prop · FZ0348 · 1975-12-31 00:00:00 — 1975/76: 48 Regeringens proposition 1975/76: 48 med förslag till ändring i lagen (1929:145) om skiljemän, m.m.; Regeringen föreslår all antaga de förslag som h;u' upplagils i bifogade utdrag av regeringsprotokoll. 1 proposilionen föreslås några mindre ändringar i skiljemannalagen.Överexekutor i blir ensam behörig all behandla vissa framställningartill överexekutor under pågående skiljeförfarande, när ingen av parterna harhemvist i . Den nuvarande regeln om lag-bestämd tidsfrist för meddelandeav skiljedom slopas i fråga om vissa skiljeavtal med internationell anknytning.Pari får vidare möjlighet all genom ansökan hos överexekutor få långsam eller tredskandeskiljeman entledigad i fall då skiljemannen har ulseils i skiljeiivtalei. 1975/76: 48 Lag om ändring i lagen (1929:145) om skiljemän Härigenom föreskrivesall 9, 18 och 26 §§ lagen (1929: 145) om skiljemän skall ha nedan angivnalydelse. Har någon, som genom skiljeavtalet utsetts lill skiljeman,avlidit, vare avtalet förfallet, där ej parterna annorlunda överenskommit. Harskiljeman, som utsetts på s"ätt nu nämnts, avsagt sig uppdraget, ellervarder han av jäv eller annan anledning hindrad all fullgöra det, vare lagsamma i avseende på den tvist, som är i fråga. Befattar sig skiljeman, som har utsetts i skiljeavtalet,icke med arbetet på det sätt som kräves för dess vederbörliga fortgång, skallpå parts ansökan överexekutor skilja honom från uppdraget samt, om ej parternaha överenskommit annat, förklara skiljeavtalet förfallet. 18 §Parterna äga bestämma , inom vilken skiljedom skall meddelas. Är ejskiljedomen meddelad inom denna lid, vare skiljeavtalet förfallet med avseende åden tvist, som överlämnats lill skiljem'ännens prövning. Havaparterna ej föreskrivit lid för skiljedomens meddelande, skall skiljedomenmeddelas r"äknade från den dag, då skiljeavtalet slöts,eller, där skiljeavtalet avser framtida tvist eller ej är skriftligen upprättatmed tydligt angivande av tvistefrågan, från den dag, då dess tilllämpningpåkallades i den ordning, som i 11 § sägs; dock skall, därest tvist om skiljeavtaletsgiltighet eller tillämplighet inom nämnda tid varder anhängiggjord vid domslol,tiden för skiljedoms meddelande räknas från den dag, då sådan tvist blivitslutligen avgjord. Överexekutor må likväl, när särskilt skäl därtill är, på ansökanav part medgiva förlängning av den i detta stycke bestämda liden, dock icke,utan syn- Havaparterna ej föreskrivit tid för skiljedomens meddelande, skall skiljedomenmeddelas r'äknade från den dag, då skiljeavtalet slöts, eller,där skiljeavtalet avser framtida tvist eller ej är skriftligen upprättat medtydligt angivande av tvistefrågan, från den dag, då dess tilllämpningpåkallades i den ordning, som i 11 § sägs; dock skall, därest tvist omskiljeavtalets giltighet eller tillämplighet inom nämnda lid varder anhängiggjordvid domslol, tiden för skiljedoms meddelande räknas från den dag, då sådantvist blivit slutligen avgjord. Överexekutor må likväl, när särskilt skäldärtill är, på ansökan av part medgiva förlängning av den i detta styckebestämda tiden, dock icke, utan synnerlig anledning, med Prop.1975/76: 48 nerlig anledning, med mera än sammanlagt sex månader.Skiljeavtalet vare i avseende å den ifrågakomna tvisten förfallet vid denfastställda tidens utgång, där ej antingen meddelats skiljedomeller rörande tidens förlängning gjorts ansökan, som bifalles av överexekutor. mera än sammanlagt . vare iavseende å den ifrågakomna tvisten förfallet vid den fastställda tidens utgång,där ej antingen meddelats skiljedom eller rörande lidensförlängning gjorts ansökan, som bifalles av överexekutor. Vad som sägs i dettastycke gäller icke, om parterna eller en av dem har hemvist utom riket. Rätt domslolvare i mål, som avses i 21 §, den allmänna underrätt, varunder svaranden lyderi tvistemål, som rör hans person, och i mål, varom förmäles i 25 §, domstolen iden ort, där skiljedomen meddelats. Finnes ej behörig domslol efter vad nu ärsagt, upptages målet av råd-stiivurätl. Ansökningsärendenenligt 8, 10 och 18 §§ upptagas av överexekutor i den ort, där endera parlenhar sitt hemvist. Har enahanda ansökan gjorts hos mer än en överexekutor,vare den överexekutor behörig, hos vilken ansökan först gjordes, och beslut,som av annan överexekutor meddelas, ogillt. Ansökan må ej bifallas, med mindresökandens motpart lämnats tillfälle att yttra sig. Avser ansökan skiljemansskiljande från uppdraget, bör jämväl skiljemannen höras. Mot överexekulors beslut, varigenom skiljeman blivitutsedd eller skild från uppdraget eller fråga om förlängning av liden förskiljedoms medgivande avgjorts, må klagan ej föras. Rält domslol vare i mål, som avses i 21 §, den allmännaunderrätt, varunder svaranden lyder i tvistemål, som rör hans person, och imål, varom förmäles i 25 §, domstolen i den orl, där skiljedomen meddelats.Finnes ej behörig domstol efler vad nu är sagt, upplages målet av Stockholmstingsrätt. Ansökningsärendenenligt 8, 9, 10 och 18 §§ upptagas av överexekutor i den ort, där enderaparten har sitt hemvist. Har enahanda ansökan gjorts hos mer än en överexekutor,vare den överexekutor behörig, hos vilken ansökan först gjordes, och beslut,som av annan överexekutor meddelas, ogillt. Har ingendera parten hemvist iSverige, upptages ärendet av överexekutor i . Ansökan må ej bifallas,med mindre sökandens motpart lämnats tillfälle att yttra sig. Avser ansökanskiljemans skiljande från uppdraget, bör jämväl skiljemannen höras. Mot överexekulorsbeslut, varigenom skiljeman blivit utsedd eller skild från uppdraget ellerskiljeavtal förklarats ha förfallit eller fråga om förlängning av tiden förskiljedoms meddelande avgjorts, må klagan ej föras. Denna lag träder i krafl . Harskiljeavtal slutils före ikraftträdandet, gäller fortfarande 9 och 18 §§ ideras äldre lydelse. Prop.1975/76: 48 Lag om ändring i lagen (1929:147) om utländska skiljeavtaloch skiljedomar Härigenom föreskrivesalt 4 § lagen (1929: 147) om utländska skiljeavtal och skiljedomar skall hanedan angivna lydelse. Ej må på grund av utländskt skiljeavtal skiljemannaförfarandeäga rum här i riket, utan så är att, i fall som avses i 1 § andra stycket,skiljemännen eller skiljedomsinstitution i enlighet med avtalet bestämt altförfarandet skall äga rum här i riket eller den part, mot vilken avtalet göresgällande, efter dess tillkomst bosall sig här. I sådant fall länder i avseende åförfarandet till efterrättelse vad i lagen om skiljemän stadgas i fråga omförfarande / anledning av svenskt skiljeavtal. Ej må på grund av utländskt skiljeavtal skiljemannaförfarandeäga rum här i riket, utan så är alt, i fall som avses i 1 § andra stycket,skiljemännen eller skiljedomsinsti-tulion i enlighet med avtalet bestämt attförfarandet skall äga rum h'äT i riket eller den part, mol vilken avtalet göresgällande, efler dess tillkomst bosatt sig här. I sådant fall länder i avseendeå förfarandet lagen (1929:147) om skiljemän till efterrättelse. Denna lag träder i krafl . Senaste lydelse 197] : 1254 (jfr 1972: 57). Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , . Holmqvisl, Aspling,, , . , , , ,, , . Propositionmed förslag till ändring i lagen (1929:145) om skiljemän, m.m. Är1971 genomfördes vissa ändringar i lagen (1929:147) om utländska skiljeavtaloch skiljedomar (LUSK) och lagen (1929:145) om skiljemän (SML). Ändringarna (seprop. 1971:131, JuU 1971:27, rskr 1971:296) föranleddes väsentligen av Sverigestillträde till New om erkännande och verkställighet avutländska skiljedomar. Efter det att de nya reglema hade trätt i kraft på våren1972 uppkom fråga om att göra vissa ytterligare ändringar i skilje-mannalagstiftningen.De ifrågasatta ändringama gällde förlängning av fristen för meddelande avskiljedom vid vissa utländska skiljeavtal och vilken instans som skall prövabegäran om förlängning i sådant fall. Spörsmålen har behandlats i en inom justitiedepartementetupprättad promemoria (Ds Ju 1972:29) med förslag till vissa ändringar ilagstiftningen om skiljedom. I promemorian intagna förslag till författningsändringarbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga. Efter remiss har yttrandenöver promemorian avgetts av , kommerskollegium, Sverigesadvokatsamfund, Intemationella handelskammarens svenska nationalkommitté (ICC),, , ,och . har tillsitt yttrande fogat yttranden från ochhandelskammaren i . Imotion 1975:1141 till har hemställts om ändringar i skiljemannalagstiftningensom i sak överensstämmer med prome- Prop1975/76: 48 6 morieförslaget.I sitt betänkande (1975:20) med anledning av motionen har lagutskottetförordat, att de begärda lagändringarna vidtas, men ansett det finnas skäl allavvakta de överväganden i saken som pågår inom . Riksdagenhar gett regeringen till känna vad utskottet anfört (rskr 1975:158). Stockholmshandelskammare har därefter i skrivelse lill justitiedepartemenletframfört önskemål om vissa ytterligare ändringar i skiljemannalagstiftningen.Även dessa frågor bör tas upp . Reglerbeträffande svenska skiljeavtal finns i SML. Utländska skiljeavtal regleras i LUSK.Av I § LUSK framgår att skiljeavtal är att anse som utländskt dels när skiljemannaförfarandetenligt avtalet skall äga rum utom riket (första stycket), dels då det i avtaletinte har bestämts någon ort för förfarandet men båda parter har hemvist utomriket (andra stycket). I4 § LUSK anges som huvudregel att skiljemannaförfarande på grund av utländsktskiljeavtal inle fär äga rum här i riket. Vissa undantag görs emellertidbeträffande skiljeavtal som avses i 1 § andra stycket. I sådant fall fårförfarandet äga rum här i landet om part mot vilken avtalet görs gällande efterdess tillkomst har bosatt sig i . Detsamma gäller efter 1971 ärslagändring, om skiljemännen eller skiljedomsinstitution i enlighet med avtalethar bestämt att förfarandet skall äga rum i . För dessa undantagsfallföreskrivs att om förfarande med anledning av svenskt skiljeavtalskall lända till efterrättelse också i fråga om förfarandet på grund av detutländska skiljeavtalet. En med 4 § LUSKkorresponderande bestämmelse angående skiljeavtal som inte är utländskt finnsi 4 § SML. Enligt denna paragraf får inte skiljemannaförfarande enligt SMLinledas mot part, som har hemvist utom riket och inte skulle kunna sökas vidsvensk domstol i tvist av den art varom är fråga. Undantag gäller när avtaletinnebär att förfarandet skall äga rum här i riket eller parten eljest samtyckertill det eller, ändring, om skiljemännen eller skiljedomsinstitutioni enUghet med avtalet har bestämt att förfarandet skall äga rum här i riket. Avbestämmelserna i om förfarandet är särskilt 18 § av intresse i dettasammanhang. I paragrafen ges regler om när skiljedom skall meddelas.Huvudregeln är att partema själva har att komma överens om den tid inom vilkenskiljedom skall meddelas (första stycket). Har partema i skiljeavtal som avserframtida tvist inte föreskrivit tid för Prop1975/76: 48 7 domensmeddelande, skall den enligl 18 § andra stycket meddelas ,räknade från den dag då tillämpning av avtalet påkallades i den ordning somanges i 11 §. Enligt denna paragraf påkallas ttllämp-ning av skiljeavtal genomalt motparten skriftligen meddelas uppgifl om den eller de frågor varomskiljedom begärs. 1 18 § föreskrivs vidare atl överexekutor kan, när särskiltskäl föreligger, på ansökan av part medge förlängning av liden men inte utansynnerlig anledning med mera än sammanlagt . ärförfallet beträffande tvisten vid den fastställda tidens utgång, om intedessförinnan antingen har meddelats skiljedom eller rörande tidens förlängninghar gjorts ansökan som bifalls av överexekutor. Ansökanom förlängning enligt 18 § las enligt 26 § upp av överexekutor i den ort därendera parlen har sill hemvist. Någon uttrycklig supplerande regel för detfallet atl ingendera parten har hemvist i finns inle. Vägledning ifrågan vilken överexekutor som i sådant fall är behörig ges inte heller iförarbetena lill SML eller LUSK eller till ändringar i dessa lagar. Omskiljeman, som har utsetts annorledes än i skiljeavtalet, inle vederbörligenbefattar sig med sitt uppdrag, kan missnöjd part enligl 10 § SML efter ansökanhos överexekutor utverka att skiljemannen entledigas från uppdraget och att, omparterna inte har bestämt annal, annan utses i hans ställe. Någon motsvarandemöjlighet till ingripande mot skiljeman, som har utsetts i skiljeavtalet, finnsinte. 3Departementspromemorian och remissyttrandena över den Promemorian Ipromemorian konstateras att det efter 1971 ärs ändringar i skiljemannalagstiftningenhar yppats viss tveksamhet i praxis om vilken överexekutor som är behörig ifall som avses i 26 § SML (forumfrågan) och atl den lid , inomvilken skiljedom enligt 18 § SML skall ha meddelats, har ansetts vara alltförkort när det gäller sådana utländska skiljeavtal som ändringarkan leda till förfarande i . Närdet gäller forumfrågan fastslås till en början i promemorian att bristen påsupplerande forumregel i 26 § SML inte torde kunna tolkas som om behörig överexekutorskulle saknas. I brist på anvisning i gällande lagstiftning synes f.n. rimligtatt vilken överexekutor som helst kan ta upp ansökan. Det torde emellertid varalämpligt att genom lagändring skapa klarhet i förevarande avseende. 1promemorian anges två altemativa lösningar i fråga om vilken överexekutor sombör väljas. Den ena lösningen är att välja överexekutor på den ort därförfarandet har påbörjats eller är avsett att äga mm. En olägenhet av dennalösning äralt del ibland kan vara svårt att avgöra var ett förfarande har påbörjats ochatt platsen för förfarandet kanske inte alltid har bestämls när ansökan görs.Den andra lösningen är enligt promemorian all lagen för fall där parternasaknar hemvist i anvisar viss överexekutor som behörig. Denna lösning,som förordas i promemorian, ger den fördelen att alla ansökningar samlas på enhand. Vidare undgår man varje svårighet atl avgöra vart parten skall vända sig.Behörigheten bör enligt promemorian tilläggas överexekutor i . Enligtpromemorian har det uppgetts att det i fråga om utländska skiljeavtal därparterna har hemvist utomlands inte är ovanligt att skiljemännen utses förstflera månader, kanske t.o.m. , efter det att skiljedom begärdes. Detsynes därför uppenbart att den nuvarande tidsfristen för meddelande avskiljedom inte är tillräckligt lång. Promemorian konstaterar också här behov avlagändring. Fristen bör utgå från en senare tidpunkt än den dag då tillämpningav skiljeavtalet påkallas enligl 11 § SML. Som en möjlig lösning anges i promemorianatt man som utgångspunkt väljer tidpunkten för beslutet att förläggaförfarandet till . Dock konstateras att en sådan ordning kan medföravissa problem. Bl.a. kan det vara svårt att avgöra när detta beslut harfattats. Som etl lämpligare alternativ anges att fristen räknas från dentidpunkt när skiljemännen utses. Någon svårighet att fastställa denna tidpunktbedöms inte föreligga. Om skiljemännen utses skall tidenenligt promemorian räknas från det den siste av dem utsågs. Ipromemorian konstateras atl den föreslagna ordningen inte kan gälla omskiljemännen har utsetts redan i skiljeavtalet. För sådana fall finns inteheller behov av att frångå den i SML nu föreskrivna ordningen. Promemorieförslagenhar fått ett övervägande positivt mottagande under remissbehandlingen.Handelskammaren i bedömer som värdefulla de förbättrade möjligheteratt genomföra utländsk skiljedom här i landet som förslagen åsyftar. Stockholmshandelskammare uttalar att de föreslagna ändringama väl tillgodoser föreliggandebehov av lagändring. Förslageti forumfrågan tillstyrks eller lämnas utan erinran av samtliga remissinstanser.Stockholms handelskammare och vitsordar att osäkerhet har rått i dennafråga och hälsar förslaget med tillfredsställelse. sersom en särskild fördel med den föreslagna regeln att alla ifrågavarandeansökningar samlas på en hand. Från redaktionell synpunkt ifrågasätter Sveahovrätt om inte i 26§ andra stycket SML de föreslagna andra och tredje punktema lämpligen bör bytaplats, eftersom regeln om verkan av ansökan hos mer än en överexekutor lordesakna betydelse för fall där ingendera parten har hemvist i riket. Förslageti fråga om förlängning av fristen för meddelande av skiljedom har fått ettpositivt mottagande av alla remissinstanser utom . Attden nuvarande regleringen innebär ölägenheter vitsordar bl.a. Stockholmshandelskammare och ICC. ,som medger att den nuvarande ordningen i och för sig är förenad medolägenheter, ifrågasätter om inte dessa är mindre än de som kan följa av denföreslagna ändringen. Förbundet påpekar att om motpart tredskas att utsefelande skiljeman eller parterna råkar i tvist om utseende av tredje skiljeman,detta enligt förslaget kan få till följd att fristen inte börjarlöpa och påkallande part sålunda får se sig bunden vid ettförfarande som i själva verket genom motpartens handlande blir mer eller mindreineffektivt. Samma risker ser , som emellertidtillstyrker förslaget under förutsättning att erforderliga korrektiv skapas molpart som tredskas att utse skiljeman eller mot parter som inte kan enas omtredje skiljeman. advokatsamfundmenar att det bör övervägas att göra den nya lidsberäkningen tillämplig ocksåpå den typ av skiljeavtal som har utpräglat internationell karaktär men dockmåste klassificeras som svenska enligt lagstiftningens terminologi, dvs. skiljeavtalmellan två parter som båda har hemvist utom riket men har enats om en skiljeklausulsom går ut på att skiljeförfarandet skall äga mm i . Från dennaståndpunkt kan enligt samfundets mening ytterligare ifrågasättas om inte detmest rationella vore att införa den nya beräkningsmetoden för alla typer avskiljeavtal, alltså även för rent svenska avtal. Också beträffande de senaretorde den nuvarande tidsfristen i praktiken ofta anses för kort och begäran omförlängning torde vara tämligen vanlig. Att fastställa den nya utgångspunktenför tidsfristen torde, menar samfundet, inte bereda svårighet. Någon nymöjlighet för endera parten att obstruera förfarandet öppnas inte heller. Attmöjligheten till förlängning genom överexekutor utvidgas till att gälla ocksåavtalad frist ser som den mest angelägnareformåtgärden. Som illustration till reformbehovet nämner förbundet det falletatt förfarandet har pågått och fristen därunder förlängts genom avtalmellan partema en eller , varefter ena parten vägrar medgeytterligare förlängning. Förbundet anser det vara otillfredsställande att överexekutori sådant fall inte kan medge åtminstone den förlängning av fristen som krävsför att skiljemännen skall hinna sammanträda, överlägga och meddelaskiljedomen. Sverigesadvokatsamfund påpekar att det beträffande båda ändrings- Prop1975/76:48 10 förslagenanges all ändringarna träder i krafl dagen efter publikation i Svenskförfattningssamling. Mol bakgrunden av vad som har brukats i svensk skiljemannalagstiflningär tolkningen av övergångsbestämmelserna möjligen oklar. Det kan görasgällande att den tolkning som kanske ligger närmast till hands inle böraccepteras. Samfundet erinrar om atl del brukar anses alt nya lagar av processrättsligkaraktär får verkan även beträffande beslående rättsförhållanden och alltså påsätt och vis har retroaktiv effekt. Skiljemanna-rätten klassificeras ofta somen gren av processrätten men har otvivelaktigt starka avtalsrällsliga inslag.Vid tillkomsten av vår första skilje-mannalag 1887 diskuterades frågan omövergångsbestämmelsens utformning rätt ingående (NJA II 1887 nr 4 s. 38 f). Manövervägde två alternativ: a) att undanta alla existerande skiljeavtal från dennya lagens tillämpningsområde och b) atl endasi undanta fall där skiljeavtalelstillämpning har påkallats före lagens ikraftträdande. Det är enligl samfundelsmening intressant att konstatera all ingen föreslog del rent processrätlsligaalternativet, nämligen c) atl inga fall skulle undantas ulan lagen ges generellgiltighet. 1 diskussionen nämndes möjligheten att dela in lagens bestämmelser itvå grupper, som tydligen skulle ha olika övergångsbestämmelser, menslutresultatet blev atl alternativet a) valdes för lagen i dess helhet. Denangivna typen av övergångsbestämmelse tillämpades sedan både vid de omfattandeändringarna 1919 och vid utfärdandel av den nyaskiljemannalagen 1929. Den införda LUSK gavs däremot enövergångsbestämmelse av typen c). Mol bakgrunden av den skisseradeutvecklingen kan enligt samfundets mening en viss tveksamhet råda om tolkningenav de nya övergångsbestämmelserna, som formellt är av typen c). Samma tvekangäller övergångsbestämmelserna lagstiftning. Om slutsatsen är atlde skall ges en "processrältslig" tolkning, uppkommer frågan omlagstiftningen är fullt rättvis. Del är inle omöjligt alt rättsförluster kanuppstå, t.ex. om skiljeförfarande påkallats före nya lagensikraftträdande och skiljemän har utsetts före samma tidpunkt menännu inte meddelat dom. Samfundet finner alltså atl övergångsbestämmelseneventuellt bör ändras och i varje fall kommenteras i motiven till den nyalagstiftningen. 4 Ändringsförslaget vid riksdag Som har nämnts inledningsvis har i motionen 1975:1141 till riksdagenlagts fram förslag om ändringar i skiljemannalagstiftningen av i sak sammainnebörd som i departementspromemorian, över motionen har lagutskottet inhämtatyttranden från , riks-, skatteverket (RSV), kommerskollegium,juridiska fakulteten vid Lunds /76: 48 11 universitet,i och . Kommerskollegiumhar till sitt yttrande till lagutskottet fogat yttranden från handelskamrarna iStockholm, och . De i motionen förordadelagändringarna har lill övervägande del fått ett positivt mottagande avremissinstanserna. framhåller att del är önskvärt alt den svenska skiljedomslagsliftningenär sä utformad all den inle försvårar genomförande i av skiljeförfarandenpå grund av utländska skiljeavtal. Del är möjligt att de i motionen berördaproblemen föranletl parter eller skiljemän atl avslå från all välja somplals för skiljeförfarandel trots att de annars velat förlägga det dit. De föreslagnalagändringarna är enligl hovrättens mening ägnade atl undanröja dessa bristeri lagstiftningen. i upplyser alt länsstyrelseninom sin särskilda överexekutorsenhel relativt ofta har alt ta befattning meduppskovsärenden samt atl parter som saknar hemvist i inte sällan iskiljeavtal föreskriver att förfarandet skall äga rum i . I yttrandeifrån anförs att handelskammaren under de senasieåren har kunnat konstatera elt starkt växande intresse från utländska förelagoch organisationer att förlägga skiljeförfarande till . Vid de kontakterkammaren har hafl med utländska förelag och andra har bl.a. de i motionenupptagna problemen diskuterats. har därvid uttryckt önskemål omatt få dessa bestämmelser ändrade. Handelskammaren hälsar därförmotionsförslagen med stor tillfredsställelse. Enligt advokatsamfundetsuppfattning är del sannolikt atl det finns ett betydande antal avtal, därparterna har föreskrivit sådant skiljeförfarande som skulle beröras av deföreslagna ändringarna. Samfundet anser därför att genomförandel av dessaändringar inte utan vägande skäl bör uppskjutas. Förslaget i forumfrågantillstyrks av RSV, kommerskollegium, juridiska fakulteten vid iLund, i , och handelskamrama iStockholm, och . Ävenvea hovrätt ansluter sig till motionärens förslag men anmärker att 26 § SML rörinte bara ärenden om förlängning av den legala fristen för skiljedomsmeddelande ulan också ärenden enligt 8 och 10 §§ SML, vilka rör val avskiljeman och utbyte av sådan. Sistnämnda frågor regleras enligt LUSK inte avsvensk lag och torde inte heller bli aktuella för svensk överexekulors del.Enligt hovrättens mening torde därför lagtekniska skäl tala för att fommregelni stället tas upp i LUSK. Att den föreslagna forumbestämmelsen skulle komma attomfatta även ansökningsärenden enligt 8 och 10 §§ SML har uppmärksammats ocksåav i . påpekar att nämndaförhållande inte har berörts i motiveringen till motionsförslaget menframhåller för sin del att en reglering av Prop1975/76:48 12 forumfråganbeträffande dessa ärenden är minst lika betydelsefull. Förslaget i frislfrågantillstyrks av , kommerskollegium, och handelskamramai , och .