle se någonanledning till varför förvärvstillstånd inte skulle kunna lämnas redan föreförvärvet på samma sätt som f n. gäller enligt jordförvärvslagen. Sådanttillstånd bör således kunna sökas av den som avser att förvärva fastighet somär underkastad tillståndspliki under förutsättning atl fastighetsägarensamtycker till ansökningen. Inte heller förhandslillslånd bör emellertidmeddelas innan förköpsfrågan avgjorts. Här föreligger dock den komplikationenatt kommunen inle kan utöva förköpsrätt förrän försäljningen verkligen ägt rum.Jag föreslår därför efter mönster i jordförvärvslagstiftningen den ordningenalt hyres- Prop.1975/76:33 74 nämndremitterar ansökan om förvärvstillstånd lill kommunen för yttrande i förköps-och tillståndsfrågorna. Någon tidsfrist börjar naluriigtvis inte löpa förkommunen i ett sådant fall. Om kommunen har intresse av alt utöva förköpsrältvid den framtida försäljningen och alltså i sitt yttrande lill hyresnämndenmotsätter sig all förhandstillstånd meddelas, får ansökan därom inte bifallas.Detta följer av den föreslagna allmänna regeln om att lillslåndsärende intefar prövas förrän del blivit slutligt avgjort huruvida förköp äger rum.