prop · FZ03131 · 1975-12-31 00:00:00 — I finns två andratidningarsom båda har de speciella svårigheter som länge har utmärkt storstädernas andratidningar.På de återstående tre orlema , och är förstalidningensövertag obestridligt. SkiUnaderna i täckningslal är relativt stora. Två avdessa orters andratidningar har dock en relativt stark ställning på orter somär inte obetydliga annonsmarknader. Utredningensställningstagande i denna fråga tycks i hög grad vara dikterat av dess önskan atlså långt möjligt rensa bort inslag av diskretionär prövning från dennabidragsform. Jag delar i och för sig utredningens bedömning att det ärönskvärt att nå fram till elt system för produktionsbidragen som i störstamöjliga utsträckning består av enkla, automatiskt verkande regler. I detsammanhanget är det uppenbart alt hushållstäckningen är ett enkelt ochrättvisande bidragskriterium som är lätt alt tillämpa. Enligt min mening bördel också finnas goda möjligheter för högtäckningstidningarna i , Gävleoch all normalt hämta tillräckliga intäkter från marknaden. Samtidigtvisar emellertid utredningen alt hushållstäckningen inte är den enda, om än denviktigaste, faktorn av betydelse för en tidnings ekonomi. Elt resultat av detlaär exempelvis förslaget om särskilda regler för tidningar med liten upplaga somjag återkommer till i det följande. En faktor av uppenbarbetydelse för en tidning är en konkurrerande tidnings förhållanden.Produktionsbidragen syflar till att kompensera lågläckningstidningarna för iförsta hand lägre annonsintäkter och förhållandevis högre kostnader. Om lågläckningstidningarnahar tillräckligt hög täckning för alt ha ett fotfäste på annonsmarknaden ochdessutom har stöd av en hög täckning på inte oväsentliga marknader utanför ulgivningsorten,kan emellertid känsliga lägen uppkomma. Det kan enligt min mening, med tanke påbidragens storlek, inte helt uteslutas att bidragen i sådana situationer påsikt kan påverka konkurrensförhållandena på elt sätt som inte har åsyftats. Med hänsyn till vad jag nuhar anfört förordar jag att det även i fortsättningen skall finnas en möjUghetför presstödsnämnden att bevilja produktionsbidrag till högtäckningstidningar.Föratsättningen för Prop.1975/76:131 141 atlbidrag skall kunna ulgå bör vara att det är fråga om en flerdagarstidning medsamma utgivningsort som en annan flerdagarstidning som uppbärproduktionsbidrag. Vidare bör som en förutsättning gälla att det med hänsyntill förhållandena i de båda konkurrerande tidningarnas spridningsområden äruppenbart att högtäckningstidningen behöver bidrag för att dess konkurrensförutsätlningari förhåUande till den tidning som har produktionsbidrag inte allvarligt skallförsämras. En restriktiv tillämpning är enligt min mening angelägen. Tidningarsom utan svårigheler kan få sina intäkter från marknaden bör inle erhållabidrag. a. tUlse att bidragsbehovet inte har uppkommittill följd av alltför låga abonnemangspriser eller andra förhållanden som tidningsföretagetsjälvt har kunnat påverka. Nämnden bör därvid ta hänsyn till förstalidningensmöjligheter alt öka sina intäkter på grund av sin ställning som prisledare. Idessa situationer kan man inle utesluta risker för att möjligheten för dekonkurrerande tidningama alt båda få bidrag leder till att ett kostnadssänkandesamarbete mellan dem försvåras eller förskjuls i tiden. börenligt min mening ha att la hänsyn till detta i sin bedömning. Bidrag lill förstatidningarhar beräknats tämligen schablonmässigt. Eftersom presstödsnämndenenligt vad jag kommer att förorda i det följande får utökade kansliresurser kandessa bidrag beräknas med större hänsyn tiU det faktiska behovel. Eltspeciellt problem utgör enligt uiredningen tidningssituationen på Gotiand.Gotland är del enda område som inom sig rymmer två högtäckningstidningar GotiandsAllehanda och . Den senare tidningen ges ut under tvåvinjetter Gotiands och Gotlänningen. De två editionerna har olikaägare, olika ansvariga utgivare och skilda politiska redaktioner. Innehålletskiljer sig åt på ledarsidorna och i visst övrigt material men är i övrigtlika. I presstödssammanhang betraktas som en tidning eflersommer än hälften av de båda editionernas innehåll är detsamma. Både och uppbär f. n. fuUt produklionsbidrag men ingenav dem skulle bli berättigad lill sådant i del av utredningen föreslagnasystemet. Detär, har uiredningen menat, i överensstämmelse med de presspolitiska målen attutgivningen på Golland upprätthålls på nuvarande nivå. Utredningen har funnitdet troligt atl en långtgående samverkan mellan de båda tidningarna skullekunna medföra betydande kostnadsbesparingar. Lokalmarknaden på äremellertid så liten atl mycket enligl uiredningen talar för att den ena eUerbåda tidningarna ändå kan komma i behov av tillfälliga bidrag. Isärskild skrivelse har /Gotiands /Gotlänningenframhållit de speciella problem som tidningarna på Gotiand har, i synnerhet GotiandsTidningar. Dess konstruktion med två ägare. Prop.1975/76:131 142 tvåledarsidor och två ansvariga utgivare medför betydande merkostnader. Tidningamahar föreslagit att elt speciellt bidrag införs för tidningar med flera ägareoch mer än en politisk redaktion i syfte att möjliggöra utgivning av editionermed skiljaktig politisk färg. Föregen del anser jag det angeläget att tidningama på Golland ges möjlighet tillfortsatt utgivning. Som utredningen har framhåUit bör tidningarnas problem i slorutsträckning kunna lösas genom samverkan på olika områden. Det har dock i mångaandra sammanhang konstaterats att geografiska läge och den bestämda begränsningenav marknaden medför speciella svårigheler. Jag finner det därför rimligt attdet öppnas en möjlighet alt ge kontinuerliga bidrag till tidningar på Golland.Beviljandet av sådana bidrag bör granda sig på en direkt behovsprövning. Presslödsnämndenbör därvid självfaUet ta i beaktande orsakerna lUl stödbehovens uppkomst påsamma sätt som för högtäckningstidningar på konkurrensorter. Jag finner detockså rimligt att nämnden vid sin prövning beaktar den typ av kosinader som GotlandsTidningar har diskuterat i sin skrivelse. Jag är däremot inte beredd altförorda införandet av den särskilda bidragsform som har föreslagitis iskrivelsen. 6.7.7 Tidningarmed liten upplaga Pressulredningenhar föreslagit att flerdagarstidningar med upplagor under 10 000 exemplar skallkunna få fullt produktionsbidrag vid en hushållsläckning på ochatt bidraget skall trappas av vid en täckning meUan 50 och . Ingenremissinstans har motsatt sig detla förslag. Tidningarmed små upplagor har större kostnader per exemplar än stora tidningar. Deltaleder till ett starkare beroende av annonsintäkter. Jag anser därför den avutredningen föreslagna högre täckningstals-gränsen för dessa tidningarmotiverad. Inomramen för det nuvarande presstödet kan bidrag till endagstidningar ulgå med eltfast belopp på . Bidrag tUl tidningar med två- till tredagarsutgivningberäknas på grandval av pappersförbrakningen. Lägsta bidrag för dessa tidningarär . Pressutredningenhar föreslagit alt dagstidningar som utges med ett till tre nr/vecka skallbetecknas fådagarstidningar. Bidrag bör enligt utredningen utgå med ett fastbelopp till fådagarstidningar med högst hushållstäckning och trappas avmellan 20 och . Hushållstäckningen bör därvid beräknas på det verkligaspridningsområdet och inte nödvändigtvis på hela utgivningskommunen. Beloppetbör enligt utredningen vara högre för fådagarstidningar med riksspridning Prop.1975/76:131 143 ellermed regionspridning i storstadsområdena. Delta innebär enligt utredningensförslag att fådagarstidningar med regional spridning får produklionsbidrag på300 . medan de med riksspridning och spridning inom storstadsregionernafår . Flertaletremissinstanser har biträtt utredningens förslag. LO anser dock alt bidraget tUltidningar med spridning i hela riket eller med regionspridning istorstadsområdena bör få ett, jämfört med övriga fådagarstidningar, högre stödän vad utredningen har föreslagit. Utredningensanalyser visar att de marknadsmässiga föratsättningama och framför aUt deekonomiska möjlighetema att driva en fådagarstidning är betydligt bättre änför flerdagarstidningar. I de faU nyetableringar har lyckats har det liU allrastörsta delen gällt fådagarstidningar. Fådagarslidningama har ofta stort värdesom komplement lill . Enligt utredningens indelningär dessa tidningar i princip av två slag redaktionella komplementtidningaroch komplement på annonsmarknaden. Lokal- och förortstidningar arbetar på begränsademarknader och har ofla god täckning. Även vid en så relativt låghushållsläckning som har de oftast en god annonstillslröm-ning. De kanerbjuda annonsutrymme till väsentligt lägre priser än flerdagarstidningarnaoch är ofta det bästa eller enda möjliga alternativet för lokala annonsörer.Marknadsmekanismerna fungerar för dem på i stort sett samma sätt som för ensamtidningama.I allmänhet har dessa tidningar inga ekonomiska problem. Deriks- och regionspridda fådagarslidningarna har däremot oftast ingen eller enmycket liten del kommersiell annonsering. Deras hushållstäckning är låg och dehar små möjligheter att utvecklas som annonsorgan. Däremot har de gynnats avprinciperna för den statiiga och en del av den kommunala annonseringen. Dessatidningar är av mycket stort presspolitiskt värde genom sin tyngdpunkt påredaktionellt material och sina möjligheter att balansera lokala monopol. Oflaspelar de en betydande roll för främst gruppkommunikationen. Förutsättningenför att dessa tidningar verkligen skall kunna fylla dessa funktioner är naturligtvisatl de har både aktualitet och bredd i sin bevakning. Jagdelar utredningens uppfattning att fullt bidrag för fådagarstidningar bör utgåvid högst hushållsläckning och reducerade bidrag vid en täckning mellan20 och . Täckningen bör, som utredningen har föreslagil, beräknas på detverkliga spridningsområdet i de fall detla uppenbarligen inle sammanfaUer med ulgivningskommunen.Bidraget bör vidare utgå med ett fast belopp. Deriksspridda fådagarslidningarna har enligt uiredningen delvij samma svårighelersom flerdagarstidningarna i storstadsområdena: de har höga krav på redaktionellbevakning och kostsam distribution. Jag anser därför utredningens förslag attdessa tidningar bör få ett högre bidrag än övriga fådagarstidningarvälmotiverat. Prop.1975/76:131 144 erUigtmin mening krävas atl tidningar för att bli betraktade som rikstidningar inlebara har ett visst spridningsmönster utan också att de sprids i tiUräckligtmånga exemplar för att de skall ha den betydelse som rimligen bör läggas ibegreppet rikstidning. Jag förordar alt tidning för atl bli betraktad somrikstidning skall ha en abonnerad upplaga som uppgår lill minsl 10 000exemplar. Däremot anser jag inte atl även de fådagarstidningar som harregionspridning i storstadsområdena bör få högre bidrag än övrigaregiontidningar. Utredningen synes i denna del ha vägletts av sinaöverväganden om storstädernas flerdagarstidningar. De senare tidningarnas specieUasvårigheter vid låg täckning betingas enligt min mening av främst två faktorer:de måste, eftersom de är främsta språkrör för stora poUtiska organisationer,ha en hög redaktionell standard och bevakning av riksfrågor. Samtidigtkonkurrerar dessa andratidningar med stora tidningar med hög redaktionell kapaciletoch kraftig dominans på annonsmarknaden. Fådagarstidningar med spridning istorstadsområdena kan däremot koncentrera sig på den regionala bevakningen ilikhet med övriga regiontidningar. Deras möjligheter alt hävda sig påannonsmarknaden är knappast annorlunda än landsortstidningarnas. Inle heller ärproblemen med gles spridning större för dessa tidningar än för andra regiontidningar. Jaganser således inte att det finns tiUräckUgt starka motiv för en särbehandlingav de fådagarstidningar som har regionspridning i storstadsområdena. 6.7.9 Produktionsbidragvid minskning av periodicileten Utredningen har föreslagit att flerdagarstidning som övergår tUl fådagarsutgivningskall kunna få bidrag med högst hälften av vad den tidigare fått.Beloppets storlek bör fastställas av avtidningens budget och andra planer. Förslaget har inte mött någon erinran blandremissinstanserna. Även jag ansluter mig tillförslaget. En tidning som trots produktionsbidragel får sådana problem all deninle kan fortsätta i full skala kan tvingas liU konkurs och total nedläggning.Det är angeläget att det skapas möjligheter för sådana tidningar all som eltalternativ till total nedläggning fortsätta sin utgivning i en ekonomisktmindre krävande form. Det föreslagna bidraget ger möjlighet till omorganisationunder lugna och för de anstäUda bätlre former. I presslödskungörelsenfinns ett antal ytterligare definitioner och allmänna avgränsningar som jaginte har berört i det föregående. Enligt kungörelsen gäller bl. a. följande: 1975/76:131 145 tidningar medtill övervägande del samma redaktioneUa innehåll räknas som en tidning, produktionsbidragkan enbart komma i fråga för tidningar vars abonnerade upplaga uppgår lUl minst2 000 exemplar och vars annonsandel understiger , med upplagaavses medelnettoupplagan för vardagar av varje kalenderår, medstorstadstidning avses dagstidning som har , eller somutgivningsort, med annonsandelavses andelen betalt annonsutrymme av hela tidningsutrymmet under ettkalenderår. menar att dessa definitioner och reglerbör behållas. De bör emellertid kompletteras med följande regel. Om en del aven dagstidnings upplaga har ett redaktionellt innehåll som till övervägande delskiljer sig från det redaktionella innehållet i en annan del av upplagan, såskall var och en av de båda delarna enligt förslaget anses som en tidning. Jag ansluter mig i stort lill pressutredningens förslag pådessa punkter. Beiräffande den föreslagna nya regeln viU jag framhållaföljande. På marknader med en helt dominerande tidning kan debatten komma allstimuleras och lidningsutbudet breddas genom att en tidning med annanutgivningsort går in med en edition vars innehåU till större delen utgörs avmaterial med inriktning på editionens marknad. Jag godtar därför den föreslagnakompletteringen. lorde inte komma att få några svårigheter attbestämma vad som är editionens utgivningsort. Enligt vad jag har förordat börhushållstäckningen för fådagarstidningar kunna beräknas för det verkligaspridningsområdet och inte för hela utgivningskommunen. Detta bör exempelvisgälla i de fall då spridningen är koncentrerad till en del av enstorstadsregion, såsom en eller flera förortskommuner eUer en eller ett parförsamlingar inom storstadskommunen. Enligt min mening bör en sådan regel iprincip gälla även för flerdagarstidningar. Några sådana tidningar finns visserligeninte f. n. men kan mycket väl komma alt etableras , i första handinom storstadsområdena. () har i sill yttrande anfört även i fortsättningen är beredd att på tidningarnas vägnar lämna presstödsnämndendet underlag som nämnden behöver vid beviljandet av produktionsbidrag. Jagförutsätter att nämnden kommer att ta upp diskussioner med TS om de närmareformerna för samarbetet dem emellan. Kostnaderna för TS' arbete med underlagför handläggningen av bidragsärenden bör liksom inte belasta nämnden. 10 1975/76.1 saml. Prop.1975/76:131 146 Produktionsbidragutgår f. n. med . per ton papper för tidningar med två till sjunr/vecka och med ett fast belopp av . För flerdagarsstorstadstidningar är produktionsbidraget maximerat till 13,5 milj. kr. ochför flerdagars landsortstidningar till . Lägsta bidrag tUltidningar som utkommer med sex tUl sju nr/vecka är . och förtidningar med två till fem nr/vecka . Utredningensförslag skulle enligt direktiven rymmas inom en i huvudsak oförändradmedelsram. Uiredningen har därför inte haft utrymme för någon egentlig höjningav produktionsbidragen. Utredningen understryker dock att framtida höjningarav produktionsbidragen knappast kan undvikas. Storstadstidningarnas problemmåste enligt utredningen särskilt uppmärksammas i en sådan situation. De förändringarutredningen inom en oförändrad ram har ansett sig kunna skapa utrymme för ärdels en höjning av lägsta bidrag för flerdagarstidningar i storstäderna till 2milj. och i landsorten lill . Utredningen har vidare föreslagitatt det fasta beloppet lUl fådagarstidningar med riksspridning eller spridningi storstadsregionerna höjs tiU . Fleraremissinstanser anser atl produktionsbidragen bör höjas. LO anför exempelvisatt höjningar måste komma mycket snart om inte nedläggningar och inskränknmgari utgivningen på nytt skall bli aktuella. Ett antal remissinstanser framhåUeri likhet med utredningen särskilt behovet av höjda bidrag till storstädernas lågläckningstidningar.Några remissinstanser framhåller dock att produktionsbidraget inte får tillåtasväxa obegränsat eftersom delta kan medföra atl konkurrensförhållandet mellantidningar förrycks på ett sådant sätt att produktionsbidragen blir elt hot motutgivning av tidning som inle har bidrag. Sedanproduktionsbidragen infördes har dessa höjts . Höjningamavar vid båda tillfäUena kraftiga. Således höjdes produktionsbidraget per lonpapper från . och ytteriigare med 2 500kr. Bidragstaket för storstadstidningar höjdes undersamma period med 10 mUj. kr., från 3,5 milj. kr. lUl 13,5 milj. kr. Bidragstaket för landsortstidningar var 1 milj. kr. och uppgickår lUl . Det fasta bidraget tiU endagstidningar var år . Detta höjdes tUl . Totalt bevUjades produklionsbidragmed 36 milj. kr. Ar 1974 bevUjades totalt 96,5 milj. kr. beräknas produklionsbidragutgå med ett belopp av sammanlagt 100,7 milj. kr. Utredningenhar beräknat alt produktionsbidragens andel av totalintäkterna för flerdagarstidningarår uppgick lill och för flertalet fådagarstidningar tUl 3035 %.Utredningens bokslutsanalyser visar också att situationen var i stortsett densamma som 1975/76:131 147 åren1963 och 1967 förstatidningarna hade en tämUgen tiUfredsställande situation,medan andratidningama fortfarande hade stora svårigheter. Som jag harframhållit har produktionsbidragen varit en förutsättning för många tidningarsexistens och granden för alt trots allt så många andratidningar fortfarande fiimskvar här i landet. Underperioder då tidningarnas kostnader stiger försöker tidningarna kompensera siggenom att höja priserna på annonser, abonnemang och lösnummer. Högtäckningstidningarnalyckas också i stor utsträckning höja intäkterna i den utsträckning som behövs.Tidningar för vUka produktionsbidragen utgör en väsentiig del av intäkternakommer vid en sådan utveckling i ett försämrat läge om dessa bidrag inte räknasupp. Underår 1974 steg totalintäkterna från tidningsrörelsen med . Förstatidningarnaökade sina intäkter och andratidningama . Delta visarsvårigheterna för andralidningarna att höja sina intäkter i samma takt som förstatidningarna. Underåren 1975 och 1976 beräknas avtalsenUga lönehöjningar och prishöjningar på bl.a. tidningspapper medföra kostnadsökningar för tidningsföretagen på minst 20 %per år. Möjligheterna för tidningarna att möta dessa öknmgar genom kostnadsbesparandeåtgärder är på kort sikt relativt små. Papperskostnaderna kan endast minskasgenom yt-viktssänkning, vUket man f. n. genomför, eller genom minskning av periodicitetoch/eller format. Lönekostnaderna kan inte minskas påtagligt utan att denredaktionella standarden eller dislributionsservicen försämras. Medhänsyn tUl de kostnadsökningar som har inträffat och som väntas inomden närmaste framtiden och med hänsyn till de bidragsberättigade tidningarnasdokumenterade svårigheler att möta dessa koslnadsslegringar med intäktsökningaranser jag det nu ofrånkomligt all bidragen på nytt höjs om inte en påtagligförsämring av lågtäckningstidningarnas villkor skall uppstå. bör enligt min mening höjas från nuvarande 7 900 kr.per ton papper till . Jag avser då papper med ytvikten /m. Storstädernasandratidningar är, enligt utredningens uppfattning, den tidningsgrupp som i daghar de största ekonomiska svårigheterna. Gruppenkonkurrerar med tidningar med stora resurser på en marknad som kräver enmycket bred redaktioneU bevakning. Spridnings-strukturen är i hög gradofördelaktig ur företagsekonomisk synvinkel. är tre av tidningarnadel ledande pressorganet bland morgontidningarna för elt politiskt parti ochhar som sådana ett särskilt stort presspolitiskt värde. Detta ställer höga kravpå bred redaktionell bevakning och gör att tidningama inte kan uppträda somrenodlade regiontidningar. Det skulle ur presspolitisk synvinkel vara olyckligtriied minskningar av periodicileten eller sänkt redaktioneU standard hos dessatidningar. Prop.1975/76:131 148 Medhänsyn till detta förordar jag att för flerdagarstidningar i storstädernainförs ett genereUt påslag på utgående produktionsbidrag . bördet maximala bidraget höjas från nuvarande 13,5 milj. kr. tUl 19,5 milj. kr. Detmaximala bidrag som kan utgå tUl flerdagarstidningar i landsorten bör samtidigthöjas från nuvarande . Jagförordar vidare att det fasta bidraget till fådagarstidningar höjs från 300 000kr. Bidraget tiU fådagarstidnmgar med riksspridning bör ulgåmed . Som jag har anfört anser jag det emellertid intebefogat att, som utredningen har föreslagit, fådagarstidningar medregionspridning i storstäderna skall vara berättigade lill högre bidrag änövriga regionspridda fådagarstidningar. Jag tUlstyrkerutredningens förslag att lägsta bidrag till flerdagarstidningar med utgivningi storstäderna bör vara 2 milj. kr. För landsortstidningar bör minimibeloppetenligt min mening höjas från nuvarande . förtidningar som utkommer med fem till sju nr/vecka. Jag finner en viss avlrappningav minimibidragen motiverad. I annat fall skulle en mycket liten och inte aUlförkostsam höjning av periodicileten från två till tre nr/vecka tUl fyra nr/veckaberättiga till ett alltför stort bidrag. För tidningar som utkommer med fyranr/vecka bör därför minimibeloppet i fortsättningen vara . förlandsortstidningar och 1,2 milj. kr. Denya bidragsreglerna bör tillämpas produklionsbidrag, vilka betalasut till tidningarna i början av /77. Den förordade uppräkningenav produktionsbidragen innebär att medelsbehovet för nästa budgetår kanberäknas tUl sammanlagt ca 140 milj. kr. Denhöjning av produktionsbidragen som jag nu förordar måsle ses mot bakgrund avden exceptionella kostnadsutveckling som har skett inom branschen under desenaste åren. Jag vill emellertid understryka att jag inte anser det rimligtalt produktionsbidragen fortsätter att öka i den takt som har skett sedan införandetår 1971. Enligt min mening bör de nu föreslagna bidragsnivåerna innebära attnågon ytterligare höjning inte blir aktuell under de närmaste åren.Uppkommande kostnadsökningar måste mötas med intensiva åtgärder i kostnadsbesparandesyfte och med ökade intäkter av tidningsrörelsen. Tidningsom till följd av de föreslagna ändringama i bestämmelserna mister sitt stödbör enligt pressutredningen kunna få bidrag med högst hälften avvad den har fått. Med hänsyn lUl vad jag har föreslagit om fortsaltamöjligheter att vid behov ge produktionsbidrag till högtäckningstidningar påkonkurrensorter lorde endast ett litet antal tidningar komma att beröras avdetta förslag. I samtliga fall rör det sig om tidningar som för sin existensinte är be- 1975/76:131 149 De bör med hjälp av övergångsvisa bidrag utan särskilda svårigheterkunna anpassa sig till den nya situationen. Jag finner dock ingen anledning attförorda all presstödsnämnden skall göra någon behovsprövning i dessa fall. Deaktuella tidningarna bör således efter ansökan få bidrag medhälften av vad de tidigare fått. Denuvarande produktionsbidragen innehåller inte någon uppmuntran lillnyetablering. Tvärtom krävs det i praktiken att en ny tidning skall ha kommitut innan den kan bli stödberätligad. Bakom denna beslämmelseligger framför allt de olika problem som är förknippade med stöd tUl nyatidningar. Syftet är att hindra att tidningar i elt begynnelseskede skaU fåstatligt stöd på felaktiga grunder. Spekulationsslarter skall inte uppmuntras. Pressutredningenhar föreslagit att ett etableringsstöd med huvudsaklig inriktning på attstimulera tillkomsten av nya fådagarstidningar införs.