prop · FY0330 · 1975-12-31 00:00:00 — Det statistiskamaterialet är ännu otillräckligt för ett helt in-vändningsfritt matematisktbedömande av säkerheten på gmnd av de förhåUandevis korta drifttiderna.Driftresultaten motsäger emellertid enligt IVA:s uppfattning inte på något sättde sannolikhetstekniska bedömningarna som utredningen redogör för. Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 265 Tekniskahögskolan i framhåUer att den metodik utredningen använt är kändfrån Uknande analyser inom t. ex. flyg- och rymdverksamhet. Problemet är inte har något tillförlitligt underlag för sannolikhetsvärdena påhaveriinitierande händelser såsom brott på reaktorns kylledningar eller brottpå reaktortanken. Man har härvid varit hänvisad till statistiskt material frånandra industrianläggningar samt till beräkningar och antaganden. Högskolananser att sannolikheten för haveri troUgen är lägre än den av utredningenframräknade. Flera andraremissinstanser, bl. a. FOA och , pekar på atterfarenheterna från reaktordrift ännu inte ger en på-Utlig gmnd försannolikhetsberäkningar. framhåUer att erfarenhetenomfattar ett antal reaktorer av vitt skilda konstmktioner och byggda i länderimder olika villkor och skiftande förutsättningar. Antalet kärnkraftverk medlång drifttid är också ännu tämligen litet. Det synes svårt att extrapoleradenna erfarenhet till att säga något om sannolUcheten for allvarliga olyckor.Beträffande felfunktionsanalysen framhåller strålskyddsinstitutet att desannoUkheter som låter sig beräknas är förhållandevis ointressanta och att deorsaker till olyckor som är mest intressanta t. ex. konstmktionsfel,bristande inspektion, mänskliga missförstånd inte går att göra till föremålför sannolikhetsberäkningar. Institutet understryker att detta inte innebär enkritik mot beräkningarna som sådana utan enbart mot tolkningen av derasresultat. Det är helt nödvändigt att, såsom utredningen har gjort, sökaanalysera situationen och identifiera de olika riskkomponenterna numeriskt.Endast härigenom kan man hoppas få en klarare bild av var man kan vänta sigosäkerhetsmomenten. Matematisk-naturvetenskapligafakulteten vid i finner att utredningen omnämnt allaväsentliga synpunkter men anser det möjUgt att de svårbedömda riskerna förmänsklig felfunktion har underskattats. Fleraremissinstanser tar upp frågan om krigshandlingar och sabotage.Överbefälhavaren påpekar att konventionella vapen med erforderlig storlek ochverkan för att slå igenom även det betongskydd, som omger bl. a. reaktorn,finns . FOA framhåller beträffandekrigsfallet att störningar av kraftproduktionen torde kunna uppnås enklastgenom insats mot andra delar av verket än själva reaktorinneslutningen. Enfientlig avsikt att åstadkomma terror mot civilbefolkning kan troligenuppfyllas enklare med helt andra slag av krigshandlingar. FOA anser emeUertidatt möjligheten av sabotage avfärdas väl lättvindigt av utredningen, även omsådana sabotage naturligtvis ej behöver leda till svåra omgivningskonsekvenser.Utöver möjligheten till ett avancerat och svåmtförbart sabotage, som kanmedföra aktivitetsutspridning, bör enUgt FOA beaktas utpressningsaktion motreaktorstation med hot om förstöring. 1975:30 Bilaga1 Industridepartementet 266 dereella riskerna för aktivitetsutsläpp torde, i synnerhet vid närförlagdareaktorer, den psykologiskt betingade reaktionen bli avsevärd. Liknandesynpunkter framförs av . Utredningensberäkningar av haverikonsekvenser har bedömts som rimliga av flertaletremissinstanser. Matematisk-naturvetenskapligafakulteten vid i anser att utredningens uppskattning avkonsekvenserna av svåra reaktorolyckor är gjord med all vederbörlig hänsyntill av fakulteten kända förhållanden och frågeställningar. Omfattning aveffekter och risker för befolkningen har bedömts med tillräcklig noggrarmhetför att tjäna som underbyggnad för de positiva rekommendationer utredningenanser sig kunna göra. Fakulteten påpekar att de erhållna riskema för strålningsskadorblir mycket små även för det extrema närförläggningsalternativet . framhåller att utredningen visat att även en mycket svåroch av allt att döma synnerligen osannolik olycka i ett kärnkraftverk intekommer att leda till akuta strålskador och dödsfall annat än mycket närakraftverket. Detta är enligt institutet en betydelsefull slutsats. Institutetunderstryker också att den konsekvensberäkning som är möjlig sedan man välgjort antaganden om utsläppta aktivitetsmängder är pålitligare när det gällerradioaktiva ämnen än någon annan miljöförorening. FOA påpekar attutredningens skadebilder i de värsta av de behandlade fallen skiljer sig frånde ofta citerade uppgifter som ges i den amerikanska rapporten från år1957. Skillnaderna synes i första hand orsakas av oUka antaganden beträffandetotal mängd utsläppt aktivitet och formen för dennas spridning. Enligt FOA:spreliminära bedömning kan man inte skissera ett fysikaliskt rimligt händelseförloppsom medför utspridning av så stor aktivitetsmängd som antas i WASH-740 ikombination med en marknära utbredning av ett koncentrerat moln. FOA anslutersig därför till utredningens uppfattning att det i WASH-740 behandlade falletinte är realistiskt. Flera remissinstanser haranfört erinringar mot vissa aspekter av utredningens konsekvensberäkningar.Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut () understryker kraftigtatt varje läge som kan komma att diskuteras för närförläggning av kärnkraftverkbesitter sina speciella egenskaper vad gäller luft- och vattenrecipienterna,något som måste beaktas vid konsekvensbedömningar och tekniska överväganden, t.ex. lokalisering av utsläpp. påpekar vidare att de meteorologiskaspridningsmodeller som har legat tiU grund för utredningens beräkningar avhaverikonsekvenser inte tar hänsyn till de lokalmeteorologiska ef- Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 267 fektersom uppträder vid en storstad och som kan modifiera beräk-ningsresuhaten. Strålskyddsinstitutetanser att utredningen inte tiUräckligt har belyst konsekvenserna av mindreomfattande olyckor i avseende på ett antal andra skadeverkningar av såvälbiologisk som ekonomisk natur. Utredningens antaganden, som troligen har varittillräckliga för dess syften, är enligt institutet otUlräckliga om man vUlskaffa sig en totalbild av konsekvenserna av en olycka. Institutet anser därföratt konsekvenserna av mindre och medelstora olyckor, särskilt med avseende påverkningar som utredningen har bedömt som lindriga, behöver utredas ytterUgare. Detär enligt institutet inte osannolikt att förhållandevis triviala olyckor, medaktivitetsspridning i omgivningen utan att några akuta strålskador förorsakas,kan ge upphov tUl sådana markbeläggningar att de ekonomiska och samhälleligakonsekvenserna blir stora. Institutetpåpekar att den relativa betydelsen av markbeläggningen ökar med tiden genomden allt längre strålexponering den kan förorsaka. Den blir därför enligtinstitutets uppfattning troligen den avgörande faktorn vid ettställningstagande till evakuering av det drabbade ormådet. Strålskyddsinstitutetpåpekar vidare att utredningens skadeberäkningar baseras på utsläpp frånreaktorn av jod och ädelgaser i omgivningen. Det är dock inte uteslutet attandra lättflyktiga radioaktiva ämnen skulle kunna spridas, bl. a. cesium. instämmer med utredningens bedömning att cesium är av mindrebetydelse för den akuta riskbilden hävdar institutet att det inte endast är denakuta riskbilden som är av intresse. påpekar även attutredningen inte har behandlat frågan om möjliga utsläpp av plutonium. ÄvenFOA anser att uppskattning av de ekonomiska följderna av reaktorolyckor hadevarit önskvärd för att man skall kunna försäkra sig om att de ekonomiskaaspekterna även av mindre allvarliga utsläpp inte blir så aUvarliga att dekan påverkar närförläggningsfrågan. Energiteknisktcentrum vid finner inte att utredningentillfredsställande har motiverat att maximala utsläppet av jod begränsas till30 % av reaktorhärdens innehåll. I avsaknad av en beskrivning avhändelseförloppet är det omöjUgt att bedöma om inte även andra utsläpp bordebeaktas. Centrum kan därför inte acceptera utredningens uppskattningar av demaximala konsekvenserna. Fråganom åtgärder för att höja säkerheten vid närförlagda kärnkraftverk berörs avnågra remissinstanser. Såväl konstruktiva åtgärder som beredskapsåtgärderbehandlas. a. att bergmmsförläggning ger ett ökatskydd mot vissa yttre påverkningar 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 268 menkan medföra nya svagheter i ett förstagångsutförande. Nämnden delarutredningens uppfattning att med bergrumsförläggning är förknippade en delproblem som inte är tillräckUgt utredda. vikten av de insatser som görs för att säkerställareaktortankars integritet genom omsorgsfuU dimensionering, noggrann kontrollav material och tillverkning samt noggrann periodisk inspektion medutnyttjande av bästa tillgängliga kunskaper och teknik, ävensom det forsknings-och utredningsarbete, som bedrivs för att nå ökade kunskaper om tankmaterialensbrottegenskaper och förbättra tiUverknings- och kontroUmetoder. EnligtFOA medför bergförläggning av kärnkraftverk ett gott skydd mot allvarUg skadasom följd av angrepp med konventioneUa bomber. Även möjligheten tiU förstöringgenom sabotage förefaller kunna reduceras genom en lämpligt utfördbergförläggning. En bergförläggning bör vidare minska möjligheterna föraktivitet att komma ut vid inträffat haveri. ViUcen minskning i mängdenutsläppt aktivitet som kan förväntas som följd av bergförläggning är enväsentlig fråga som bör utredas närmare. FOA framhåller vidare att en förstabergförlagd reaktor kan få karaktären av en försöksanläggning och att dendärigenom inte lämpar sig för närförläggning. IVAanser att utredningen klarare borde ha belyst frågan om vilka ytterligare kravpå säkerhet som måste läggas på närförlagda kärnkraftverk i jämförelse medglesförlagda för att de ekonomiska fördelarna vid närförläggning inte skalluppvägas av ökade risker. Enligt rVA:s uppfattning bör sådana systemlösningareftersträvas som på ett lättfattUgt och övertygande sätt fungerar somfundamentalt säkerhetsfrämjande och som även av allmänheten ses som sådana. Enpåtaglig sådan subjektiv trygghetsfrämjande åtgärd är en inneslutning avreaktorerna i bergrum eller under jord. Frågan är enligt IVA inte behandlad itillräcklig utsträckning och behovet av ytterligare utredningar är starktpåkaUat. anför vissa synpunkter på evakuering och andraberedskapsåtgärder. Med tanke på de praktiska svårigheterna måste man räknamed att de ansvariga myndigheterna kommer att vara mycket tveksamma attiscensätta en evakuering. Det är enligt institutet uppenbart att dessa problemblir svårare ju mer tätbefolkat det drabbade området är. Frågan om evakueringoch andra beredskapsåtgärder iimebär enligt institutet ett komplex avinformationsproblem och förtroendefrågor. Institutet framhåller attokunnigheten om stråkiskerna är stor och den verkliga risken oftastöverskattad. Länsstyrelseni erinrar om att länsstyrelse i län där kärnkraftverk är belägnaskall upprätta en beredskapsplan. På vilar också det omedelbaraansvaret för de åtgärder som måste vidtas efter det att en olycka harinträffat. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 269 redningenborde ha redovisat huruvida beredskapsåtgärderna vid närförlagda kärnkraftverkbör och kan förstärkas och, om så är fallet, på vilka sätt förstärkningarna börske. rekommenderar skärptkatastofberedskap vid närförlagda anläggningar omfattande bl. a.spridningsprognoser vid reaktorhaveri och olyckshändelser i samband medtransporter av radioaktivt material. anser attallmänheten och i synnerhet då de närmast boende bör ges en sakUg information igod tid före ett kärnkraftverks ibmktagande om vad som kan hända vid olycksfalloch hur de enskilda skall agera i sådana situationer. Vidare framhållerstyrelsen att det stora antalet skadefaU i samband med ett reaktorhaveri vidett närförlagt kärnkraftverk kräver särskilda sjukvårdsorganisatoriskainsatser. Hur man skall behandla det stora antal människor det här blir frågaom bör enligt styrelsen utredas vidare. Civilförsvarsstyrelsenanser, liksom i , att det finns behov avbättre samordning på beredskaps- och ansvarssidan meUan organisationer ochansvariga myndigheter. Samordning erfordras av bestämmelser och åtgärder förbefolkningens skydd i fred och krig i avseende på de nödlägen och katastrofersom kan uppstå. Vad beträffar krigsfallet har somunderlag för sin bedömning grovt studerat möjUgheterna tUl riskminskning imderkrig. Utredningens beskrivning av tänkbara utsläpp är dock inte tillräckligsom underlag för mera noggranna analyser av civUförsvarsåtgär-der och deras effekt.Skyddsmöjligheterna måste i första hand kunna klarläggas mera noggrant. CiviUförsvarsstyrelsenanser vidare att frågan om sabotage vid kärakraftverk bör belysas ytterUgare.Även om de faktiska skadeverkningarna skulle befinnas små, blir den psykologiskaeffekten enligt styrelsen förödande om man inte på förhand kan överbUckakonsekvenser ocb erforderliga motåtgärder. iStockholms län anser att frågan om haverikonsekvenser i krigsfall och vidsabotage samt skyddet av kärnkraftverk bör närmare utredas. I detta sammanhangbör övervägas om skyddsmmsbygg-nadsskyldighet bör införas inom närområdet tiUkärnkraftverk eUer ut-rymningsplan upprättas. För att ge underlag för snabbaskadeförebyggande åtgärder är enUgt ytterUgare utredningönskvärd beträffande såväl fredsförhåUanden som beredskapsförhållanden, då civilförsvaretsalarmeringsorganisation disponeras. Liknande synpunkter framförs avLänsstyrelsen i . Mångaremissinstanser har anfört synpunkter på utredningens bedömning av riskema vidnärförläggning och jämförelserna med andra risker i samhäUet. Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 270 Statenskärnkraftinspektion framhåller att utredningens analyser syftar till att på ettkvantitativt sätt genom att utgå från erfarenhetsmässigt uppskattadesannolikheter för primära komponentfel kartlägga de möjliga konsekvenserna avstora haverier. Det ligger i sakens natur att det måste vara vanskligt attbelägga sådana små sannolikheter som det här är fråga om och att man därförmåste tolka de kvantitativa resultaten med stor försiktighet.Kämkraftinspektionen understryker emellertid, att den analysteknik som använtsär ägnad att ge en klarare bild av riskerna och att det är värdefullt attanalystekniken vidareutvecklas. FOA finner att detredovisade underlaget inte tillräckligt har klarlagt de risker som ärförknippade med närförläggning av kärnkraftverk. Utredningens bedömning avhaverisannolikhetema har dock givit så låga värden att man torde ha ensäkerhetsmarginal för feluppskattningar sett mot bakgrund av de risknivåer somsamhället accepterar för andra aktiviteter. FOA framhåller vidare attnärförläggning av kärnkraftverk aktualiserar även frågor som berör hur individenseller mindre gruppers risker skall ställas i relation till hela samhälletsrisk, om och hur sabotage och krigshandlingar skall vägas in i riskbilden, samthur frekventa händelser med i det enstaka fallet små konsekvenser för samhälletskall jämföras med osannoUka händelser med betydande konsekvenser. Energitekniskt centrum vidChalmers tekniska högskola finner betydande brister i utredningens sätt attuppskatta haverisannolikheter liksom omgivningskonsekvenser vid ett svårthaveri, ehum den allmänna bilden av en mycket låg sannolikhet för svårahaverier synes trovärdig. Då betänkandet omfattar de flesta viktigafrågeställningar vad beträffar kärnkraftens säkerhet, kan det utgöra en godgrund för en fortsatt djupare analys, vilken centrum anser nödvändig innan ennärförläggning av kärnkraftverk kan accepteras från risksynpunkt. Tekniskafakulteten vid i anser det angeläget attnärförläggningsfrågan belyses genom kvantitativa undersökningar. Undersökningarav denna art kännetecknas av en på grand av problemets karaktär högsvårighetsgrad. Omfattningen av utredningens beräkningar får enligt fakulteteninte undanskymma förhållandet att osäkerheten i de framlagda slutsatserna ärbetydande. Fleraremissinstanser gör jämförelser mellan närförräggningsutred-ningen och denamerikanska reaktorsäkerhetsstudie (WASH-1400) som letts av professor på uppdrag av och som lagtsfram i preliminär form sedan närings-förläggningsutredningen avgett sittbetänkande. Statenskärnkraftinspektion påpekar att det i flera fall finns väsentliga skillnadermellan Rasmussenrapporten och det svenska betänkandet såväl när det gällerantaganden som delresultat. För båda rapporterna gäller dock att den bild de gerav ett svårt reaktorhaveri inte motsvarar Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 271 denkatastrofbild som har framgått ur äldre studier och att sannolikheten för ettsådant haveri har beräknats vara utomordentligt liten. AB Atomenergi framhålleratt bolaget påbörjat en detaljerad jämförelse meUan utredningens resultat ochRasmussenrapporten. Sistnämnda undersökning avsåg att studera kärnkraftensabsoluta risknivå såvitt avser haveririsken och jämföra den med andrarisker för Förenta statemas befolkning. Studien har aUtså haft en annanmålsättning än närförläggningsutredningen och har genomförts med avsevärtstörre resurser. Preliminärt kan enligt Atomenergis uppfattning sägas att debåda utredningarna, trots avvikelser i flera avseenden, visar god överensstämmelsei fråga om de allmänna slutsatserna rörande kärnkraftens säkerhet. Statens industriverkanser det angeläget att man klarar ut om det föreligger några större olikhetermellan utredningens resultat och de resultat som redovisas i WASH-1400 och, omså skulle vara fallet, att dessa olikheter förklaras på ett tillfredsställandesätt. En sådan fördjupad granskning av utredningens kalkyler med hänsyn tillvad som har framkommit i remissbehandlingen och vid en jämförelse med denamerikanska rapporten kan vara ett naturligt första led i ett fortsatt arbeteför att få underlag för ett stäUningstagande till utpräglade närförläggningar.Liknande synpunkter framförs av . Ett antal remissinstanserberör frågan om jämförelser mellan risker för stora reaktorolyckor och andrarisker i samhäUet. delar utredningens uppfattning attkärnkraftverk förlagda på ett avstånd av från en tätort innebär eni praktiken försumbar risk för befolkningen jämfört med övriga risker som dennaär utsatt för. Matematisk-naturvetenskapliga fakulteten vid iUppsala anser att utredningen har visat att skaderisken orsakad av storareaktorhaverier vid en sådan jämföreilse ter sig mycket måttlig även såvittavser extrem närförläggning från stadscentrum i referensstaden med bebyggelserestriktionerinom en zon med radie 500 m. ser det som något inte bara positivt utan nödvändigt attgöra jämförelser inom andra riskområden när man bedömer strålrisker. Justgenom att dessa risker beräknas och redovisas verkar de särskilt skrämmande ochdet kan med fog anmärkas att många beräkningar är ytterligt osäkra. Så längeinte motsvarande beräkningar görs inom andra samhällsområden kommerinformationsproblemen att bestå och resultaten av riskberäkningarna attmisstolkas genom avsaknaden av uppskattade risker och kritisk bedömning då detgäller andra företeelser. AB Atomenergi framhåUeratt många samhällsaktiviteter, som allmänt betraktas som harmlösa, teoretisktsett kan leda till katastrofer, om man liksom i kärnkraftfallet förutsätter enrad mycket osannoUka omständigheter. För att ge perspektiv åt haveririskernafrån kärnkraften har 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 272 utredningensom jämförelse angett de risker som är förknippade med vägtrafik,passagerarflyg, jordbävningar och ras. Dessa risker är i flera avseenden såolika kärnkraftens t.ex. i fråga om friviUighet att jämförelsen har ifrågasattsav vissa bedömare. Betydligt mera relevant vore enligt Atomenergi en jämförelsemellan kärnkraften och alternativa kraftkällor, dvs. Det saknasdock i stort sett underlag för en sådan jämförelse. Det kan alltså enligtAtomenergi hävdas att riskanalysen för kärnkraften har drivits betydligtlängre än för alternativa energikällor, vilket kan ge upphov till skevheter ibedömningsunderlaget. IVAgör jämförelser av yrkesmässiga dödsfallsrisker för kärnkraft och koleldadekraftverk. Dödsfallsfrekvensen vid underjordsbrytning av kol är ganska olika länder och ligger meUan 0,5 och 0,7 dödsfaU per milj. ton kol. Ettkolkraftverk på 1 000 MW behöver ca 2 milj. ton kol och förorsakarsåledes med stor sannolikhet ett dödsfall i en kolgruva medunderjordsbrytning. IVA har tiUbaka framhållit behovet avanalyser av risk och nytta inom et flertal teknikområden. framhåller att den höga säkerheten hos kämkraftteknikeninte utan vidare är tiUräcklig för att svara mot aU-mänhetens värdering att detfinns en gräns för den största konsekvens man ser sig nödsakad att godta, hurUten sannolikheten än är för en olycka med denna konsekvens. Det är enUgtförbundet en uppgift för poUtiker att fastlägga denna gräns för störstakonsekvens av en olycka. Konsekvensen skaU naturUgtvis vägas mot nyttan menockså mot alternativa sätt att ge de nyttigheter kärnkrafttekniken avsestillhandahålla. Förbundet har för sin del konunit till att gränsen för denstörsta kon- sekvens av det aUvarUgaste kärnkrafthaveriet samhället kan se signödsakat att godta är några tiotal döda eUer allvarligt skadade. Förbimdetfinner att ovanjordförläggning av kämkraft nära en tätort inte ger garanti föratt konsekvenserna av det allvarligaste haveriet begränsas till den antagnagränsen. Genom förläggning i berg kan man enligt förbundet få en sådan garanti. Utredningensmaterial om miljöeffekter vid olika fjärrvärmesystem kommenteras framför alltfrån luftvårdssynpunkt. anser att den modell för samband mellan hälsoeffekter ochluftförorenmg som utredningen har använt för svaveldioxid är otiUräckligtunderbyggd. TillförUtUg information för sådana precisa bedömningar som utredningeneftersträvar saknas. Det går därför enligt verket inte att göra någonberäkning av hälsorisker i samband med fossUbränsledrivna kraftverk motsvarandeden som utredningen har gjort för risker med kärnkraftverk. Naturvårdsverketframhåller vidare att problemet med svavelutsläpp 1975: 30 Bilaga 1 Industrideparteméhtet 273 i samband med tätorternas uppvärmning är både lokalt ochregionalt. Det lokala problemet kan i allmänhet lösas genom fjärrvärmesystembaserade på fossileldade hetvattencentraler eller kraftvärmeverk. Från regionalsynpunkt ter sig förhållandena annorlunda. För att komma tillrätta medförsurningseffekterna måste en minskning av de totala utsläppen eftersträvas.Från samhällsekonomisk synpunkt bör därvid sådana metoder användas somreducerar utsläppen till lägsta kostnad räknat per ton infångat svavel. Härskulle enligt uppfattning en introduktion av kärnkraftvärmekunna ge markant förbättring jämfört med oljeeldade alternativ och väsentligtbidra tUl en nedtrappning av svavelemissionerna inom landet. Dennautsläppsreduktion skulle åstadkommas till en betydligt lägre kostnad än vid deandra metoder, i första hand tjockoljeavsvavling, som står till buds. Motbakgrund härav anser , att tillräckligt värmeunderlag börreserveras för kärnkraftvärme vid en utbyggnad av fjärrvärmeanläggningar istora tätorter. Matematisk-naturvetenskapligafakulteten vid i framhåller att direkta jämförelsermellan konsekvenser av å ena sidan utsläpp av radioaktiva ämnen och å andrasidan utsläpp av svaveldioxid, nitrösa gaser, sot, metaller etc, är svåra attgöra. Fakulteten finner det angeläget att man närmare undersöker och preciserarskaderiskerna från användning av fossilt bränsle för kraft och värme i storstadsregionerför att få fram bättre underlag för jämförelse med de f. n. bättre kändariskerna med kärnkraftverk. Ävensocialstyrelsen anser att det saknas kunskaper som skulle kunna göra detmöjligt att beskriva dos-effektrelationerna på ett så entydigt sätt somutredningen har tillåtit sig göra. Styrelsen anser dock liksom utredningen attdet föreligger potentiella möjligheter att negativa effekter på befolkningenshälsotillstånd kan uppkomma redan vid låga expositionsnivåer, särskilt blandkänsUga grupper.