prop · FY0323 · 1975-12-31 00:00:00 — Dessutom bör 20 000 kr.utgå för expenser. Närdet gäller medel för information tillstyrker CSN kommitténs förslag. CSNframhåller emellertid att man ev. behöver begära ytterligare resurser förinformation. LO, TCO, SFEF, ABF och SSUär positiva till förslaget om att de nya studiestödsformerna för vuxnafinansieras genom en arbetsgivaravgift. Flertalet remissinstanser tar inteställning till finansieringsformen. Finansieringen bör enligt SAF bli bedömd i ett mera övergripandesammanhang i anslutning till bl. a. de utredningai" som har att behandlaavvägningar mellan avgifter och skatter för olika sociala reformer. Mycketkritisk mot förslaget är även som bestämt motsättersig att reformen därigenom delvis kommer att belasta kommunalskatten. Förbundetanser vidare att när vuxenstudiestödet beskattas bör den del av skatten sompåförs mottagaren i form av kommunalskatt tillfalla kommunen. Negativ tillarbetsgi-varfinansieringen är också Moderata samlingspartiets kvinnoförbund. Underde senaste årtiondena har den obligatoriska skolan och utbildningsväsendet pådet gymnasiala stadiet genomgripande omvandlats. Alla ungdomar får nu en 9-årigutbUdning i och en stor andel av varje årskull fortsätter 2 eUer 3år i gymnasieskolan. Även den högre utbildningen har successivt byggts ut.Nyligen har jag lagt iram förslag om en fortsatt reforraering av dennautbildning (prop. 1975: 9). Genom reformema på grandskole-, gymnasieskole- ochhögskolestadierna har skapats goda raöjligheter ,för de unga att fåutbildning. Parallellt med utvecklingen av ungdorasutbUdningen har ocksåvuxenut-, bildningen stegvis reformerats. SamhäUets stöd har möjliggjort enkraftig expansion av folkbildningen. och statlig vuxenutbUdning, bl.a. arbetsmarknadsutbUdningen, har byggts ut i snabb takt. Efter beslut av 1974års riksdag (prop. 1974: 148, InU 1974: 31, rskr 1974: 399) har införts rättför arbetstagare till ledighet för utbildning. Ett av huvudsyftena med mina förslagi den nyssnämnda propositionen om reformering av högskoleutbildning är att gevuxna, som efter grundläggande skolutbildning gått ut i arbetslivet, vidgademöjligheter att återvända för att få fortbildning och vidareutbUdning påhögskolestadiet. Föratt dessa olika åtgärder på vuxenutbildningsområdet skall, få full effekt ochdärmed bättre balans skapas mellan utbUdning av unga och vuxna är det'nödvändigt att genom studiesociala insatser väsentligt förbättra de vuxnasekonomiska, villkor vid studier. För de mest eftersatta gruppema behövsytterligare insatser i form av uppsökande verksamhet. För att förberedareformer på dessa områden tillsattes kommittén (U 1969: 51) förstudiestöd åt vuxna (SVUX) och kommittén (U 1970: 54) förförsöksverksamhet .med vuxenutbildning (FÖVUX). Båda kommittéerna avlämnadeunder. 1974 sina huvudbetänkanden (SOU 1974: 62) Studiestöd åt vuxna och (SOU1974: 54) Vidgad vuxenutbildning. Förslagen-från kommittéerna ger eniigt minmening en god gmnd för beslut om åtgärder av. det slag jag nämnt. Innanjag tar upp förslagen till behandling .vUl jag något beröra vuxenutbUdningensframväxt och målen för vuxenutbildningens fortsatta utveckling. FolkbUdningsorganisationemasvarade för deti övervägande delen av vuxenutbildning. Engrundläggande princip för folkbildningsarbetet var att det skulle vara frittoch frivilligt. Utveck-; lingen har visat att denna princip alltjämt äravgörande för folkbild- 11 1975.1 saml. 1975: 23 162 ningensförmåga att engagera medborgarna. Att bevara folkbildningens frihet ochförhindra en institutionalisering av verksamheten är därför av stor vikt. FÖVUXoch SVUX har i sina betänkanden, vilkas innehåll har redovisats i det föregående,ingående skildrat vuxenutbildningens framväxt i . Jag nöjer mig därförhär med att kort beröra några av de viktigaste reformerna på området . Genomstatsmakternas beslut (prop. 1963:36, SU 1963:74, rskr 1963: 190) ladesgmnden till de nuvarande formema för stödet till studieförbunden och derasstudiecirkelverksamhet. Stödet till studiecirkelverksamheten fick formen avett bidrag till cirkelledararvode och studiematerial. Stödethar senare väsentligt förbättrats och kompletterats. Så t. ex. /68 ett särskilt bidrag till studieförbundens pedagogiskaverksamhet bland handikappade. Genom statsmakternas beslut (prop.1970: 35, SU 1970: 107, rskr 1970: 273) infördes inom bidraget tillstudiecirkelverksamheten ett särskilt tilläggsbidrag för studiecirkelverksamheti ämnena svenska, engelska, matematik och samhällskunskap på en nivåmotsvarande högst årskurs 9, de s, k, prioriterade cirklarna. Under1940- och 1950-talen tillkom, vid sidan av det fria folkbildningsarbetet olikaformer av utbUdning för vuxna som önskade få behörighet motsvarande denungdomsskolan gav eller genomgå yrkesutbildning. Utbildningen gavs vidkväUsgymnasier, organiserade av studieförbund eller kommuner, och genomyrkesskolorna som ordnade kvällsundervisning. riksdag beslöt attkommunala skolor för vuxna skulle inrättas och att kommunema skulle få detövergripande ansvaret för att anordna vuxenutbildning motsvarande läroplanernaför högstadium och för gymnasial utbildning. Vidare beslötsinsatser för vuxenutbUdning via radio och television (prop. 1967: 85, SU 1967:177, rskr 1967: 277). Motivenför att införa en vuxenutbUdning var främst tre. De som i ungdomeninte fått möjlighet tiU utbUdning på gmndskolans högstadium och på detgymnasiala stadiet borde som vuxna så långt möjligt erbjudas sådan utbildning.För det andra skulle friheten att i ungdomsutbildningen välja studieinriktningvara ofullständig om inte möjlighet gavs att senare i livet välja en annaninriktning. De ungdomar som efter gick ut i arbetslivetmåste också få möjlighet att senare komplettera sin utbildning. För det tredjebehövde även de sora i ungdomen fått gymnasial utbUdning senare i livetkomplettera sina kunskaper. Den kommunala vuxenutbildningen borde fylla en delav detta fortbildnings- och vidareutbildningsbehov. För att den kommunalavuxenutbildningen inte skulle ogynnsamt påverka folkbildningens utveckling betonadesatt kommunema skulle an- 1975: 23 163 ordnaendast sådan utbildning för vuxna som svarade mot utbildning på grimdskolanshögstadium och på det gymnasiala stadiet. Vidare föreskrevs att den som togsin som elev i den koraraunala vuxenutbildningen skulle ha ett klart angivetstudiemål i form av mera omfattande studier och att dessa borde vara avbetydelse för den studerandes yrkesverksamhet eller yrkesval. Utvecklingenefter har visat att folkbildningen väl förmått att hävda sin ställningsom en smidig och attraktiv utbildnlngsform för bl.a. vuxna med en bristfäUigtidigare utbUdning. Antalet deltagare i studiecirklar ökade från omkring 1,5miljoner 1967/68 tiU ca 2 miljoner . har den kommunalavuxenutbildningen utvidgats tiU att omfatta mellan 130 000 och 140 000 dehagareper år. Folkhögskolorna har f. n, ca 50 000 elever mot ca 20 000 läsåret1967/68, Ökningen ligger i huvudsak på de korta ämneskurserna raedan antaletdeltagare i de långa kurserna i stort sett legat stilla . Budgetåret1970/71 infördes en ny stödforra för vuxenutbUdningen knuten till de fackligaorganisationernas centrala kursverksamhet. Stödet motiverades bl. a. av attorganisationerna får ta på sig ett allt större ansvar för densamhällsekonomiska balansen och utvecklingen i det svenska samhäUet. Av dem somrekryteras tUl förtroendeposter inom de fackliga organisationerna är en mycketstor del människor som endast har folkskoleutbildning bakom sig.Kursverksamheten skulle därför syfta tUl att meddela kunskaper sora är avgrundläggande orienterings-och färdighetskaraktär. För att organisationernaskulle kunna fullgöra sina viktiga samhällsuppgifter fordrades att många avmedlemmarna hade bättre kunskaper i första hand i matematik, svenska, samhällskunskapsamt national- och företagsekonomi. HittUlshar det, bortsett från utbUdningsbidragen inom arbetsmarknadsutbUdningen, intefunnits ett studiestöd speciellt utformat för de vuxnas behov. Närstudiemedels- och studiehjälpssystemen genomfördes drogsgränsen mellan dessa systera i princip med hänsyn till den normala åldem hos destuderande. Av praktiska skäl valdes dock en skolformsgräns. Detta innebar attvuxna som studerade på nivåer motsvarande och gymnasieskolan, dvs.i och statlig vuxenutbUdning och vid folkhögskolor fick utnyttjastudiehjälpssystemet, som för studerande var något förstärkt. De somstuderade vid universitet och högskolor och vissa andra utbUd-ningsanstalter,omfattades av studiemedelssystemet, I avvaktan på SVUX' förslag om studiestödför vuxna har successivt vissa ändringar gjorts för de vuxnas del. Riksdagenfattade 1972 principbeslut om att studerande skulle föras tillstudiemedelssystemet (prop. 1972: 27, SfU 1972: 20, rskr 1972: 148). Är 1973fattade beslut om de tekniska förändringar i studiemedels- ochstudiehjälpssystemen som var nödvändiga för att principbeslutet skulle kunnaförverkligas (prop. 1975: 23 164 1973:63, SfU 1973: 17, rskr 1973: 240). Fr. o. m. omfattarstudiemedelssysteraet således alla studerande . Jaghar i det föregående berört huvuddragen i reformarbetet inom vuxenutbildningenunder . Stora förbättringar av de vuxnas möjligheter tillutbildning på skilda nivåer och i skiftande former har genomförts medbetydelsefulla reformer och en orafattande utbyggnad på ungdomsutbUdningensoch den högre utbildningens områden. Folkrörelserna och till dera anknutnastudieförbund och folkhögskolor har intagit en ledande ställning i arbetet påatt flytta fram vuxenutbUdningens positioner, såväl kvantitativt somkvalitativt. Studieförbunden har visat att de kan nå ut tUl människor medbristfälUg utbildning och engagera dem i studieverksamhet. Deerfarenheter som vunnits av vuxenutbildningens utvecklmg visar enligtmin raening att studieförbunden i samarbete raed de fackliga organisationernamåste få betydelsefulla uppgifter i det fortsatta reformarbetet inomvuxenutbildningen. Deras medverkan är bl. a. nödvändig för att man i vidgadutsträckning skall kunna nå de i utbildnings-hänseende eftersatta grupperna mederbjudanden om studiemöjligheter. Innan jag går in på dessa frågor vill jagnågot beröra de senaste årens debatt och utredningsarbete om vuxenutbildningensamt vissa målfrågor. 7.1.2Debatt och utredningsverksamhet kring frågor Inom vuxenutbildningen Jämsidesoch i samspel med de reformer inom vuxenutbildningen som jag berört harsedan mitten av pågått en allmän debatt om målen för de vuxnasutbUdning och ora formema för att tillgodose dessas utbUdningsbehov. Några avde mest vägande inläggen utgörs enUgt min mening av rapporterna frånTjänstemännens centralorganisations (TCO) utbildningsnämnd ochLandsorganisationens i (LO) arbetsgrupp för vuxenutbildning, LOVUX. Är1964 gav TCO ut den första rapport där frågoma om vuxenutbildning fick en meraövergripande behandling. I rapporten betonades nödvändigheten av att samhällettog på sig ett större ansvar och gav ökade resurser tUl framför allt denmålinriktade vuxenutbildningen. Denna borde vara avgiftsfri. Den borde vidarevara differentierad i fråga om inriktning och urval och omfattningen bordesvara mot efterfrågan. Organisationen förde också fram krav på att destuderande inom den målinriktade vuxenutbildningen skulle få ett sådant studiesocialtstöd att ekonomiska binder för studier undanröjdes. Vidare tog TCO upp fråganom rätt till ledighet för utbildning, utbyggnad av studierådgivning för vuxnaoch utveckling av moderna pedagogiska hjälpmedel för vuxenstudier. Slutligenberörde organisationen också frågan om en saralad översyn av helavuxenutbUdningsområdet med syfte att pröva vuxenutbildningens mål, organisationoch övriga uppläggning. danborde i första hand den målinriktade vuxenutbildningen behandlas. TCO sågutbyggnaden av vuxenutbildningen som nödvändig för att möta de snabbaförändringama i samhället. För att tillgodose alla de skiftande behov avutbildning för vuxna borde man skapa ett system där det tedde sig naturligt attfrån tid till annan komma tiUbaka till utbildning. Den sammanhållnaungdomsutbildningen kunde inte längre föratsättas ge en varaktig gmnd för etthelt livs förvärvsverksamhet. ILOVUX' första rapport, som kom , behandlades vuxenutbildningen fråndelvis andra utgångspunkter. LOVUX konstaterade att vuxenutbildningen dittiUs ibetydande utsträckning rekryterat studerande som redan hade en förhållandevisgod skolunderbyggnad. Arbetsgruppen framhöll att "fackföreningsrörelsensengagemang i utbildningspolitiken gmndar sig på ideologisk övertygelse omnödvändigheten av att verka för ökad jämlikhet, social rättvisa ochkulturdelaktighet i alla medborgargmpper. Utbildningspolitiken blir därvidmedel att verka för ökad valfrihet i skilda avseenden för alla medborgare ochinte för att förbättra enskilda gruppers redan godautvecklingsmöjligheter". Motdenna bakgrund redovisade LOVUX. motiven för ökad vuxenutbildning. Förindividen var vuxenutbildningen ett medel till personlig utveckling iarbetslivet bl, a. genora att den gav möjlighet till fortbildning ochvidareutbildning i arbetet och byte av arbete eller yrke. Den skulle skapaförutsättningar för delaktighet i de nya kunskaper som uppstår genoravetenskaplig forskning och utveckling, vidga perspektivet på individens roll isamhället och bryta social och intellektuell isolering. Insatserför vuxenutbildning raotiverades också kollektivt av att denna utgjorde enförutsättning för den allmänna samhällsutvecklingen. Utbildningen betraktadessom en dynamisk faktor i samhällets och arbetslivets utvecklingsprocesser. Närnya kunskaper och ny teknik togs i bruk krävdes en förnyelse av de arbetandesutbildning. LOVUX kom med detta synsätt fram till slutsatsen attvuxenutbUdningen, oavsett den kvalitet ungdomsutbildningen kunde få, måste blien fortlöpande verksamhet, som gjorde det raöjligt för raänniskorna att fråntid till annan komma tillbaka till studier. LOVUX framhöll ocksåvuxenutbUdningens uppgift i opinionsbildningen, bl. a. för att driva framutjämning och solidaritet, LOVUXredovisade också de sociala, ekonomiska och geografiska hinder som försvåradefrämst för de korttidsutbildade gruppema, däribland handikappade och kvinnor,att få del av utbildning. Mot denna bakgrund förordades stöd åtfolkbildningsverksamheten därför att denna ansågs ha särskilda förutsättningaratt nå de korttidsutbildade. LOVUXansåg vidare att det studiesociala stödet för vuxenstuderande borde utformasså att de ekonomiskt och utbildningsmässigt sämst StäUda grupperna erbjöds detstörsta stödet. Slutligen framhöll LOVUX att vuxenutbildningen för att kunnabidra till kulturell, social och eko- nomiskutjämning måste ges en aktiv karaktär och kompletteras med en uppsökandeverksamhet fÖr att stimulera de i utbUdningshänseende eftersatta gmppema tillstudier. Irapporterna frånTCO:s utbildningsnämnd och frånLOVUX vidareutvecklar organisationerna sin syn på vuxenutbildningen. Manbetonar att vuxenutbUdningen bl.a. skall syfta till att åstadkomraa jämlikhetinom och mellan generationerna samt ge förutsättningar för aktiv medverkan isamhäUslivet och möjligheter till kulturkonsumtion. a. för att åstadkommaett bättre samspel mellan utbildning och praktisk verksamhet måsteutbildningsväsendet planeras för återkommande utbildning så att en individ kanfördela studiema på perioder . En sådan planering kräverockså förändringar av ungdomsskolan så att en bättre samverkan mellanteoretiska, yrkesinriktade och praktiska moraent kan åstadkommas. Målet bör enligtLOVUX vara att skolan skall öppna sig mot samhället som olikasarahällsaktiviteter bör få utrymrae i skolan. I båda rapporterna betonas attde fackliga organisationerna måste engageras i planeringen avvuxenutbildningen. TCOframhåller att det också, vid sidan av återkommande utbildning, fordras kompensatoriskaåtgärder i form av utbildning på grund- och gymnasieskolenivå för vuxna.Utveckling av återkommande utbUdning ökar möjlighetema att åstadkomma sådanöverbryggande utbildning. Ingen del inom vuxenutbildningen bör stå stilla menåtgärder för att utjämna skillnader mellan generationerna måste prioriterasunder den närmaste perloden, I båda rapportema betonas att för en vidgadvuxenutbildning krävs dels uppsökande verksamhet riktad mot grupper medbristfällig utbildning, dels ett studiestöd som är avpassat för de vuxnasbehov, LOVUX framhåller att vuxna måste få lagfäst rätt till studier, rätt tUlersättnmg för förlorad arbetsförtjänst samt rätt till avgiftsfria studier. Jaghar i det föregående redogjort för reformer inom vuxenutbildningen som redangenomförts. Andra förbereds i oVika utredningar. Är1967 tillsattes kommittén (U 1968: 44) för television och radio i UtbUdningen(TRU). Kommittén har i uppgift att genom försöksverksamhet finna former förhur dessa media bäst skulle kunna utnyttjas för att underlätta en spridning avutbUdning, särskilt inom vuxenutbUdningsområdet. TRU:s verksamhet harredovisats i betänkandet (SOU 1973: 19) TRU:s försöksverksamhet 19671972. Ar1972 tillkallades en ny kommitté (U 1971: 13) angående den fortsatta verksamhetenmed radio och television i utbildning, som fick till uppgift att utreda denfortsatta verksamheten med radio och television inom utbildningsväsendet. beräknas avlämna sitt huvudbetänkande, TRU-kommittéemasarbete, som alltmer kommit att inriktas raot för- 1975: 23 167 skolansoch vuxenutbUdningens områden, har gett betydelsefulla erfarenheter omfördelar och nackdelar med att använda radio och television i utbildningen påskilda områden. Är 1968 tillsattes SVUX.Kommittén fick tilläggsdirektiv att i det fortsatta arbetet övervägahur de olika formerna av samhälls-stödd vuxenutbildning skulle stödja ochkomplettera varandra. Koraraittén skall bl. a. belysa behovet av lokal- ochregional samordning av utbildningsinsatserna, varvid särskilt de lokalavuxenutbildningsrådens uppgifter bör beaktas. Enligt vad jag erfarit avserSVUX att lämna sitt slutbetänkande . I syfte att genomföraförsök med uppsökande verksamhet inom vuxenutbildningen tillkallades år 1970FÖVUX. Även dess arbete har redovisats i det föregående. Utbyggnaden avungdomsutbildningen på gymnasial nivå och den kommunala vuxenutbildningen samtden kraftiga tillväxten av studiecirkelverksamheten har letttill en osäkerhet om folkhögskolans ställning inom vuxenutbildningen ochinriktningen av dess verksarahet. För att klarlägga vilken roll folkhögskolankan och bör spela i kulturliv och utbildningssarahälle tillkallades år 1972särskilda sakkunniga (U 1972: 08) folkhögskoleutredningen. Denna utredninghar lagt fram förslag om fritidsledaratbildning vid folkhögskolornavUket behandlas i den proposition om ungdomsfrågor m. m, som statsrådetHjelm-Wallén har föreslagit regeringen att förelägga vid 1975 årsriksmöte. Utredningen räknar med att redovisa sitt övriga arbete 1 ettbetänkande . Frågor rörandevuxenutbildning som har anknytning till högskolan har behandlats av dels 1968års utbildningsutredning, dels kompetenskommittén. Förslag gmndade på dessautredningars arbete har redan förelagts i prop. 1975: 9 omreformering av högskoleutbildning ra, m. Jag vill slutligen nämnaatt () genomfört en översyn av den kommunalavuxenutbUdningen, vilken överlämnats till Kungl. Jaghar i årets budgetproposition (prop. 1975: 1 bil. 10 s. 427) redovisatresultatet av denna översyn. Ävenarbetsmarknadsutbildningen har varit föremål för översyn av en särskildkommitté tillsatt kommittén (In 1972: 04) för översyn avarbetsmarknadsutbUdningen (KAMU). Denna har i betänkandet (SOU 1974:79)UtbUdning för arbete lagt fram omfattande förslag om utbyggnad och utvecklingav arbetsmarknadsutbildningen samt förbättrade stödformer för de studerandeinom denna. Statsrådet avser att senare denna dag föreslå regeringen attlägga fram proposition i dessa frågor för . 1975: 23 168 Jagvill slutligen i denna översikt av reformer och pågående utredningsarbete nämnatvå stiftade lagar av stor betydelse för vuxenutbildningen. Den ena ärlagen (1974: 358) om facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen, vUkenträdde i kraft . Den andra är Jagen (1974: 981) om arbetstagaresrätt till ledighet för utbildning, vUken trädde i kraft den 1 januari 1975.Jag har i det föregående (2,1,2) redovisat det huvudsakUga innehållet i dessalagar. Deav intemationella arbetsorganisationen () antagna instmmen ten,konventionen (nr 140) och rekommendationen (nr 148) om betald ledighet förstudier, vilka redovisats i sina huvuddrag (2.1.3), kommer senare denna dagatt anmälas av chefen för . Denutveckling av vuxenutbildningen som har ägt rum, de reformer som genomförts,det senaste årtiondets allmänna debatt och det utredningsarbete som jag nyssöversiktiigt skUdrat ger enligt min mening underlag för en precisering av målenför vuxenutbildningen. Jag tar då först upp frågan om vuxenutbUdningens roll iett system med återkommande UtbUdning. Tankenpå att rikta in planeringen av utbildningsväsendet så att det 1 växandeutsträckning blir möjligt för den enskilde att varva perioder av förvärvsarbetemed perioder av utbildning i stället för att koncentrera utbildningen tillungdomsåren har mötts av ett betydande gensvar. Den allmänna debatten omvuxenutbildningen bekräftar också, som jag visat, de storalöntagarorganisationernas intresse för och vilja att stödja principenåterkommande utbildning. Regeringen har i propositionen om reformering avhögskoleutbildningen m. m. förordat att åtgärder som främjar återkommandeutbildning skall prioriteras i den fortsatta planeringen av utbUdningsväsendetoch även utifrån högskoleutbildningens synpunkt redovisat vissaförändringar som detta- förutsätter (prop. 1975: 9 s. 431435). Jag nöjer migdärför med att här beröra några huvuddrag i den situation som förvuxenutbildningen blir följden av en utveckling av återkonimande utbildning. Ensådan utveckling medför att gränsen meUan ungdomsutbildning och vuxenutbUdningstegvis suddas ut. Jag ser i likhet med LO och TCO många fördelar häri. a. medföra en avdramatisering av utbildningsvalen under ungdomsårenoch förbättrade föratsättningar för samverkan raellan teoretisk utbildning ochpraktisk tillämpning, vUket borde kunna öka individernas motivation förstudier och bredda kontakterna mellan utbildning och övrigt samhällsliv. SkaUåterko.m-mande utbUdning bli en reell möjlighet för alla medborgare krävs särskildainsatser. I detta samraanhang vill jag särskUt framhåUa åtgärder Det gäller bl.a, att finna nya vägar för att nå uttill de vuxna som har kort och bristfällig utbildning med information om derasrätt och möjligheter till studier. Ett studiestöd avpassat för vuxnasförhållanden måste byggas upp. Utbildningen för vuxna haratt bygga vidare på ungdomsutbildningen men också att kompensera brister idenna. Behoven av fortbildning och vidareutbildning växer och förändrasständigt. För att tillgodose dem måste, som LO och TCO anfört i sina rapporterom vuxenutbildningen och i sina yttranden över SVUX' och FÖVUX' betänkanden,vuxenutbildningens innehåll fortiöpande förändras. Det är därvid angeläget atti utbildningen ta till vara de studerandes skiftande erfarenheter. En viktiguppgift för vuxenutbUdningen liksom för all utbUdning är att bidra till destuderandes personlighetsutveckling. Det gäller därvid bl.a. att utvecklaförmågan till kritisk analys av den egna situationen och det omgivandesamhället och stimulera till att inom ramen för demokratins arbetsformermedverka till förbättringar på skilda områden. Jag vill särskilt stryka underdet angelägna i att utveckla sådana studiemetoder som gör det möjligt ocksåför de korttidsutbildade att nå dessa mål. Inom folkbildningsarbetet finns ettbrett spektmm av erfarenheter som bör utnyttjas i det pedagogiska forsknmgs-och utvecklingsarbetet. Jag vill erinra om, att i årets budgetproposition(prop. 1975: 1 bil. 10 s. 152), också vuxenutbildningens behov särskUt beaktatsvid beräkning av medel för anslaget Pedagogiskt utvecklingsarbete inom skolväsendet. Enviktig uppgift för vuxenutbUdningen är att stärka individens ställning iarbetslivet. Den kan fullgöras på olika sätt.