prop · FZ03176 · 1975-12-31 00:00:00 — Prop.1975/76:176 Regeringens proposition omändring i m. m.; Regeringen föreslårriksdagen att antaga de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag avregeringsprotokoll denna dag. På regeringens vägnar OLOFPALME Ipropositionen föreslås att mut- och bestickningsansvaret för offentUga ochprivata funktionärer skall samordnas och utformas i överensstämmelse med den brottskonstraktionsom innehåller. föreslås att de bestämmelser om bestickningoch tagande av muta som f.n. finns i lagen (1931: 152) med vissa bestämmelsermot illojal konkurrens skall upphävas. Förslaget innebär att i princip samma reglerom mutansvar och bestickningsskydd kommer att gälla för arbets- ochuppdragstagare i offentlig och privat verksamhet. Lagändringarna avses träda ikraft . 1 1975/76.1 saml Nr 176 Lag om ändring i Härigenom föreskrives i fråga om dels att 17 kap. 7 och 8 §§ samt 20 kap. 2 och 5 §§ skallha nedan angivna lydelse, dels att rabriken till 17 kap. skall lyda "Om brottmot allmän verksamhet m. dels att i17 kap. skall införas en ny paragraf, 17 §, av nedan angivna lydelse. Den somUll arbetstagare hos staten eller hos kommun eller till annan som avses i 20kap. 2 § lämnar, utlovar eUer erbjuder muta eller annan otillbörlig belöningför tjänsteutövningen, dömes för bestickning till böter eller fängelse . Den somtill arbetstagare eller annan som avses i 20 kap. 2 § lämnar, utlovar ellererbjuder muta eller annan otiUbörlig belöning för tjänsteutövningen, dömes förbestickning till böter eUer fängelse i högst . Den som vid val till allmän befattning eller vid annanutövning av rösttätt i allmänt ärende söker hindra omröstningen eller förvanskadess utgång eller eljest otillböriigen inverka på omröstningen, dömes för otillbörligtverkande vid röstning tUl böter eller fängelse . Är brottet grovt, skall dömas till fängelse i högst fyraår. Vid bedömande huravida brottet är grovt skall särskUt beaktas, om det förövatsmed våld eller hot om våld eUer innefattat missbruk av tjänsteställning. Den som mottager, låter åt sig utlova eller begär otillbörlig förmån för att i allmänt ärende rösta på visst sätt eller icke rösta, dömes, om det ej är mutbrott, för tagande av otillbörlig förmån vid röstning till böter eller fängelse . Den sommottager, låter åt sig utlova eller begär otUlbörlig belöning för att iallmänt ärende rösta på visst sätt eller icke rösta, dömes, om det ej är mutbrott,för tagande av otillbörlig belöning vid röstning tUl böter eller fängelse ihögst . Senaste lydelse 1975:667. Senaste lydelse 1975: 667. Har bestickning skett i förhållande till någon som ej ärarbetstagare hos staten eller hos kom- mun och som ej omfattas av 20 kap. 2 § andra stycket 14,må åklagare väcka åtal endast om brottet angives till ålal av arbetsdieruppdragsgivaren till den för bestickningen utsatte eller om åtal är påkallatfrån allmän synpunkt. Om arbetstagare hos staten eller hos kommun mottager,låter åt sig uUova eller begär muta eller annan otUbörlig belöning för sintjänsteutövning, dömes för m u t-brott till böter eller fängelse i högst tvåår. Detsamma skall gälla, om arbetstagaren begått gärningen iruian han erhöllanställningen eller efter det han slutat densamma. Är brottet grovt, dömestill fängelse i högst . Vad i första stycket sägs om arbetstagare ägermotsvarande till-lämpning på 1. ledamot avstyrelse, verk, nämnd, kommitté eller annan sådan myndighet som hör tillstaten eller till kommun, 2. den som utövaruppdrag åt staten eller åt kommun, om han valts till uppdraget eller icke ägerundandraga sig detta ävensom eljest om uppdraget är reglerat i författning, 3. krigsman eller annan som fullgör lagstadgad tjänsteplikt och 4. den som utan att inneha an ställning eller uppdrag som har sagts utövar myndighet. Arbetstagare som mottager, låter åt sig utlova ellerbegär muta eller annan otillbörlig belöning för sin tjänsteutövning, dömes för mutbrotttill böter eller fängelse i högst . Detsamma skaU gälla, omarbetstagaren begått gärningen innan han erhöll anställningen eller efter dethan slutat densamma. Är brottet grovt, dömes till fängelse i högst . Vad i första stycket sägs om arbetstagare äger motsvarandetill-lämpning på 1. ledamot av styrelse, verk, nämnd, kommitté eller annan så dan myndighet som hör till staten eller till kommun, 2. den som utövar uppdrag som är reglerat i författning. 3. krigsman eller annan som fullgör lagstadgad tjänsteplikt, 4. den somutan att inneha anställning eller uppdrag som har sagts utövar myndighetoch 5. den somi annat fall än som avses i 14 på grund av förtroendeställning såsomsyssloman eller eljest fått att för annan sköta rättslig eller ekonomisk angelägenheteller öva tillsyn å skötseln av sådan angelägenhet. Med kommun likställes annan allmän inrättning som avses i1 kap. 1 | 2 eller 3 lagen (1976: 000) om offentiig anställning. = Lydelse enligt prop. 1975/76:105 bil. Prop.1975/76:176 4 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Åklagare må, utan hinder av Åklagare må, utan hinder av vad eljest må vara stadgat, åtala vad eljest må vara stadgat, åtala brolt enligt 1 och 2 §§ ävensom brott varigenom arbetstagare hos annat brott varigenom innehavare staten eller hos kommun eller an- av anställning eller uppdrag som nan som avses i 2 § andra stycket avses i 2 § har åsidosatt vad ho- 14 har åsidosatt vad honom nom åligger i utövningen därav. åligger i utövningen av anställ ningen eller uppdraget. Utan hinder av vad i första stycket sägs skall dock gälla 1. vad i dennabalk stadgas att åtal ej må ske utan förordnande av regeringen eller denregeringen har bemyndigat och 2. vad i annan lageller författning är föreskrivet om åtal för gärning, för vilken straff ärstadgat allenast om den förövas av innehavare av anställning eller uppdrag somsägs i första stycket. Har mutbrott begåtts av någon som ej omfattas av förstastycket, må åklagare väcka åtal endast otn brottet angives lill åtal av arbetsdieruppdragsgivaren eller om åtal är påkalka från allmän synpunkt. Är ej för visst fall annat stadgat, må åklagare åtalabrott mot sådan tystnadsplikt som gäller till förmån för enskUd målsägandeendast om denne anger brottet tiU åtal eller åtal är påkallat från allmänsynpunkt. Om åtal för brott som i utövningen av tjänsten elleruppdraget begåtts av riksdagsledamot, statsråd, justitieråd, regeringsrådeller innehavare av tjänst eller uppdrag hos eller dess organ gällasärskilda bestämmelser. Denna lag träder i kraft . Förekommer i lag eller annan författning hänvisning tUlföreskrift, som har ersatts genom bestämmelse i denna lag, tillämpas i ställetden nya bestämmelsen. Lag om ändring i lagen (1931:152) med vissa bestämmelsermot illojal konkurrens Härigenom föreskrives i fråga om lagen (1931: 152) medvissa bestämmelser mot illojal konkurrens dds att 68 §§ och rubriken närmast före 6 § skall utgå,dels att 11 § skall ha nedan angivna lydelse. Berättigad att anstäUa talan en- Berättigad att anställa talan en- ligt denna lag är: ligt denna lag är i de uti 3 och * Senaste lydelse 1975: 667. 1 Senaste lydelse av 6 § 1942: 246. = Senaste lydelse 1974: 161. 1) i de uti3 och 5 §§ angivna faU den, vilkens yrkeshemlighet eller förebild obehörigenanvänts eller röjts; samt 2) i de uti6 och 7 §§ omförmälda fall varje näringsidkare, som frambringar, tillverkareller håller till salu varor eller utför arbete av samma eller liknande art somde varor eller det arbete, som skolat inköpas eller utföras, eller meddelarförsäkring av samma slag som den försäkring, vilken skolat tagas, ävensom denanställdes arbetsgivare, där ej gärningen skett med dennes begivande, så ock,utom vad angår skadestånd, varje sammanslutning för främjande avyrkesintressen, såframt näringsidkare, varom nu nämnts, äro företrädda inomsammanslutningen och denna äger alt kära inför domstol. Allmän åklagare må ock väcka påstående om straff förbrott, varom i denna lag förmäles, i de uti 3 och 5 §§ nämnda fall dock endastefter angivelse av den, som, enligt vad under 1) sägs, äger anställa talan ianledning av sådant brott. 5 §§ angivna fall den, vilkens yrkeshemlighet ellerförebild obehörigen använts eller röjts. Allmän åklagare må ock väcka påstående om straff förbrott, varom i denna lag förmäles, i de uti 3 och 5 §§ nämnda fall dock endastefler angivelse av den, som enligt försia stycket äger anställa talan ianledning av sådant brott. Denna lag träder i kraft . Närvarande: statsråden , ordförande, och ,, , , , , , , , ,, , , Lagrådsremiss med förslag till lag om ändring ibrottsbalken, m. m. Den tiUkaUade ämbetsansvarskommittén fick den 4juni 1971 genom tilläggsdirektiv i uppdrag att utreda frågan om införande avallmänna regler om bestickning och tagande av muta, avsedda att täcka både denoffentliga och den privata sektorn. Detta utredningsarbete påbörjades sedankommittén i febraari 1972 avgivit sitt slutbetänkande (SOU 1972: 1) ÄmbetsansvaretII. Betänkandet behandlade ämbetsansvaroch disciplinärt ansvar i offentlig tjänst. Kommittén ändrade därvid sitt namntill mutansvarskommittén.i avlämnade kommittén sitt betänkande(1974: 37) Mut- och bestickningsansvaret. Kommitténs lagförslag bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 1. Efter remiss har yttrande över mutansvarskommitténsbetänkande avgetts av justitiekanslern (), riksåklagaren (), ,, styrelsen för internationell utveckling (SIDA),överbefälhavaren, försvarets civilförvaltning, fortifikationsförvaltningen,, , , postverket,, , statens vägverk, generaltullstyrelsen,, , (), kommerskollegium,, näringsfribetsombudsmannen (NO), konsumentombudsmannen(KO), , , domänverket,länsstyrelserna i , och , ombudsmannaexpedition(JO), , ' Hovrättspresidenten , ordförande,avdelningsdirektören , riksdagsledamoten ,förbundsjuristen , juris kandidaten , direktörenStyrbjörn , direktören , numera hovrättslagmannenJan Ljungar, civilingenjören , ombudsmannen ochdirektören . Prop.1975/76:176 7 , , , , , (), hantverks- ochindustriorganisation, Förenmgen auktoriserade revisorer, , . (), (), Sverigesakademikers centralorganisation (), i (LO),, . (), () och . RAhar bifogat yttranden från överåklagarna i , och ,länsåklagarna i och samt länsåklagaren förspeciella mål . Till kommerskollegiums yttrande har fogatsyttranden från handelskammare, och Gotlandshandelskammare. i har bifogat yttranden från Stockholmshandelskammare, polisstyrelsen i samt Stockhohnskommun. LO har bifogat yttranden från och . Ibrottsbalken (BrB) finns ansvarsregler för både den passiva korruptionen mutbrott och den aktiva bestickning. Gärningsbeskrivningarna för de bägge sidornaav den straffbara korruptionen är likartat utformade. Tagande av muta eller avannan otillbörlig belöning behandlas i 20 kap. om myndighetsmissbruk m. m.medan bestickning av systematiska skäl är upptagen i 17 kap. om brott mot aUmänverksamhet. Bestämmelserna har ändrats i huvudsaklig överensstämmelsemed ett av ämbetsansvarskommittén i dess slutbetänkande framlagt provisorisktförslag (se prop. 1975: 78 s. 111 och 147). Lagändringen har trätt i kraft den1 (se SFS 1975: 667). EnUgt20 kap. 2 § BrB skall arbetstagare hos staten eller hos kommun, som mottager,låter åt sig utlova eller begär muta eller annan otill-börUg belöning för sintjänsteutövning, dömas för mutbrott. Detsamma gäller, om arbetstagaren harbegått gärningen innan han erhöll anställningen eller efter det han slutatdensamma. Straffet är böter eller fängelse i högst och i grova fallfängelse i högst . Vadsom sålunda gäUer beträffande arbetstagare skall enligt andra stycket i sammaparagraf äga motsvarande tiUämpning på ledamot av styrelse, verk, nämnd,kommitté eller annan sådan myndighet som hör till staten eUer till kommun samtden som utövar uppdrag åt staten eller åt kommun, om han har valts tiUuppdraget eller inte äger undandra sig detta ävensom eljest om uppdraget ärreglerat i författning. 1975/76:176 8 kastademutansvar är vidare krigsman eller annan som fullgör lagstadgad tjänstepliktliksom den som utan att inneha anställning eller uppdrag som förat nämntsutövar myndighet. Enligtparagrafens tredje stycke skall med kommun likställas allmän inrättning somavses i 1 § andra stycket kommunaltjänstemannalagen (1965: 275), aUtsålandstingskommun, kommunalförbund, församling, kyrklig samfällighet,skogsvårdsstyrelse, allmän försäkringskassa samt, enligt regeringensbestämmande, annan allmän inrättning. 7 § BrB föreskrivs att den som till arbetstagare hos staten eller hoskommun eller till annan som avses i 20 kap. 2 § BrB lämnar, utlovar ellererbjuder muta eller annan otillbörlig belöning för tjänsteutövningen skalldömas för bestickning till böter eUer fängelse i högst . Förvissa offentliga tjänstemannagrupper föreligger förbud mot att i och förtjänsten motta eller begära gåvor eller andra förmåner. I allmänhet harbestämmelserna i ämnet karaktären av anvisningar och rekommendationer. Dettaär särskilt fallet i fråga om tjänstemän, som sysslar med StaUig eUer kommunalupphandling. Som exempel kan nämnas att arbetsordningen (1968: 387) föreskriver att tjänsteman skall uppträda så attanledning inte kan finnas till misstanke om att han i sin tjänsteutövning låtersig påverkas av sitt förhållande till leverantörer, anbudsgivare, entreprenöreroch andra med vUka verket har affärsförbindelser. Exempelpå uttryckliga förbud att motta gåva eller annan förmån ger 14 §polisinstruktionen (1972: 511), som föreskriver att polisman inte genomskuldsättning eller på annat sätt får göra sig beroende av den, vars verksamhethan har att övervaka. Inte heller får han motta lån eller annan förmån,varigenom han kan bli beroende av underlydande. IBrB finns särskilda ansvarsbetsämmelser för två speciella korrup-tionssiluationer.Enligt 17 kap. 8 § skall den som mottar, låter åt sig utlova eller begärotillbörlig förmån för att i allmänt ärende rösta på visst sätt eller interösta dömas, om det inte är mutbrott, för tagande av otillbörlig förmån vidröstning. Vidare skaU enUgt 19 kap. 13 § den, som av främmande makt eller någonsom handlar i dess intresse mottar penningar eller annan egendom för att genomutgivande eller spridande av skrifter eller annorledes påverka den allmännameningen om statsskicket eller om åtgärder i rikets inre eller yttre styrelse,dömas för tagande av utländskt understöd. Ettsärskilt fall av korruption behandlas i 213 § konkurslagen (1921: 225), somföreskriver ansvar för borgenär, som för sin röst vid borgenärssammanträdebetingat sig särskild förmån av gäldenären. En motsvarande ansvarsregel finns i46 § ackordslagen (1970: 847). Lagen(1931: 152) med vissa bestämmelser mot illojal konkurrens (IKL) upptaransvarsbestämmelser om tagande och lämnande av muta inom näringsverksamhet.Bestämmelserna gäller i näringsverksamhet el- 1975/76:176 9 lereljest vid företag av ekonomisk art eller vid verk, inrättning eller stiftelseanställd person. Med näringsverksamhet förstås enligt 10 § varje huvudsakligenpå ekonomisk vinst för dess utövare riktad yrkesmässig verksamhet. Enligtförarbetena till lagen (patentlagstiftningskommitténs betänkande medförslag tiU lag om Ulojal konkurrens s. 522) åsyftas med anställd vid företagav ekonomisk art bl. a. fall, där någon som inte driver byggnadsverksamhet somnäring, låter för egen räkning uppföra en byggnad eller där en ägare avhyresfastighet har anställda för fastighetens skötsel, t. ex. en vice värdeller maskinist. Som exempel på anställda vid verk, inrättningar och stiftelsernämns montörer, maskinister eller andra anställda vid offentliga byggnader,vid akademier, skolor, sjuk- och fattigvårdsinrättningar eller frommastiftelser. Anställdsom nu sagts straffas enligt 7 § IKL med dagsböter eller med fängelse , om han låter muta sig genom att motta, låta åt sig utlova eller begäragåva eller annan förmån. Huvudmannens vetskap eller samtycke till att denanställde tar mutor befriar inte denne eller bestickaren från ansvar. Mutansvaretgäller emellertid endast vid avtal om inköp av varor eller utförande av arbeteeller tagande av försäkring för dens räkning, hos vilken den mutade äranställd. Personkretsen för ansvarsreglerna är därför i praktiken begränsadtill anställda som sysslar med inköpsverksamhet. För straffbarhet förutsättsvidare att den anställde låtit muta sig i syfte att skaffa någon företrädeframför annan eller underlåta att framställa anmärkning i fråga om fullgörandeav avtal av nämnt slag. Är syftet med mutan att den bestuckne skall låta sig påverkaspå annat sätt kan han inte dömas till straff. Det är också att märka att mutansvaretinte omfattar förmån som utgör erkänsla för en redan vidtagen åtgärd(efterföljande belöning) och detta oavsett om den anställde handlat pliktstridigteller ej. I 6 § finns motsvarande ansvarsregler för bestickning. Den som dömtsenligt någotdera av dessa lagrum skall också ersätta uppkommen skada. Enligt8 § IKL skall ansvarsreglerna inte äga tillämpning, om gärningen är straffbarenligt 25 kap. strafflagen. Denna bestämmelse, som fått stå kvar alltsedan 1948års strafflagsrevision, måste numer anses ge uttryck för att ansvarsreglerna i IKLär subsidiära i förhållande till BrB:s motsvarande ansvarsregler. Bestickningoch tagande av muta hör enligt 11 § sista stycket IKL under allmänt åtal. Föråtal förutsätts inte angivelse av målsäganden. Vissa bestämmelser om ratt förarbetsgivaren, konkurrerande näringsidkare och branschorganisation att anställatalan enligt IKL finns i 11 § första stycket 2. Enskild får emellertid enUgt 20kap. 8 § inte väcka åtal för brott, om han inte angivitbrottet och åklagaren beslutat att åtal inte skall äga rum. Ävenannan lagstiftning inom den privata sektorn kan ha betydelse för bedömning av bestickningoch bestickningsUknande förfaranden inom näringslivet. Den i 2 §marknadsföringslagen (1975: 1418) upptag- Prop.1975/76:176 10 nageneralklausulen ger möjlighet att med vissa sanktionsmedelingripa mot näringsidkare som vid marknadsföring av vara, tjänst eller annannyttighet företar reklamåtgärd eller annan handling, som genom att strida motgod affärssed eller på annat sätt är otUlbörlig mot konsumenter ellernäringsidkare. Det är sannolikt att också bestickningsUknande förfaranden vidmarknadsföring faller inom ramen för denna generalklausul. 3 Förslag till reformering av mut- och bestickningsansvaret 3.1 Kommittéförslaget Utredningenom illojal konkurrens lade 1966 avlämnade betänkande (SOU 1966: 71)Otillbörlig konkurrens fram ett förslag tUl lag om OtUlbörlig konkurrens somskulle ersätta IKL och bl. a. upptog nya ansvarsbestämmelser för bestickning inäringsverksamhet. De föreslagna reglerna innebar en betydande utvidgning av IKL:smutansvar i fråga om såväl personkrets som innehåll. Mutansvaret skulle sålundaenligt förslaget omfatta varje anställd hos och uppdragstagare åt näringsidkare.Det gällande kravet på att muttransaktion för att vara straffbar skall hasamband med vissa avtalstyper föreslogs skola avskaffas och därmed den faktiskabegränsningen av personkretsen. Förslaget upptog inte heller det krav på pliktstridigtgärningsändamål som IKL nu omfattar. Slutligen förordades kriminalisering avotillbörlig belöning för att mottagaren i tjänsten eller vid uppdragetsfullgörande gynnat bestickaren eller annan. Förslaget innebar också att ettmotsvarande straffrättsUgt skydd mot bestickning skulle införas. Det förnäringslivets del förordade mut- och bestickningsansvaret skulle därmed få ettinnehåll, som i stort sett överensstämmer med vad enUgt BrB föreskrivs för denoffentliga sektorns tjänstemän. Detstora flertalet av de remissinstanser som vid remissbehandlingen avutredningens betänkande yttrade sig i frågan hade i stort sett ingen erinranmot den av utredningen föreslagna utvidgningen av straffansvaret inom denprivata sektorn. Från vissa arbetstagarorganisationer framfördes dock kritik.Utredningens förslag i förevarande del togs inte upp till behandling i sambandmed lagstiftningen angående otUlbörlig marknadsföring (prop. 1970: 5). Som skälhärför åberopades i propositionen bl. a. den tanke på införande av ett meraallmänt mut- och be-stickningsansvar som ämbetsansvarskommittén framfört undersitt arbete med översyn av ämbetsansvaret. Enligtdirektiven för mutansvarskommittén skuUe kommittén utreda frågan om införandeav allmänna regler om bestickning och tagande av muta avsedda att täcka bådeden offentliga och den enskilda sektorn. Kommittén påpekar i sitt betänkande Mut-och bestickningsansvaret att den offentliga förvaltningen tidigare var avfrämst judiciell karaktär och 1975/76:176 H utgjordemutansvarets väsentligaste skyddsområde. Det allmänna har emellertid,framhåller kommittén, i allt högre grad kommit att inrikta sin verksamhet påandra uppgifter och funktioner än myndighetsutövande. I mångt och mycket rördet sig härvidlag om uppgifter och funktioner som också fullgörs inom denenskilda sekiorn. Särskilt gäller detta i fråga om den näringsdrivandeverksamhet som utövas av helt eller delvis samhällsägda företag. Kommitténmedger att en fortsatt särställning för den offentliga verksamheten främst ivad den rör myndighetsutövning kan vara motiverad av att den måste kunnaomfattas av medborgarnas absoluta förtroende och kanske också av att denfinansieras av allmänna medel. Enligt kommitténs mening föreligger emellertidinte mellan offentlig och enskUd verksamhet sådan principiell skiUnad att en samordnadreglering av mutansvaret och bestickningsskyddet skulle te sig onaturlig. Mot ett för offentliga ochenskilda arbetstagare samordnat mutansvar synes enligt kommittén inte hellermed fog kunna åberopas skillnader mellan dessa båda kategoriers anstäUningsförhåUanden.Genom förhandlingsrättsreform (prop. 1965: 60) infördes på det statiigaoch kommunala tjänstemannaområdet i huvudsak samma ordning som på den privataarbetsmarknaden, nämligen principen om avtalsfrihet mellan arbetsgivare ocharbetstagare. Vidare hänvisar kommittén bl. a. tUl att lagen (1974: 12) omanställningsskydd innehåller regler som är avsedda att trygga anställningenför arbetstagare i såväl allmän som enskild tjänst. Den omständigheten attsålunda i stor utsträckning likartade arbetsuppgifter ochanställningsförhållanden numera föreligger inom samhällets båda sektorer talarenligt kommittén för att alla anställda bör utföra sina arbetsuppgifter undersamma principiella ansvar. Ett för offentliga funktionärer exklusivt mutansvarkan vara naturligt, om det begränsas till ett fåtal befattningshavare i ledandeställning och med särskilt viktiga uppgifter. Annorlunda blir saken om mutansvaretskaU omfatta aUa offentligt anstäUda. Den offentliga sektorn sysselsätternumera betydligt mer än 1 milj. anställda och kan antas komma att ökaytterligare. Kommittén anser att det knappast kan åberopas några bärande skälvarför den etiska standarden på just detta stora område skall upprätthållas medstraffrättsliga sanktioner medan motsvarande inte skall gälla för privatanställda med likartade funktioner. Ensamordnad reglering av mutansvaret på den offentliga och den privata sektornsynes enligt kommittén inte heller stöta på lagtekniska hinder. I gäUande rältär visserligen BrB:s regler betydUgt mer omfattande tiU sitt innehåU än IKL:s.Skillnaderna hänför sig emellertid tUl mer eUer mindre kvalificerade former avsamma grundläggande gärningstyp. En i princip gemensam gärningsbeskrivninganses därför vara möjlig. 1975/76:176 12 Kommitténframhåller att bestickningens karaktär av illojalt konkurrensmedel fårsärskilda verkningar inom näringslivet. Det främsta syftet med de nuvarandeansvarsreglerna i IKL angående givande och tagande av mutor är att skydda detintresse av sund och öppen konkurrens som organisationer och konkurrenter inomden ifrågavarande branschen kan ha. Mycket talar emellertid enligt kommitténför att andra och mera allmänna intressen bör träda i förgrunden somskyddsobjekt. I den mån bestickning i näringsverksamhet medför att varor ellertjänster fördyras eller försämras eUer marknadsförs utan korrekt information ärdet nämligen ytterst tredje man som drabbas av dessa konsekvenser.