prop · FY034 · 1975-12-31 00:00:00 — Ulredningen börbelysa hur den kompensation för löneförändringar som utgår vid normalindexreglering av entreprenader förhåller sig till de beräkningar somentreprenörerna redovisar i sina fastprisanbud. Det är enligt min meningönskvärt att även kommuner och enskilda beställare av byggnads- ochanläggningsarbeten upphandlar till fasta priser. Utredningen bör därförundersöka möjligheterna att få till stånd en sådan vidgad fastprisupphandlingför icke-statliga beställare. Utredningenbör arbeta skyndsamt. Om möjligt bör förslag till åtgärder föreligga senasi ibörjan av . Kommitténhar hållit fyra sammanträden. Kommitténberäknas slutföra sitt arbete . 309 Kommittéer: Fi:39 39.Sakkunniga (Fi 1974:02) med uppdrag att utreda frågan om gränsdragningen mellanförvaltningsrevision och ratlonallserlngsverksamhet Inom statsförvaltningen m.m. Maj:ts bemyndigande för att utreda frågan omgränsdragningen mellan förvaltningsrevision och rationaliseringsverksamhet inomstatsförvaltningen m. m.: , J. ., statssekreterare Sakkunniga:Berggren, G. , generaldirektör , , generaldirektör , AlfC. R., överdirektör , S. , departementssekreterare (fr.o.m. ) Lokal:Finansdepartementet, Kanslihusannexet, 7-9, Fack, 103 10Stockholm, tel. växel 763 10 00 (sekreteraren) Direktiv(anförande av statsrådet till statsrådsprotokollet ): Statskontoretär central förvaltningsmyndighet för rationaliseringsverksamheten inomstatsförvaltningen i den mån denna uppgift inte ankommer på annan myndighet. Iverkets uppgifter ingår bl. a. att ta initiativ till och utförarationliseringsundersökningar, att utbilda personal förrationaliseringsverksamhet samt att genom rådgivning verka för förenklingar ochkostnadsbesparingar inom statsförvaltningen. Inom försvarsdepartementetsverksamhetsområde svarar försvarets ratio-naliseringsinstiul för dessauppgifter. () är central förvaltningsmyndighet förrevision och redovisning samt därmed sammanhängande frågor inomstatsverksamheten. I fråga om revision åligger det verket att bedrivaförvaltningsrevision samt därvid särskilt granska den statliga verksamheten ochtillse att den bedrivs effektivt. Enliglbeslut vid riksdag omorganiserades statskontoret till centralrationaliseringsorgan för statsförvaltningen och tillskapades RRV som centraltrevisions- och redovisningsorgan (prop. 1960:126, SU 1960:107, rskr 1960:282).Genom stasmaklernas beslul drogs riktlinjerna upp för organisationen avden statliga redovisnings- och revisionsverksamheten (prop. 1967:79, SU 1%7:82,rskr 1%7:194). Behovet av samverkan mellan de båda myndigheterna hartillgodosetts bl. a. genom att chefen för det ena ämbetsverket är självskrivenvice ordförande i styrelsen för det andra. Vidare samarbetar verken i förekommandefall inom vissa gemensamma projekt, t. ex. informationsprojektet mellan de båda verken har fungerat väl. Emellertid har och1967 års beslut såväl rationaliseringsverksamheten som förvaltningsrevisionenutvecklats starkt inom statsförvaltningen. Det finns därför anledning att motbakgrund av den utveckling som ägt rum överväga om den gränsdragning som gäller Fi:39 Skr 1975:4 310 mellanrationaliseringsverksamhet och förvaltningsrevision behöver förändras ellerytterligare preciseras. Formerna för en intensifierad samverkan mellan deberörda centrala myndighelerna bör därvid också prövas. Dessa uppgifter böranförtros åt särskilda sakkunniga. Vidarebör de sakkunniga överväga och föreslå hur förvaltningsrevisionen inomförsvarsdepartementets verksamhetsområde lämpligen bör vara organiserad. a. övervägas samarbetsformerna med RRV. Som utgångspunkt förutredningsarbetet bör gälla atl RRV skall vara central förvaltningsmyndighetför förvaltningsrevision inom statsförvaltningen i dess helhet. Utredningsarbetetbör bedrivas skyndsamt. De sakkunniga har hållit tvåsammanträden. De sakkunnigas arbete beräknas pågå . 40.Jury (Fi 1974:03) för bedömning av förslag tlll ny prägel på rikets myntm. Maj:ts bemyndigande för bedömning av förslagtill ny prägel på rikets mynt m.m.: Medlemmar:Forsberg, , grafiker , , f.d. professor , . M.,avdelningsdirektör , , f.d. professor , C. .,statsheraldiker Sekreterare:Lagerström, ., departementssekreterare Lokal:Finansdepartementet, Kanslihusannexet, 7-9, Fack, 103 10Stockholm, tel. växel 763 10 00 (sekreteraren) Särskildadirektiv har ej meddelats. Jurynberäknas slutföra sitt arbete . 41.Sakkunnig (Fl 1974:04) med uppdrag att utreda vissa frågor rörande samordningm.m. inom den civila övervakningen till sjöss Maj:ts bemyndigande för att utreda vissafrågor rörande samordning m. m. inom den civila övervakningen till sjöss: Utredningsman:Lemne, ., landshövding 311 Kommittéer: Fl:41 , ., ombudsman , K. , kusttullmästareKappelin, , byråchef , C. , byrådirektör Sekreterare:Rydstedt, Bo S., hovrättsfiskal Lokal:Finansdepartementet, Kanslihusannexet, 7-9, Fack, 103 10Stockholm, tel. växel 763 10 00 (sekreteraren) Direktiv(anförande av statsrådet till statsrådsprotokollet den 27 september1974): Arbetsuppgifterbeträffande den civila övervakningen längs våra kuster åvilar såväl tullverketskustbevakning som poHsen. Gränsdragningen mellan och polisensarbetsuppgifter fastslogs (prop. 9 s. 40, SU 1967:7,rskr 1967:7). kustbevakning svarar i princip för övervakningen iöppna sjön och i havsbandet samt i huvudsak inom skärgårdsområdena. och vissa andra områden, där polisen särskilt organiseratsför verksamhet till sjöss, samverkar och polisen.Kustbevakningens arbetsuppgifter omfattar förutom tullkontroll ochsmuggelbekämpning bl. a. naturvårdstillsyn, sjö- och flygräddning,sjötrafikövervakning, övervakning mot vattenförorening, jakt- och fisketillsynsamt biträde med person- ocb godstransporter åt civila och militäramyndigheter. handhar också åtgärder till sjöss ocb ikustvattnen samt och för att avvärja eller begränsa skada lillföljd av utflöde av olja eller annat som är skadligt. Allmän övervakning avordning och säkerhet, brottsspaning och liknande polisiära uppgifter ankommerpå polisen. Kustbevakningspersonalensbefogenheter i fråga om de olika övervakningsuppgifterna varierar beroende påvilken övervakningssektor uppdraget avser. När det gäller tullkontroll ochsmugglingsbekämpande verksamhet har personal polismans befogenhet.Detta innebär bl. a. att tullpersonal i detta sammanhang har rätt att hejdatransportmedel, verkställa förhör, utföra visitation av gods ochtransportmedel, inleda förundersökning, gripa misstänkt samt företahusrannsakan och kropps-visitation. När det gäller övriga delar av verksamhetentill sjöss har personal väsentligt mindre befogenheter. Vad gällersjötrafikövervakning har befogenheterna reglerats i kungörelsen (1964:834;ändrad senast 1973:708) om förordnande för tullpersonal att ombesörja visspolisbevakning. Detta innebär bl. a. rätt för tullpersonal att i vissa fallmedge rapporteftergift samt rätt att i vissa fall bruka våld och tillfälligtomhänderta person. Samma förhållande gäller beträffande övervakning motvattenförorening från fartyg. Beträffande fisketillsyn har tullpersonal rättatt undersöka ocb ta i beslag fångst och fiskeredskap samt i vissa fall båt m,m. I övrigt är personal hänvisad till enbart anmälan till polisman.Tullverkets personal har vidare rält att i vissa fall taga jaktbyte m, m. samträtt att kontrollera innehav av jaktkort. Vad gäller övriga uppgifter såsomskyddsområdestillsyn och naturvårdstillsyn är befogenheterna i huvudsak ejreglerade. Fi.41 Skr 1975:4 312 därigenomtill enbart anmälan till polisman samt åtgärder enligt vad som tillkommer varjesvensk medborgare. Fråganom gränsdragningen mellan polisens och uppgifter behandladesav riksdag (ILU 1970:31). Enligt första lagutskottet innebar förkustbevakningspersonalen avsaknaden av sådana polisiära befogenheter som attinleda förundersökning, hålla förhör och verkställa gripande vissa risker föratt överträdelser främst mot sjötrafikreglerna och skyddsområdesbestämmelsernaeller genom oljeutsläpp från fartyg inte effektivt kunde beivras. Innan polishinner komma till platsen kan lagöverträdaren ha hunnit avvika ellermöjligheten att säkra bevisning om brottet eliminerats. Dessa olägenheter kundeenligt utskottet tala för att tullpersonalen borde ges ökade befogenheter.Utskottet framhöll emellertid också att det för den enskildes rättssäkerhet ärav den största betydelse att ingripande med tvångsmedel mot allmänhetenverkställs av personal med tillräckliga insikter om gällande beslämmelser ochmed en god allmän polisiär skolning. Utskottet var inte berett att tillstyrkaatt kustbevakningspersonalen gavs ökade befogenheter. Anledningförelåg emellertid enligt utskottet att i lämpligt sammanhang göra en översynav gällande författningar på de övervaknings-eller tillsynsområden där formellabefogenheter saknades eller stod i mindre god överensstämmelse med den praxissom visat sig lämplig. Utskottet ansåg också att det kunde finnas anledning ingående ta upp samordnings- och huvudmannaskapsfrågorna till prövning.Frågan behandlades ånyo av riksdag (JuU 1973:26, rskr 1973:258), som uttaladesig för att den översyn av hithörande författningar och samordningsfrågor m.m.som första lagutskottet uttalat sig för skulle komma till slånd. Dennaöversyn bör nu göras. Kustbevakningensgrundläggande uppgift är att övervaka efterlevnaden av gällandetullförfattningar samt att förhindra och uppdaga smuggling. De personella ochmateriella resurser som därvid förfogar över har emellertidmöjliggjort att vid sidan härav fullgör viktiga uppgifter påangränsande områden såsom olje- och kemikaliebekämpning, sjötrafikövervakning,jakt- och fisketillsyn m. m. 1967:1 anförde jag att kustbevakningenliksom tidigare borde svara för den reguljära sjöövervakningen längs kusten. Isådana fall då och polisens uppgifter nära berör varandra vilket torde vara ofrånkomligt när det gäller två organisationer med tillvarandra angränsande arbetsuppgifter och som båda är beroende av sjötransporter framhöll jag angelägenheten av att uppgifterna samordnades så atttillgängliga resurser utnyttjades effektivt. I första hand ankommer dennasamordning på generaltullstyrelsen och . Erfarenheternasedan år 1967 har visat att såväl som sjöpolisen verksamt harkunnat bidraga till en förbättrad sjöövervakning. I en del fall har emellertidbehovet av en klarare precisering av vardera organisationens arbetsuppgifterupplevts som önskvärd. Jag anser att den översyn av gällande bestämmelserrörande arbetsuppgifter och kompetens som begärt bör göras i syfteatt utröna hur befintliga resurser bäst skall kunna utnyttjas. En sådan översynbör även göras mot bakgrund av att i anslutning till en nytullprocedur fått en ny distriktsorganisation . Tullverketsuppgifter vad gäller övervakningen av gällande tullagstiftning och ansvar förbekämpning av havsföroreningar motiverar förekomsten av 313 Kommittéer; Fl:42 entill verket hörande organisation av typ. Mycket talar för attkustbevakningen, bl. a. till följd av sin förekomst längs hela kustområdet ochsin utrustning, dessutom är lämpad att handha vissa uppgifter som normaltåvilar polisen och för vilka genom sin verksamhet ochsakkunskap har speciella förutsättningar. Självfallet bör detta ske i regleradeformer och i samarbete med polisen. Även kostnads- och effektivitetsskäl talarför en sådan samordning av och polisens resurser. Det bör idetta sammanhang övervägas om någon komplettering behöver ske av kustbevakningspersonalensbefogenheter för att i de fall då tillkallande av polis skulle innebärapraktiska olägenheter för lösande av uppgifterna nödvändiga ingripanden skallkunna göras genom försorg. Utredningenbör när det gäller de organisatoriska frågorna samråda med statskontoret.Vidare bör utredningen beakta det arbete som bedrivs inomsjöräddningsulredningen (K 1970:42), fiskeadministrativa utredningen (Jo1970:25) och fritidsbåtutredningen (Jo 1970:33). De förslag som utredningen kankomma att lägga fram bör innefatta författningsförslag. Densakkunniges arbete beräknas pågå . 42.Sakkunnig (Fi 1974:05) med uppdrag att utreda frågan om den statligapersonalutbildningens fortsatta inriktning och organisation Maj:ts bemyndigande för att utreda fråganom den statliga personalutbildningens fortsatta inriktning och organisation: , Bo N. O., generaldirektör , L. , ombudsman , C. , ombudsman , PerL., ombudsman Sekreterare:Jeding, ., byrådirektör Lokal:Finansdepartementet, Kanslihusannexet, 7-9, Fack, 103 10Stockholm, tel. växel 763 1000 (sekreteraren) Direktiv(anförande av statsrådet till statsrådsprotokollet den 13 september1974): Personalutbildninghar kommit att få en allt större betydelse istatsförvaltningen. Utbildningsvolymen har vuxit snabbt. Gjorda beräkningarpekar mot att det årliga antalet utbildningsdagar f.n. uppgår till omkring 1500 000. Huvuddelenav personalutbildningsverksamheten anordnas av de enskilda myndigheterna förden egna personalen. Denstatliga personalutbildningen var föremål för en översyn genom den Fi.42 Skr 1975:4 314 år1961 tillsatta personalutbildningsberedningen. Enligt direktiven skulleberedningen på grundval av en överblick i stora drag över den statligapersonalutbildningens art, målsättning och omfattning principiellt övervägavilka möjligheter till en ändamålsenlig samordning av utbildning som kundeföreligga samt vilka åtgärder i övrigt som kunde vara ägnade att rationaliseraoch effektivisera utbildningen. Beredningenutarbetade förslag till ett betydande antal kurser och lämnade därutöverförslag till ett centralt statligt personalutbildningsorgan för att genomförade föreslagna kurserna (SOU 1966:57). I huvudsaklig överensstämmelse medpersonalutbildningsberedningens förslag inrättades sedermera statenspersonalutbildningsnämnd (PUN). PUNär centralt organ för den statliga personalutbildningen. Enligt instruktionen(SFS 1967:454) är PUNs huvuduppgifter att planera och genomförapersonalutbildning som är gemensam för flera myndigheter, att bistå statligamyndigheter vid utformningen av deras inomverksutbildning samt att främjasamordningen av statlig personalutbildning och verka för att utbildningenbedrivs på ett ändamålsenligt sätt. Vidare åligger det PUN att informeramyndigheterna om personalutbildning utanför statsförvaltningen, atl följautvecklingen på det vuxenpedagogiska området och inom det allmännaundervisnings- och utbildningsväsendet samt att verka för attstatsförvaltningens behov i möjlig mån tillgodoses i allmänna undervisnings-och utbildningsanstalters verksamhet. Dencentralt bedrivna utbildningen har byggts ut efter hand. PUN genomför utbildning inom flera områden där olika grupper statsanställda tidigare haft begränsade utbildningsmöjligheter. Förutom generell förvaltningsutbildning för bl.a. chefer, kanslister ocb nyanställd personal har utvecklats ett brett sortiment specialistkurser på bl.a. områdena löner och pensioner, personalledning och personalsamverkan, personaladministration, samhällsinformation och företags- nämndsverksamhet.Vid sidan av det centrala kursutbudet har skett en ökad satsning påkonsultation och förproducerat utbildningsmaterial i syfte att underlätta förmyndigheterna att själva öka sina utbildningsinsatser. I anslutning bärtill harutvecklats olika kurser på det pedagogiska området. Därutöver bedrivs centralpersonalutbildning för statligt anställda bl.a. av statskontoret,och statens personalnämnd (SPN). Undersenare tid har frågor rörande vidareutveckling av den statligapersonalutbildningen tilldragit sig ett ökande intresse på många håll inomstatsförvaltningen. Bl.a. bar statskontoret inom ramen för en samlad översyn avden statliga personaladministrationen behandlat personal-utbildningsfrågor iett särskilt projekt. har kartlagt personalutbildningsfunklionenur främst förvaltningsrevisionella aspekter (rapport 1972:1030). Dessutomgenomförs en rad myndighetsinterna utredningar om personalutbildningsfrågorexempelvis mål och medel för utbildningsplanering, personalutveckling,uppföljning av utbildningsinsatser osv. Inomdel allmänna undervisningsområdet har reformarbetet gått mycketsnabbt. Det tidigare splittrade skolsystemet har ersatts av en heltsammanhållen obligatorisk skola, grundskola, gymnasieskolan. Den högreutbildningen har expanderat mycket kraftigt, framför allt under senare delen av1960-taIet. genomfördes en geografisk spridning av utbildningen tillorter utanför de traditionella universitetsorterna. Andelen av befolkningen igymnasial och eftergymnasial utbildning är en av de största i världen. 315 Kommittéer: Fi:42 reformerats.Stödet till folkbildningen har avsevärt förstärkts vilket medverkat till ensnabb utveckling och breddning av framför allt studiecirkelverksamheten. för statlig och vuxenutbildning har byggts upp. Medhänsyn till de snabba förändringarna i samhället uppstår ett behov avåterkommande, kompletterande utbildning. Man måste därvid också räkna med attden undervisning som förmedlas genom det allmänna skolväsendets försorg ävenom den i allt högre utsträckning inriktas mot bestämda yrkesområden kommeratt behöva kompletteras med olika slag av personalutbildning. Enbedömning av den statliga personalutbildningens framtida inriktning påverkasvidare av bl.a. följande faktorer. Såvälden offentliga som den enskilda sektorn har präglats avbetydande strukturella omvandlingar. För statsförvaltningen har detta bl.a.fått till följd att nya myndigheter tillskapas och att andra slagits samman.Omorganisationer med stora återverkningar för både central och lokalförvaltning har genomförts. För alt möjliggöra en bättre överblick ochsamordning av olika statliga verksamhetsområden och nivåer harutvecklingsinsatserna inom såväl de personaladministrativa,ekonomiadministrativa som rationaliseringstekniska områdena intensifierats.Inom det ekonomiadministrativa området har t.ex. den förvaltningsrevisionellaverksamheten byggts ut, som nya budgeteringsmetoder och enhetligasystem för ekonomisk redovisning utvecklats. Inom personalområdet har enutveckling skett dels när det gäller den personaladministrativa planeringen,dels i mer uppgiftsorienterat arbete, t.ex. av system för omplacering tillföljd av omlokaliseringen av statlig verksamhet från . Samtidigtmed förändringarna inom ekonomi-, personal- och rationaliseringsområdena skeren utveckling mot att de traditionella gränserna dem emellan blir allt mindremarkerade. En ökad samordning mellan den personaladministrativa planeringen ochden ekonomiska planeringen och budgeteringen, mellan bemannings- ochrationaliseringsplaneringen eftersträvas t.ex. alltmer. Förändringarinom statsförvaltningen både vad gäller mer övergripande strukturellaomdaningar, som jag tidigare givit exempel på, och den vardagsrationaliseringsom fortlöpande bedrivs av myndigheterna själva kommer att fortsätta. Enförutsätthing för de pågående förändringarna är emellertid atl åtgärder sättsin för att tillvarata och utveckla kunnande och yrkesskicklighet hos berördapersonalgrupper och för att underlätta omställningar till nya arbetsuppgifterför de anställda. Omplaceringsverksamhetenmed hela statsförvaltningen som bas utgör exempel på åtgärder som möjliggör ensådan utveckling. Omplaceringsverksamheten inom statsförvaltningen måste dockkompletteras med utvidgade insatser för att förbättra möjligheterna tillulbildning av omskolningskaraktär. Denna frågeställning har också tidigare berörtsbl.a. i en skrivelse från PUN med förslag om ulredning av kanslislutbildningm.m. Även personalpolitiska skäl i övrigt talar för en rekryterings- ochpersonalutbildningspolitik som skapar förutsättningar för förbättrademöjligheter till internrekrytering och genomströmning från biträdes-,assistent- och motsvarande karriärer till högre tjänster. Detta kan ocksåaktivt bidra till att bl.a. förbättra kvinnornas arbetssituation ochbefordringsmöjligheter. Vidsidan om strukturomvandlingen och den tekniska och administrativa Fi.42 Skr 1975:4 316 utvecklingenfinns det andra förhållanden som påverkar det administrativa arbetet och därmedarbetsbetingelserna inom förvaltningen. Jag vill här framför allt peka på dereformer som genomförts i syfte att öka de anställdas medinflytande ochmedbestämmande. Som exempel härpå vill jag särskilt framhålla ändringarna i 3 §av statstjänstemannalagen, delegationens för förvaltningsdemokratiförsöksverksamhet, kungörelsen (1974:224) om personalföreträdare i statligamyndigheters styrelser och det omfattande arbetet inom arbetsmiljöområdetrepresenterat bl.a. av statens arbetsmiljönämnds verksamhet. Ävenorganisatoriskt har det personaladministrativa verksamhetsområdet förändratsunder . När PUN inrättades fanns inte någon centralförvaltningsmyndighet för den personaladministrativa verksamheten inomstatsförvaltningen. 1 och med SPNs tillkomst har flera av de centralapersonaladministrativa uppgifterna, som varit organisatoriskt åtskilda,samlats inom en myndighet. Betydande fördelar har härigenom vunnits inte minstdå det gällt att åstadkomma en ökad samordning inom hela detpersonaladministrativa fältet. SPN har bl.a. ett centrah ansvar för denpersonaladministrativa planeringen där utbildningsplaneringen utgör ettdelområde. Med stöd av sin instruktion medverkar också SPN ipersonaladministrativ utbildningsverksamhet. Ävenom flera viktiga initiativ tagits för att få personalutbildningen anpassad tillde förändrade förutsättningar som jag här givit några exempel på, finner jagdet motiverat att en förnyad prövning och samlad bedömning av den statligapersonalutbildningens inriktning och organisation nu sker. Medhänsyn härtill och mot bakgrund av vad jag tidigare anfört förordar jag att ensakkunnig tillkallas för att i ett första led utreda och lämna principförslagom vidareutveckling av den statliga personalutbildningens inriktning ochorganisation. Bakomutbyggnaden av den statliga och den kommunala sektorn ligger som en viktig målsättningatt med kollektiva medel lösa för medborgarna angelägna problem. Allt flermänniskor engageras också i samhällets reformarbete. Somallmän utgångspunkt för den sakkunniges arbete bör gälla att myndighelerna liksom har huvudansvaret för atl den egna personalen ärändamålsenligt utbildad. Den centrala personalutbildningens uppgift bör varaatt på olika sätt underlätta för myndigheterna att fullgöra delta ansvar. 1den statliga personalutbildningen bör därför också framgent möjligheterna tillutbildning genom det allmänna undervisningsväsendet och samhälletsarbetsmarknadsutbildning särskilt beaktas. Personalutbildningen bör vidare hasådan uppläggning att den förutom att utgöra en grundläggande utbildning ochfortbildning även kan utnyttjas för vidareutbildning och omskolning. Ökadeinsatser för omskolning och vidareutbildning ligger enligt min mening väl ilinje med de senaste årens strävanden att underlätta genomströmningen mellanolika karriärer. Närdet gäller den statliga personalutbildningens inriktning bör den sakkunnigebl.a. utreda behoven av förvaltningsanpassad administrativ grundutbildning sominnefattar de olika administrativa delområdena ekonomiadministration,personaladministration och administrativ rationalisering samt allmänförvaltningskunskap kompletterad med påbyggnads- och specialistkurser inomdessa områden. Vidarebör den sakkunnige utreda och om möjligt lämna ett samlat förslag 317 Kommittéer: Fi:42 tillinriktning av de utbildningsinsatser som behövs till följd av förändringarnainom arbetsmiljö- och förvaltningsdemokratiområdet. Den sakkunnige bör därvidinhämta synpunkter från både de partssammansatta organ som arbetar inom områdetoch de anställdas organisationer. Såväl den tekniskt administrativautvecklingen som utvecklingen möten högre grad av demokratisering avarbetslivet har successivt bidragit till nya samarbetsformer med ökat inslag avprojektarbete, med längre gående delegering av beslutsfunktioner och med ökatmedinflytande för de anställda i arbets- och beslutsprocesser. Detta medförförändrade och delvis nya krav på arbetsledande personal på alla nivåer. Densakkunnige bör bl.a. därför lämna förslag till framtida inriktning ochomfattning av ledarutbildningen inom statsförvaltningen.