prop · FZ0311 · 1975-12-31 00:00:00 — Lantbrukarnasskattedetegaiion påpekar, atl enligt handräckningslagen ett av utmätningsmannenanmodat trovärdigt vittne alltid skall närvara och att vid husrannsakan enligtRB skall såvitt möjligt närvara ett av förrättningsniannen anmodat vittne.Enligt förbundets mening är det nödvändigt att vittne alltid är närvarande. Uiredningen,III! ; sägs att verkställighet inte får ske om förrättning kan antas medförasynnerlig olägenhet lor någon som berörs av den. Ettvisst mått av olägenhet måste den enskilde således tåla. Med "synnerligolägenhet" menar uiredningen au del skall vara fråga om eu allvarligare Prop.1975/76:11 86 ingreppsom kan antas bli följden av en viss verkställighelsålgärd. Detta skall bedömasutifrån omständigheterna i det aktuella fallet. 1 första hand börförrättningsniannen beakta faktorer som verksiällighetsålgärdernas omfattning,förrättningsplatsens karaktär, tidpunkten för förräliningen och liknandeförhållanden av objektiv art. Utredningen framhåller, att särskildaomständigheter-1, ex. sjukdom eller ftimiljehögtid -självfallet innebär synneriigolägenhet för den enskilde. Utredningenanser vidare, att elt beslag av några.få räkenskapshandlingar nog mera sällanutgör någon påtaglig olägenhet för den som berörs av åtgärden. Verkställighetav en mer ingripande säkringsåtgärd kan däremot vara känsligare inte minst vadavser tidpunkten för verkställigheten. Synnerligolägenhet kan enligt utredningens mening även vara för handen i sådana fall,där förrättningen företas i enskild persons frånvaro. Ofta kan det då varalämpligare atl tillgripa försegling om man tror sig senare kunna komma ikontakt med den granskade. Bedöms situationen som allvarlig - misstanke om ettstörre skatlebrotl kanske föreligger - kan det vara lämpligt attgenast göra åtalsanmälan och begära att åklagaren beslutar omhusrannsakan enligt 28 kap. RB. Remissyttrandena.Över innehållet ill! ; yttrar sig hovrätten över och , statensjordbruksnämnd och i . Hovrättenanmärker, att det lorde vara lämpligt att denna och 12-13 ! ;1; förs samman i enparagraf, eftersom de samtliga närmare reglerar förfarandet vid verkställighetav säkringsålgärd. anser att lokutionen "synnerlig olägenhet" ger intryckav snävhet mot den enskildes rättssäkerhelsintresse. Länsstyrelsenframhåller alt en alltför vidsträckt tolkning av ullrycket "synnerligolägenhet" kan föranleda obefogade svårigheter vid förrättningen och attinnebörden härav närmare bör anges antingen i lagtexten eller i vart fall itillämpningsföreskrifter. ; föreskrivs att förrättning för verkställighet inte får påböflas mellankl. 19 och kl. 8 utan att den som berörs därav medger att så får ske. Förbudetomfattar alla typer av säkringsåtgärder. eftersökning i ett utrymme däremot böflat före får verkställighetske så länge som synnerlig olägenhet enligt 11 ! ; inte kan anses ha uppståttför någon som berörs av verkställigheten. Inget hindrar att man under en sådanförrättning verkställer ett beslag efler . Utredningenframhåller, all förbudet omfattar även verkställighet som förrätiningsmannenämnar företa i egen flänstelokal eller på allmän plats. Remissyttrandena.Åtskilliga remissinstanser vänder sig mol fö- Prop.1975/76:11 87 reskriften i 12!;. Nästan samtliga framför önskemål om enutsträckning av liden. De remissinstanser som har yttrat sig är hovrätten överSkåne och , kammarrätten i , generallullslyrelsen, RSV,länsstyrelserna i . , och ,saml och Föreningen . Hovrätten framhåller, att om 11-13 §§ förs samman i enparagraf skulle också den i 12 § i förslaget intagna bestämmelsen, attförrättning för verkställighet inte får påbörjas mellan och kl. 8,lämpligen kunna uteslutas. Ifrågavarande paragraf synes ha tillkommit eftermönster av 28 kap. 6 l; tredje stycket RB. Till skillnad från utredningensförslag till 121; upptar emellertid denna bestämmelse möjlighet att även undernattetid genomföra husrannsakan, såvida det föreligger särskilt skäl därför.Att verkställighet av säkringsåtgärd enligt bevissäkringslagen i normala fallej bör företas under kvälls- och nattelid torde ligga i sakens natur. I vartfall torde 11 S få anses lägga hinder däremot i de fiesta fall, framhållerhovrätten. Kammarrätten påpekar, att i 3 § handräckningslagen finnsen regel om förbud mot förrättning mellan och kl. 9. Utredningen harinle angett varför den stannat för de föreslagna tidsgränserna. Kammarrättenanser det ändamålsenligt att bevissäkringslagens bestämmelser i delta avseendeanpassas till motsvarande bestämmelser i , att husrannsakan ej utan särskildaskäl fär företas mellan och kl. 6. Därigenom skulle verkställighet närsärskilda skäl föreligger kunna genomföras än . Bestämmelseni 11 ;; far enligt kammarrätten anses ge den enskilde tillfredsställandeskydd. RSV framför liknande synpunkter som kammarrätten. Detförekommer ibland att skattskyldiga är anträffbara endast under kvällstid elleratt en granskning av andra skäl nödvändigtvis måste företas vid denna lidpunkt.Del är mot den bakgrunden svårt att förstå varför en tillkallad utmätningsmaninte på några villkor skulle kunna tillåtas att exempelvis verkställaett låt vara klart påtvingat men likväl okomplicerat beslag i en kontorslokal,som han och granskningsmannen har fått komma in i efter . Likaså är detenligt RSV svårl att förstå varför en utmätningsman i alla lägen skulle varaförhindrad att vid samma lidpunkt söka igenom en portfölj, som den granskadehar ställt kvar vid etl besök hos granskningsmannen på hans flänsterum. Medhänsyn till vad som föreskrivs i 11 ! ; anser RSV all bestämmelserna 112! ; bordekunna slopas eller i varje fall mjukas upp. i understryker, att vissaverksamheter pågår eller mellan och kl. 8. I vissa fall kangranskaren besöka den granskade endast efter arbetsdagens slut i dennes bostad,där räken- : skapsföring sker och där materialet är förvarat. Länsstyrelsenvill ha samma tidsbestämning som i bestämmelserna om husrannsakan, dvs. liden21-6, eller ett tillägg som anknyter lill de tider verksamheten bedrivs. Prop.1975/76:11 88 Länsstyrelseni anser all bestämmelsen bör ändras på så sätt att hinder förförrättning efter ej bör föreligga om granskning som föregår förrättningpåböflats före . Vidare bör anges att förrättning eller söndagsamt annan helgdag får ske endast om särskilda skäl föreligger. Detsammagäller beträffande förrättning som påböflats mellan och kl. 8. FöreningenSveriges kronofogdar anser att regeln bör utformas i överensstämmelse med 18 §ulsökningskungörelsen (1971:1098), eftersom bevissäkringsåtgärden i vissa fallkan få exekutiv karaktär. I denna paragraf sägs att förrättning ej ulansärskilda skäl får företas vid annan fld än vardagar mellan kl. 6 och . ; föreskrivs att vid verkställighet skada inte får orsakas på egendoni.Dock är det tillåtet att bryta lås och annan stängningsanordning.Föreskrifterna anger ramen för del fysiska våld som lår användas vidverkställighet av beslut om säkringsåtgärd. Utredningenunderstryker, att det faller utanför förätiningsmans befogenheter att med våldta sig in i ett låst förvar eller utrymme på annat sätt än genoni atl brytalåset eller annan stängningsanördning. Bedöms något sådant som nödvändigt måstehusrannsakan enligt tillgripas. Härför krävs alt vissbrottsmisstanke föreligger. Remissyttrandena.Ingen remissinstans har särskilt uttalat sig om innehållet i denna paragraf Utredningen.Enligt 14 5; första stvcket får beslagtagel bevismedel lämnas kvar hosinnehavaren endast om synneriiga skiil härför föreligger. Utredningenframhåller alt i normalfallet beslag verkställs genom att bevismedel fråntasinnehavaren. Undantagsvis är det dock möjligt att låta beslagtaget bevismedelbli kvar på förrättningsplatsen. Härför krävs enligt lagrummet "synnerligaskäl". Etl sådant skäl är enligt uiredningen all del bedöms vara praktisktomöjligt eller i vafle fall förenat med avsevärda olägenheter atl transporterabort ett omfattande bevismaterial som tagits i beslag. Beslag kan också ansesnödvändigt för viss lid till dess granskningsmannen efter ytteriigaregenomgång kunnat ta ställning lill om beslaget helt eller delvis skall bestå.Många gånger kan det då bl. a. med hänsyn till den granskades intressen varalämpligast alt låta del beslagtagna materialet vara kvar hos honom. Utredningenbetonar, alt om granskningsmannen flnner påtaglig sabotagerisk vara förhanden, han i regel bör låta föra del beslagtagna materialet från platsen, ominte fullt betryggande försegling kan anordnas. Prop.1975/76:11 89 Enligtandra stycket får vid verkställighet av beslag även förvar för det beslagtagnabevismedlet fråntas innehavaren eller förseglas. ; yttrar sig hovrätten över och ochkammarrätten i , som föreslår viss omredigering av lagtexten. Hovrättenifrågasätter om första stycket har någon egentlig funktion att fylla i lagen.Bestämmelsen torde närmast vara atl ses som en anvisning för den somverkställer ett beslut om beslag om hur denna verkställighet skall gå till föratl det med beslaget avsedda syftet ej skall äventyras, och inle - såsom övrigaföreskrifter i avsnittet om verkställighet - som en bestämmelse tillkommen iavsikt att skydda den som utsätts för verkställigheten. Bestämmelsen synes,närmast ha sin plals i en tillämpningskungö-relse eller i en särskildinstruktion för granskningsman. Enligt hovrättens uppfattning kan vidare de skälsom utredningen anger för att beslagtaget bevismedel skall lå lämnas kvar hosinnehavaren knappast böra betecknas som synnerliga utan de synes snarare varaatt likställa med vad som i lagtext brukar betecknas som särskilda skäl. ;sägs att vid verkställighet av eftersökning i utrymme även förvar som påträffasdär lar genomsökas. Bestämmelsen har ej särskilt kommenterats i belänkandetoch ej heller föranlett uttalande från någon remissinstans. 6.6Behörighet att fatta och verkställa beslut Utredningen.116;; regleras behörigheten atl fatta beslut om säkringsåtgärd. Ijörsta Slyckel behandlas beslut om vissa mer ingripande säkringsåtgärder, sombeskrivs i 7 ;; andra stycket. Del är här fråga om eftersökning i utrymmen,som kan anses utgöra den granskades verkliga privatulrymmen, samt s. k.tredjemansuirymmen som inte används för den granskades verksamhet. Underförsta styckels tillämpningsområde faller också alla förvar, som påträffas iutrymmen av nämnda slag. Rätt all falla beslut i dessa fall tillkommer endastlänsskatierälten. Rätten beslutar i fråga om eftersökning i angivna utrymmenoch förvar även om skalle- eller avgiftsärendci som sådant inle tillhör desskompetensområde. Utredningenframhåller, atl inom länsskailerältens kompelensoniråde ligger endast fråganom anviindning av eftersökning i angivna fall. Rätlen alt besluta om hävning aven sådan säkringsåtgärd tillkommer således inle domstolen om del inle är frågaom besvärsmål enligl 24 ! Prop.1975/76:11 90 prövningom undanlag från granskning enligt 19-21 !;! Ärendeenligt första stycket anhängiggörs vid domstolen av gransknings-man. Detta skergenom en skriftlig framställning till rätten. Uiredningen anser, att vaflebefattningshavare hos granskningsmyndighelen med granskningsnians befogenhet ioch för sig bör ha kompetens all uppträda som part inför domstolen, men alt detligger i sakens natur alt framställningen i regel bör göras av någon ichefsställning eller alf samråd med överordnad sker innan framställningeninges. Iandra stycket regleras vem som är behörig atl besluta i fråga om säkringsålgärdi de fall som inte omfattas av första stycket. Föreskrifterna inbegriper allabeslut i fråga om beslag och försegling samt dessutom beslut i fråga om eftersökningenligl första stycket. Som tidigare påpekats gäller för behörighet all hävasäkringsåtgärd i detta stycke oavsett vilken åtgärd det är fråga om. Behörighetenligt andra stycket tillkommer i princip alla de befattningshavare som enligt2 ! ; är alt anse som granskningsmän. 1iredie stycket finns en specialregel om överprövning av särskilt förordnadgranskningsnians beslut. Denna prövning skall enligt uiredningen alltid ske ochomfattar alla beslut i fråga om säkringsåtgärder, dvs. både beslut om användningav .sådana åtgärder och hävningsbeslut. Den särskilt förordnadegranskningsmannen är skyldig att möjligt anmäla beslutet. Utredningenframhåller att den särskilt förordnade granskningsmannen inte behöver avvaktaresultatet av överprövning eller göra anmälan om beslutet innan han förordnarom verkställighet. Det ligger i sakens natur alt hans beslut oftastaktualiseras under pågående granskningsarbete hos den granskade och börverkställas utan nämnvärt uppskov. Dock kan del enligt utredningens meningförekomma situationer, där det är lämpligt att invänta den överordnadebefattningshavarens syn på beslutet eller kanske rent av överlämna frågan ombeslut till denne. Denbefattningshavare som i sin flänst har att övervaka granskningen skall enligllagrummet så snart anmälan om beslut har kommit honom tillhanda avgöra om delskall beslå. Utredningenframhåller, atl den som övervakar granskningen givetvis är oförhindrad au geden särskilt förordnade granskningsmannen anvisningar om arbetets bedrivandeoch därmed även om hur verkställigheten av etl överpröval beslut börgenomföras. Inomvissa sektorer av skatte- och avgiftssystemet är bestämmelserna avfattade såatl mer än en befattningshavare i sin flänst har att övervaka en och sammagranskning. Vem som därvid skall ha skyldighet att företa överprövning enligliredje stycket bör enligl uiredningen bestämmas i ad-ministnitiv ordning. Remissyttrandena.Över utredningens förslag i fråga om behörighet alt falla beslut omsäkringsålgärd yttrar sig åtskilliga remissinstanser. 1975/76:11 91 En del av deras synpunkter har redovisats i det föregåendemen tas här upp på nytt. Flertalet remissinstanser godtar uttryckligenutredningsförslaget eller ut talar sig inle om del, RSV uttalar atl granskningsmännen får anses ha gettsrimliga befogenheter atl falla beslut om säkringsåtgärder. I län anser utredningens förslag attgranskningsnian får besluta om niindre ingripande åtgärder väl motiverad.Vikten av att snabbi och effektivt kunna ingripa mot den som söker undanhållabevismedel liksom erfarenheterna av handräckningslagen talar klart för detta.Det är således i regel omöjligt all i förväg förutse vilka problem som kantänkas uppstå vid en granskning resp. vilka tvångsmedel som kan bli nödvändiga,framhåller . Liknande synpunkter framlägger Föreningen la.xeringsrevisorer. Åtskilliga remissinstanser intar emellertid en tveksameller kritisk hållning lill förslaget. JK vill ifrågasätta om inle villkoren för beslut omsäkringsåtgärder lått en utformning som i alltför hög grad tillgodosereffektivitetsintresset. Bevissäkringslagen är enligl uttalanden i betänkandetavsedd att användas mot dem som medvetet söker sabotera myndigheternaskontrollverksamhet. Det hade varit värdefullt om delta kommit till uttryck ilagtexten, l.ex, i form av ett väsentlighetsrekvisit. Med den utformningvillkoren för beslut om säkringsåtgärder nu har kan sådana åtgärder formelltoantastligt lillgripas även vid rutinbelonade granskningar där verkligsabotageavsikt hos den granskade saknas eller i vart fall framstår sombetydelselös från samhällsekonomisk synpunkt. Den nu berörda bristen blirenligt JK mindre betänklig om beslutanderätten i fråga om säkringsålgärderläggs på organ som kan förvarnas ha kompelens att avväga effektivitetskravetmot den skattskyldiges anspråk på rättssäkerhet. Den kategori flänstemän, sombestår av dem som har all i sin flänst övervaka granskningen - huvudsakligenskallechefer och enhetschefer vid länsstyrelsernas skatteavdelningar - fåranses uppfylla de krav som från den enskildes rättssäkerhetssynpunkt börställas på den som beslutar om säkringsåtgärder. Däremot framstår det enligl JKsom ovisst om kategorin särskilt förordnade granskningsmän kan svara upp tilldessa krav. Uppenbarligen blir det denna vidsträckta krets av flänstemän påfältet som kommer atl få fatta de fiesta säkringsbesluten. Granskningsarbetelskulle emellertid avsevärt försvåras, menar JK, om de särskilt förordnadegranskningsmännen inte erhöll någon behörighet alt besluta om säkringsåtgärder.En lösning på delta avviigningsproblem iir enligl JK atl anförtro dessagranskningsmän rätt all besluta endast om de mindre ingripandesäkringsåtgärderna beslag och försegling. Beslut om eftersökning i utrymme somanvänds lor den granskades verksamhet skulle således förbehållas denkvalificerade gruppen granskningsmiin. Prop.1975/76:11 92 punktsynes inte befogade erinringar kunna riktas mol en sådan ordning. En särskiltförordnad granskningsnian kan ju i avbidan på beslut om eftersökning låtaförsegla del utrymme i vilket han anser atl eftersökning bör ske och beslut omeftersökning bör även med en sådan ordning kunna meddelas snabbt eftersombeslutsvägen i allmänhet är myckel kort. Av liknande skäl föreslårhovräilen över och att granskningsmans behörighet att fattabeslut om tvångsmedel bör inskränkas lill atl omfatta endast sådana fall somavses 116! ; andra stycket och där det kan antas föreligga fara i dröjsmål. Ilikhet med vad som gäller vid beslag enligt 27 kap. RB borde därtill införas enmöjlighet för den som drabbas av beslag, som beslutats av granskningsnian, altskyndsamt - inom en i lagtexten angiven viss - lå frågan ombeslagets bestånd prövad av länsskatierätien. Kammarrätten i Göteborgdäremot kan inte finna alt några rättssäkerhetsskäl talar för att begränsabehörigheten för flänstemän inom laxeringsin-lendentorganisationen att beslutai fråga om de nu aktuella tvångsmedlen. Lika väl som en åklagare eller annanförundersökningsledare nu är behörig all besluta om beslag eller husrannsakaninom brottmålsprocessen, bör en skattechef, revisionsdirektör ellertaxeringsdirektör kunna betros med motsvarande uppgifter inomtaxeringsprocessen. Likaså har kammarrätten svårt att se någon anledning tillatt en taxeringsflänsteman, som genomför en taxeringsrevision ute på fältet,inte skall ha samma behörighet som en polisman atl besluta om beslag ellereftersökning (husrannsakan) när ell sådant beslut behöver fattas utan dröjsmål.Behörighet att besluta om användning av tvångsmedel bör i normalfallentillkomma både den som har att besluta om taxeringsrevision eller granskning,dvs, i taxeringsfallen skattechefen, revisionsdirektören ellertaxeringsdirektören och länsskatierätien. Möjligen bör i fråga om eftersökninglas med en kompletterande regel av liknande innebörd som regeln i 28 kap. 4 ! ;RB atl rätten bör besluta i fall då efter-sökningen kan antas bli av storomfattning eller medföra stor olägenhet för den utsatte. Vidare bör- i likhetmed vad som inom brottmålsprocessen gäller för polisman - var och en som utförtaxeringsrevision eller liknande granskning vara behörig all besluta ombevissäkringsåtgärd när beslut av överordnad chef eller länsskatierälten intekan avvaktas. RRV anser, att med denföreslagna ordningen att länsskatterätten skall fatta beslut om eftersökning iutrymmen, som inte används för den granskades verksamhet, dröjsmål medsäkringsåtgärdernas utförande inle torde kunna undvikas. Verket ifrågasätter ominte också dessa avgöranden bör ske på administrativ väg. Det finns enligtverkets mening inte anledning att inskränka granskningsmannens befogenheter iförhållande till vad som i motsvarande avseenden gäller på detstraffprocessuella området. Beslut om eftersökning i privatulrymmen och därmedi lagförslaget jämställda lokaler bör dock på skatteområdet förbehållasskattechefen och på andra granskningsområden chef i moisvarande ställning. Prop.1975/76:11 92 Ävenlänsstyrelsen i ifrågasätter om inle även rätten att fatta beslutom eftersökning i privatutrymmen bör tillkomma skattechef vad gällerlänsstyrelsens verksamhetsområde. Härigenom skulle det bli möjligt att snabbtfatta beslut om eftersökning när så erfordras och förrättningen skulle på såsätt kunna utföras på ett effektivt sätt. Något skäl för alt skattechef inteskulle ha samma rätt att fatta beslut om eftersökning inom sitt verksamhetsområdesom åklagare har beträffande husrannsakan torde inte finnas. Lagrådet ansåg år1961, då handräckningslagen infördes, atl rätten atl fatta beslut omhandräckning av rättssäkerhetsskäl inte kunde ges vissa bestämdachefsflänstemän vid länsstyrelsernas taxeringsavdelningar. Detta kan enligtlänsstyrelsens mening inle utgöra något skäl för att en sådan lösning inteskulle kunna införas . Metoderna för atl undgå skatter är mer avancerade nuän , framhåller , och därför måste myndigheterna geseffektiva medel att förhindra skattebortfall och för att kunna åstadkommalikformiga och rättvisa taxeringar. Begreppet rättssäkerhet får inte tolkasensidigt. Rättssäkerhet innebär inte enbart skydd för den enskilde medborgarenmot opåkallade åtgärder från myndigheler utan likaså att staten skall kunnaerhålla de skatter och avgifter som medborgarna enligt gällande författningarär skyldiga att betala. Flertalet skattskyldiga tillhandahållerräkenskapsmaterial utan invändning vid taxeringsrevisioner. Bevissäkringslagenkommer därför att tillämpas endast då det är fråga om trilskande skattskyldigasom medvetet försöker att förhindra och försvåra granskningsarbetet. Ställskravet på rättssäkerhet alltför högt kommer de mest avancerade skattefuskarnaatt dra fördel därav. Taxeringsrevisorer som vid misstanke om skattebrott harbiträtt åklagare vid husrannsakan vet av erfarenhet, att sådana bevismedel somdubbel bokföring, oredovisade försäljningsfakturor och kontokiiranter övermedel insatta i utländska banker påträffas i de skattskyldigas hem. Sådanahandlingar förvaras inte på kontoret förmodligen därför alt de anställda dåskulle kunna få kännedom om dem. Paragonnotor och liknande räkenskapshandlingarsom de skallskyldiga påstår sig inte ha bevarat, kan likaså påträffas ihemmet. Eftersökning i skallskyldigs hem kommer att bli en för vederbörandeflänstemän grannlaga uppgift, betonar . Granskningsman kommerdärför inte att göra framställning om sådan eftersökning om han inte bedömeråtgärden som absolut nödvändig. Riskerna för missbruk kan därför bedömas somsmå. Finner granskningsman efter det atl han har påböflat granskningsarbetethos skattskyldig att eftersökning av bevismedel bör ske i skattskyldigs hem,bör säkringsåtgärden kunna utföras ulan dröjsmål. I annat fall kommer denskattskyldige atl hinna undanröja bevismedel förvarade i hemmet ochefter-sökningen blir resultailös. Länsstyrelseni anser att beslut om tvångsåtgärder endast börtillkomma en dömande instans, förslagsvis länsskalterätt. Länsstyrelsenförutsätter då att dylika ärenden handläggs med förtur samt 1975/76:11 94 behandlas med den smidighet som det praktiskagranskningsarbetet kräver. Lantbrukarnas skaiiedelegaiion anser att det är orimligtatt överlåta till granskningsman att besluta om eftersökning iverksamhetsutrymme. Beslut om säkringsåtgärd bör fattas endast avlänsskatierätien. Ett undanlag från denna regel kan delegationen tänka sig omdirekt sabotagerisk föreligger och den som granskas är närvarande. Beslut ombeslag av bevismedel skall då kunna fattas av granskningsman. Näringslivets skattedelegallon kritiserar utredningensuttalande att de betänkligheter som har rests mot att administrativmyndighet skall få falla beslut om handräckning inte längre har samma tyngd.Detta påstående görs som de återhållande förutsättningarna föråtgärderna mer eller mindre slopas och åtgärderna görs mer ingripande.Delegationen understryker uttalanden i direktiven till utredningen atträttssäkerhetssynpunkterna bör noga beaktas. Beträffande den föreslagna 16 §om överprövning av beslut som har fattats av särskilt förordnad granskningsmanpåpekar delegationen att någon skyldighet för denne att avvakta resultatet avöverprövningen eller göra anmälan om beslutet innan han förordnar om verkställighetinte stipuleras. Redan detta måste vara en brist - genom att företa åtgärdenlider kanske den granskade just den skada som han velat undvika genom attöverklaga beslutet. Han kanske inte ens är säker på alt granskningsmannenformellt sett har ett sådant förordnande att han kan genomförasäkringsålgärden.