prop · FY0312 · 1975-12-31 00:00:00 — FCFanser att samordning bör ske även beträffande ideell ersättning och beträffandeengångsbelopp ur olycksfallsförsäkring eller liknande försäkringsform, varvid iförsia hand ersättning för inkomstbortfall bör borträknas. Enligt FCF är detnämligen uppenbart alt en överkompensation uppkommer, när engångsbelopp utgåri invaliditetsersättning på grund av sädan försäkring. Till skillnad frånkommittén anser förvaltningen det inte vara förenat med nämnvärda besvär altmäta överkompensationen. 1 det enskilda skadefallel uireds i vad mån denskadade kan anses förlora arbetsförtjänst och vilken ideell ersättning han ärberättigad lill på grund av skadan. Man bör efter sådan ulredning kunnakonstatera atl utfallande kapitalbelopp fördelar sig med ell viss belopp somersättning för förlust av arbetsinkomst och som ideell ersättning i övrigt.Även försäkringsinspektionen framhåller att förekomsten av mera beaktansvärdakapitalbelopp inom privat olycksfallsförsäkring m. m. utgör eltavräkningsproblem som måhända inle är slutiigt löst genom kommitténs förslag.Svea hovrätt påpekar all en komplikation kan uppstå vid skaderegleringen genomalt livränta och engångsbelopp ur olycksfallsförsäkring inte behandlas lika.Hovrätten framhåller vidare alt man med den av kommittén valda lösningen färräkna med atl denna kommer atl inverka på den framtida ulformningen av sådanaförsäkringar. Enligt försäkringsinspektionen bör beslämmelsen omsamordning med periodisk ersättning frän olycksfallsförsäkring etc. ges ensådan utformning att del klarl framgår att även ersättning från försäkring avdella slag, som har tecknats direkt eller på annal sätt gäller hos ulländsk försäkringsgivare utan koncession för rörelse här i riket,är att anse som en samordningsförmån. Inspektionen anser det vara tveksamt omden föreslagna lagtexten täcker periodiska förmåner från sådana försäkringar. LO anser atl samordning och avräkning inle bör skebelräffande periodisk ersättning frän privat olycksfalls- eller sjukförsäkring.En samordning i dessa fall skulle nämligen gynna en skadevållare pä denskadelidandes (försäkringstagarens) bekostnad. Denna slåndpunkt delas av TCO.Också motsätter sig all sådana förmåner betraktas somsamordningsförmåner. Framför allt är det enligl riksförbundet inte rimligt atlbetrakta ersättningen som samordningsförmån i situationer då bilistertillerkänns skadestånd enligl 5 § andra slyckel bUansvarighetslagen. framhäller all de föreslagnasamordningsreglerna innebär att de försäkringsersättningar för vUka denskadelidande eller hans arbetsgivare betalat inle kommer atl medföraökat skydd för den försäkrade ulan bara gynnar den skadeslåndsskyldige.Visserligen skall sjukpenning och sjukförmåner enligl AFP och ATP redan enligtnu gällande regler avräknas vid skadeståndsberäkningen, men i de fallen rör detsig om obligatoriska försäkringar, där en avräkning kan framstå som naturlig.Då del däremot gäller frivilliga försäkringar som kanske är anpassade efter denförsäkrades speciella situation eller för tillgodoseende av hans långtgåendekrav på ekonomisk Irygghei synes det samfundet otillfredsställande all försäkringsskyddetskall gynna den skadeslåndsskyldige i stället för den skadelidande. Förslagelsyftar lill alt undvika överkompensation. Tar man hänsyn lill jämkningsreglernai 6 kap. kan emellerlid i fall när dessa blir akluella samordningen av förmåneroch skadestånd leda lill all den skadeUdande inle ens får full kompensation,trots atl han själv sörjt för visst försäkringsskydd. Delta förhållande berorpå all avräkning av samordningsförmånerna sker från bruttoskadan, innan mankommer fram lill del belopp som skall betraktas som skadestånd. Deltaskadestånd kan därefter i förekommande fall jämkas. Har den skadelidande istället haft rält all i del försia ledet av skadeslåndsberäkningen kumulera sinenskUda försäkringsförmån med skadebeloppet skulle han, efter verkställdjämkning, ha fått högre täckning för sin totala förlust. Del skulle i mångafall innebära full täckning för denna, medan den av kommittén föreslagnasamordningen innebär all han kan åsamkas en beiydande förlust, trots all hansökt gardera sig genom egen eller av arbelsgivaren lagen försäkring. Enligtsamfundels mening är detta inle förenligt med det mol den skadelidande gynnsammaresynsätt som i olika avseenden annars gör sig gällande i den föreslagnalagstiftningen. De refererade synpunkterna kan enligl samfundet inte lämnasobeaktade även om jämkningsreglerna får den i förslagel angivna restriktivautformningen, i synnerhet inte om de särskilda jämkningsreglerna i 5 § andrastycket bUansvarighetslagen skall behållas. De otillfredställande konsekvensersom en ulformning av samordningen enligt kommittéförslagei kan medföra börenligt samfundets mening leda till en revidering så alt avräkning av samordningsförmånermedges bara i sädan utsträckning att den skadelidande inle genom sådanaförmåner och skadestånd sammanlagt kommer i etl bättre läge än om skadan inleinträffat. Den del av samordningsförmänen som inte åstadkommer sådan effekl börden skadelidande och inte den skadeståndsskyldige få njuta förmånen av. Elt par remissinstanser anser alt samordning bör ske ävenmed vissa andra förmåner än dem som anges i kommitténs förslag. Sålunda anförsocialstyrelsen alt förmän som täcker samma utgifter eller förluster somskadeståndet över huvud taget bör avräknas från detta för alt överkompensationskall undvikas. Som samordningsförmån bör alltså betraktas även bidrag ochandra förmåner som kan ulgå enligt arbetsmarknadskungörelsen. Ocksä Folksamifrågasäller om inte exempelvis lön frän AMS tUl skadelidande som sysselsättspå skyddad verkstad bör ha karaktär av samordningsförmän. Förslagel att samordningen skall ske enligl en neltomelodoch alt som en följd härav föreliggande regressrätt skall avskaffas föranlederdet påpekandet från , atl detta inle innebär nägon ändringav vad som redan gäller inom socialförsäkringen. Svenska kommunförbundetkonstaterar all förslagel innebär atl den av kommunerna tillämpade principenom en brutlosamordning vid beräkning av sjuklön, pension m. m. inle längre blirmöjlig. Förbundet anser dock alt brullosamordningen med hänsyn till detbegränsade antalet fall inte framstår som angelägen av ekonomiska skäl.Principen har dessutom visal sig förorsaka etl oproportionerligt merarbete föralla parter. Förbundet har mol bakgrund därav intet alt erinra motkommittéförslaget i denna del. framhåller alt den regressrätt, som enliglallmänna grunder kan anses tillkomma en arbelsgivare med avseende pä sjuklöneller pension som denne utgett pä grund av anställningsavtal, inle torde kunnaavskaffas genom införande av nellometoden för bestämmande av skadestånd.Tillräckligt underlag för bedömningen av i vilken omfattning sådan regressrättutövas och vilken inverkan detta bör ha vid ulformningen av den föreslagnalagbestämmelsen finns inte, varför hovrätten förordar kompletterande ulredningpå denna punkl. Det förhållandel, atl skadeståndels storlek vid samordningenligt nellometoden inte påverkas av senare inträffade ändringar avsamord-ningsförmänerna, medför enligt yrkesskadeförsäkringskommittén risk försåväl över- som underkompensation. Yrkesskadeförsäkringskommillén anför inlenägon krilik mol valel av nellometoden men framhåller atl det med hänsynhärtill kan synas naturligt att samma möjligheter till omprövning av periodiskersättning föreligger inom skadeståndsrätlen som inom socialförsäkringen. När del gäller frågan huruvida man vid samordningen bör lahänsyn lill föreliggande skaltefrihet för vissa förmåner erinrarförsäkringsinspektionen om atl både inom sjuk- och olycksfallsförsäk- ringen del reala utrymmet för kompletteringsförmånerberäknas med beaktande av ev. skattefrihet. anser detdärför vara naturligt atl man även vid avvägningen av skadeståndet tar hänsyntill skattefrihet för uigående samordningsförmäner. Denna ståndpunkt delas avriksförsäkringsverket och . Även SAFreagerar mot kommitténs förslag att hänsyn inle skall las liU omsamordningsförmånerna är skattefria. 6.1.5 Ersättningsnivån vid personskada , , , ochMotormännens riksförbund delar kommilléns uppfattning all skadestånd förinkomstförlust eller förlust av försörjare inte skall begränsas till visshögsta nivå. Av övriga remissinslanser är del endast som uttrycker enmotsatt åsikl. finner det inte möjligl atl med bibehållandeav hittillsvarande rättsprinciper tillämpa andra jämUkhelssynpunkter än dem atllika skadefall skall behandlas lika. I praktiken skulle slora svårigheteruppslå vid skadereglering i fall där begränsningsregeln skall tiUämpassamtidigt med reduklionsregler på grund av medväUande. Socialstyrelsenunderslryker all det är föga tilltalande atl sälla in inkomstutjämnandeålgärder jusl när en inkomsttagare drabbas av allvarlig personskada. Förslyrelsen framslår skattelagstiftningen i stället som del lämpliga instrumentetför atl lillgodose jämUkhelssynpunkter i förevarande avseende. Slyrelsen anserdel emellerlid otillfredsslällande alt avsaknad av försäkringar eller innehavav försäkringar kan leda lill olika regleringar av etl skadestånd. Del ärdärför önskvärl och i vissa faU påkallat med en av staten administrerad föralla medborgare enhellig ansvarsförsäkring som grundskydd. Enligl mening väger redan de av kommillénredovisade skälen för en begränsningsregel tyngre än skälen mot. Ytterligareett starkt skäl för en sådan regel är all ju mer oberoende av skuld ochmedvållande skadeståndsskyldigheien är, deslo mer befogad är en begränsning avbeloppet. En begränsning lill exempelvis 12 basbelopp -nu motsvarande per är - synes bolaget rimlig. Kommitténs förslag i Skadestånd III lill ändrad lydelse avden allmänna medverkansregeln 15 kap. 5 § skadeståndslagen lillslyrks ellerlämnas ulan erinran av flertalet remissinslanser. Från flera håll uttalas dockönskemål om tydligare lagtext än den komrnitlén föreslagil. Till slor deluppehåller sig remissinstanserna vid regelns effekl i personskadefallen. Dessasynpunkler har emellerlid inle medtagits i denna sammanställning, eftersomfrågan numera kommit i etl annat läge sedan kommittén i Skadestånd V föreslagilen särskild medverkansregel för dessa fall. Enligl bör möjligheten att vidmedvällandebedömningen ta hänsyn till andra fakiorer än skuldgraden inletiUvaratas annal än för alt förebygga resultat som eljest skulle framstå somklarl obiUiga. Som huvudregel bör gälla all underlåtenhet all nedsättaskadestånd på grund av medvållande från den skadelidandes sida skallifrågakomma endasi vid personskador och mera sällan vid sakskador. konstaierar attutvecklingen synes gå i riktning frän ell skadestånds- och vållandelänkande motetl syslem innebärande alt en skadelidande i möjligaste män skall få fullkompensation för skada oavsell under vilka förhållanden skadan uppkommit.Förbundel ser kommitléns förslag som ell sleg i denna riklning och finner ejskäl alt motarbeta en sådan utveckling i och för sig. Föreningen anser atl ell med hänsyntill omständigheterna obetydligt medvållande lill skadan från den skadelidandessida inle bör föranleda jämkning av skadeståndet. Föreningen finner det däremottveksamt om sociala och humanitära skäl bör kunna åberopas som grund för en dompå ojämkad ersällning faslän medvållande konstaterats. Sådana härisyn är detmera samhällets än den huvudsak-Ugen ansvariges eller dennes försäkringsgivaressak atl tillgodose. framhäller alt del är tveksamt om detinom Irafikrätten finns någon anledning alt från sociala och humanitärasynpunkler göra skillnad mellan sakskador och mindre personskador. Bilen spelaren stor social roU för en alldeles övervägande del av även lägre inkomsttagare.Eftersom en förlust av bUen här ofta kan få förödande ekonomiska konsekvenserblir del således från social synpunkt inle sällan ett slarkl iniresse atl ävensakskador blir ersatta. vill således från nu anförda synpunkteruttala tveksamhel om lämpligheten av den gjorda distinktionen mellan person-och sakskador. framhäller vidare atl det är nödvändigt alllagsliftaren arbelar ulifrån en enhetlig grundsyn på frägan om prevenlionensbetydelse inom Irafikrätten. De negaiiva följderna av felhandlingar i trafikenmåste ses som en enhet. I detla utgör skadestånd, bonusförlust etc. lika välsom böler en del. Det är inle möjligt atl med bestämdhet uttala sig om de oUkakomponenternas relativa betydelse. anser således all detär nödvändigl alt i ell sammanhang ta slällning tUl olika åtgärders preventivaeffekl. Lagstiftningen mäste arbeta utifrån samma grundsyn inom skadeståndsrätloch straffrätt. JK anserinte all kommitténs avsikt med den nya regleringen fått ett lillfredsslällandeuttryck i lagtexten. Lagtexten bör få en ulformning som, även utan läsning avmotiven, ger en uppfattning om lagstiftarens intentioner. framför Uknande synpunkler på lagtexten och anser en överarbetningav regeln önskvärd. Även trafikmålskommittén pekar på all skadeslåndskommitténfunnil del nödvändigt all för rättsbildningen främst lila lill motivultalandenoch beklagar, framför aUl från processrällsliga synpunkler, all skadeslåndskommittén inle funnit del möjligl all redan vid skadeståndslagens ulformning med större exakthet än vad som skett ge uttryckför lagstiftarens intentioner. Också FCF finner regeln behäftad med påfallande oklarhetbeträffande dess effekl i särskilda fall och befarar atl den kan medförarättsosäkerhet. FCF framhåller vidare all svåriösla frägor kan uppkomma pägrund av den samtidiga förekomsten av de särskilda reglerna för jämkning i 5kap. 5 § skadeståndslagen och den av kommittén föreslagna allmänna regeln omjämkning av skadestånd. Del torde enligl FCF inte kunna uteslutas all vidlillämpningen av dessa regler jämkning åtminstone delvis kan ske dubbelt ellerkumuleras på ej avsett säll. Även om kommillén givetvis ej åsyftat något sådantär reglernas art och de komplicerade förhållanden, som kan föreligga vidtillämpningen, sådana all feltolkning kan ske i de särskilda fallen och ledatill objektivt oriktigt resultat. befarar atlbestämmelsen kommer att medföra en beaktansvärd komplikation iförsäkringsbolagens ulomrällsli-ga personskadereglering i ansvars- ochtrafikförsäkring. ullalar att etlgenomförande av förslaget lorde påverka premiekoslnaderna för trafik- ochansvarsförsäkring uppåt med några procentenheter, dock knappast med mer än femprocent. Kommitténs uppfattning att efterlevande lill omkommenperson ofta bör undgå atl fä sill skadestånd nedsatt pä grund av den omkomnesmedvållande delas av och Svenska försäkringsbolags riksförbund.Hovrätten tillägger alt även om skadeståndet inte nedsätts i ell sådani fall såkvarstår möjligheten att jämka skadeståndet enligl den av kommittén föreslagnaallmänna regeln om jämkning av skadestånd, om delta är motiverat av hänsyn tillden ansvariges förhållanden. FCF förordar däremoi alt jämkning av efterievandesskadestånd på grund av medvållande från den avlidnes sida alltjämt bör kunnaske i samma utsträckning som lidigare. Kommitténs förslag i Skadestånd V att jämkning avskadestånd pä grund av medvållande till personskada skall kunna ske endasi iundanlagsfall tillstyrks eller lämnas uttryckligen utan erinran av elt slorlantal remissinslanser, bl. a. , försäkringsinspeklionen,SAF, TCO, och . EndastFCF avstyrker förslaget. framhåller all någon erinran inle kanframställas mol förslagel, om del är förenligt med försäkringsmässigasynpunkler. Inle heller har någon erinran mol förslagel, ävenom slyrelsen i och för sig anser det vara tillräckligt med den skärptajämkningsregeln endasi vid allvarlig personskada. Enligl LO bör jämkning kunna ske endasi vid uppsåtligtvållande. Slarka sociala och humanitära skäl lalar för alt jämkningsgrundengrov vårdslöshet bör bortfalla med hänsyn lill all de situationer, där dennajämkningsmöjUghel kan komma i fråga, är utomordentligt begränsade. Svårigheterall avgöra vad som är grov vårdslöshet jämförd med enkel vårdslöshet talar enligt LO också i denna riktning.Däremot skapar en jämkning besvärande sociala konsekvenser. Även den föreslagnajämkningsgrunden "synnerliga skäl" bör enligt LO las bort. JK anser alt exempUfieringen av vad som enligt kommitténsförslag skall utgöra synnerliga skäl för jämkning bör ulgå ur lagtexten.Sociala och mänskliga skäl talar för all denna jämkningsmöjlighet - som ävenkan drabba efterlevande - utnyttjas med störsia försiktighet. Särskiltrekvisitet atl skadan väsentligen framstår som självförvållad kan inbjuda tillinte önskvärda begränsningar av rälien lill skadestånd. Enligt JK:s mening bördet hell överlämnas lill rättstillämpningen att avgöra vad som i dettasammanhang skall förstås med synnerliga skäl lill jämkning. ,som har motsvarande inställning, anser alt förslaget kan leda till oanade ochinle önskvärda konsekvenser. Styrelsen tänker särskilt på förslaget till lag omobligatorisk användning av bilbälte. Följden skulle kunna bU att en bilist somhelt utan egel vållande blir påkörd och skadad får skadeståndet jämkat, om haninle använt bilbälte. FCF framhåller atl åtskiUiga personer på grund av egenoaktsamhet försätter sig i en situation som medför besvärande konsekvenserunder återstoden av deras liv. Många har ulan att oaktsamhet över huvud lagetföreligger hamnat i en liknande situation. I sädana fall finns varken inuvarande eller föreslagna regler om skadestånd ulrymme för ersällning ål denskadelidande. Samhällel ser i mån av resurser som sin uppgift atl hkväl lämnahjälp exempelvis genom socialförsäkring och socialhjälp. Kommitténs förslaginnebär alltså en förbättring för den grupp av människor som hamnat i en svårsituation genom alt själva orsaka sig kroppsskada men begränsar sig därvid tillfall där den skadelidande inle ensam ulan tillsammans med annan vållat skadan.FCF ifrågasätter för sin del om kommitténs förslag bärs upp av vägande argumentoch om starka sociala och humanitära skäl talar för genomförande av förslagel.Detta gäller framför alll de medvållandefall där ansvarsförsäkring saknasoavsett om sådan bort föreligga eller ej. 1 sammanhanget bör även beaktas attkapitalbelopp ur olycksfallsförsäkring och liknande försäkring enligtkommitléns förslag inle skall samordnas med skadeståndsersätlning. I de fall dåen medvållande skadelidande innehar sädan försäkring, innebär förslaget atl hanöverkompenseras. FCF ifrågasätter allvarligt, om inte del svenska förslaget imotsats till övriga nordiska länders inslällning i frågan kommer all i alltförmånga fall medföra avgöranden som ter sig direkl stötande för rättskänslan. Beträffande lillämpningen av den nya medvållanderegelninom området för den skadesländsrättsliga speciallagstiftningen påpekarstatens vägverk att de i prakliken viktiga förarskadorna vid bilolyckor inteupptagits till behandling. Enligt verkels mening kan de nya medvållandereglernaleda till en del egenartade konsekvenser. Efiersom de nya reglerna bara gällerpersonskador, noterar att när både person-och sakskador samtidigtinträffar full ersättning kan komma alt utgå för personskadan men bara jämkadersättning för sakskadan t. ex. skadade anser inte atl del finns skäl förall utesluta lillämpningen av den nya medvållanderegeln i de ofta förekommandefall som avses i 5 § bUansvarighetslagen. Anledning saknas enligl samfundet attslälla dessa skadelidande i en sämre situation än andra skadelidande. Atl ilikhel med kommittén hänvisa till förarplatsförsäkringen förefaller ologiskt.Denna försäkring fungerar uteslulande som en olycksfallsförsäkring som inleger ersättning för förlorad arbetsförtjänst, inle heller Uvränta molsvarandeinkomstförlust och än mindre ideell ersättning. Samfundet förordar därför atl 5§ bUansvarighetslagen ändras i analogi med den föreslagna ändringen av 2 §samma lag. En sådan utvidgning av tUlämpningen av jämkningsregeln är så mycketmera påkallad om den av skadeslåndskommittén föreslagna formen för samordningmed andra förmåner skulle godtas. Som samfundet lidigare påpekat leder nämligenjämkning av elt skadestånd som bestämls lill skillnaden mellan brultoska-danoch samordningsförmånerna till atl den skadelidande inle får full kompensation.Motormännens riksförbund anför liknande synpunkter. 6.1.7 Jämkning av oskäligt betungande skadestånd De flesta remissinstanserna delar kommitléns uppfattningalt en generell möjlighet tiU jämkning av oskäligl betungande skadestånd börinföras i skadeståndsrätlen. Bland dessa remissinstanser märks JK, RÅ, Sveahovrätt, hovrätten för , , statens vägverk,luftfartsverket, försäkringsinspektionen. Föreningen ochFörsäkringsfuridiska föreningen. Flera av dem betonar all en sådanjämkningsmöjlighet bör utnyttjas med den varsamhet som kommillén förordal imotiven lill silt förslag saml alt det är angelägel att denna återhållsammainslällning kommer lill direkl ullryck i lagtexten. Ocksä tillstyrker kommitténs förslag, somstyrelsen med hänsyn framför allt lill nuvarande rättsläge på del socialaområdei och den allmänna rällsuppfallningen finner väl avvägt. Reformen ärdock, som kommittén konstaterat, av begränsad räckvidd. Del är därförstyrelsens förhoppning atl den endast skall ses som en delreform på väg mot enlagsliftning, där man vid utdömande av skadestånd har möjligheter atl la mindrehänsyn lill skadeståndets eventuella prevenliva effekt och mer hänsyn lillmöjligheterna atl få till stånd en ur alla synpunkler rättvis och praktisklösning. Sälunda bör sådana synpunkler få spela in som denskadelidandes goda ekonomi, försäkringar och försäkringsmöjligheler. Ytterstbör samhället dessulom genom sin sociallagstiflning garantera den enskUdemedborgaren all slippa bli försall i en sådan ekonomiskl trängd situation atlhan betas sina möjligheler till ell självständigt liv eller en verkligåteranpassning. konslaterar all del hänsynslagande lill förekomstenav försäkring eller försäkringsmöjlighet som i stor utsträckningaccepteras inom vår skadeståndsrätl egentligen ulgör ell irrationellt inslagi etl skadeslåndssyslem som baseras pä culpaprincipen. SACOställer sig inle avvisande till kommitténs förslag som är att se som enylterligare anpassning av skadeständsrällen till de förändradesamhällsförhållandena, särskilt till den förändrade ekonomiska strukturen ochtill de förändrade synsätt som denna för med sig. Kommitténs förslag är enligtSACO;s mening etl steg i rätt riktning, men etl allvarligt problem kvarstår.SACO anser att skadeståndets storlek i princip inte bör påverkas av denskadevållandes inkomsi utan enbart av skadans omfattning. Det är dock interimligt att den skadevållandes ekonomi skall kunna bli förstörd pågrund av ansvaret för en skada. 1 den mån som den skadevållande saknarekonomiska resurser eller försäkring bör därför samhället gripa in. Också RÅ anser alt konflikter mellan skadevållarens ochden skadeUdandes intressen på bör lösas genom ell syslem, somgaranterar skälig ersättning åt den skadelidande på försäkringsbasis ellergenom alt del allmänna Iräder in i kombination med regresskrav motskadevåUaren. Härvid blir del möjligl atl - som den preventivaaspekten beaktas - i betydande omfattning la hänsyn lill sociala och humanitärasynpunkter samt graden av vållande m. m. LO förklarar sig kunna acceptera kommitténs förslag undertvä förutsättningar. Den ena förulsältningen är att den restriktivitet och debegränsningar som kommillén i motiven har gelt uttryck åt under ingaomständigheter luckras upp till skadevållarens förmån. LO ifrågasätter om intedelta bör framgå direkt av lagtexten. Den andra förutsättningen är att enobligatorisk straffsanktionerad försäkringsplikt uppställs för arbetsgivare ienlighel med vad LO tidigare krävt i remissyttrande över betänkandet (SOU1964:31) Skadestånd II. LO anseratt detta krav nu ytterligare förstärks genom den betydelseansvarsförsäkringens existens pä skadevållarens sida får för den skadelidandevid tillämpningen av den föreslagna jämkningsregeln. Enavvisande hållning till förslaget intas av , som anserjämkningsregeln vara äventyrlig från rättssäkerhetssynpunkt. Enligt samfundethar kommittén inte visat all det föreligger någol verkligt behov av dennaregel.