prop · FZ03126 · 1975-12-31 00:00:00 — Dess lydelse kräver enliglLO:s mening att arbetsmarknadens parter, när det gäller utformning ochgenomförande av riktiinjer och program för yrkesvägledning, bör knytas närmareskol- och arbelsmarknadsmyndighelema än vad som är fallet. Arbetsmarknadensparter bör således ingå i det samrådsorgan mellan SÖ, AMS ochuniversitetskanslersämbetet (yrkesvägledningsnämnden), som har huvudansvaretför yrkesvägledningen i landet. LOpekar också på några formuleringar, som har betydelse i första hand förutvecklingen av innehållet i den del av samhällets yrkesvägledning som skolansvarar för. Sålunda anger art. 1 mom. 4 att riktiinjema och programmen skallsyfta lill all förbättra individens förmåga atl förslå och atl individuellteller koUektivt påverka arbetsmUjön och den sociala miljön; arl. 3 mom. 2 allinformation och vägledning skall avse bl. a. arbetsvillkor, arbetarskydd ochandra aspekter av arbelshvel i olika sektorer av ekonomisk, social ochkulturell aktivitet och på alla ansvarsnivåer; och art. 3 mom. 3 atl dennainformation och vägledning skall kompletteras genom information om allmännaaspekter av koUektivavtal och alla berörda parters rättigheter och skyldigheterenligt arbelslagsliftningen. 1studie- och yrkesorienteringens mål ingår vad som här anförts. LO anseremellertid, att skolan inte tillräckligt beaktar detta och viU därförerinra om skolans ansvar för alt i sin verksamhet i än högre utsträckning förmedlakunskaper om fackföreningsrörelsen som elt instmment för utveckhngen avindividens miljö, rättigheter och skyldigheter på arbetsplatsen. TCOslutiigen tiUstyrker atl konvenlionen ratificeras av . ILO-kommitténslår fast atl remissinstansema är eniga i uppfattningen att kan och börratificera konventionen nr 142. Såväl SAF som LO pekar dock på kravet ikonventionens artikel 5, atl rUctlinjer och program för yrkesvägledning ochyrkesutbildning skall utformas och genomföras i samverkan med organisationemapå arbetsmarknaden. De föreslår därför alt arbetsmarknadens parter skaU blirepresenterade i de organ som handhar utformning och genomförande av sådanariktlinjer och program. ILO-kommitténinstämmer i arbetsmarknadsorganisationernas synpunkler på representation i deorgan som avses i artikel 5. Kommittén tillstyrker atl konvenlionenratificeras. alt lextema tiU konventionen nr 142 och rekommendationen nr150 av regeringen överlämnas lill utbildnings- och arbetsmarknadsmyndigheternasamt tiU delegationen för jämställdhet mellan män och kvinnor, liU SIDA,, statens personalnämnd, statens personalulbildningsnämnd ochstatens invandrarverk för beaktande i deras fortsalta arbete. Textema börockså överlämnas tiU arbetsgivarnas och arbetstagarnas organisationer. Prop.1975/76:126 12 Konvention om missbruk i samband med migration m.m. samt rekommendation ommigrerande arbetstagare Fråganom migrerande arbetare behandlades försia gången och färdigbehandladesår . En konvention antogs med 265 röster för, ingen mot och 81 nedlagda. Enrekommendation antogs med 288 röster för, ingen mot och 62 nedlagda. De svenskaregerings- och arbelstagarombu-den röstade för de båda instmmenlen, medanarbetsgivarombudel i båda fallen lade ned sin röst. Konventionenkompletterar konventionen (nr 97) om migrerande arbetare (reviderad 1949),vilken behandlas i följande avsnitt, och konventionen (nr 111) omdiskriminering (anstäUning och yrkesutövning), vUken senare har ratificeratsav (prop. 1962:70, 2LU 1962:26, rskr 1962: 333). Konventionensoch rekommendationens huvudsakliga innehåU Konventionenär uppdelad i en första del om missbmk i samband med migration, en andra del omlikställdhet i fråga om möjligheter och behandling och en tredje del sominnehåller slutbestämmelser. Varjestat för vilken konventionen gäUer förpliktigar sig all respektera allamigrerande arbetstagares gmndläggande mänskliga rättigheter (art. I). Detåligger varje sådan stal att fastställa om del finns illegalt anställdamigrerande arbetstagare inom dess territorium. Likaså skall fastställas ommigrerande arbetstagare utsätts för förhållanden som står i strid med internationellaeller nationella lagar och bestämmelser. Detta avser förhållanden såväl underresan, vid ankomsten som under den lid de vistas i landet (art. 2). AUaerforderliga och lämpliga åtgärder skall vidtas för all hindra hemlig migrationoch iUegalt sysselsättande av migrerande arbetstagare. Åtgärder skall ocksåvidtas mot dem som organiserar lagstridig eller hemlig migration eUer somsysselsätter arbetstagare som invandrat på olagligt sätt (arl. MedlemsstatemaskaU på nationell och intemationell nivå skapa former för systematisk kontaktoch utbyte av information i dessa frågor (art. 4). Dessaåtgärder syflar bl.a. tiU atl upphovsmännen tiU handel med arbetskraft skallkunna lagforas oavsett från vilket land de verkar (art. 5). Effektivaåtgärder för atl uppdaga illegalt sysselsättande av migrerande arbetstagareskall vidtas. Likaså skall administrativa, civilrättsliga och straffrättsligapåföljder bestämmas och tillämpas. Detta skall även gälla avsiktlig medverkanlill sådan immigration i vinstsyfte eller annorledes. En arbetsgivare somlagföres av sådanl skäl skall ha räll att anföra bevis för atl han handlat igod tro (art. 6). Prop.1975/76:126 13 Vidlagstiftning och andra åtgärder med anledning av denna konvention skallrepresentativa arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer medverka. De skallockså ha rätt att ta initiativ i detta syfte (art. 7). Migrerandearbetstagare som lagligen vistas i landet för att arbeta och förlorar sinanställning skall icke anses befinna sig i en illegal situation. Detta skallinte heller leda lill att uppehålls- och eventuellt arbetstillstånd indragesför vederbörande. Denne skall åtnjuta likställdhet i fråga om behandling medlandels medborgare, särskilt vad gäller anställningstrygghet, beredande avaltemativ sysselsättning, beredskapsarbete och omskolning (art. 8). Migrerandearbetstagare som inle har anlänt lill landet eller erhållit anstäUning ienlighet med gällande lagstiftning skall åtnjuta liksläUdhel i fråga om lön,social trygghet och andra förmåner gmndade på tidigare anstäUning både för sigsjälv och för sin familj. I händelse av tvist skaU arbetstagaren personligeneller genom ombud ha möjlighet atl lägga fram sin sak inför kompetent organ. Omarbetstagaren eller hans familj avlägsnas från landet skaU de ej bära kostnadenför delta. Ingenting hindrar medlemsstat från alt ge personer som illegaltvistas eUer arbetar inom landet rätt att stanna och la legal anställning (art.9). Konventionenkräver atl likställdhet garanteras med avseende på anställning och yrkesutövning,social trygghet, fackliga och kulturella rättigheter samt individuella ochkollekliva friheter för migrerande arbetstagare som lagligen vistas i landetsåväl som för deras familjer (art. 10). Uttrycket "migrerandearbetstagare" avser i denna del av konvenlionen personer som beger ellerbegett sig från etl land till ett annat land för atl få sysselsättning på annatsätt än som egen företagare. Del inbegriper också dem som i föreskriven ordningfått tilllräde som migrerande arbetstagare. Uttrycket avser inte gränsgångare,artisler och fria yrkesutövare som rest in i landet för kortare lid, sjöfolk,personer som kommit för atl studera, eller anstäUda hos organisationer eUerförelag inom landets territorium som efter ansökan av arbetsgivaren fåtl tilllrädeunder en begränsad och bestämd lidsperiod (art. 11). Föratt säkerställa godtagande och genomförande av denna likställdhet skall lagarutfärdas och upplysningsprogram främjas. Lagar och andra föreskrifter som äroförenliga med denna pohtik skall upphävas eller ändras. En socialpolitik skallutformas som gör det möjligl för migrerande arbetstagare och deras familjeratl bli delaktiga i de förmåner som landets egna medborgare åtnjuter. Dockskall beaktas de särskilda behov som de kan ha innan de anpassatstill sysselsättningslandets samhälle. Åtgärder och upplysningsprogram skallgenomföras för alt göra de migrerande arbetstagama förtrogna med dennapolitik, med deras rättigheter och skyldigheter och med andra aktiviteter somär ägnade att möjliggöra för dem Prop.1975/76:126 14 attutöva sina rättigheter. Alla åtgärder skall vidtas för att de migrerandearbetstagama och deras familjer skall kunna bevara sin nationella och etniskaidentitet och sina kulturella band med sitt urspmngsland. Till delta hörmöjligheten för barnen atl få undervisning i sitt modersmål. Denna politikskaU ske i samråd med och under medverkan av representativa arbetsgivar- ocharbetstagarorganisationer (art. 12). Enmedlemsstat kan vidta alla de åtgärder som erfordras för all underlättaåterförening av familjer lill migrerande arbetstagare som lagligen vistas ilandet. Med familj avses i detla fall make/maka samt bam och föräldrar, omdessa underhålls av vederbörande (art. 13). Frittval av sysselsättning med bibehåUen räll tiU geografisk rörlighet kan görasberoende av atl den migrerande arbetstagaren lagligen vislats i landet för alterhålla sysselsättning under en lid av högsl . Om dess lagstiftninginnehåller bestämmelser om avtal för en fastställd tid av mindre än kandet emeUertid göras beroende av atl arbetstagaren uppfyllt sitt förstaarbetsavtal. Medlemsstat kan i samråd med partsorganisationerna utfärdabestämmelser om erkännande av yrkeskvalifikationer som förvärvats i annalland. Slutligen kan den också med hänsyn till statens intresse begränsatiUlrädet till vissa avgränsade kategorier av sysselsättning eUer funktioner(art. 14). Medlemsstaternakan sluta multilaterala eller bilaterala avtal för alt lösa problem i sambandmed tillämpningen av denna konvention (art. 15). Vidratificering av konventionen kan genom en bifogad förklaring anges om någonderaav del 1 eller del II utesluts från godkännande. En sådan förklaring kannär som helst upphävas av vederbörande stat. Emellertid skall varje stat somgjort en sådan förklaring i sin redogörelse för tillämpningen av konvenlionenange tillståndet i dess lagstiftning och praxis vad gäller den del som ejgodkänts. Därvid skall framgå vilka bestämmelser som tilllämpas ochanledningen till att denna del ej godkänts (art. 16). Irekommendationen utvecklas de principer som inskrivits i konventionen. DeninnehåUer avsnitt om likställdhet i fråga om möjligheter och behandling,socialpolitik (särskilt om förenande av familjer, skydd för de migrerandearbetstagarnas hälsa och sociala tjänster) saml om anställning och vistelse. Inledningsvisframhålls att rekommendationen bör tiUämpas inom ramen för en sammanhängandepolitik med avseende på intemationell migration för arbete. TUl gmnd bör liggade ekonomiska och sociala behoven i såväl urspmngs- som sysselsättningslandet.Därvid bör hänsyn tas till inte bara arbetskraftsbehovet på kort sikt utanockså till de långsiktiga sociala och ekonomiska konsekvensema för såväl demigrerande som för berörda samhäUen. 1975/76:126 15 Yttranden har inhämtats från ,(Rfv), SÖ, AMS, arbetarskyddsstyrelsen, statensinvandrarverk (), SAF, . , LO ochTCO saml från . I sill yttrande över konventionen anför 5/V bl. Det viktigaste dokumentet i frågan är FN:s allmännaförklaring om de mänskliga rättigheterna. Förklaringen är i sig inle rättsligtbindande och kan på gmnd av bristen på precisering endasi ge allmän vägledning.De konventioner som utformats för alt bindande reglera slalemas skyldigheterhar ratificerats av . Intemationella konventionen om medborgerliga och pohtiskarättigheter föreskriver i art. 9 mom. 4 att den som berövats sin frihet skallha rätt alt inför domslol påfordra atl lagligheten av frihetsberövandet prövasutan dröjsmål. Moisvarande bestämmelser återfinns i Europeiska konventionenangående skydd för de mänskliga rättighetema och de gmndläggande fri-hetema,art. 5 mom. 4. Det kan nu som i andra sammanhang ifrågasättas om bestämmelsernai 20 § Iredje stycket utlämningslagen och 35 § första stycket utlänningslagenoch i lillämplig del 48 a § slår helt i överensstämmelse medkonvenlionskraven. Enligl SlV:s uppfattning har en arbetsgivare storamöjligheter atl undgå upptäckt om han anställer en utiänning som saknartillstånd all arbeta i . Brott mol bestämmelserna är troligen relativtvanliga hos en del mindre arbetsgivare inom restaurang- och städbranscheraa.Endasi få ingripanden sker emellertid. Polismyndighelemas möjligheter alt görainsalser har varit otillräckliga. I de distrikt där kontroU överhuvud förekommer sker den stickprovsvis. De som arbetar illegalt riskerar atl utsättas förförhåUanden som nämns i första momentet. Eftersom de saknar tiUslånd all arbetaär deras möjligheter atl själva eUer genom fackligt bistånd hävda sinarättigheter under an-släUningen i allmänhet små. Verket hänvisar vidare tillvad som nedan sägs underart. Den nuvarande ordningen kan inte sägas motsvara kravet påen systematisk strävan att fastställa om det finns illegalt anstäUdamigrerande arbetstagare i . Mer systematiska undersökningar krävs avarbetsplatser där det fmns skäl att misstänka att utiänningar sysselsättsillegalt. Arbetsgivar- och arbelslagarorganisalionemas medverkan ärangelägen och bör säkerstäUa alt alla möjligheter lill förebyggande åtgärdertillvara- 1975/76:126 16 las.Vad gäller arbelsgivarorganisationema saknas anledning anta atl deras medlemmarannat än av misslag enstaka gånger skulle överträda bestämmelsema. På denfackliga sidan föreligger slor tvekan alt lämna informationer i enskilda fallsom kan leda till alt de berörda arbetstagama - som ibland är medlemmar ifackföreningen - förpassas ur landet. Delta är regelmässigt följden för deutiänningar som arbetar illegalt. SIVhar tidigare föreslagit alt en mycket kännbar straffavgift skall kompletteraden nu införda skärpningen av 63 § utlänningslagen. En sådan straffavgift börenligl verkels mening ha den avhåUande effekt som i första hand böreftersträvas. Föredraganden hänvisade emellertid i prop. 1975/76:18 till allfrågan om ekonomiska straffsanktioner övervägs av utredningen om eventuellreformering av det ekonomiska sanktionssyslemet inom straffrätten. ser f.n. inte anledning alt frångå sin tidigare uttalade uppfattning. Art. 3 och 4 Kravenpå åtgärder mot hemlig migration och på intemationellt samarbete innefattarinte personer som har flytt från sill hemland av politiska skäl eUer i övrigtriskerar straff för iUegal utresa. I preambeln hänvisas lill rätlen för var ochen all lämna vUkel som helst land. Sverigeträffade 1973 elt avtal med om arbetsförmedlingamas medverkan vidmigration för arbete. Sådana avtal kan vara etl säll att motverka missbmk isamband med migration. Trotsordalydelsen bör andra momentet ges en tolkning som i flertalet avseenden ärsnävare än art. 10.1 försia hand bör avses alt den lagligt sysselsattemigrerande arbetstagare som förlorar sin anställning skall åtnjuta sammalikställdhet som under sin anställning. Vad gäller särskUt nämnda ochnäraliggande rättigheter bör dock absolut likställdhet anses föreskriven. Meden sådan tolkning uppfyUer svenska bestämmelser i vart fall i alla väsentligaavseenden - de krav som uppställs. Reglema om bristyrkesutbildning geremellertid inle likställdhet under del försia året efter inresan. Enligl vadsom synes vara praxis bland länsarbetsnämnderna erhåUer dock nordbor frånbörjan sådan utbUdning. Art. 9 Mom. 1 Likställdhetråder i fråga om rält till lön. Beiräffande social trygghet och andra förmånersynes i vissa fall (t. ex. TFY-försäkring) likställdhet i princip råda. 1andra avseenden är den migrerande arbetslagaren sämre ställd. Sjukpenningerhålls inte ulan inskrivning i försäkringskassa. Tillstånd att arbeta iSverige är visserligen inte en fömtsättning för inskrivning men del Prop.1975/76:126 17 övervägandeantalet migrerande arbetstagare som arbetar illegalt saknar möjlighet atl bliinskrivna. Densom är sjukförsäkrad erhåller ersällning från i regel t. o.m. nittionde dagen efler skadan, varefter ersällning ulgår från yrkesskadeförsäkringen.Vad gäller ATP kan enligl uppgifl från pensionsrält integmndas på tid, under vilken den migrerande arbetslagaren saknat räll atlarbeta, ens om arbetsgivaren fullgjort alla inbetalningar för sin anställde.Vad som inhämtats från försäkringskassehåll tyder emeUertid på atlATP-beräkning dock sker om den migrerande arbetstagaren deklarerat sininkomst. Detsagda belyser svårigheterna för den migrerande arbetstagaren alt utnyttja derättigheter arbetstagama har i vårt land. Det avgörande hindret är avsaknadenav tillstånd atl arbeta och risken för förpassning. Detkan ifrågasättas om inte bestämmelsen strider mol 67 § utlänningslagen. Iallmänhet bestrider utiänningen emellertid inle heUer nu kostnaden för sittavlägsnande ulan del allmänna får stå för denna. Avsiktenmed detta liksom vissa andra sladganden i del I är all underlätta all illegaltsysselsatta ges möjlighet all legalt kvarstanna i landet. Kravet på åtgärdermot den Ulegala invandringen bör inle utesluta möjligheten för migrerandearbetstagare alt få stanna och la legal anställning. 46 § utlänningskungörelsenmåsle i detta sammanhang betecknas som restriktiv. Även den som efterarbetsmarknadsprövning med säkerhet kommer atl beviljas arbetstiUstånd måsle iregel lämna landet för all efler erhållet tillstånd åter inresa. Delagregler som inskränker likställdheten i fråga om anställning och yrkesutövningär tillåtna enl. art. 14 c i den mån inskränkningama är nödvändiga med hänsyntill statens intresse. Verket kan inle nu uttala någon bestämd uppfattning omhur nödvändiga alla inskränkningar kan anses vara. En utredning om invandramasrättsliga ställning i bl. a. dessa avseenden pågår hos . 1enlighet med svenska förhåUanden och sedvanor har frågan om likställdhet, närdet gäller alt anställa arbetstagare, överlämnats åt arbetsmarknadens parterall bestämma om. 16 kap. 9 § om olaga diskriminering gäller inleanstäUning. Försök tiU sådan diskriminering från arbetsgivares sida harförekommit. Slatsmaktema bör vara beredda all utsträcka området förparagrafen. Enligl SIV:s mening finns det anledning 2-Riksdagen 1975/76. 1975/76:126 18 allöverväga en sådan lagändring . Ifråga om social trygghet uppfyUer inle konventionens krav. Detla gällersåväl beiräffande folkpensioneringen som ATP. Försvenska medborgare och övriga nordiska medborgare som är födda senast år 1923gäller övergångsregler inom ATP med förmånligare villkor. Som argument för attutesluta utlänningar från reglema har främst anförts atl de med hänsyn till dentidigare relativt begränsade invandringen inte kan fömtsättas ha bidragit tilldet svenska samhäUets utveckUng. (S 1970:40) har itilläggsdirektiv fåll i uppgifl atl överväga behovet av regler som utsträckerde förmånligare vUlkoren tUl de invandrare som faktiskt varit verksamma iSverige innan ATP infördes. Inle heller efler en sådan - i ochför sig värdefuU - reform skulle de svenska bestämmelserna om ATP uppfyUakonventionens krav eftersom svenska medborgare inom de ifrågavarandeåldersgmppema automatiskt erhåller de gynnsammare vUlkoren. Berättigadetill folkpension är enligl lagstiftningen endast svenska medborgare.Utiänningars rätt till folkpension regleras genom konventioner. Utöver all delagstadgade särskilda fömtsättningama skall vara uppfyllda uppställerkonventionerna skilda villkor beträffande bosättningslid i m. m. Detider som krävs varierar mellan konvenlionema. Nordiska medborgare har mestgynnad ställning. Sverigehar även anslutit sig tiU europeiska överenskommelse om pensioner. Densom uppehållit sig i minsl efter fyllda , varav minst fem åri oavbmten följd före ansökan, saml är stadigvarande bosatt får rälltill folkpension. Särskilda vUlkor finns för förtidspension. /75 omfattades 300000 utiändska medborgare av konvenlionema ochdämtöver 47 100 personer av pensionsöverenskommelsen. Antalet invandrare medmedborgarskap i länder för vilka instmmenlen ej gäUer var 53 000. Bland dessaingår emellertid ell okänt antal politiska flyktingar och därmed liksläUda somnumera är konvenlionsskyddade. Återstoden saknar räll till folkpension oavsettvistelselid i . Detbör även nämnas all vid ralifikationema av Europeiska sociala stadganoch (nr 118) om utlänningars likställande med ell lands egnamedborgare i fråga om social trygghet gjort undanlag vad gäller social trygghetresp. har vidare inte ratificerat europeiskakonvention om social trygghet. Samtiiga instmment medger villkor med krav påbosättning under viss lid. Invandramtredningenansåg i sitt huvudbetänkande (SOU 1974:69) del angelägel alt för deinvandrargmpper som helt saknar folkpension skapa ell skydd av åtminstone denomfattning som föreligger enligt den europeiska pensionsöverenskommelsen.Samtiiga remissinstanser tillstyrkte eller lämnade utan erinran utredningensförslag om rätt till folkpension efter viss lids vistelse i . Prop.1975/76:126 19 Slutiigenkonstaterar att varje lösning som kräver viss lids bosättning i av utlänningar för räll liU folkpension är oförenlig med art. 10. Belräffande/flcWigarättigheter råder likställdhet. Uttrycketkulturella rättigheter är lill sin exakta innebörd oklart. Vad gällerrättighelemas centrala innehåll uppfyUer med säkerhet kraven. I övrigtkan vissa anmärkningar dock göras. Sålunda är utgivande av skrifter av olikaslag väsentiigt för utövande även av kulturella rättigheter. Utländskmedborgare kan emeUertid enligt 5 kap. 1 och 2 §§ tryckfrihetsförordningeninle vara ägare liU periodisk skrift eUer ansvarig utgivare. Vidare kan enligtpraxis tidningar som utges på andra språk än svenska inle få samhällets stödtill tidningsutgivning på samma viUkor som övriga tidningar. Vadslutiigen gäller de individuella och koUektiva friheterna är även beträffandedessa oklart hur de skall avgränsas. Politiska rättigheter som rösträtt ochvalbarhet kan inte - som några medlemsstater ifrågasatt - anses innefattade.Frihelema synes dock ha relativt vidsträckt tillämpningsområde. Bestämmelsemai lagen om tvångsåtgärder i spaningssyfte i vissa fall gäller endastutiänningar. De personer som berörs kan tidigare ha uppfyUt förutsättningamaför alt betraktas som migrerande arbetstagare enligt art. 11. Lagen gälleremellertid endasi personer om vilka avlägsnandebeslut fallas. Den synes därförinle vara oförenhg med konventionen. Dengenerella möjligheten atl begränsa uppehåUstiUstånd till uppehåll inom viss delav riket m.m., som finns enhgl 10 § utiänningslagen, står däremot i dåligöverensstämmelse med art. 10 jämförd med art. 14 a). Denna möjlighet haremellertid inte utnyttjats . Moisvarande beslämmelsei terrorisllagen har dock använts. Vadgäller skydd mot tvång att tillhöra sammanslutning strider arbets-kraflsavlaletden mellan och mot likställdhets-kravet. 2 i avtalet förband sig de italienska arbetarna före avresan från Italienall vid ankomslen till ansluta sig lill den fackliga organisationeninom sill yrke saml alt vidmakthålla detla medlemskap devistades i . Avtalet gäUer fortfarande. Allamigrerande arbetstagare har rätt atl återförenas med sina famUjer i Sverige.Vuxna och gifta bam har dock inte ovillkorlig rätt all uppehåUa sig ellerarbeta i . För vuxna bam krävs synnerliga skäl för all tillstånd skallbevUjas. Inte heller föräldrar som underhålls av den migrerande arbetstagarenhar ovillkorlig rält atl återförenas med sina bam. Avgörande är att föräldramaär väsentligt beroende av underhåUel för sin försörjning. 1975/76:126 20 a) Arbetstillstånd avser vid reguljärarbetskraftsinvandring försia gången sysselsättning inom etl angivet yrkeunder . Vid fömyelse av tillståndet gäller det utanyrkesbegränsning. Denna praxis är helt förenlig med konventionen. c) Av handlingama från arbetskonferensens 60:e sammanträdeframgår alt stadgandet även är avsett all möjliggöra begränsning av tillträdettiU olika regioner då detta är nödvändigt med hänsyn till statens intresse. Desvenska bestämmelsema om skyddsområden m.m. är därför förenliga med konventionen. 1 ratifikationsfrågan anför att enligt dessuppfattning bör stora ansträngningar göras för att genom lagändringar ochandra åtgärder möjliggöra ratifikation av konvention.