prop · FZ03150 · 1975-12-31 00:00:00 — skyddadlivsmedelsindustri, textil- och beklädnadsindustri och varvsindustri. Strukturomvandlingentycks ha bromsats upp . Den ändradeinriktningen av syssdsättnmgs- och lokaliseringspolitiken och den lagstiftningpå arbetslivets område som införts har sannolikt bidragit tilldenna utveckling. Den produktivitetsbedömning 19751980 som utrednuigenstannat för Innebär fortsatt uppbromsning av produktivitetstiUväxten. Ialternativ I och II, där den lagstadgade arbetstiden förutsätts varaoförändrat , anger beräkningarna en produktivitetsstegrmg på5,. I altemativ III och IV, med en allmänarbetstidsförkortning till , beräknasproduktivitetsökningen bli . Det produktionsbortfall som en sådanarbetstidsförkortning medför har således fömtsätts delvis bli kompenserat av ensnabbare produktivitetsstegring. Sysselsättningen,räknat i antal arbetade timmar, skuHe enligt kalkylen minska med 0,7 till 2,19751980. Mätt i antal sysselsatta innebär detta en ökning med ca 24000 personer i alternativ I och en minskning med drygt 29 000 personer ialtemativ II. Den förutsatta arbetstidsförkortningen i alternativIII beräknas leda tiU en minskning med endast 2 500 personer. Minskningen avindustrisyssdsättningen i alternativ IV har kalkylerats till nära24 000 personer. De olikaberäkningsalternativen IIVhar förutsatts stäUa olika långtgående krav på industrins investeringsutveckling. Beräkningama har i flertaletbranscher utgått från enkätundersökningen. Efter en justering för den underskattningseffektsom traditioneUt uppstått i LU:s industrienkäter, har prognosantaganden ominvesteringsutvecklingen i de olika altemativen konstruerats med hjälp avförutsättningar om sambandet mellan kapitalinsats och produktion. I vissabranscher har dock an tagits att investeringama inte kommer att påverkas avden variation i den privata konsumtionen som utredningen räknat med. Dettagäller t. ex. gruvor, skogsindustri, petroleum- och kolindustri, järn-, stål-och metallverk samt varv. Däremot har variationer i investeringsutvecklingenlagts in inom t. ex. livsmedelsindustri, textil- och beklädnadsindustri,grafisk industri, jord- och stenindustri samt delvis i kemisk industri ochverkstadsindustri. Beräkningarna har givit följande resultat vad avser dengenomsnittliga årliga ökningen av hela industrins investeringsvolym 19751980. Alt.I Alt. II och III Alt. SAF/SI hänvisar i sittgemensamma yttrande till den granskning av utredningen som Industriförbundetsekonomisk-politiska avdelning utfört i den publicerade skriften samt till den långtidsbedömning för den svenskaekonomin som utarbetats inom . SAF/SI konstaterar attutredningen övertygande visar att den svenska ekonomin står inför behovet av enbetydande industritillväxt. Utredama utgår emellertid från en ekonomi med enmycket hög grad av resursutnyttjande. Detta sammanhänger med dennormalårsjustering som gjorts för . SpecieUt vad gällerindustriproduktionen har man i kalkylerna kommit att utgå från en situationmed närmast extrema högkon-junkturförhåUanden. För att kunna realiseraindustritiUväxten är det enligt SAF/SI nödvändigt att lönsamheten väsentligtförbättras. Företagens soliditet har försämrats under de senaste decenniema.Med rådande lönsamhet kan man därför inte räkna med att en ytterligareskuldsättning skall kunna bidra till finansieringen av investeringama i sammautsträckning som . En förbättrad lönsamhet skulle dels möjliggöraextern kapitaltillförsel i form av upplåning och nyemissioner, dels genereraytterligare finansiella resurser inom företagen. SAF/SIunderstryker också att selektivt inriktade kapitaltillskott inte utgör ettfullvärdigt alternativ till en generell förbättring av lönsamhetsnivån.Punktvisa insatser kan inte heller förväntas kompensera en bredinvesteringsexpansion. Därtill kommer att en generell investeringsöknmgsannolikt ger en mer effektiv kapitalanvändning. För att den nödvändigaförbättringen av lönsamheten skall förverkligas krävs enligt SAF/SI enlångsammare kostnadsökning än vad utredningen räknat med. Det förefaller enligtSAF/SI realistiskt att räkna med att en dämpning av ökningstakten i de totalaarbetskraftskostnaderna lättast kan uppnås genom att uttagen avarbetsgivaravgifter begränsas. Enligt SAF/SI harutredningen överskattat de produktivitetsökningar som kan påräknas momindustrin. Osäkerheten vid beräkningarna över konsumtionsutrymmet ökas av atteffekterna på produktivitetsutvecklingen av den nya arbetsrätten är okända.Man anser det fullt möjligt att produktivitetsutvecklingen inte tillåter mer än ett lågaltemativ för såväl offentlig som privatkonsumtion. Även antyder i sitt yttrande en viss tveksamhet omden av utredningen föratsedda produktivitetsutvecklingen inom industrin kanrealiseras. Föreningen anser det som sannolikt att en betydande del av denförväntade invesferingsexpansionen kommer att inträffa under prognosperiodenssenare del och därigenom blott till mindre del påverka produktivitet ochkapacitet . Härigenom uppstår ett direkt behov att påskyndainvesteringarna. Utredningens krav på extern balans 1975/76:150 44 1980innebär att varuexporten framför allt industriexporten är den huvudsakligamålvariabeln. Inriktningen på ökad export är enligt föreningen i och för sigpositiv, men uppmärksamhet måste också ägnas den inhemska Industrinskonkurrensförmåga gentemot importen. EnligtLO är det väsentiigt att ta ställning till på vUket sätt en expansion avindustrin skaU komma till stånd och hur den skall finansieras. Traditionelltfår man till stånd en investeringsökning genom att öka företagens lönsamhet.Enligt LO har denna metod två nackdelar. Dels är den inte särskUt effektiv närefterfrågan och kapacitetsutnyttjande är svagt, dels har den vissa ickeönskvärda fördelningspolitiska effekter. Regeringen har gjort omfattandeinsatser genom generella och för olika syften specialutformade skattelättnaderför att stimulera investeringarna, särskilt inom industrin. I vissa fall hardet emellertid visat sig att företag med stora vinster gått helt fria frånvmstbeskattning. Dåden uitemationella efterfrågan kan förväntas bli relativt svag under kommandeår är det osäkert om rimlig lönsamhet ger tUlräcklig sti mulans för attmvesteringsmålet skall nås. LO anser att även om investeringsviljan tenderaratt bli svag bör man vara försiktig med skattelättnader sominvesteringsstimulans. Enligt LO:s uppfattning är det bättre attvidareutveckla näringspolitiken genom kapitalinsatser från fjärde AP-fondenoch genom utbyggnad av det statiiga företagandet inom ramen för statsföretag isamarbete med kooperationen och i andra former. Genomdet energipolitiska program som antogs av 1975 har den tidigare ihuvudsak försörjningsorienterade energipolitiken vidgats tUl att omfatta ävenenergianvändningen. En rad energibesparande åtgärder har beslutats.Atgärdspaketet i det energipolitiska programmet ingår I fömtsättningama för denstudie över energihushåUningen som statens industriverk gjort för LU 75. Energikonsumtionenhos de slutiiga förbrakarna kommer enUgt industriverkets prognoser inte attöka i samma snabba takt som . Som framgår avnedanstående tablå beräknas Årlig procentuellförändring i slutlig energiförbrukning 1975 1980 energiförbrukningenöka 19751980 i alternativ I, där den totala privatakonsumtionen föratsätts öka . Vid den lägre privatakonsumtionsökningen i alternativ II och III väntasenergiförbrukningen öka med . Några beräkningar som svarar motaltemativ IV har inte utförts. Trotsantaganden om en nedgång i de specifika åtgångstalen och trots en uppbromsad industritUlväxtjämfört med , kommer energiförbrukningen inom industrin attfortsätta att öka relativt snabbt. Ett återställande av jämnvikten i denexterna balansen ställer stora krav på tiUförsd av energi till industrin; Föratt ge plats för detta inom ramen för en totalt sett dämpad energiförbrukningkommer starka krav på en effektiviserad energihushållning att ställas på övrigaförbrukningssektorer. Oljansandel av den totala energitillförseln kommer erUigt industriverkets studie attminska . TUlförsdn av oljeprodukter beräknas vara i stortsett oförändrad . Detta förklaras dels av den föratsattaövergången från enskUd uppvärmnmg till elvärme och fjärrvärme inombostadsbeståndet, dels genom att de stora kapacitetstillskott som tillkommerfrån kärnkraftverken främst ersätter de oljekondensanläggningar som har denlägsta verkningsgraden. Denkraftiga utbyggnaden inom järn- och ståluidustrin medför ett väsentligt ökatimportbehov av kol och koks. Tillförseln av de inhemska fasta bränslena väntasdäremot minska något. Sammantaget innebär industriverkets kalkyler att dentotala energitillförsehi skulle komma att öka 19751980 ialternativ I och i något lägre takt i alternativen II ochIII. Medutgångspunkt från den sammansättning av elproduktionssystemet som fömtsätts idet energipolitiska programmet har för utredningensräkning utfört beräkningar över kraftindustrins investeringsbehov. Enligtdessa beräkningar skulle investeringama komma att öka per år19751980. beräknas kraftindustri investera drygt26 mUjarder kr. Ungefär 2/3 av investeringarna avserproduktionsanläggningar och återstoden distributionsanläggningar ochelkraftnät. Investeringarna i de beslutade kärnkraftverken beräknas uppgå tillnära , dvs. av de totala kraftinvesteringarna underprognosperioden. Ingenremissinstans har i sina yttranden haft några synpunkter på utredningensenergikalkyler. har i sitt yttrande tagit uppenergiförsörjningens miljövårdsaspekter. Man framhåller ätt det är angelägetatt energiefterfrågan inte ökar så mycket att av statsmakterna uppställda målför energihushållnmgen äventyras. Verket anser att kärn- 1975/76:150 46 kraftenär den energikälla som från olika miljövårdssynpunkter är att föredra underföratsättning att säkerhetsfrågor av olika slag I samband med kärnkraften kanlösas. Erforderligt tillskott av basproduktion av elkraft bör därför baseraspå kärnenergi. Verket anser vidare att vattenkraften är det från miljösynpunktmest negativa kraftslaget och har också bl. a. från luftvårdssynpunkt starka invändningar mot olje-kondenskraft. Verket vill peka på att även omenergitUlskottet från olika kontinuerUga energikällor såsom geotermisk energi,solenergi och vindkraft under den närmaste framtiden endast kan bli margmeUt,så finns det ändå anledning att satsa på forsknings- och utvecklingsarbete ompraktiskt utnyttjande av sådana energikällor, vilka kan få betydelse i ettlängre tidsperspektiv. I samband med sådant forsknings- och utvecklingsarbetemåste givetvis även miljöpåverkan från såväl produktion som användning av dealtemativa energislagen analyseras närmare. a. i den tillkaUadeutredningen om hälso- och miljöeffekter av energiutnyttjande kommeranvändningen av olika energikällor, främst olja, kärnkraft, vattenkraft ochkol, att analyseras ingående. NaturvårdsverketframhåUer även att mUjövårdens direkta förbrukning av energiråvaror ärrelativt blygsam. Eftersom vissa miljövårdsåtgärder avser minskning avemissionerna från olika slag av energiförbrukning och energiomvandling, främstförbränning av fossila bränslen, kommer en minskad total förbmkning att ävenminska behovet av energi för detta ändamål. Verket framhåller emellertid attenergikonsumtion för miljövårdsåtgärder är mycket angelägen och måste ges högprioritet. Byggnadssektomgenomgick en dramatisk omställning under 1970-ta-lets första år. Det omfattandebostadsbyggandet senare del medförde attbostadsinvesteringama minskade . förskötsinriktningen mot ökad småhusproduktion. Som följd av det lägre bostadsbyggandethölls också kommunemas byggnads- och anläggningsverksamhet tUlbaka. A andrasidan var industrins byggande en kompenserande faktor. Totalt sett kanbyggnadsproduktionen beräknas ha ökat med någon procent 19701975. Denfortgående produktivitetsökningen har haft som konsekvens att denna produktionkunnat komma till stånd med färre antal sysselsatta. Den totala sysselsättningsminskningentorde ha uppgått tUl mellan 35 000 och 40 000 personer . För19751980 kan man räkna med en ökad aktivitet inom byggnadsverksamheten. Isamtliga alternativ ligger tUlväxttakten på 1,5 å 19751980. . Enbidragande orsak till produktionsökningen är att bostadsbyggandet återförväntas bli av större omfattning. Igångsättningen uppskattas något överstiga55 000 lägenheter 1975, medan en efterfrågan på i genomsnitt ca 70 000lägenheter bedöms som trolig för perioden 1980. Detta innebär enökning av investeringsvolymen på . Enannan expansiv faktor utgör byggnads- och anläggningsverksamheten påenergiområdet, där investeringarna beräknas öka med . Utvecklingenför el- och värmeverksinvesteringarna, främst kärnkraftutbyggnaden, bidrar tillden snabba tUlväxten. En fortsatt betydande utbyggnad av den industriellakapaciteten stimulerar byggnadsaktiviteten medan däremotbyggnadsinvesteringama inom vamhandd och samfärdsel väntas minska. Förvaruhandelns del förklaras detta bl. a. av att investeringarna tidigare legatpå en hög nivå. För samfärdselsektorn, som inte inkluderar vägbyggandet,bestäms utvecklingen av att vissa större projekt inom luftfarten ochkollektivtrafiken avslutas . Skillnadernamellan de olika altemativen i utredningen ger inte några större utslag på dentotala byggnadsvolymen, eftersom bostadsinvesteringama inte har antagitsvariera meUan alternativen. I altemativ I äger en förskjutning rum mot ökatbyggande inom industri, handel och privata tjänster, medan de offentiigabyggnadsinvesteringama minskar något. Prioriteringen av offentlig sektorenligt alternativ II kräver en ökning av det offentliga byggandet mednärmare . I båda alternativen förutses vägbyggandet minska något. Underhållsverksamhetenhar beräknats i stort sett följa den totala byggnadsaktiviteten. Enprognos för byggnadssektorns produktivitetsutveckling har gjorts inom . Denna studie anger en betydligt lägreproduktivitetsökning . Om denna bedömning läggs till grund för enkalkyl över arbetskraftsbehovet 19751980 framstår en minskning med 1 0001500 personer som trolig. Vid en arbetstidsförkortning skulle å andrasidan ett nettorekryteringsbehov på ca 3 000 personer uppstå, räknat över hdaperioden. SAF/SItar i sitt gemensamma yttrande upp situationen inom byggnadsindustrin.Utredningens bedömnmg av efterfrågan på bostäder under resten av 1970-taletinnebär en jämfört med kraftig neddragnmg avbostadsinvesteringarna. Detta kan medföra att byggbranschen kommer att haen produktionskapacitet som är otillräcklig i förhåUande till den långsiktigaefterfrågenivån. Även LO framför liknande synpunkter. har av LO beretts tUlfälle att yttra sig över understryker vikten av ett högt och 1975/76:150 48 jämntbostadsbyggande, som svarar mot det långsiktiga behovet. Ökningen avbyggnadsverksamheten enligt altemativ II där det kommunalabyggandets stagnation vänds och ersätts av den relativt sett snabbaste ökningenav byggnadsverksamhetens olika delsektorer svarar emeUertid enligt förbundetsuppfattning mot de behov, som finns inom denna sektor. Att byggandet inomjordbruket och varuhandeln skulle minska överensstämmer också med förbundetsuppfattning. Dock förefaUer utredningen ha underskattat reparations- ochunderhållssidans expansion, vilken i LU 75 förutses bli lägre ännybyggnationens ökning. Det är enligt förbundet mindre troligt. Ensärskild studie av handelns utveckling har utförts av Handelns utredningsinstitutunder medverkan av KF och SCB. Strukturrationaliseringarna inom varuhandelnbedöms komma att fortgå i något snabbare takt under senare delen av 1970-taletän första hälft. En faktor som talat härför är de snabbakostnadsstegrmgama . En viss nedgång i etablerandet avstörre butiksenheter kan förväntas under återstoden av . SärskUt gällerdetta stormarknader och andra former av varuhus. Butiksnédläggnmgar koirimerliksom att ske främst bland de mindre, enhetema. Enligt särskildakalkyler kommer antalet butiksenheter inom dagligvarahanddn att minska mednetto 400 , vilket motsvarar en årlig minskning på 3,. Varuhandelnsutveckling under återstoden av är starkt beroende av vilket avutredningens olika alternativ som den faktiska utvecklingen närmast kommer attansluta sig tUl. Beräkningarna för de' olika altemativen anger en ökning iomsättningsvolynlen med .3,4 till 19751980. En betydligt snabbareutveckling väntas för parti- än för detaljhandeln, vilket kännetecknade ävenden föregående femårsperioden. Av enkätresultaten att döma tycks detaljhandelsföretagensplaner utgå från en försäljningsökning som klart överstiger de här angivnatalen. Beräkningamaför samtiiga altemativ anger en minskning i sysselsättningen inom varuhandelnunder återstoden av 1970-taIet. Produktiviteten inom sektorn beräknas öka med3,i altemativen utan arbetstidsförkortning och ialternativen med arbetstidsförkortning. Under den första hälften av 1970-taletökade produktiviteten inom varuhandeln . Enminskning i vamhandelns investeringar förutses under återstoden av 1970-talet.En utveckling enligt alternativ I beräknas innebära en minskning i varuhandelnsinvesteringsvolym med-2,1975 1980.Om utvecklingen i sfället kommer att ske enligt alternativ II eller111 kan man räkna med en betydligt snabbare investeringsminskning, per år19751980. Alternativ IV har bedömts innebära en investeringsminskning med6,19751980. De angivna talen för varuhandelns Investeringsutvecklinginnebär en betydande uppjustering av företagens egna bedömningar enligtenkätundersökningen. Köpmannaförbundetanför inte några synpunkter på den del av LU 75 som närmast berörvarudistributionen utöver dem som kunnat lämnas i samband med sektorstudiensgenomförande. Grossistförbundetframhåller att en låg volymutveckling för omsättningen minskar handelnsmöjUgheter att absorbera inträffade kostnadsökningar och leder därmed tUlhöjda priser. Denna utveckling förstärks också av de avtagande möjligheternaatt öka produktiviteten inom handeln. De stora produktivitetsförbättringar somhittUls noterats inorri handeln kan troligen inte förväntas . Enväsentiig del av den hittillsvarande produktivitetsökningen har berott påeffekterna av den omvittnat kraftiga strukturrationaliseringen inom handeln.Enligt förbundets mening talar mycket för att takten i strukturomvandlingenkommer att dämpas. Därtill bidrar inte minst den förändrade syn på hithörandefrågor som präglar distributionsutredningens betänkande "Samhället ochdistributionen" (SOU 1975: 6970). Förbundet påpekar i samband härmed atten produktivitetsförbättring, som beror på strukturrationalisering inombranschen, inte nämnvärt påverkar det enskilda företagets möjligheter attrationalisera sin verksamhet. bedömningar av partihandelns utveckling konstaterar förbundet attdenna påverkas av flera olika faktorer som måste beaktas när man bedömerinvesteringsbehovet inom partihandeln. Man kan således för partihandelns delinte automatiskt utgå från att ett samband meUan utvecklingen för den privatakonsumtionen och investeringsbehovet föreligger. Investeringsbehovet måstehela tiden ses mot bakgrunden av förhållandena inom varje sektor för sig samt givetvis mot bakgrunden av det aktuella rationaliseringsbehovet inomvarje företag. Bedömningarnaav utvecklingen inom samfärdselsektorn bygger i stor utsträckning på planer ochmaterial som insamlats och bearbetats i samr arbete medkommunikationsdepartementet. Dettotala persontransportarbetet uttryckt i personkm väntas öka i betydligt lägretakt fram tUl 1980 än . 4Riksdagen 1975/76. 1975/76:150 50 klarasfrämst av personbilsresornas utveckling. Även det kollektiva resandet beräknasfortsätta att öka i något lägre takt än imder . Tillgängligaprognoser för det totala godstransportarbetet mätt i tonkm 19731980 tyder påen ökning i ungefär samma takt som . Vad gällerlastbUstransportema pekar beräkningarna på en påtaglig dämpning iökningstakten. Jämvägstransportema väntas öka i ungefär samma takt som underperioden 19601973 eller möjligen något snabbare. Såvälproduktionsvärdet som produktiviteten inom samfärdsdsektorn väntas öka ipåtagligt lägre takt 19751980 än första hälft. TiU störredelen förklaras denna dämpning av utvecklingen för sjöfarten. Investeringarna inomsamfärdselsektorn fömtses minska . Resultatetförklaras främst av investeringsutvecklingen inom sjöfarten. Dessutom varinvesteringarna inom sektorn vid prognosperiodens början särskilt omfattande.Nedgången i dén totala investeringsvolymen varierar mellan ialternativ I och 19751980 i altemativ IV. Undantassjöfartssektorn så blir i samtliga alternativ de angivna minskningstalenbetydligt mindre. Antaletsysselsatta inom sektom beräknas i altemativ I öka med totalt ca 6 000 personer19751980. En utveckling enligt alternativ II skulleinnebära en viss minskning i antalet sysselsatta. Enligt kalkylerna för alternativenIII och IV ökar antalet sysselsatta inom sektorn med ca 7 000resp. ca 3 000 personer. anför i sittyttrande att stora resursbesparingar kan göras inom näringsliv ochadministration genom att teletjänster i ökande utsträckning får tillgodoseskiftande samhälleliga kommunikationsbehov. Enligt verkets uppfattning skulledet sålunda vara bättre för både företagens och samhällets ekonomi om enstörre del av BNP och de totala bruttoinvesteringarna avsattes tilltelekommunikationer än vad som enligt nu föreliggande efterfrågeprognosersynes bli fallet. De uppgifter som redovisat i sitt bidrag till LU75 anger att verkets bratto-investeringar i förhållande till BNP sjunker.Förklaringarna härtiU är bl. a. den tekniska utvecklingen samt satsningar föratt nå ett mer effektivt utnyttjande av telenätet. Dessa investeringsreducerandeågärder ger besparingsvinster , men blirbehovet av moderniseringsinvesteringar stort. framför vidareatt den ökning av antalet tdexanslutningar, 19751980, som angesi LU 75 får betraktas som ett minimialternativ. Abonnentökningen torde kommaatt variera mellan vid altemativ IV och ca15 % vid altemativ I. Beträffande sysselsättningen anför verket att denangivna minskningen av an- taletanställda , ca 1 000 personer, torde bli något muidre med hänsyntill att verksamhetens omfattning tenderar att öka mer än enligt tidigareprognoser. Postverketkonstaterar i sitt yttrande att betydligt mer än hälften av den personal somverket nyanställer är män samt att mer än 3/4 av ny-rekrytermgen sker iåldersgrupperna under . Man bedömer postverkets nyrekryteringsbehov till1 200 årsarbetare . Även om karaktären av dearbetskraftsförändringar som utredningen förutser inte står i direkt samklangmed verkets eget behov bedömer man inte detta som oroande när det gällermöjligheterna att skaffa och behålla erforderlig personal. Entendens som bedöms som mer oroande för postverkets del är de stora kostnadsökningarnaunder den förflutna femårsperioden. Dessa kostnadsökningar har framtvingatavsevärda portohöjningar. Verkets karaktär av serviceföretag med obekvämaarbetstider och begränsade möjligheter att minska kostnadema genom mekaniseringaccentuerar kostnads- och prisproblemen. har bidragit med material till LU:s kalkyler. En genomgång avvad som inträffat sedan materialet lämnades ger på det hela taget ej anledningtill invändningar mot de slutsatser som utredningen stannat för. LU:s uppfattningom sjöfartsnettots utveckling bedöms som välgrundad och realistisk. Under1970-talets första år dämpades bostadsefterfrågan somenmiljonprogrammet i fråga om nybyggnad avslutades. En förskjutning i bostadsproduktionenssammansättning från flerfamiljshus tUl småhus inträdde. Totalt sett minskadebostadsinvesteringama med 19701975 trots attombyggnadsverksamheten ökade. Eftersom varje års nyproduktion bara utgör av det totala bostadsbeståndet medförde investeringsminskningen endast enbegränsad dämpning av bostadskonsumtionens ökningstakt. Somunderlag för långtidsutredningens bedömning har boendeutred-ningens prognostjänat. Enligt denna skulle nytUlskottet av hushåll bli lägre . Detta beror dels på en förändradbefolkningssammänsättning, dels på att "mättnadsnivåer" förhushållsbildningen uppnås i vissa åldersgrupper. räknar medatt den nyproduktion som ersätter avgången behöver öka. Motivet är avbostadspoUtisk art, nämligen att öka ulrymmesstandarden.