prop · FY03103 · 1975-12-31 00:00:00 — gällandelag kommer revisors tystnadsplUft till uttryck genom en straffbestämmelse somstadgar straff för revisor eller dennes medhjälpare, som trots att han insetteller bort inse att skada kunde följa därav yppar något om det som vidverkställd granskning kommit tUl hans kännedom ulan att det med nödvändighetfordras för fullgörande av hans uppdrag. Jagdelar utredningens uppfattning att revisorn inte får lämna ut uppgifter ombolaget på sådant sätt att bolaget lider skada. A andra sidan bör revisorstystnadsplUct inte omfatta sådana upplysningar som kan lämnas utan att detskadar bolaget. Detta har kommit till uttryck i mitt förslag på det sättet atti första stycket föreskrivs att revisor inte får lämna upplysningar om bolaget,om det kan lända tUl förfång för delta. Tystnadspliktengäller i princip även efter det revisorns uppdrag upphört. Åsidosätter revisorsin tystnadsplikt kan han ådra sig skadeståndsansvar. Attlystnadsplikten enligt paragrafen anges endast i förhållande tiU enskildaaktieägare och utomstående innebär att tystnadsplikten inte gäller iförhållande till bolagsstämman. Enligt utredningen är revisor inte under allaomständigheter skyldig att till bolagsstämman lämna upplysningar som stämmanbegär. I regel kan revisorn inte vägra att ge sådana upplysningar. Menförhållandet kan enligt utredningen undantagsvis vara det att revisom anseratt den begärda upplysningen inte är behövlig för att stämman skall kunnabedöma styrelsens förvaltning och bolagets ställning eller annan aktuell frågaoch att uppgiftens utiämnande på stämman skulle våUa bolaget skada, exempelvisom det är fråga om en viktig affärshemlighet eller en hemlig teknisk metod. Åtminstoneom den majoritet på stämman som begär upplysningar kan antas inte representeraden verkliga majoriteten i bolaget utan endast en tUlfällig stämmomajoritet,bör det enligt utredningen knappast vara en skyldrghet för revisom att lämnaupplysningen. Svenskarevisorsamfundet anser att det kan vara mycket svårt för revisor alt bedöma omen av aktieägare begärd upplysning är till skada för bolaget. Revisoms rollskulle underlättas, om det föreskrivs att han i princip är skyldig att lämnabegärd upplysning, såvida ordföranden på bolagsstämman inte motsätter sig attupplysningen lämnas. Härigenom skulle enligt samfundet ansvaret läggas på rättinstans när det gäller att bedöma frågan om skada för bolaget. Föregen del ställer jag mig tveksam tUl den av utredningen anförda motiveringenför att revisom inte skulle vara skyldig att till bolagsstämman lämna allaupplysningar som stämman begär. Det bör inte ankomma på revisom att prövafrågan om majoriteten på stämman kan antas representera den verkliga majoriteteni bolaget eller ej. I andra stycket har därför, liksom i de finska och norskaförslagen, upptagits enbestämmelse om att revisor är skyldig alt till bolagsstämman lämna allaupplysningar som stämman begär, om det ej skulle lända till väsentligt förfångför bolaget. Självfallet innebär denna bestämmelse inte att revisorn skallavslöja innehållet i handlingar som är sekretessbelagda enligt lag eller annanförfattning och vars yppande skulle ådra revisom straffansvar. Bestämmelsen får inte ledatUl oriktiga motsatsslut. Revisor är nämligen också upplysningsskyldig iförhållande till bolagsledningen och vidare gentemot medrevisor och granskaresom avses i 14 §. Upplysningsplikt kan vidare föreligga även efter detrevisors uppdrag upphört, t. ex. så att avgången revisor är skyldig alt ge sinefterträdare upplysningar. Frågan i vilken utsträckning detla får ske fåröverlämnas tiU rättstiUämpningen. Enligtgällande lag har en minoritet som representerar en tiondel av aktiekapitaletmöjlighet att genom länsstyrelse få revisor utsedd med uppdrag antingen att medövriga revisorer delta i den vanliga revisionen av bolaget eller att granskaviss åtgärd eller vissa räkenskaper. I 1 § andra stycket har införts regler omrält för en aktieägarminoritet att få revisor förordnad av attmed övriga revisorer delta i revisionen. Förevarande paragraf, somöverensstämmer med utredningsförslaget, ersätter den andra i gällande lagangivna möjligheten för minoriteten, nämligen att få revisor utsedd förspeciellt granskningsuppdrag. Enligtförsta stycket kan aktieägare väcka förslag om särskild granskning av bolagetsförvaltning och räkenskaper under viss förfluten tid eller av vissa ålgärdereller förhållanden i bolaget. Granskningen har mera karaktär av en extraordinäråtgärd, som avses skola komma i fråga när det föreligger eller kan misstänkasföreligga oegentligheter eller andra missförhållanden i bolaget som bör utredasgenom en specialundersökning. För alt markera att det inte är fråga om envanlig revision har förfarandet betecknats särskild granskning och den personsom skall ulföra granskningen har i lagtexten kallats för granskare och inteför revisor. Förslaget om särskildgranskning skaU enligt andra punkten av stycket framställas på ordinariebolagsstämma eller på den stämma där ärendet enligt kallelsen till stämmanskall behandlas. Det får alltså inte tas upp på extra stämma utan att ha varitangivet i kallelse till denna. Förslagetskall ange vad granskningen skall avse. Den kan gälla förvaltningen ochräkenskaperna eller endera under viss förfluten tid. EUer också kangranskningen avse vissa åtgärder eller förhållanden i bolaget. Härvid är dettillräckligt med en viss allmän beskrivning av åtgärderna eller förhållandena. Föratt granskning skall komma lUl stånd fordras enligt utredningens förslag attförslaget på stämman biträds av ägare tUl en tiondel av bolagets samtligaaktier eUer tiU en tredjedel av de vid stämman företrädda aktierna. Om dennaminoritet har uppnåtts, kan varje aktieägare inom en månad från stämman göraframställning hos om utseende av granskare. skallge bolaget och, om granskningen avser viss persons åtgärder, denne tUlfälle attyttra sig. Framställningen skall bifallas, om ej finner altrimliga skäl därtUl icke anförts. Föregen del anser jag det inte lämpligt att det skall ankomma på länsslyrelsen attavgöra om en begäran om särskild granskning, som framställts av minoritet medföreskriven storlek, är grundad eller inte. En sådan prövningsrätt förlänsstyrelse finns inte enligt gällande lag och inte heller enligtbestämmelserna i 1 § andra stycket detta kapitel om utseende avminoritetsrevisor. Jag förordar att granskning skall komma till stånd, omförslaget därom har biträtts med'den av utredningen angivna minoriteten ochaktieägare gjort framställning hos om utseende av granskare.Liksom fallet är enligt 1 § andra stycket bör ge styrelsentillfälle att yllra sig innan granskare utses. Länsstyrelsenkan enligt paragrafen förordna en eUer flera granskare. Flera granskare tordebehöva förordnas endast om granskningsuppgiften är omfattande eller särskiltkomplicerad. väljer också vem eller vilka som skall utses tillgranskare. Enligtandra stycket gäller i fråga om granskare i stor utsträckning samma regler sombeträffande revisorer. Sålunda skall granskare vara myndig, ej i konkurs och,om ej annat förordnats, här i riket bosalt svensk medborgare. TUl granskare kanockså utses- auktoriserat eller godkänt revisionsbolag. Jävsreglerna förrevisorer är vidare tillämpUga på granskare. Granskare har samma rätt somrevisor enligt 8 § att erhåUa upplysningar och biträde av bolagsledningen,samma skyldighet och rätt som revisor att närvara vid bolagsstämma och sammatystnadsplikt. I skadeståndshänseende lyder han också under samma regler somrevisor. Länsstyrelseni Slockholms län upplyser att det ibland har förekommit att företagsledningensökt förhindra att minoritetsrevisor utses. Den kan t. ex. ha undanhållitaktiebok eller bolagsstämmans protokoll. I sådana fall bör det enligtlänsstyrelsen vara möjligt för att tillgripa någon form avtvångsåtgärd, t. ex. vitesförläggande för alt få tillgång till de handlingaroch uppgifter som kan behövas. Med anledning av vad sålunda upplysts vUl jagerinra om att situationen skall bedömas på samma sätt som om i vanlig ordningutsedd revisor förvägras tillgång till de handlingar han skall granska. Isådant fall torde bestämmelserna i 191 § utsökningslagen bli tUlämpUga. övergranskningen skall enligt tredje stycket yttrande avges till bolagsstämman.Yttrandet skall tUlhandahållas och sändas tUl aktieägare på sammasätt som enligt 9 kap. 9 § fjärde stycket sägs rörande redovisningshandlingaroch revisionsberättelse samt naturligtvis läggas fram på bolagsstämman. Granskarehar Uksom revisor rätt att få arvode av bolaget. Årsredovisning, koncemredovisning och delårsrapport Aktiebolagsutredningensförslag tUl bestämmelser om aktiebolagens årsredovisning upptar i enUghet medgällande rätt elt komplett regelsystem. Förslaget har i allt väsentligtgodtagits av remissinstanserna. I avsnitt 13.9 har jag redogjort för mittställningslagande att låta en ny bokföringslags bestämmelser om årsbokslut varagrundläggande också för de uppgifter som skall tas med i aktiebolagensårsredovisning. I detla kapitel återfinns därför endast sådana särbestämmelsersom är av särskUd vikt för aktiebolag. Ävenfondbörs- och samarbetsutredningarnas förslag tUl särskilda redovisningsbestämmelserför vissa störte aktiebolag har, utom såvitt avser emissionsprospekt,inarbetats i förevarande kapitel. På grund härav och med hänsyn till de utvidgadekoncernredovisningsbestämmelser som jag föreslår har kapitlet uppdelats i treavsnitt, nämligen Årsredovisning, Koncernredovisning samt Delårsrapport. Debestämmelser som aktiebolagsutredningen i fråga om årsredovisningen föreslagitåterfinns sålunda antingen i detta kapitel eller i den kommandebokföringslagen. Vissa jämkningar föranledda av remisskritik har företagits.Ett stadgande har emellertid helt uteslutits och det gäller ulredningensbestämmelse om aktivering av egna aktier, se härtUl vid 7 § fjärde stycket. nya bokföringslagen kommer att tas upp motsvarigheter tUl följandebestämmelser i aktiebolagsutredningens förslag. 97 § första stycket. 98 § andra och tredje styckena. Definitioner påomsättningstUlgång, anläggningstUlgång och anskaffningskostnad (-värde). Regler om lägsta värdets princip för värderingav omsättningstUlgångar. 100 § första, andra, tredje och femte styckena.Värderingsregler för anläggningstUlgångar: Anskaffningsvärdet är i principhögsta tiUåtna värde. Avskrivningar och nedskrivningar får företas under vissabetingelser. Uppskrivning av värdet på osäkra eller värdelösa fordringar. 101 § tredjefemte styckena. Värderingsregler försärskilda slag av tillgångar: goodwUl, organisationskostnader samt kapitalrabattoch emis-sionskostnader i anslutning till långfristiga lån. 102 och 104 §§. Uppställning av balansräkning ochresultaträkning. Vissa för aktiebolag specifika poster tas dock upp i dettakapitel. 105§ punkterna 3, 8 och 11. Upplysning om pensionsåtaganden samt omvärderingsgrunder och ändring däri. Genomlagstiftning , alltså efter det att utredningen avgav sitt förslag, hari 104 a § aktiebolagslagen införts en hänvisning angående redovisning av vissastatliga bostadslån och räntelån. Behovet av en sådan bestämmelse bör i ställetövervägas i samband med att ställning tas till den nya bokföringslagen. Enligtförsta stycket skall alla aktiebolag för varje räkenskapsår avge årsredovisningsom består av resultaträkning, balansräkning och förvaltningsberättelse.Stycket motsvarar 96 § första stycket i aktiebolagsutredningens förslag. Gällandelag innehåller i bestämmelsema om bolagsledningens årsredovisning föreskrifterom särskUd uppgift enligt 101 § 2 mom. andra stycket beträffande antaletbolaget tUlhöriga aktier i annat bolag. Denna uppgift, som praktiskt tagetendast förekommer i moderbolag, är mot bakgrand av de av mig förordade reglemaom utvidgad koncemredovisning, jfr 11 §, överflödig. Med hänsyn tUlbestämmelsema i departementsförslaget om att koncernredovisningshandlingarna ilikhet med andra redovisningshandlingar skall framläggas på bolagsstämma ochäven offentliggöras, se 9 kap. 5 § samt 11 kap. 10 § tredje stycket jämfört med3 §, har jag övervägt att låta begreppet årsredovisning innefatta ävenkoncernredovisning. Emellertid används redan allmänt i svensk praxis termenårsredovisning i mer begränsad bemärkelse. Jag har dessutom ansett att detfinns skäl att behålla koncernredovisning som ett fristående begrepp för attmarkera dess särställning, så till vida att denna redovisning endast upprättasi moderbolag, Ienlighet med rådande praxis har uttrycket resultaträkning ersatt den i gällanderätt brakade termen vinst- och förlusträkning, som ansetts både klumpig ochinte fullt adekvat. Andrastycket, som saknar motsvarighet i aktiebolagsutredningens förslag, innehållerden grandläggande föreskriften att ulöver bestämmelserna i aktiebolagslagenskall god redovisningssed samt bestämmelserna i bokföringslagen om årsbokslutiakttas vid upprättande av årsredovisningen. Iförsta stycket föreskrivs att föregående års resultaträkning ochba-lansrälcning skall tas med i årsredovisningen. Stycket överensstämmer i sakmed 3 § första stycket i fondbörsutredningens och samarbetsutredningensförslag. Fömtom atl, såsom jag motiverat i avsnitt 13.9, bestämmelserna gjortstUlämpliga på alla aktiebolag har lagtexten erhållit en i förhållande tillutredningarnas förslag något ändrad redaktionell utformning. Föratt uppgifterna skaU kunna jämföras med varandra föreskrivs i andra punkten avstycket att, om ändring vidtagits beträffande postersspecificering, motsvarande förändringar skall ske också vid återgivandet avföregående års resultat- och balansräkning. Enligt utredningamas förslag skulledärvid, oin särskUda hinder inte möter, de tidigare uppgiftema sammanställas såatt specificeringen i den tidigare årsredovisningen stämmer överens med denför året tillämpade. Enligt min mening kan kravet på fullständigöverensstämmelse knappast upprätthållas. Såsom försäkringsinspektionenifrågasatt upptas därför i departemenlsförslaget en föreskrift om att tidigareuppgifter skall sammanställas så att man kan jämföra med den ändradespecificeringen i den nya årsredovisningen. I vissa situationer tordeemeUertid något absolut krav på omarbetning inte kunna ställas. Medan, såsomutredningarna framhållit, en ändrad uppställning av balansräkningens posterendast i undantagsfall ger problem i detta avseende, kan vid exempelvis ändradkostnadsredovisning ofta en orimlig arbetsinsats erfordras, om kravet påjämförbar-het i resultaträkningen ovillkorligen skulle upprätthållas. Medhänsyn främst till sådana fall föreskrivs därför i enlighet med utredningarnasförslag att omarbetning skall göras endast om särskilda hinder inte möter. Iredovisningshandungen bör, om av särskilda skäl omarbetning inte varit möjlig,lätapligen anges för vUka poster jämförbarhet inte föreUgger. Någon uttryckliglagregel härom fordras knappast. Ienlighet med önskemål som framförts av några remissinstanser bör, såsom jagframhållit i avsnitt 13.9, väsentiiga förändringar meUan åren i resultat- ochbalansräkning såväl med avseende på posters specificering som eljest särskUtkommenteras i årsredovisningen. En föreskrift av denna innebörd upptas i 8 §första stycket 9. a. att föregående års fastställda resultat- och balansräkningskall redovisas i oförändrat skick, bortsett från eventuellt ändrad specificering.Detta medför såsom utredningarna påpekat, att förändring i koncernens(företagets) sammansättning, t. ex. en skedd försäljning avdotterbolag, inte får föranleda att det avyttrade företaget utesluts fråntidigare års redovisning. Visserligen kommer i detta fall vissa poster iresultaträkningen inte att bli fuUt jämförbara, men den frånresultatberäkmngssynpunkt kanske viktigaste uppgiften, nämligen resultatetefter avskrivningar och efter finansiella intäkter och kostnader, blir sålångt det är möjligt jämförbar. Vid fusion meUan tvåföretag bör, såsom KF'påpekat, vid tUlämpning av bestämmelsen båda företagenssiffror kunna slås samman i jämförelsesiffrorna. Detta är emellertid ettförfarande som närmare bör belysas genom upplysning enligt 8 § första stycket9. Uppgifterfrån de tidigare redovisningshandlingarna kan skrivas in i den aktuellahandlingen. Detta bör ske i särskilt rabricerad kolumn. Enligtmin mening finns det dock inte något hinder för alt mindre företag med enbegränsad krets intressenter av aktieägare, anställda, borgenärer eller andrafogar en avskrift av de tidigare redovisningshandlingarna lill åretsredovisning. Detta gäller särskUt om några förändringar inte har vidtagitsmellan åren, eftersom förfaringssättet i så fall inte i påtaglig grad försvårarläsbarheten. Andrastycket motsvarar 96 § andra stycket i aktiebolagsutredningens förslag ochöverensstämmer med gällande rätt. I stycket föreskrivs dels attårsredovisningen skall underskrivas av samtliga styrelseledamöter ochverkställande direktör, dels att, om avvikande mening antecknats tillstyrelsens protokoll, yttrande därom skall fogas tUl redovisningen. Bestämmelsernai paragrafen äger motsvarande tillämpning i fråga om koncernredovisning, se 11§ första stycket. Förstastycket, som överensstämmer med 96 § tredje stycket i aktiebolagsutredningensförslag, upptar föreskrift om att redovisningshandlingarna skall lämnas tillrevisorema minst en månad före ordinarie bolagsstämma. Bestämmelsen garanterarsålunda revisorerna en viss minimitid för avslutandet av revisionen. Andrastycket överensstämmer med 108 § i aktiebolagsutredningens förslag. Stycketinnebär att årsredovisningen och revisionsberättelsen blir offentliga genom attde skall sändas in tUl registreringsmyndigheten senast efter det attbalansräkningen och resultaträkningen blivit fastställda. skalluppgift lämnas om bolagsstämmans beslut beträffande bolagets vinst eUerförlust. Bestämmelsemai paragrafen äger enligt 10 § tredje stycket motsvarande tiUämpning påkoncemredovisning och koncernrevisionsberättelse. Paragrafeninnehåller särskUda bestämmelser om värdering av anläggningstUlgångar. Iförsta stycket, som motsvarar 100 § fjärde stycket i aktiebolagsutredningensförslag, upptas beslämmelser om uppskrivning av värdet på anläggningstUlgångar.Jag har i avsnitt 13.9 utförligt redovisat mina överväganden i denna fråga.Enligt stycket gäller som föratsättningar för att uppskrivning skall kunna ske,å ena sidan att tillgången har ett bestående väsentligt övervärde i förhållandetill tidigare bokfört värde, och å andra sidan att det belopp varmeduppskrivning sker används på visst sätt. Somgenerellt tak för uppskrivningen gäller alt tUlgången får tas upp till högstdet nya bestående värdet. I likhet med gällande rätt och utredningsförslagetfår emellertid fast egendom inte skrivas upp över gäl- Med hänsyn till sitt syfte bör, såsom aktiebolagsutredningenpåpekat, sistnämnda regel tUlämpas så att bolag med flera fasligheter inte fårskriva upp fastigheternas sammanlagda redovisade värde utöver motsvarandesammanlagda taxeringsvärde. Genomlagen (1966: 453) om vad som är fast egendom genomfördes en utvidgning avfastighetsbegreppet, varigenom tUl detta hänförts betydande tillgångar sominte fastighetstaxeras, bl. a. s. k. industritillbehör. De under år 1973beslutade nya reglema för allmän fastighetstaxering (prop. 1973:162, SKU 1973:70, rskr 1973: 391, SFS 1973: 1099) innebär bl. a. att industrilUlbehörundantas från skattepUkt. Mot bakgrand härav klargörs i stycket, som har enmotsvarighet i aktiebolagsutredningens förslag, att uppskrivningensbegränsning tUl taxeringsvärdet endasl skall gälla den del av den fastaegendomen, som faktiskt är föremål för taxering. Uppskrivningsbelopp kanenligt punkten 1 disponeras tUl erforderUg nedskrivning av värdet på andraanläggningstiUgångar, om särskUda skäl finns för en sådan utjämning.Departementsförslaget innebär härvidlag en skärpning i förhållande tillgällande rätt och aktiebolagsutredningens förslag. Jag har i avsnitt 13.9påtalat de risker för missbrak som är förknippade med möjligheten att låta ennedskrivning kompenseras av uppskrivning. Genom kravet på särskUda skäl markerasalt utjämningsrälten endast bör förekomma undantagsvis. SärskUda skäl kanenligt min mening anses föreUgga vid oföratsedda kraftiga förändringar i frågaom olika tillgångars användning och värde. UtveckUngen på det tekniska områdetkan exempelvis ha medfört en radikal värdeminskning av en anläggningstUlgång.Värdeutjämningar kan ocksä få aktualitet vid en omfattande omläggning avföretagets verksamhet varvid vissa tillgångar får ett ökat och andra ettminskat värde. Ilagtexten talas om att nedskrivning skall ske på "andra anläggningstUlgångar".Detta innebär inle att utjämningsrätten begränsas tUl att avse endast andrabalansposter under mbriken anläggningstillgångar i balansräkningen. Utjämningkan ske också mellan individuella tUlgångar inom samma kollektiva balanspost.Så kan t. ex. uppskrivning av en fastighet ske mot nedskrivning av annanfastighet eller, såsom jag nämnt i avsnitt 13.9, värdeminskning ochvärdestegring på olika aktieposter utjämnas mot varandra. Föratt nedskrivningsrätten inte skall kunna missbrukas tUl att skapa utdelningsbarvinst föreskrivs att nedskrivningen skall vara erforderlig. Situationen måstealltså vara den att nedskrivningen under alla omständigheter måste företasoberoende av om utjänming kan ske. Vidare följer av regeln att nedskrivningeninte får göras större än vad som erfordras. En nedskrivning av en tillgångunder dess realisationsvärde kan sålunda inte ske eftersom en sådannedskrivning inle är "erforderlig". Nedskrivningsom ett led i en frivUlig konsolideringssträvan är heUer inte av den natur attutjämning kan ske med uppskrivningsbelopp. Eftersomuppskrivningen inte får användas tUl vinstutdelning får den inte redovisas överresultaträkningen. När uppskrivningen används för erforderlig nedskrivning avannan anläggningstillgång, bokförs sålunda upp- och nedskrivningen direkt påresp. Redogörelse för förfarandet skall emellertid lämnasenligt regeln i 8 § första stycket 8. Eftersom nedskrivningen måste varaerforderlig, måste den vara genomförd i bokslutet och årsredovisningen. Ipunkten 2 i första stycket anges att uppskrivningsbelopp kan användas förfondemission. Detbör observeras att fondemissionen inte kan redovisas som ökning av aktiekapitaletförrän den både beslutals och blivit registrerad. För detta fall förekommer ipraxis två allernaliva förfaranden, som båda kan anses acceptabla. Vid det enaframläggs och fastställs balansräkningen utan att uppskrivningen verkställts.Uppskrivningen, som beslutats av bolagsstämman, bokförs medfondemissionen efter dess registrering. Enligt det andra alternativet framläggsbalansräkningen med uppskrivningen företagen och motsvarande belopp upptagetbland bundet eget kapital, varvid enligt nuvarande praxis beloppet därbetecknas "Föreslagen fondemission" e. d. Enligtdepartementsförslaget, som överensstämmer med utredningens, är den lämpligabenämningen "Uppskrivningsfond", jfr 7 § andra stycket. Styrelsenupptar i detta fall i samma årsredovisning förslag till uppskrivning och tUlfondemission. Ennyhet i förhållande tiU gäUande rätt är att uppskrivningsbeloppet inleomedelbart behöver användas tUl endera av de två tidigare medgivnadispositionema. I punkten 3 i första stycket föreskrivs i enlighet medutredningens förslag att beloppet kan avsättas till en uppskrivningsfond, somsenare får tas i anspråk för något av de under punkterna 1 och 2 angivnaändamålen. Uppskrivnmgsfonden tUlhör sålunda bolagets bundna egna kapital, jfr7 § andra stycket. Andrastycket, som avser värdering vid ömsesidigt aktieinnehav inom koncern,överensstämmer med 101 § andra stycket i aktiebolagsutredningens förslag. Iavsikt att förhindra att ett bolags balansräkning upptar värdet av egna aktierindirekt via värdet av aktier i dotterbolag, som äger aktier i moderbolaget,innehåller gällande lag en reduktionsregel för värderingen av aktierna isådana dotterbolag. Regeln är ganska invecklad och det har påpekats, att deninte i alla situationer ger det egentiigen önskade resultatet. Idepartementsförslaget har motsvarande regel utformats så att de nämndaölägenheterna torde bli undanröjda.