prop · FY0382 · 1975-12-31 00:00:00 — Alldeles särskilt kan detla gälla om det ärföreskrifter som hur meddelal med slöd av förordningen som har överträlts.1 sådant fall kan nämligen förverkande inte ske och straffsatsen är - somframgår av 18 S valutaförordningen - begränsad till dagsböter. Har återpreskription inträtt saknas varje möjlighet ull frumtvingu rättelse uv oriktigtförelugnu förmögenhels-dispositioner, låt vara atl preskriptionstiden just förförverkande kan förlängas enligl 36 kap. 9 § . Fullmäktige anserall det därför bör föreskrivas en allmän möjlighet lör riksbunken ull genom föreläggundeuv vite framlvingu sådana positiva ålgärder som erfordras för atl eliminera envalutaskada uppkommen genoni överträdelse av valulaförordningen eller avföreskrift som meddelal med slöd av förordningen. Viie bör kunnaföreläggas även vid underlåtenhet atl efterkomma villkor som uppställts avriksbanken vid meddelande uv generell dispens eller surskilt tillstånd.Vitesföreläggande bör kunna riktas inte bara mot den direkt ansvarige utan ävenmol den vidare personkrets, mot vilken enligt 36 kap. 4 S förverkandeyrkandekan frumställus. Vulutalugen synes i 5 § 3) erbjuda stöd för utfärdande avföreslagen bestämmelse om vite. Om en sådan bestämmelse införs i valulaförordningen,bör den enligt riksbanksfullmäktiges mening kunna infogas närmast efter dennuvarande regeln om vite i en ny 13a§. År1949 infördes i valulaförordningen en föreskrift om atl riksbunkens tillståndfordrades, om försträckning lämnades mot säkerhet av borgen UV v u I u t u u 11ä n n i n g , dvs. någon som vur bosult i uilundel (prop. 1949:206, BaU 43).Föreskriften infördes på förslag av bankofullmäklige som i sin skrivelse med heniställunom förlängning av valuturegleringen bl. a. anförde: Fråganom lämnandet av kredit här i riket mot borgen uv någon i uilundel "bosutlär icke uttryckligen reglerad i valuluförordningen. Frågun har huvudsakligenbetydelse antingen då utländskt bolag önskar finansiera investering i Sverigegenom all svenskt dotterbolag här upptager kredit mot moderbolagets borgen istället för att för finansieringen erforderiiga medel överföras lill ellerdå svenskt dotterbolag endasl genom krediter i mot utländsktmoderbolags borgen kan anskaffa medel för de transfereringarlill ullandet - t. ex. på grund av utdelning - som i och för sig kunnamedgivas. Valutaförordningen lorde följaktligen böra kompletteras med enbestämmelse om att tillstånd erfordras för iklädande av gäld motborgen av någon i utlandet bosatt. Ifrågavarande bestämmelse lorde kunnuintagas under 6S undra stycket som en särskild punkt mellan nuvarande punkterna1) och 2). Bestämmelsenutmönstrades ur vulutuförordningen i samband med att år 1960förlängde valuiaregleringen. Bestämmelsen slopades på förslug avbankofullmäktige, som konstaterade att dispens regelmässigt brukat beviljasfrån förbudet och atl behov därav därför inte vidare förelåg. Till dennabedömning anslöt sig depurtementschefen liksom (prop. 1960:127, BaU22, rskr 331). Riksbanksfullmäktigeanför att det i nuvarande vulutaläge åter är önskvärt ull kunna övervaka bl. a.finansieringen av de ullandsägda dotterbolagens investeringar i så ullskäliga bidrag till dessa lämnas från moderbolaget i utlundet. Fullniäktigeföreslår därför ull en regel av det innehåll som gällde mellan åren 1949 och 1960införs i valutaförordningen. Enligt3 § första stycket valutaförordningen kan närmare bestämma i vilkenomfattning och på vilka villkor ulländska belalningsmedel och utländskafordringar får - mol vederiag i svenskl mynt - förvärvas eller föryllras. 1paragrafens andra stycke föreskrivs ull, om villkor är förenat med föreskriftom att u v gift skall utgå, även får bestämma att avgiften skall tillfallariksbanken. Riksbanksfullmäklige framhåller att den senare föreskriften genoni sinplacering har kommit all anknytas lill sådana villkor som behandlas i förstastycket av samma paragraf Även andra tillstånd enligt vulutuförordningen änsådana som avser omväxling mellan svensk och främmande valuta kan emellertidenligt fullmäktige tänkas belagda med avgifter. För att klarlägga atl även enavgift av sådanl slag skall kunna behandlas som övriga avgifter lorde dennuvarande regeln i 3 S andra stycket valutaförordningen böra brytas ut och lasupp som en särskild föreskrift, förslagsvis i en ny 3 a S- Fullmäktigeföreslår slutligen vissa redaktionella ändringar i valulaförordningen. I 7 Sförsta stycket andra punkten valutaförordningen foreskrivs all värdepapper, somhar införts lill rikel genom översändande lill valulabank, får lämnas ul avbanken "allenast i samband med deras försäljning eller återförande lill utlandel",såvida inle medger unnut. Enligl fullmäkligebörföreskriftenläsassåuttvärdepapperen får lämnas ul endast i samband med ull de försäljs lill ellerförs åter till ullandet. Föreskriften bör, anser fullmäktige, förtydligas t.ex. genom all de citerade orden ändras till "allenast i samband med derasåterförande eller försäljning till ullandel". Enligl10 a S förstu slyckel 1 och 5 valuluförordningen får löpunde be-tulningar - ulunhinder av undra föreskrifter i valutaförordningen - göras och tas emot underförutsättning bl. a. all de går "genoni valulabank". Med betalninggenom valutabank jämställs enligt en bestämmelse i andra stycketbetulning medelst postunvisning. Eftersom inom den postula or-ganisalionen endasl"postbanken" hade slällning av vululubank, behövdes tidigare bestämmelseni andru slyckel för ull klargöra all löpande belalningur till och från utlandetskulle få ulföras också inom poslunvisningsrörelsen, som inle hörde lillpostbanken. Efler postbankens fusion med har det emellertid genomändring av 2 § andra stycket a valulaförordningen (1974:460) blivil möjligt atlförordna postverket i sig som valutabank. Sådant förordnande har ocksåmeddelats. Eftersom betalningar medelst postunvisning går genom postverket ochsålundu numera "genom valulabank", saknas anledning alt behålla densärskilda regeln om att poslanvisningsbelalningur skall likställas medbetalningar genoni valulabank. Riksbanksfullmäktige föreslår därför atl dennaregel slopas. Rubrikentill 4 och 5 SS valutaförordningen omfattar bl. a. utförsel av fordringsbevis.Genom ändring av 4 S (1963:176) har emellertid utförsel uv fordringsbevis undantagitsfrån reglering. Fullmäktige påpekar att rubriken bör ändras i enlighet härmed.Som en följd av tidigare ändring av 2 § (1974:460) föreslås också atthänvisningen i 9 S första stycket valutaförordningen till 2 § andra stycket cändras alt gälla 2 § undra stycket b. Remissinstansernahar ingen erinran mot riksbanksfullmäktiges förslag lill ändringar i valulaförordningenutom när det gäller möjligheten alt förelägga vite. I den delen har och Post- och , anförl följandesynpunkter. Beträffande förslaget atl låta föreskriften i 36 kap. 4 Sbrottsbalken bestämma den krets av personer, mot vilka elt vitesföreläggandeskall kunna riklas, påpekas all denna föreskrift endasl avser förverkande isamband med brott, medan den tänktu vilesbeslämmelsen synes kunna blitillämplig även i sådana fall där brott inte föreligger. Vidure anmärker debåda remissinstanserna atl den föreslagna vilesbeslämmelsen inte innehållernågon begränsning av den tid inom vilken ett vitesföreläggande skall kunnameddelas. Om vitesföreläggandet avser att framtvinga rättelse av en brottsligdisposition synes en maximitid av , inom vilken föreläggandel skallmeddelas, vara nioliverad i analogi med den femåriga lidsfrislen förförverkande i 36 kap. 9 S . Även vid icke brottsliga ålgärder bordeen tidsfrist slipuleras som i vart fall inle borde vara längre än vid brott. Ibägge fallen kan för en lidsbegränsning åberopas att bevissvårigheterna bådeför myndigheter och enskilda kan förutsättas efter en längre lid i regel bliså slora, all utredningen i ärendel blir otillfredsställande. Valularegleringensförfallningsmässigu grundvul utgörs av valutalag (SFS 1939:350). Valululagenär en fullmuklslag, enligt vilken regeringen hur möjlighet ull under vissa ilagen givnu betingelser förordna om vululareglering. Detla förordnande harfortlöpande åriigen förnyats . Valutareservenhar undergått slora svängningar. Efter en, efter dåtidaförhållanden, mycket kraftig nedgång , ökade under åren 1970-1973reserven stegvis och uppgick vid slut till inemot 12 000 milj. kr. Detlabelopp motsvarade värdei av cirka tre månaders import, vilkel ungefär var delförhållande niellun valutareserv och import som rått under 1960-lulel genonisniuliglsell. Del läge som seduninträdde under höslen 1973 genom de kraftigt höjda oljepriserna visudehur snubbt en till synes tillfredsställande situation drastiskt kan förundras.Vid utgången av hade en posilion i fråga om vulutureserven som viden jämförelse internationellt sett inte kunde betecknas som särskilt stark. Flertulelindustriländer hade cn vulutureserv som täckte en större import i månaderräknat än den vi hude. Vår bytesbuluns som , trots inträdunde störningarunder årets sista månader, geU elt överskott , uppvisadeför ett underskott . Underskottet medförde en nedgångav vår vulutureserv med 3,5 miljurder kr. Tillsummuns med den snabba uppgångenUV importen hur detlu medfört ull vår vululureserv endusl niotsvurudeen niånuds import. Enligl vud som kun bedömus förutses för ett bytesbulansunderskottsom till och med är större än del som hur ungelts i årets finunsplun (prop. Del är sjulvklurt uttSverige på sikl inte kan tålu en .sådun bytesbalans-situation. I del läge variSverige liksoni f ö. en rad andru länder nu befinner sig kommer möjligheler attstyra vulutarörelserna utt spelu en inle oväsentlig roll. Den ekonomiskupolitiken behöver som ett komplement en reglering på vulutuoinrådet, även om ensådan reglering aldrig kun erbjuda ell fullgott skydd mot oönskade belulningsströmmur. Dehöjdu oljeprisernu hur ytterligare ökul de påfrestningur som den in-ternalionelluvulutumurknuden sedun nugru år hur vurit utsutl för. Kurserna på fleru viktigu vulutorflyter. Arbetet på en omfaltunde reform av del in-ternulionellu betalningssystemethur inte kunnut föras frum lill uvgörande beshit. Av stort värde försvensk delhur dock vurit det vulutakurssumarbete som hur inletts niellun vissu europeiskaländer, del s. k. ormsumurbetel. Deltugundet i dettu sumurbete ställer också kruvpå en ändumålsenlig svensk vulutu politik. Enliglvud som kun förutses lorde verkningurna av kapiialflödena med unledning uvoljeprisernus förändringur vara kännburu för avsevärd tid fiumöver. .ven i månguundru länder har den ekonomiska utvecklingen ökul behovet uv kontrollmöjligheleravkapilalrörelserna. Fullmäklige i riksgäldskontorel, Svensku spurbanksföreningensuml Post- och Kredilbanken, , har ingen erinran mol forlsall valulareglering.Svenska bankföreningen accepterar också en fortsatt förlängning av valuiaregleringenunder hänvisning till bylesbalansläget. Giltighetstidenför del nu löpande förordnandet om valulareglering ulgår den30 juni detla år. Med hänsyn lill vad jag nu har anfört bör förordnande omvalutareglering meddelas för ytterligare etl år. Förordnandet bör i enlighet medriksbanksfullmäktiges förslag i sak ha samma omfattning som f n. Formen förförordnandet torde emellertid bli en annan än hillills. Enliglpunkt 7 andra stycket i övergångsbestämmelserna lill den nya regeringsformen(RF) skall föreskrift som enligl äldre lag skall beslutas uv Kungl. Muj:t ochriksdagen gemensamt i stället beslulus genom lug, dvs. UV riksdugen.Bestämmelsen i 1 S tredje stycket vulululugen, enligl vilken Kungl. Muj:l ifredstid hur kunnul förordnu om vulutureglering med samtycke, harinneburit atl förordnandet har beslululs uv Kungl. MuJ:l och riksdugen gemen.sumt.Enligl den nämnda övergångsbestämmelsen lill den nyu RF skull sådanl förordnundeulliså hädunefter - i överensstämmelse med principerna i den nya RF - meddelusuv riksdugen i form UV lug. Dennämnda beslänimelsen i 1 S tredje stycket valululagen hur vidare inneburit all Kungl.Maj:l i fredslid inle har kunnat väcka förslag i om valutaregleringannat än på framställning av riksbanksfullmäktige. Enligl 4 kap. 3 S förstastycket den nya RF får regeringen emellertid i princip väcka förslag iriksdagen i fråga om alll som kun komma under prövning. Regeringensförslagsrätt när del gäller vululareglering får därför inle längre vuruberoende uv riksbunksfullmäktiges frumsiällning. Även om del således hädunefterstår regeringen frilt ull väcka förslug hos riksdugen om vulutureglering, unserjug ull del lämpligen bör åliggu riksbunksfullmäktige utt göra framställninghos regeringen om vulutureglering, när det i fredstid bedöms nödvändigt för ullnå de centrulu mål som hur fiistställls för den ekonomisku politiken. Jugföreslår atl bestämmelsen i I S tredje slyckel valulakigen unpussus till den nyuRF i enlighet med vud jug nu hur unförl. 1 sinskrivelse hur riksbanksfullmäktige föreslugit ändringur i valulaförordningen ifråga om föreläggande av vite, borgen av valutautlänning och Särskild avgift.Förslagen har i huvudsak lämnats ulan erinran av remissinstanserna. Denmöjlighet f n. har enligt valulaförordningen atl fö -re I ägg a viteär begränsad till fall då någon har underlåtit atl fullgöra uppgiftsskyldigbet enligl13 S vulutuförordningen och då del gäller alt förmå uppgiftsskyldiga att tillhunduhållasina handelsböcker och dithörande handlingar för granskning. Enligtfullmäktiges mening är det önskvärt atl möjligheten all förelägga vile inom valularegleringensområde vidgas lill alt allmänt avse rättelse av orikligt företagnaförmögenhetsdispositioner och uppfyllande av villkor som haruppställt med stöd av valutaförordningen. Även när fråga är om vaiulabroll,kan vitesföreläggande enligt fullmäktiges mening vara en lämpligare reaktion änalt sätta i gång hela den rätlsligu uppurut som polisutredning, åtul, domförandeoch exekution innebär. Det frumhålls vidure ull en valutuskudu, som hur åsludkommitsgenom vulutubrolt, i ullmänhel inte kan avhjälpus genoni förverkande på grundav brott, efiersom vad som krävs för all avhjälpa skadan är positiva åtgärder,t. ex. atl utomlands placerat belopp återförs eller alt utländskt bolag som harbildats avvecklas och insatsen i bolaget återförs. Fullmäklige påpekar ocksåatt varje möjlighet alt framtvinga rättelse saknas, om brottet och möjligheten tillförverkande har preskriberats. Vitesföreläggande bör enligl fullmäktigesförslag kunna riklas inle bara mot den som är direkt ansvarig för valulaskadun utunäven mot var och en mot vilken yrkande om förverkande vid vaiulabroll skullekunna framställas. Vid remissbehandlingen harbl. a. bankföreningen påpekat att den tänkta vilesbeslämmelsen synes kunna bli tillämpligvare sig valulabrott föreligger eller inte och anförl att en maximitid bordefastställas inom vilken vitesföreläggande skall kunna meddelas och alt denna tidi varje fall inte borde vara längre än när del gäller förverkande på grund av broll. Föregen del får jag anföra föfjande. Av vad riksbanksfuffmäklige har anfört framgåralt tanken är all i vissa fall, när valulabrott har begåtis, skallkunna avslå från alt ange brottet till åtal och i stället genom ettvitesföreläggande söka åstadkomma atl inträffad valulaskada blir avhjälpt. Detkan också länkas alt skulle i allvariigare fall flnna anledningsåväl atl låta brottet gå lill åtal som att förelägga vile. Att -förutom åialsangivelse- tillgripa vitesföreläggande kan i dessa fall vara påkallat, om valutaskadanär betydande, exempelvis om olovligt utförd valuta uppgår till mycket högtvärde. Vadde senure fallen angår uppkommer frågan om inle den som sålunda skulle kunna ådömasbåde slraff och vile blir föremål för en form av dubbelbestraffning som börundvikas. För att en sådan effekt skall undvikas har det ibland måst meddelassärskild föreskrift. Ett färskt exempel härpå finns i 51 S akliefondslagen(1974:931), där det föreskrivs att den som inle har efterkommit ett med stöd avlagen meddelal vitesföreläggande inle får dömas till ansvar för gärning somomfattas av föreläggandet. Närdet gäller valulalagsliflningen äralt märka att det redan f n. är möjligt enligtvulutuförordningen att kombineru siruff och vile. Har någon underiåtit ull fullgöruuppgiftsskyldighet enligt valulaförordningen, kan han dömas till siruff menockså vid vite föreläggas att fullgöra sin skyldighet. Straffansvaret tordedock i regel avse en underiålenhet alt lämna uppgifler, medan detvite som kan komma all utdömas avser därefter forlsall tredska alt fullgöra uppgiflsskyldighelen.Straffet och vitet kommer alltså att gälla två olika tidrymder. Atl enmyndighet på detla säll inskrider siirskill mol en forlsall tredska kan vara ihög grad påkullut. En sådun kombination av straff och vite kan förekomma ävenutanför valulalagsliftningens område och någon form av dubbelbeslraffning ärdel inte fråga om. En likurtudkombination uv siruff och vile skulle bli följden, om möjligheten utt förelägguvite ulvidgus på det sätt riksbunksfullmäktige hur föreslagit. Straffansvarkun drabba den som överträder förbud som hur föreskrivits i valuluförordningenelleruv med stöd av förordningen. Straffansvarkan också följa i de fall där någon har åsidosatt föreskrift som haruppställt i fråga om tillstånd enligl valulaförordningen. Vitesföreläggandetskulle däremot ha till syfte all framtvinga ålgärder, varigenom den otillåtnadispositionen eller motsvarande omintetgörs. Döms sådanl vile ut, kommerbeslutet därom i flertalet fall alt grundas på att den förelagde i etl senareskede än det som straffansvaret hänför sig lill har underiåtii all vidtaga ålgärder.Det är dock länkbart atl straffansvar - i samband med att någon har åsidosatteller underiåtii atl uppfylla ell med tillstånd förbundet villkor - hänför sigäven till sådanl senare skede. Införs den föreslagna vilesbeslämmelsen, bör deldärför föreskrivas att den som inte har efterkommit ettvitesföreläggande inle får dömas lill ansvar för gärning som omfattas avföreläggandel. Ävenom en dubblering av straff och vite sålundu inle skulle behöva befuras, kunenligt min mening en form uv dubbet effekt inträdu för den händelse egendonisom hur vurit föremal för valulabrott eller värdei uv sådun egendom förklurasförverkat. Förverkande- och vilespåföljderna måsle nämligen anses åsludkommu iviss mån sammu effekt. Båda neutraliserar hell eller delvis resultatet avbrottet. Domstolen har emellertid möjlighet ull efter en skälighetsbedömning uvslåfrån alt meddela förverkandeför-klaring eller kan välja atl meddela enduslpartiell sådan förklaring. Det får förutsättas alt denna möjlighet utnyttjas omvite har dömts ul. Särskild föreskrift för sådana fall skulle därför inlebehövas. För del fall ull en dom på förverkande uv berörd egendom redun harmeddelats, kun däremot enligt min mening ett uitryckligl förbud mot utt vitesföreläggundeunvänds vara påkallat. Riksbanksfullmäktigehar enligt min mening lagt fram godu skäl för sin uppfutlning alt en sådan vitesbeslämmelsesom den föreslagna behövs. Som framgår av vad jag har anfört behöver en sådunbestämmelse inte medföra någon form av dubbelbeslraffning. Jug förordar därför atten sådan bestämmelse lus in i vulutuförordningen och utt förhållundet niellun vitetoch de struffrällsligu reaktionerna reglerus i enlighet med vad jag hur ungett.1 frågu om viiesbestämmelsens närmare innehåll fär jag unföra följande. Jaghar endast berört fall i vilku unsvur för vulutubrolt kun kommu i frågu.Den föreslugnu vilesbeslämmelsen kun emellertid bli tillämplig, fust-änstraffuns vur över huvud inte eller inte längre kommer i frågu. Straffunsvur kanuv skilda orsaker vara uteslutet. En sådan orsak som särskilt bör nämnas är atlbrottet har hunnit preskriberas. Vid remissbehandlingen har del foreslagits atten tidsfrist borde unges efter vilken inte skulle få meddelavitesföreläggande. Avgörande för huruvida föreläggande kan meddelas måsteenligt min mening vara om någon valutaskada som bör avhjälpas kan ansesföreligga. Om så är fallet får bedömas från fall till fall. Att uppställa någonabsolut tidsgräns för dessa fall låter sig inte göra enligt min mening. 1Sammanhanget kun erinrus om utt frug;in om preskription uv vile är reglerad i brottsbulkenendust såvitt utdömt vite (35 kup. UV det följunde föreslås utt preskriptionstiden för vululabrottskall föriängas till fem och, såvitt avser grova brott, . Även om en molsvarande,uttrycklig regel inle bör gälla för vitesföreläggande, är det enligt min meningrimligt ull räknu med ull verkningarna av en valutaskudu fem eller i ull-vurligurefull efteråt urså försvagudeatt föreläggunde ull vidtuga rättelse inte lordekommu i frågu. Föreläggunde bör enligl riksbanksfullmäktiges förslagkunna riklas - förutom mot den som är direki ansvarig för en valulaöverträdelse- mol var och en som i övrigi tillhör den personkrets mot vilken del kanframställas yrkande om förverkande enligt 36 kap. 4 S . Vidförverkande på grund uv brott består denna personkrets enligl vad somföreskrivs i nämnda purugruf av dels den som har medverkat lill brottet, delsden i vars ställe gärningsmannen eller unnan medverkande var, dels den som genonibrottet har beretts och dels den som efter brottet har förvärvat denberörda egendomen på grund av giftorätt, arv eller testamente eller genoni gåvaeller som efter brottet har förvärvat egendomen på annat sätt och därvid haftvetskap om eller skälig anledning lill anlagande om egendomens samband medbrottet. Av allmänna regler följer all elt vitesföreläggande kanriktas endusl mot den som hur rättslig och fuklisk möjlighet utt eflerkommudet. Enligl min mening kan en lämplig avgränsning av personkretsen erhållas, omhuvudregeln får vara all den som kun förfogu över den uvseddu egendomen kan föreläggus,när åtgärd hur vidtagits i slrid mol valuluförordningen elier med stöd avförordningen meddelad föreskrift eller när ett villkor för tillstånd enligtförordningen hur usidosutis. Detlu bör gällu ouvselt om hun själv eller annunhar vidtagit utgurden eller usidosutt villkoret. Föreläggunde bör dock fu riktusmot den som hur - sedun utgurden vidtogs eller villkoret usidosuiies - förvurvuirätt till egendomen endust om frägu iir om förvärv på grund uv giftorutt, urv ellertestumenie eller genom gåvu eller om förvärvuren hude velskup om eller skälig unledningtill untugunde om suni-bundet med utgurden eller åsidosättandet uv villkoret.En föreskrift uv nu angivet innehåll kommer uti omfuUu de personkategorier som molsvuvurde i 36 kup. 4 S brottsbulken upptugnu. Om egendoni har förts ul i strid mol valulabeslämmelserna,kan den därefter ha ersatts av annan egendoni. Utförda belalningsmedel ellervärdepapper hur 1. ex. omvundluls lill elt tillgodohuvande i bunk. måslerimligen kunnu meddelu föreläggunde i sådunu full, i det nämnda exemplet mol innehuvurenuv lillgodohuvundei. 1 vilesbeslämmelsen hur därför som udressut ungens den somkun förfogu över den ursprungligu egendomen eller del som hur trätt i ställetför dennu. Det får förulsältus att - i den mån kan välja all riktaett föreläggande mot den som har förfarit i slrid mot en valulabeslämmelseeller mol annan adressal - banken i förslå hand väljer atl rikta föreläggandet molden förre. Det kun tilluggus ull ullmunnu regler om svensk lugstiftningsräckvidd di-uren gräns för riksbunkens möjligheter utt föreläggu vite enligt den föreslugnubestämmelsen. Självfullel kun ett sådunl föreläggunde inte riktus mot t. ex. ulländskabanker, som i sitt hemland lur befullning med härifrån utförd valuta, även omutförseln har skell i strid mol valutaförordningen. Vitesföreläggandekan, som jag nämnt i det foregående, f n. användas för att tvinga fram vissauppgifter. Fråga om utdömunde uv sådant vite prövus enligt 20 S undru slyckel valuluförordningenuv länsstyrelse. Med hänsyn till den nu föresfugnu viiesbestämmelsens kuruklurbör del enligl min mening unkommu på ullmän domslol ull prövu frågor omutdömande UV vite som hur förelugis enligt dennu bestämmelse.