prop · FZ03164 · 1975-12-31 00:00:00 — Detta skall gälla även för de fall då nämnden med stöd av 18tj andra stycket meddelar byggnadslov ulan ansökan därom. I anslutning till 13ij har jagerinral om att nämnden skall se till att rällelsesker i sådana falldåbyggnads-lovsansökan inle ges in och förutsättningar alt tillämpa 18 S andrastycket inte föreligger. Detta skall givetvis ske även om nämnden lämnaransökningen utan bifall. Verkanav föreläggande I vissa faU m. in. Föreläggandesom riktar sig mot fastighetsägare, lomträttshavare eller ägare av byggnad påarrendemark föreslås som förut har anförts (avsnitt 4.3) gälla även mot nyägare eller ny lomträttshavare. Enligt min mening bör inte bara föreläggandeutan också förbud enligt 3 ij ha sådan verkan, I 19 § första'stycketmeddelas bestämmelser om föreläggande eller förbud som riktar sig molfastighetsägare. Som i det föregående har anförts skall vite som har satts uf iföreläggande inte övergå på ny ägare eller ny lomträttshavare. 1 stället lärbyggnadsnämnden sätta ut vite för denne. Bestämmelser härom finns i 19 § andrastycket. Av bestämmelserna framgår att denna begränsning inte gäller i frågaomföreskrift om ivångsulförande. Sådan föreskrift gäller således även mot nyägare, Iöverensstämmelse med förslaget i den allmänna motiveringen föreskrivs i 19 Stredjestycket att bestämmelserna i första och andraslyckenaskall äga motsvarandetillämpning när föreläggande riktarsig mol lomträttshavare eller äga-re avbyggnad på mark upplåten med annan nyttjanderätt än tomträtt. Anieckningi fastighelsboken m. m. Somhar framgått av det förut anförda (avsnitt 4.3) föreslår jag att även beslul ifråga om föreläggande som avser byggnad på mark upplåten med annannyttjanderätt än tomträtt skall sändas till inskrivningsmyndigheten.Bestämmelser om myndighelens handläggning av sådana ärenden kan utfärdas avregeringen. 120 § har, i enlighet medförslag i den allmänna motiveringen och i anslulning till 19 tj, tagits inbestämmelser om anieckning i fastighelsboken eller tomträllsboken angåendeföreläggande el ler förbud. 1 paragrafen sägs all beslul i fråga omföreläggande eller förbud genasi skall sändas till inskrivningsmyndigheten.Denna åtgärd skall således vidtas så snart det är möjligt och förutsätter inteatt beslutet har vunnit laga kraft. Med beslul i frägaom föreläggande avsesbåde beslut att utfärda föreläggande och beslut som innebär att föreläggandeundanröjs. Skyldighet att underrätta inskrivningsmyndigheten om beslut attundanröja föreläggande ankommer pä beslutsmyndigheten, dvs. Närföreläggande har åtlytts eller förfallit och när anledning inte längreföreligger att upprätthålla förbud, mäste även detta komma till uttryck genom anteckningpå sätl som anges i 20 §. Bestämmelser om anteckning i dessa fall finns i 21If. är här ensam behörig men också skyldig att göra anmälantill inskrivningsmyndigheten. Det kan tänkas uppkomma fall då byggnadsnämndenoch den genom föreläggandet eller förbudet förpliktade har olika uppfallning ifrågan om föreläggandet har uppfyllts eller anledning finns alt vidmakthållaförbudet. 1 sådani fall bör den förpliktade ha möjlighet till prövning avfrågan om anieckning i fastighetsboken eller tomträttsboken. 1 22 § har därförtagils in bestämmelser om skyldighet för att på ansökan av byggnadensägare göra anmälan till inskrivningsmyndigheten, när förutsätining för sådananteckning föreligger. Kammarrätteni anseratt motiven till dessa bestämmelser skulle bättre komma tilluttryck om det föreskrivs att på ansökan av ägaren skall prövahuruvida ett utfärdat föreläggande har efterkommits. Av den utformning av 22 ijsom jag föreslår framgår att skall göra anmälan tillinskrivningsmyndigheten om de i 21 tj angivna förutsättningarna föreligger. Ensådan utformning torde inte ge anledning lill missförstånd. Föreningen anseratt bestämmelserna bör innehålla föreskrift om skyldighetför att höra . Enligl min mening ligger det isakens natur att länsslyrelsen i dessa fall inhämtar ytirande av nämnden.Tillräcklig utredning för frågans prövning torde eljest inte kunna erhållas.Jag anser det emellertid inle påkallat med särskilda bestämmelser härom. allmänna motiveringen (avsnitt 4.1,2) har föreslagits att i påföljdslagenskall tas in bestämmelser om äterkrav m. m. i vissa fall när överiåtelse skerav egendom - såväl fast som lös - på vilken har företagits olovligt byggande.Bestämmelser härom meddelas i 23 och 24 ijij- 123 tj finns bestämmelser om regressrätt för det fall all fast eller lösegendom, på vilken har företagits olovligt byggande övergår på ny ägare ochdenne därefter påförs byggnadsavgift eller sådan avgift och tilläggsavgift.Regressrätten innebär att den nye ägaren fär kräva åter av överiåtaren vad hanbetalar i avgift. Som förutsättning härför skall gälla dels att åtgärden harvidtagits före överiätelsen, dels att förvärvaren varken blivit upplyst omåtgärden eller annars känt lill eller bort känna till den. Att överiåtarenvarit ovetande om ålgärden befriar honom inte från ansvarighet. Även om det viden kontroll av byggnadslovshandlingarna kan vara möjligt attbedöma om egendomen har varit föremål för olovlig byggnadsåtgärd och därföravviker från vad dessa handlingar utvisar, skall förvärvaren inte enbart pågrund av att han tagit del av dessa handlingar anses ha blivit uppmärksammad pååtgärden och således anses ha känt till den vid förvärvet. 1 princip skallkrävas att överlåtaren har upplyst förvärvaren omålgärden eller att det är uppenbart att olovligt byggande har förekommit, t.ex, när en större tillbyggnad har företagits på ett hus och överiåtaren intekan visa att byggnadslov till detta har meddelats. Beslämmelsernaom preskription i 27 ij medför att den principiella upplysningsplikt som nuhar berörts inte omfattar åtgärder som har blivit påbörjade längre lidtillbaka än . På grund av att reglerna om avgifter enligt förslaget tillövergångsbestämmelser inte skall vara tillämpliga på åtgärder som harpåbörjats före , faller även sådana åtgärder utanförupplysningsplikten enligt 23 tj. Enligt23 § andra stycket skall beslämmelserna i första stycket äga motsvarandetillämpning, när någon har utgivit betalning på grund av återkrav. Del innebärsåledes att, om överlåtaren blir tvungen att ersätta förvärvaren för vad dennehar betalat i avgifi och överiåtaren inte har utfört det olovliga byggandet,kan han vända sig mol den, från vilken han förvärvade egendomen, med krav påersättning för vad han har betalat. 1överensstämmelse med förslaget i den allmänna motiveringen föreskrivs i 23 §tredje stycket att talan om återkrav skall prövas av domstol. Där föreskrivsockså en tidsfrist för talan om återkrav. Tidsfristen har bestämts lill ell årfrån del avgiften betalades. I fall då paragrafens andra stycke är tillämpligträknas liden från det betalning på grund av ålerkravet gjordes. Iakttas intetidsfristen är rätten till lalan föriorad. Enligt17 kap. 11 S försia stycket äger dom, sedan lid för lalan harutgått, rättskraft, såvitt därigenom har avgjorts den sak varom talan väckts.Enligt paragrafens tredje stycke får fräga som sålunda har avgjorts inte ånyotas upp till prövning. Dessa bestämmelser torde kunna medföra all den som förtalan om återkrav enligt 23 § första stycket kan, omhan därefter av annan orsak vill föra lalan med anledning av överiätelsen, fåsin lalan härom avvisad. För alt någon osäkerhet i detta avseende inte skall rådaföreskrivs i 23 tj Qärde stycket att lalan om återkrav inte skall utgöra hindermot att annan talan med anledning av förvärvet av egendomen las upp tillprövning. 124 tj meddelas bestämmelser för sådana fall då del olovligt byggda skallundanröjas, antingen genom handräckning eller genom ägarens försorg på grund avföreläggande därom. I paragrafen uttrycks detta på så sätt att rättelse i detutförda skall vidtas på grund av beslul enligl denna lag. Ävenenligl 24 tj gäller i princip alt ägaren har skyldighet att vid överlåtelsenupplysa om den olovliga ålgärden. Om överlätaren själv inte känner till den,frilar det honom inte heller i de fall som avses i denna paragraf frånansvarighet. Kände förvärvaren lill ålgärden eller borde han ha känt till den,skall överlåtaren dock vara fri från ansvar. I motiveringen till 23 tj har somexempel på fall, då förvärvaren bort inse att olovligt byggande Prop.1975/76:164 85 förekommit,angetts alt en slörre tillbyggnad har företagits på ett hus och överlåtareninte kan visa att byggnadslov till detta har meddelats. När del gäller fallenligt 24 tj kan som ytteriigare exempel på omständigheter, som får anses geförvärvaren kännedom om ålgärden, anföras att det i fastig-hetsboken ellerlomträttsboken har gjorts anieckning om föreläggande att vidta denifrågavarande rättelsen och att anteckningen har införts vid sådan lidpunkt attförvärvaren haft möjlighet alt ta del av den vid förvärvet. Fattas beslut omrättelse och förvärvaren inte har blivit upplyst om den olovliga ålgärden ellereljest känt till eller bort känna till den, skall enligt 24 Sbestämmelserna i 4 kap. 12 S JB äga moisvarande tillämpning. Det innebär att förvärvaren får göra avdrag på köpeskillingen eller häva över- låteLsen. Han har dessutom rätt till ersättning för skada. Är skadan av ringa betydelse, fär hävning ske endast om överiåtaren har förfarit svikligt. Här kommer således att gallasamma regler som för det i 4 kap, 18 i; JB avsedda fallet att offentlig myndighels beslut medför att köpare inte har förvärvat den rådighet över fastigheten som han vid köpet hade skäl alt förutsätta. Det bör ånyo påpekas att 24 tj gäller både fast och lös egendom. Avhänvisningen till 4 kap, 12 S JB torde följa att prövning av fråga som avses i24 § skall ankomma på domstol. Särskilda beslämmelser om detta har därför inteansetts nödvändiga. Inte heller har det ansetts påkallat att i 24 tj ta inbestämmelser moisvarande dem i 23 tj sista stycket. Vad som i sådant avseendeanses gälla i fråga om talan enligt 4 kap. I2ii JB bör gälla också talan somgrundas pä 24 ij påföljdslagen. Genombestämmelserna i 25 S ges och dess tjänstemän rält att förerforderiig besiktning skaffa sig tillträde till fastighel, byggnad och annananläggning, 1 promemorian föreslås vitesföreläggande som medel för alt nämndenskall kunna utöva tillträdesrälten. Som några remissinstanser påpekar kanbesvär anföras över sådana förelägganden och förseningar därigenom uppstå inämndens kontrollverksamhet, I anslulning till I7;j harjag föreslagit allbyggnadsnämnden skall ha möjlighet till biträde av utmätningsman, när nämndenhindras alt verkställa ivångsulförande. Jag föreslår att sådani biträde skallkunna erhållas också i nu avsedda fall. Bestämmelser härom har tagits in i 25tj sista punkten, 126 S finns besiämmelserom fördelningen mellan staten och kommunen av avgifterenligt påföljdslagen. 1 överensstämmelse med vad lidigare har föreslagits(avsnitt 4,5) innebär bestämmelserna all byggnadsavgift tillfaller kommunen,medan särskild avgift och lilläggsavgift tillfaller staten. 1975/76:164 86 Enligtförslaget i promemorian skall avgift inte få påföras, om det när frågan omavgift prövas hos har förfiutit från detskyldighet att beiala avgiften inträdde. Förslaget innebär alltså att endastavgifterna preskriberas, däremoi inle möjligheterna all begära handräckningeller alt utfärda föreläggande om rättelse. 1 den allmänna motiveringen(avsnitt 4,6) har jag föreslagit att preskription skall inträda även i dessahänseenden. Bestämmelserna i 27 § första slycket har utformats i enlighethärmed. Någraremissinsianser, däribland kommunala förvaltningsjurister, anser altpreskriptionstiden inte kan anknytas till tidpunkten för betalningsskyldighetensinträde, eftersom del innan avgiftsfrågan prövas inle heller föreligger nägonskyldighet att betala avgift. Även jag anser all bestämmelserna bör ändras pådenna punkt och föreslår att tiden skall räknas från det den olovliga åtgärdenpåbörjades. 127§ första stycket har givits bestämmelserom preskription av påföljdernabyggnadsavgift, tilläggsavgift, handräckning enligt 13 5 1-3 och 5 saml föreläggandeom rättelse enligt 15 tj första stycket. De föreslagna bestämmelserna riktarsig således inte bara till utan också till överexekutor. Omhandräckning skall kunna meddelas, måsle överexekutor finna det utrett att detnär frågan om påföljd logs upp av inte hade förfiutit mer från det ålgärden påbörjades. Bestämmelsernai 27 § första styckei omfattar inte föreläggande enligt 16 § och handräckningenligt 13 tj 4, dvs. de påföljder som kan inträda när nägon underiåter attutföra arbete eller vidla annan åtgärd som åligger honom enligt BS, Del saknasnämligen enligt min uppfattning skäl att låta preskription inträda också idessa fall. Preskriptionstidenenligt förslagel i promemorian gäller inte bara byggnadsavgift ochtilläggsavgift ulan också särskild avgift. Även om någon erinran mol förslagetsåvitt avser särskild avgift inte har framförts, anser jag med hänsyn tillarten av de överträdelser som det här är fråga om att är en alltför långtid. Jag föreslår att preskriptionstiden för särskild avgift besiäms lill treår. 1 27 § andra slycket har tagits in bestämmelser om detta. Detbör anmärkas att uttrycken fråga om påföljd har samma innebörd som i 5 §. 1fråga om sådana överträdelser för vilka kan ådömas straff enligt 12 tj gällerbestämmelserna i 35 kap. om bortfallande av påföljd. Det har inteansetts nödvändigt att ta in nägon erinran om detta i 27 ij. 28och 29 § § I28 och 29 § § meddelas bestämmelser om betalning och indrivning av avgifterenligt påföljdslagen. Bestämmelserna avviker från förslaget i pro- Prop.1975/76:164 87 memorian.Enligt detta skall de avgifter som skall tillkomma staten indrivas genomutmätningsmannens försorg i samma ordning som skall, 1 fråga om byggnadsavgiftdäremot skall det ankomma på kommunen själv att se till att avgiften blirindriven. 1 den allmänna motiveringen (avsnitl 4,5) har föreslagits att ävenbyggnadsavgiften skall indrivas i samma ordning som skatt. Omannat inte föreskrivs torde avgift vara förfallen till betalning, när beslutetdärom vinner laga kraft. Med tanke på att avgifterna kan komma att uppgå tilljämförelsevis höga belopp är detta en alltför kort betalningstid. 1 281} förstaslycket har därför föreskrivits att avgift skall betalas fråndet beslutet om avgift har vunnit laga kraft. Praktiska skäl talar för attbetalning sker till den utmätningsman som i händelse av bristande betalningskall ombesörja indrivning, dvs. utmätningsmannen i den ort där denbetalningsskyldige är bosalt. Bestämmelser om detta har också tagits in i paragrafensförsta stycke. Enligt styckets andra punkt skall i avgiftsbeslutet erinras omde nu berörda biestämmelserna, 1 28§ andra stycket föreskrivs att beslutet skall sändas till utmätningsmannensedan det har vunnit laga krafl. Skall fiera personer på grund av de i 10 5första stycket föreslagna bestämmelserna solidariskt svara för avgiften, kandet om de betalningsskyldiga inte är bosatta på samma plats bli nödvändigt attsända beslutet lill fiera utmätningsmän. Betalasinte avgift i rätt tid, skall som har nämnts indrivning kunna ske i den ordningsom enligt uppbördslagen gäller för indrivning av skatt. Bestämmelser häromfinns i 29 If första styckei. Någon särskild framställning om indrivningbehöver inle göras. Det är tillräckligt att betalningstiden har gått till ändautan att betalning har skett. Av 59 tj första stycket uppbördslagen jämförtmed 60 ij 4 mom. andra stycket samma lag följeratl utmätning, men inteinförsel, får användas vid indrivningen. Jag vill erinra om alt särskildabestämmelser om indrivning finns även på andra håll, bl, a. i uppbördskungörelsen(1967:626, omtryckt 1974:854) och i utsökningskungörel-sen (1971:1098). Enligl58 ij 1 mom. uppbördslagen utgår restavgift när någon har underlåtit alt beialain skatt i föreskriven tid och ordning, Restavgiften utgör av dendel av skatten som inte har betalats. Enligt förslaget i promemorian skallrestavgift inte utgå vid indrivning av tilläggsavgift och särskild avgift.Syftel med förslaget anges vara att undvika skillnad i detta avseende mellanavgifter som skall tillfalla staten och sådana som skall utgå till kommunen.Det förslag som läggs fram innebär som redan har nämnts att enhetliga reglerom indrivning skall gälla för alla avgifter. Därmed saknas enligl min meninganledning att göra avsleg från vad som normalt gäller när fordringar indrivs isamma ordning som skatt. Bestämmelserna om restavgift bör således blitillämpliga. Första stycket i 29 ij har utformats i enlighel härmed, 1sådana fall då både byggnadsavgift och lilläggsavgift skall belalas kan 1975/76:164 88 problemtänkas uppkomma i fråga om fördelningen mellan staten och kommunen av infiutnamedel, när dessa inte räcker till att betala hela den sammanlagda fordringen påavgift. För dessa fall har i 29 ij andra styckei tagits in bestämmelser om att,vid fördelning mellan staten och kommunen, medel i första hand skall avsättasför kommunens fordran. Jaghar i den allmänna motiveringen (avsnitt 4.6) föreslagit att fråga om utdömandeav vite som föreläggs med stöd av påföljdslagen skall prövas av allmän domstolpå talan av allmän åklagare. Bestämmelser som utsäger detta torde inte behövas.Förslaget alt utdömt vite inte skall kunna förvandlas måste däremot föranledauttryckliga regler. Sådana har givits i 30 ij. 131 ij första stycket har föreskrivits att talan mot beslut ifråga som avses i påföljdslagen skall föras hos länsslyrelsen. Denna ordningstämmer överens med vad som f n. gäller beträffande fullföljd mot beslut somavser fråga om byggnadslov. Det bör påpekas att inte alla beslul avbyggnadsnämnden kan överklagas. Enligl allmänna regler torde sålunda talan intefå föras mot beslut att begära handräckning, I sådani fall får talan i ställetföras mol överexekutors beslut enligt bestämmelserna härom i utsökningslagen. Enligt31 ij andra stycket skall talan om beslut i besvärsmål föras hoskammarrätten. Som har anförts i anslutning till 11 ij skall fråga omnedsättning eller eftergift prövas av efter besvär över byggnadsnämndensavgiflsbeslut. Undanlag från denna ordning har emellertid föreskrivits i 11 tjiredje slyckel, enligl vilkel fråga om eftergift i vissa fall skall få prövasav länsslyrelsen efler ansökan. 1 31 S andra slyckel har särskild bestämmelselagils in beiräffande lalan mol beslut i sådan fråga och i frågaom anmälan som länsslyrelsen lar upp enligl 22 ij- Även i dessa fall fullföljslalan i kammarrätten. Mol kammarrättens beslul får talan föras hos regeringsrätten,Enligl 35 tj förvaltningsprocesslagen (1971:291) krävs emellertid för altbesvären skall las upp lill prövning att regeringsrätten meddelarprövningstillstånd. Av12 ij andra styckei förvaltningslagen och 7 S förvaltningsprocesslagen följeratt besvärstiden är räknat från den dag klaganden fick del avbeslulel. Ombesvär anförs över beslut i fall då rättelse skall ske, börenligl JK prövningen i överinstans företas med största skyndsamhet på sammasätt som f. n, sker när del gäller besvär hos allmän domstol över beslut avöverexekutor. Liknande synpunkter anför också och (majoriteten)kommuner. Även enligt min uppfattning bör besvärs- Prop.1975/76:164 89 målsom avser föreläggande om rättelse handläggas med förtur. Det bör emellertidgälla även mäl om förbud att forisätta byggnadsarbele. En erinran härom hartagits in i 31 § tredje slycket. Ivissa fall kan det inträffa att olovligt byggande företas på egendom, tillvilken äganderätten på grund av testamentariskt förordnande är svävande. Jaganser att den som innehar egendomen därvid bör jämställas med ägare.Bestämmelser av motsvarande innebörd finns i bl. 3 ij anläggningslagen(1973:1149). Vad jag nu har föreslagit innebär bl.a. att byggnadsavgift ochtilläggsavgift skall påföras innehavaren i stället för ägaren. Bestämmelserför nu avsedda fall har tagits in i 32 ij. Av bestämmelserna följer attinnehavaren inte skall an.ses som ägare när det gäller tillämpningen av 19 och22 S§. Föreläggande för innehavaren skall av naturliga skäl inte gälla mot nyägare och inte heller antecknas i fastighetsboken eller tomträttsboken. Vadsom har föreslagits bör gälla även när någon innehar fastighet under ständigbesittningsrätt eller med fideikommissrätt. Eftersom dessa rättsinstitut ärunder avveckling bör bestämmelserna härom tas upp bland övergångsbestämmelserna.Med ständig besittningsrätt åsyftas både sådan besittningsrätt som enligl lagär att hänföra till fast egendom och annan ständig besittningsrätt, bl.a.stadgad åborält. Somhar framgått av det förut anförda (avsnitt 4,6) ansluter jag mig lill förslageti promemorian att påföljdslagen skall träda i kraft den . Jag harvidare föreslagit alt i princip alla påföljdsbesiämmelser som rör annat änavgift skall få tillämpas också på åtgärd som har vidtagits före ikraftträdandet.Övergångsbestämmelserna har utformats i enlighet härmed. Det innebär bl, a, althandräckning utan föregående domstolsprövning kommer att kunna ske i betydligtslörre utsträckning än f. n. Det innebär också att föreläggande som utfärdasmed stöd av påföljdslagen blir gällande mol ny ägare av den egendom somomfattas av föreläggandet. Denna effekt inträder däremoi inle i fråga omförelägganden som vid ikraftträdandet har meddelats enligt äldre beslämmelser,dvs, enligl BS. I överensstämmelse med vad jag har föreslagit i den allmännamotiveringen har punki 2 i övergångsbestämmelserna utformats så altpreskriptionsreglerna i 27 i;, såviii gäller annal än avgifter, blirtillämpliga på åtgärder som har vidtagits före ikraftträdandet. Handräckningoch föreläggande far således inle beslutas i fråga om åtgärd som har företagitsföre ikraftträdandet, om del när frågan om påföljd tas upp av byggnadsnämndenhar förfiutit från del ålgärden påbörjades. Prop.1975/76:164 90 1punkt 3 av övergångsbestämmelserna regleras dels de fall där särskild avgiftenligt 6 J skall utgä, dels fall som omfattas av strafföesiämmelserna i 12 1;,Bestämmelserna innebär att 6 och 12 SS skall tillämpas endast i fråga omöverträdelse som har begåtts efter ikraftträdandet. Punkt4 avhandlar de föreslagna bestämmelserna om återkrav m. m. i 23 och 24 >;§Del kan enligl min mening inie komma i fråga att tillämpa dessa i andra fall ändå överlåtelsen har ägl rum efter ikraftträdandet. Punkt 4 har utformats ienlighet härmed, Imotiveringen lill 32 t; har föreslagits all vid tillämpningen av 10 i; försiaslyckel samt 15 och 18 tji; som ägare skall anses även den som innehar egendommed ständig besittningsrätt eller med fideikommissrätl. I överensstämmelse medvad jag därvid anförde har bestämmelser härom lagils upp under punkt 5 iövergångsbestämmelserna. Enliglkammarkollegiel kan det uppkomma svårigheler när del gäller all bestämma denlidpunkl när en åtgärd har påbörjats resp. fullbordats. Kollegiet ifrågasätterhur t.ex. ett sådani fall skall bedömas då smygkoniorisering har skettsuccessivt. Föreningen anser au bevisskyldighetenrörande frågan när ett olovligt byggnadsföretag har påbörjats eller närförseelse har begåtts bör ligga på den som äger del olovligi ulförda resp. densom har begått förseelsen. Jagär medveten om att del kan uppkomma problem av den art som kollegiel ochföreningen åsyftar. Jag håller emellertid för iroligt alt det blir fråga omövergångsföreteelser som försvinner. Några generella regler omhur problemen skall lösas kan givetvis inle ställas upp. Del måsle ske medhänsyn lagen till omständigheterna i varie särskilt fall. Vad gäller föreningensförslag om bevisskyldigheten beträffande tidpunkten för påböriandet avolovligt byggnadsförelag m, m,. harjag i den allmänna motiveringen (avsnill4.6) i anslulning till behandlingen av preskriptions-frågan, motsatt mig ettförslag av samma innebörd. Jag är inle heller i delta sammanhang beredd attansluta mig till den föreslagna bevisregeln. 6.2Förslaget till iag om ändring i byggnadslagen (1947:385) Närpåföljdslagen träder i kraft blir bestämmelserna om straff och handräckning i147 och 148 tJS BL överfiödiga.