prop · FY0387 · 1975-12-31 00:00:00 — organisationen.Jag har tidigare angett att en tidsm'ässig prioritering avlöntagardeklarationerna bör ske endast i den utsträckning kravet påslalistikutlag, grundat på färdigbehandlat deklarationsmaterial, gör detnödvändigt. Min inställning är sålunda att en parallellgranskning av samtligadeklarationer bör ske i större utstr'äckning än vad utredningen har föreslagit.Jag delar sålunda uppfattningen att hela den förlängda taxeringsperioden i såslor utsträckning som möjligt bör utnyttjas även för granskningen avsvårkontrollerade deklarationer. Organisationen får anpassas lill dennauppläggning av granskningen liksom lill att en betydande del av desvårkontrollerade rörelserna bör granskas regionalt. Produktionslalen för olikagranskare och deklarationstyper som en grund för resursberäkningen kan intefastställas nu utan får bestämmas senare på grund av erfarenheter frånytterligare försöksverksamhet och en successiv uppbyggnad avgranskningsorganisationen. Anmaningfår enligt TL utfärdas av taxeringsnämnd, taxeringsinten-denl samttaxeringsrevisor. Den sistnämnde får dock inte anmana någon att avgedeklaration. Ratt att besluta om taxeringsrevision har endast skattechefeneller den han delegerat rätlen till. Även skattechef får utfärda anmaning ivissa fall. Utredningenföreslår att också granskningsassistenl skall få rätt att utfärda anmaning.Rätt alt besluta om taxeringsrevision föreslås tillkomma förutom skattechefenoch den han delegerat sin beslutsrätt till, även chef för lokalskattemyndighet. Förslagenom anmaningsrätt för granskningsassistent m. m. har lämnats utan erinran vidremissbehandlingen. För remissinstansernas uppfattning i fråga om rätten attbesluta om främst partiell revision har redogjorts i det föregående. Även jaganser alt granskningsassistent bör få rätt att anmana i den utsträckning som f.n. gäller för taxeringsnämnd. Utredningenhar bedrivit viss försöksverksamhel för avstämning mellan merv'ärdeskatt ochinkomsttaxering. Denna har givit ett gott resultat. Utredningen föreslår att enavstämningsrutin skapas för jämförelse mellan mervärdeskalleredovisning ochinkomstdeklaration. Remissinstansernaär aUmänt positiva till en sådan avstämningsrutin som föreslagits. Även jagtillstyrker förslaget. Utredningenföreslår att en ökad och bättre information om gällande beskattningsrätt riktastill deklarationsbyråer och andra yrkesmässiga deklarationsmedhjälpare.Länsstyrelserna föreslås en eller i dettainformationssyfte anordna konferenser för länets deklarationsbyråer. Remissinstansernahar allmänt en positiv inställning till förslaget om ökad information till ochom samarbele med deklarationsbyråer och 1975: 87 125 Sådan verksamhet förekommer redan nu iviss utsträckning enligt vad några länsstyrelser uppger. Erfarenheterna har iallmänhet varit goda. framhåUer dock att anslutningen varitringa. Jagdelar utredningens uppfattning att den kommande reformen genom en modern ochsmidig administration och en ökad serviceberedskap hos myndigheterna bör kunna banaväg för ett öppnare samarbete i olika former mellan myndigheterna och deskattskyldiga. Det nu aktuella förslaget ligger i linje med detta synsätt. Dennärmare omfattningen av den här aktuella informationsverksamheten får bedömas isedvanlig ordning vid prövningen av länsstyrelsernas och/eller RSV:s årliga anslagsframställningar. 4.6Taxering av fåmansbolag och deras ägare Medfåmansbolag avses här bolag i vilka det bestämmande inflytandet innehas av iregel högst tio aktieägare. Det totala antalet aktiebolag var vid utgången avår 1972 omkring 125 000, varav hälften var rörelsedrivande. avaktiebolagen eller ca 100 000 var fåmansbolag. Genom den beslutadehöjningen av lägsta tillåtna aktiekapital till . väntas fämansbolageninte oväsentligt minska i antal. A andra sidan torde då annan företagsform, t.ex. handelsbolag, bli aktuell för verksamheten i fråga. Som jag påpekat i detföregående skall numera enligt TL så långt möjligt integrerad taxering ske avfämansbolagen och bolagsägama. Detta skall ske i den särskilda nämnd därbolaget taxeras. Utredningenföreslår att en obligatorisk samordning skall ske av fåmansbolagens och derasdelägares taxering. Detla avses gälla även i de fall ägarna är bosatta utanfördet län där. bolaget är beläget. När aktieägarna äger del i fåmansbolag medsäte i skilda län får det enligt utredningen ankomma på skattecheferna iberörda län att avgöra hur samordningen skall ske. För alt ytterligareeffektivisera taxeringen av fämansbolagen och av deras delägare föreslås attbolagen får obligatorisk skyldighet att i bUaga tUl sin deklaration lämnauppgift om bl. a. samtliga ekonomiska transaktioner mellan bolaget ochaktieägarna eller anhöriga till dessa. Vidremissbehandlingen har förslagen om utökad uppgiftsskyldighet och samordnadtaxering för fämansbolagen och deras ägare mottagits positivt. Man förordardock allmänt en precisering av uppgiflsskyldighelens omfattning. Sverigesadvokatsamfund anser att samordningen av taxeringen bör begränsas till huvudaktieägaresom har sin huvudsakliga verksamhet knuten till bolaget i fråga. förordar jag en integrerad taxering av fämansbolagen och derasägare. Frågor inom detta område övervägs också av 1975: 87 126 företagsskatteberedningenoch samråd mellan utredningarna bör ske i delta hänseende. Förslag omintegrerad taxering även i fråga om andra skattesubjekt och deras ägare haraktualiserats. Vid taxering hade integrerad granskning avfämansbolagen och deras ägare genomförts endast i åtta län. Det är synnerligenangeläget att utbyggnaden av denna granskning påskyndas. Jag vill i dettasammanhang framhåUa vikten av att i den nya organisationen 'även aktiebolagenspersonal- och pensionsstiftelser omfattas av den integrerade granskningen.Vidare bör enligt min mening en utökad uppgiftsskyldighet för fämansbolagengenomföras i huvudsak enligt utredningens förslag. Det n'ärmare innehållet avuppgiftsskyldigheten får preciseras i samband med det förfaltningsförslagavseende reformen som jag avser att framlägga i ett senare sammanhang. Organisationsgrundandefaktorer m. m. Sittorganisationsförslag grandar utredningen på en analys av olika förhållanden sombör ha inflytande på organisationens uppbyggnad. Bland de faktorer somutredningen därvid har behandlat är geografisk närhet mellan de skattskyldigaoch granskningspersonalen, vissa funktionssamband inom skatteadministrationenoch specialiseringskravet. Utredningen har här även behandlat kravet påstyrning och ledning av taxeringen och granskningsarbetet,befattningsstrakturen samt utbildnings- och utvecklingskrav då det gällergranskningspersonalen. är geografisk närhet mellan de skattskyldiga ochgranskningspersonalen av betydelse och denna faktor bör beaktas viduppbyggnaden av granskningsorganisationen. Granskaren har, säger utredningen,särskilt då det gäller löntagare samt mindre och medelstora företag nytta avkännedom om den skattskyldiges lokala förhållanden. Allmänheten har vidare ettvisst behov av kontakt med granskaren. Det funktionssamband som föreliggermellan granskningen och åtskUliga andra arbetsuppgifter inomskatteförvaltningen, främst PGI-beräkning, skattetillägg och partiellarevisioner bör också tiUmätas betydelse i sammanhanget. Utredningenanser att det inte föreligger något specialiseringskrav förlöntagardeklarationema och att branschgranskningen tillgodoser specialiseringskravetför de mindre och medelstora rörelsema. Endast för de komplicerade rörelsemabör specialiseringskravet enligt utredningen beaktas vidorganisationsutformningen. För sådana rörelsedeklarationer är därför enligtutredningen en regional handläggnuig nödvändig. Ävenremissinstansema tillmäter i allmänhet den geografiska närheten och lokalkännedomenbetydelse i organisationshänseende. Betydelsen anses dock ringa i störrestäder och då det gäUer stora företag. 1975: 87 127 Länsstyrelseni framhåller att besöksfrekvensen hos detaxeringsinspektörsgmpper som varit placerade i lokal skattemyndighets lokalervarit låg. Betydelsen för organisationen av det funktionssamband som finnsmellan granskningen, taxeringen, arbetsgivarkontrollen och övrigaarbetsuppgifter inom skatteförvaltningen understryks vid remissbehandlingen.Detsamma gäller specialiseringskravet för de komplicerade granskningarna. Ihuvudsak delar jag utredningens uppfattning om de faktorer som bör varaavgörande för organisationens utformning. Behovet av lokalkännedom ochgeografisk närhet torde dock enligt min mening främst göra sig gällande vidgranskningen i fråga om jordbmken och de mindre rörelserna även om det i frågaom de sistnämnda torde vara begränsade möjligheter att uppnå lokalkännedom istorstadsregioner. Krav på särskUd erfarenhet och kunskap i rörelselaxeringenväger enligt min mening tyngre då det gäller de medelstora och större förelagenliksom i fråga om övriga mer komplicerade deklarationer. Utredningenföreslår att såväl den materieUa som den formella styrningen avtaxeringsarbetet skall vila på skattechefen. Den materiella styrningen omfattarbl. a. utveckling av anvisnmgar, ledning av granskningsarbetet och detpartiella revisionsarbetet samt utbildning av granskningspersonal ochtaxeringsfunktionärer. Den administrativa styrningen avser indelning itaxeringsdistrikt, utarbetande av planer för granskning, löpande uppföljning avgranskningsarbetet m. m. Den övergripande styrningen medför enligt utredningenatt skattechefen skall ha direktivrätt över lokal skattemyndighet. Med hänsyntill de lokala skattemyndigheternas ställning som självständiga myndigheter ärdetla krav enligt utredningen svårt att tillgodose fullt ut. Detta släller isin tur ökade krav på samarbete mellan de regionala och lokalaskattemyndighetema. Remissinstansemahar ingående behandlat frågan om slymingen och ledningen av taxeringen ochgranskningsassistenternas arbete. Man delar utredningens uppfattning att detövergripande ansvaret i dessa hänseenden helt skall ligga på skattechefen. Bl.a. flera länsstyrelser anser dock att även en längre gående direktivrätt förskattechefen bör finnas. En allmän uppfattning är att innehållet i ochbestämmelserna om skattechefens lednuigsfunktion måste göras klarare.Åtskilliga fögderichefer framhåller i detta sammanhang de lokalaskattemyndigheternas ställning som självständiga myndigheter och attverksamheten som föreslagits skall gmndas på samarbete mellan lokalskattemyndighet och länsstyrelse. Man framhåller också att de lokalaskattemyndighetemas chef bör ha fulla ansvaret för resursdimensioneringen isitt fögderi. Åtskilligaremissinstanser har bl. a. i detta sammanhang behandlat sambandet meUan den nyagranskningsorganisationen och den framtida utformningen av den regionalaskatteförvaltningen. Man har pekat på organisatoriska fördelar bl. a. i frågaom ledningsfunktionen om de 1975: 87 128 lokalaskattemyndigheterna helt eller delvis ändrade karaktär från friståendemyndigheter till lokala enheter inom den regionala skaltemyndigheten. Fleraförordar också att en sådan omorganisation kommer till stånd. Enligtmin uppfattning är det väsentligt för en effektivt arbetandeskatteadministration att det föreligger klarhet i fråga om ansvar ochslyrningsrält inom organisationen. Jag anser det uppenbart att chefen för denregionala skatteförvaltningen skall vara den som inom länet leder och styrtaxeringen och granskningen. Skattechefen bör också kunna sätta ingranskningspersonalen i länet på speciella uppgifter som t. ex. koncentreradekontrollinsatser på vissa områden. Jag avser all återkomma till denna fråga idet följande då jag behandlar organisationens utformning. Kravpå lämpliga befordringsvägar för granskama kan enligt utredningen varaavgörande för frågan hur organisationen bör utformas. I botten av den nya granskningsorganisallonenbör finnas elt antal rekryteringstjänster för löntagargranskning. Dessa börrekryteras med sikte på att utbildas till tjänst som rörelsegranskare medrevisionsuppgift och för en successiev befordran till de högsta posterna inomgranskarkarriären. Härefter bör finnas möjlighet tUl befordran till de högretjänsterna inom lokal skattemyndighet eller länsstyrelse. Med nuvaranderekryteringssituation bör enligt utredningen akademiker kunna rekryteras förgranskarkarriären. En successiv vidareutbildning måsle vidare enligtutredningen ske av granskningspersonalen. Skattechefens verksamhet avseende enutveckling av den lokalt placerade personalens kunnande genom planerings-,styrnings- och kontaktverksamhet bör enligt utredningen beaktas vidöverväganden om skatteavdelningens organisation. Vidremissbehandlingen har,den föreslagna kartiären för granskarna tagits upp. OUkameningar framförs därvid, både att behovet av befordringsmöjligheter beaktatsav utredningen och att utredningen varit för optimistisk beträffande successivbefordran inom kartiären. De flesta är positiva till förslaget att rekryteraakademiker till granskarkarriären. i anser detdock sannolikt att granskarna får hämtas främst bland gymnasieekonomer. Mananser på något håll att det är en misshushållning med utbildningsresursema attsätta in akademiker på vissa föga kvalificerade uppgifter. Vidare framhållsatt lämpliga granskningsbiträden bör ha möjlighet att avancera till granskare.En del länsstyrelser anser att det föreligger ett behov av cirkulation mellantjänster i den lokala och regionala skatteförvaltningen. anser att länsstyrelserna och de lokala skattemyndigheternasjälva skall rekrytera sin personal och att befattningsbeskrivningar ochpersonalspecifikationer bör preciseras i det fortsatta utredningsarbetet.Vikten av vidareutbUdning och specialutbildningav granskningspersonalen understryks av åtskilliga remissinstanser. Jagansluter mig i stort till de huvudlinjer som utredningen har dragit upp i frågaom befattningsslrukturen för och utbildningen av granskningspersonalen med denmodifikation som följer av min ståndpunkt att väsentiigt flera deklarationerbör granskas regionalt. Det får ankomma på utredningen atl presenterapreciserade befattningsbeskrivningar och personalspecifikalioner eflerytterUgare ulredningsarbele. a. av vad som har anförts om de faktorer som bör vara vägledandenär det gäller organisationens utformning föreslår utredningen altdeklarationsgranskningen skall ske såväl lokall som regionalt. Samtiigalönlagar- och jordbruksdeklaralioner föreslås bli granskade av lokalskattemyndighet. Dessa deklarationer är enligt utredningen normalt intesärskilt komplicerade och lokalkännedom är här värdefull. Behovet avgranskarkompetens och service till de skattskyldiga samt en viss preventiveffekt talar enligt utredningen för att även mindre och medelstora rörelserbehandlas lokalt. Detta gäller även vissa föreningar och vissa mindrefåmansbolag. Till granskningsassistenter knutna tUl börhänskjutas de mest komplicerade deklarationerna oavsett företagsform. Hit börhänföras t. ex. utdelande aktiebolag och företag som driver handel medvärdepapper eller som taxeras tUl utskiftningsskatt o. d. samt vissa föreningaroch stiftelser. Dessa deklarationer beräknas av utredningen till omkring 50000. Denregionalt placerade granskaren bör enligt utredningen bereda ärendena ävenbeträffande skattetillägg, förseningsavgift och partiella revisioner samtföredra ärendena inför taxeringsnämnden. PGI-beräkning, längdföring ochdebitering bör dock i dessa fall utföras lokalt. Granskama som är placerade hoslokal skattemyndighet bör förbereda ärendena i samtliga angivna avseenden ochföredra dem inför nämnden. Utredningenföreslår vidare en minskning av antalet taxeringsdistrikt och nämnder frånomkring 4 200 till omkring 1 500. Antalet beslutade taxeringar per nämnd är f.n. ett å två tusen. Därvid hålls 48 sammanträden den nuvarande arbetsperiodenmarsjuni. Beräkningarna om antalet nämnder i den nya organisationen utgår frånatt dessa sammanträder . Vidare räknar utredningen med att endast20 % av löntagardeklarationerna behandlas av hela nämnden. a. som en följdav det minskade antalet nämnder anser utredningen behov inte längre föreliggaannat än undantagsvis av mer än en typ av nämnd. Varje nämnd bör normalt kunnabehandla alla förekommande deklarationer inom sitt distrikt. Av administrativaskäl föreslås att lokal skattemyndighet och länsstyrelse åläggs att biträdanämnderna i stället för att förordna granskare för varje nämnd. 9 1975.1 saml Nr 87 Vidremissbehandlingen har förslaget om arbetsfördelning meUan de lokalaskattemyndigheterna och länsstyrelserna samt granskningspersonalens placeringföranlett delade meningar. Många remissinstanser delar utredningens uppfattningom en förankring av personalen och arbetet hos lokal skaltemyndighet och attendast de mest komplicerade deklarationerna skall handläggas av personal hoslänsstyrelse. Några instanser, främst lokala skattemyndigheter, anser att allgranskning skall utföras av sådan skattemyndighet. RRV,företagsskatteberedningen och flera länsstyrelser anser emellertid i varierandegrad att en avsevärt större del av deklarationerna bör granskas regionalt 'ånsom föreslagits. Härvid sägs bl. a. alt alla juridiska personer, delägare ifåmansbolag, större rörelser och jordbruk oavsett företagsform bör granskasregionalt. i anser att endastlöntagardeklarationerna bör granskas lokalt. Förslagetatt normalt endast en typ av taxeringsnämnder skall finnas i den nya organisationenlämnas utan erinran av många remissinstanser. Åtskilliga instanser avstyrkeremellertid förslaget och framhåller starkt alt en effektiv rörelsetaxeringfömtsätter såväl lokala som särskilda taxeringsnämnder. Man lämnar härvid olikaförslag om vilka deklarationer som skall taxeras i särskild nämnd. Allmäntanses att juridiska personer, ägare i fåmansbolag, större rörelser och störtejordbmk bör taxeras i sådan nämnd. En uppfattning är att om deklarationsgranskningenutförs av granskningsassistenter placerade hos så bör frånarbetssynpunkt också föredragningen och beslutet fattas i särskild nämnd. Manframhåller även att måste ha möjlighet att bestämmadistriktsindelningen med beaktande av länets speciella karaktär ochfögderiernas storlek. Åtskilliga remissinstanser anser vidare att utredningenberäknat antalet taxeringsnämnder för lågt. Föregen del vill jag säga följande. Den allmänna inriktning i förslaget attförstärka den lokala skatteorganisationen och att föra ut en stor del av dennya granskningsorganisationen tUl lokalplanet är enligt min mening riktig.Någon minskning av antalet fögderier, f. n. 120, synes inte böra ske i denorganisation som jag h'är diskuterar. De lokala skattemyndigheterna är en god kontaktytamed allmänheten i olika frågor inom skatteadministrationen. Möjligheten att geökad service bör bidra till bättre förståelse mellan de skattskyldiga ochskattemyndigheterna. För granskningspersonalen är även lokalkännedom i vissafall av betydelse. Somjag har anfört i det föregående är det ett huvudsyfte med taxeringsreformenatt göra taxeringen av företag i olika former effektivare. Detta mål bör enligtmin mening tUlmätas en väsentiig betydelse vid utformningen av organisationen.Rörelsetaxeringar bereder ofta betydande svårigheter. gäller såväl de50.000 större företag utredningen avsett skola granskas hos sommindre och medel- granskas ungefär en miljon av ca 6,3 milj. deklarationer (1974års taxering) i särskilda nämnder. Förutom deklarationer för juridiska personeroch delägare i fåmansbolag granskas där i huvudsak deklarationer för fysiskapersoner med invecklade inkomstförhållanden. Härmed avses bl. a. skattskyldigamed inkomst av rörelse och av jordbruk som redovisas enligt bokföringsmässigagrunder, läkare, advokater, konsulterande ingenjörer, författare, till ullandetutflyttade skattskyldiga, m. fl. Dessa mer kvalificerade deklarationerhandlades vid taxering i ca 860 särskUda taxeringsnämnder. Av dessavar ca 270 bolagsnämnder. En del av dessa taxerade endast ideella föreningareller fonder eller aktiebolag. Av de ca 590 rörelsenämnderna taxerade ett anlalendast särskilda yrkesgrupper eller jordbruk med bokföringsmässig redovisning. Min uppfattning är att enslor del av de deklarationer som handläggs i särskUda nämnder är såkomplicerade att de bör granskas av regionalt placerade tjänstemän. Jag ansersålunda att granskningen av svårkontrollerade deklarationer bör hållas sammanoch verkställas av kvalificerad granskarpersonal som bör placeras hoslänsslyrelsen. Jag är inte nu beredd attta slutiig ställning till grunderna för fördelningen avdeklarationsmaterialel. I fråga om grunderna för fördelningen avdeklarationsmaterialel innebär utredningsförslaget att ca 50 000 deklarationergranskas regionalt vid länsstyrelserna och återstoden hos de lokalaskattemyndighetema. Vissa instanser, främst lokala skattemyndigheter, harställt sig positiva till en sådan fördelning. Många instanser, bl. a.företagsskatteberedningen och en del länsstyrelser, har däremot ansett att enväsentligt större del av de svåra deklarationerna bör granskas regionalt. Pånågot håll anser man alt alla de deklarationer som behandlas av särskildnämnd, dvs. över 1 000 000, bör granskas regionalt. För egen del anser jag attdet antal deklarationer som lämpligen bör granskas regionalt ligger någonstansemellan de nu nämnda talen. a. bör alla fåmansägda aktiebolag och derasdelägare samt de personal- och pensionsstiftelser som hör till dessa bolaggranskas regionall. Frågan om fördelningen av granskningen bör behandlas vidutredningens fortsatta undersökningar som i detta hänseende bör bedrivas i närasamråd med . När detta utredningsarbete slutförts avser jagatt lägga fram förslag i ämnet. Jag vill betona attfördelningen av granskningen bör vara i viss utsträckning flexibel. Det kanvara lämpligt att grupper av deklarationer som normalt granskas lokalt drassamman för regional granskning för att sedan åter behandlas lokalt.Skattechefen bör här ha relativt stor frihet att göra gränsdragningen medhänsyn till de speciella förhållandena i länet. De deklarationer som intebehandlas regionalt bör som jag nämnt förberedas och föredras av tjänstemän somär placerade hos de lokala skattemyndigheterna. De partiella revisioner somföretas i fråga 1975: 87 132 omdessa skattskyldiga skall då normalt utföras av den som granskar deklarationen.Detta system ger enligt min mening möjlighet för granskningsassistentema hoslokal skattemyndighet till vidareutveckling för att senare handha uppgifler medsvårare rörelsegranskning och revision. Jag vill i sammanhanget erinra om vadjag tidigare anfört om alt vissa granskare kan böra ägna en relativt settstörre tid åt partiella revisioner än andra. Jaganser det vidare lämpligt alt de mer komplicerade deklarationema behandlas inämnder med särskild sakkunskap och erfarenhet i rörelse-taxeringsfrågor ochliknande. Särskilda taxeringsnämnder bör alltså behållas för de svåraredeklarationema. I sådana nämnder bör granskningsassistenter antingen de ärplacerade hos eller lokal skaltemyndighet kunna varaföredragande. Somframgått av vad jag sagt bör den kategori deklarationer som skallbehandlas i särskild nämnd kunna minskas jämfört med . a. med hänsyn tillförslagen om förlängning av arbetsperioden och mandatperioden förn'ämndledamöterna bör de lokala nämndema vid ett genomförande av reformen kunnaavgöra en del av de löntagar- och jordbmksdeklarationer som handläggs isärskUd nämnd och dessutom en del av rörelsedeklarationerna. Antalet särskUdanämnder bör därför kunna minska något. Då det gäller det totala antaletnämnder anser jag det från effektivitetssynpunkt men också med hänsyn till lekmannainflytandetinte vara lämpligt att nedbringa antalet n'ämnder från ca 4 200 tUl 1 500. Jaganser att distriktsindelningen bör inriktas mot ett totalt antal av 2 000 till3 000 nämnder. Närmare preciseringar på denna punkt får göras efter ytterligareutredningsarbete. Fråganom regional och lokal placering av granskama har ett samband med deförslag om skattechefens ledning och styrning av granskningsassistenternasarbete som jag har redovisat i det föregående.