prop · FZ03105 · 1975-12-31 00:00:00 — pekar på attsvårigheter kan uppstå för arbetstagarsidan vid vissa typer av ackordstvisterdär beräkningsgrander förändras eller där underlag saknas för mätning iefterhand. I sådana typer av lönetvister anser förbundet att etttolkningsföreträde för den lokala fackföreningen vore av betydelse. framhåUer att den lokala fackligaorganisationen bör förvalta tvistiga 1975/76:105 Bilaga 1 96 beloppgenom insättande på räntebärande konto till dess tvisten lösts i skiljenämndeller av AD. förespråkar en liknande lösningoch menar att det viktiga är att arbetsgivaren inte kan fritt disponera entvistig lönesumma för andra ändamål så länge tvisten inte är löst. Även TCOanser att tvistiga lönebelopp bör insättas på räntebärande konto till desstvisten har blivit löst. Några remissinstanser föreslår alternativ tillkommitténs bestämmelser om tolkningsföreträde. Kommitténs förslag erbjuder inte någon praktisklösning på problemet med rådande intressemotsättningar menar . Denföreslagna regleringen torde enligt hovrätten försvåra uppgörelse i det enskUdafallet och framkalla ett mera omfattande förhandlande och processande än någonav parterna egentligen önskar. Om nuvarande rättsläge befinnes oacceptabeltför arbetstagarsidan och om man inte heller tilltror denna sida om attavtalsvägen kunna utverka önskvärda förbättringar bör enligt hovrättenövervägas andra lösningar än den av kommittén förordade. Tolkningsföreträdetkan tänkas bestämt efter en uppdelning av de frågor som inryms i det aktuellaområdet för arbetets ledning och fördelning på så sätt, att arbetstagarsidanges tolkningsföreträde i vissa angivna typer av frågor - exempelvis varaktigomplacering av arbetstagare - där normalt arbetstagarsidans faktiska intresseär framträdande och där de praktiska ölägenheterna av att den sidan gestolkningsföreträde är måttliga, medan arbetsgivarsidan får tolkningsföreträdei övriga frågor. En annan möjlighet är, menar hovrätten, att i lag föreskrivaflera och oftare tillämpliga gmnder för undantag än som annars skulle gälla. AD säger sig betvivla att tillräcklig preciseringav parternas ståndpunkter i tolkningstvister kan uppnås vid förhandlingarna.Erfarenheten från domstolens verksamhet ger vid handen att det är utomordentligtsvårt att formulera ett faststäUelseyrkande på sådant sätt alt det på ettklargörande vis täcker den avsedda tolkningsfrågan. AD skisserar ett annat sättatt begränsa arbetsgivarens nuvarande tolkningsbefogenheter. Tolkningsföreträdetbör som huvudregel tillkomma arbetstagarorganisationen från det organisationenhar anmält avvikande uppfattning i en uppkommen arbetsledningsfråga intilldess rättslig prövning har skett. Tolkningsföreträdet innebär då attarbetstagare inte är skyldig att följa den anvisning i arbetsledningsfrågansom arbetsgivaren har lämnat. Arbetsgivaren berättigas dock att, i fall då ettuppskov med arbetsledningsbeslutet inte skäligen kan krävas av honom,genomföra beslutet utan att först avvakta rättslig prövning. 1 denna situationkan arbetsgivaren ådra sig skadeståndsskyldighet inte bara om det visar sigatt hans tolkning av avtalet är felaktig, utan också om det saknades fog förhans bedömning att ett uppskov med beslutet inte kunde ske. Det kan enligt ADockså övervägas att göra uppskovsskyldigheten absolut i vissa typer avarbetsledningsfrågor. Arbetstagare som vägrar att efterkomma anvisning i ensådan situation som berörts sist kan bli Prop.1975/76:105 Bilaga 1 97 skadeståndsskyldigi princip oberoende av hur avtalet rätteligen är att tolka. VUl arbetsgivarengenomföra ett arbetsledningsbeslut i ett fall när tolkningsföreträdettillkommer arbetstagarorganisationen eller har han genomfört beslutet underåberopande av att ett uppskov inte skäligen kan krävas av honom, åvilar honomatt påkalla förhandling och i sista hand underkasta tvisten rättslig prövning.Underlåter arbetsgivaren att fullfölja ärendet blir han normaltskadeståndsskyldig om beslutet genomförs. 1 andra fall har frågan fallit ocharbetstagarsidan undgår skadeständsskyldighet även om dess avtalstillämpning isjälva verket har varit felaktig. Arbetsgruppeninom juridiska fakulteten vid säger sig vilja framkastakompletterande förslag som är avsedda att begränsa arbetsgivarens användande avtolkningsföreträdet som produk-lionsansvaret tillgodoses när del ärbefogat. Vid tvist om arbetsskyldigheten skall, föreslår arbetsgrappen,arbetsgivaren ha en plikt att undertätta den fackligaförtroendemannen. Kräver arbetsgivaren att arbete skall utföras mot facketsprotest, skall arbetsgivaren i händelse av felaktig avtalslolkning utge ettskadestånd till arbetstagaren och facket. Skadeståndet bör vara strikt ochutgå även om man skulle kunna säga att arbetsgivarens tolkning haft vissa skälför sig. I lagen skrives in att skadeståndet bör sättas relativt högt.Arbetsgmppen menar att effekten av en sådan regel bör bli att arbetsgivaren inormalfallen låter arbetet vänta till dess tvisten fått sin lösningförhandlingsvägen eller genom avgörande av AD. Ett annat alternativ somföreslås av arbetsgrappen är en regel som liknar 5 § köplagen; om tvist rörandearbetsskyldigheten föreligger och arbetsgivaren påkallar arbetets utförandeskall han för den händelse det visar sig att någon arbetsskyldighet inte råderbetala arbetstagaren vad denne begär, där det inte kan anses oskäligt. Ettlikartat förslag framförs av som tilläggeratt frågan om tolkningsföreträdet tillmätts en något överdriven betydelse såväli debatten som av kommittén. Förbundet menaratt en realistisk syn påtolkningsföreträdet måste utgå från att produktionsintresset har företräde ochatt frågor om arbetsskyldigheten lämpligen bör behandlas som lönefrågor.Förbundet föreslår en metod som förekommer i koUektivavtalet för åkerier och istuveriavta-let. Dessa bestämmelser innebär att arbetet skall utföras även vidtvist om arbetsskyldigheten. Visar den rättsliga prövningen att någonarbetsskyldighet inte gäUt, skall arbetsgivaren betala arbetstagaren vad denneeller den lokala fackföreningen begär, där det ej kan anses oskäligt. 1avvaktan på tvistens lösning skall ett a contobelopp utbetalas. Juridiskafakuheten vid anser att det rättslekniskt enklaste sättetatt komma till rätta med problemen kring tolkningsföreträdet skulle vara attinföra de regler som i allmänhet gäller inom obligationsrätten, när tvistuppkommer om parts skyldighet att prestera och tvisten inte hinner avgörasinnan prestation bör ske. Part får enligt dessa regler temporärt tolka avtaletbeträffande sin egen förpliktelse vid äventyr av an- 1-Riksdagen 1975/76. Prop.1975/76:105 Bilaga 1 98 svar för kontraktsbrott. Det är naturligtvis fulltmöjligt, fortsätter fakulteten, att som reservanterna förordar konstraeraregler av innebörd att tolkningsföreträde i princip tillerkänns den lokalaarbetstagarorganisationen. Detta för dock med sig en del komplikationer.Fakulteten framhåller att det med hänsyn inte minst till samhällsintresset avostörd produktion är angeläget alt lagen inrymmer motvikter mot atttolkningsföreträdet missbmkas eller utnyttjas vårdslöst. Ett sätt att göradetta vore enligt fakulteten att införa ett särskilt strängt skadeståndsansvarför arbetsgivaren om han krävt utförande av arbete under felaktigt utnyttjandeav tolkningsföreträdet. Även /SR erinrar om att del enligt allmännacivilrättsliga grundsatser tillkommer avtalspart att vid skadeståndsansvartolka avtalets bestämmelser om sin prestationsskyldighet. Arbetsrättens reglerom tolkningsföreträde bör enligt organisationens åsikt utformas med utgångspunkti en konsekvent tillämpning av denna princip. Detta innebär att arbetstagarpartenskall tilläggas tolkningsföreträde beträffande arbetsprestationens omfattningoch innehåll, vari ingår arbetets lednng och fördelning. /SR menar vidareatt kommitténs förslag beträffande tolkningsföreträdets övergång tillarbetstagarsidan vid arbetsgivarsidans passivitet bör gälla i tvister omlöneförmåner eller andra prestationer från arbetsgivarens sida. anser atttolkningsföreträdet bör ges till arbetstagarsidan när del gäUerarbetsskyldigheten och att man därefter kan avtala om en fördelning avbefogenhetema. Ätt skadestånd skall utgå när arbetstagarna utnyttjat sitttolkningsföreträde på ett oriktigt sätt anser förbundet oskäligt. anser all arbetstagarnas huvudorganisationer bör gestolkningsföreträde även vid tvist om arbetsgivarens lagstadgadeförhandlingsskyldighet. anser att deavtalsslutande organisationerna bör ges tolkningsföreträde i tvister om vilketavtal som skall gäUa för arbetsgivaren. SHIO och menaratt kommitténs förslag kommer alt medföra orimliga problem och en heltoacceptabel pappersexercis för de små företagen. menaratt lokalt tolkningsföreträde för arbetstagarsidan i många fall inte lämparsig för sjöfarten. Det måste därför enligt föreningen ges möjlighet att vidcentral avtalsreglering avgöra vad som skall handläggas av de avtalsslulandeparterna. påpekar bland annat att tolkningstvisterombord på fartyg enligt sakens natur ofta inte kan hänskjutas till centralförhandling. I allmänhet måste sådana ärenden hänskjutas till arbetstagarnasförtroendeman ombord. Förbundet anser därför att lagen om fackligförtroendemans ställning på arbetsplatsen bör ges en sådan utformning att ävenfrågor rörande arbetsledning i viss omfattning tvingas under bedömning av denfackliga organisationen på arbetsplatsen. Några av remissinstanserna tar uppvissa mera speciella frågor med anknytning till reglerna omtolkningsföreträde. f*rop.1975/76:105 Bilaga 1 99 Kammarrätten I framhållerall den part som får tolkningsföreträdet också rimligen bör bärakonsekvenserna av en felaktig tolkning. Att denna principiella uppfattning isärskilda fall möjligen inte kan upprätthållas bor enligt kammarrätten bliföremål för närmare överväganden än som skett i kommitténs förslag. SFO ställersig frågan om en lolkningstvisl även kan avse en fråga som är tyst reglerad ikollektivavtal. Organisationen föreslår att osäkerheten avlägsnas genom enskrivning av innebörd alt bestämmelsen om tolkningsföreträde endast skall gällafall av uttrycklig avtalsreglering rörande arbetets ledning och fördelning. FFOoch anser att bestämmelserna om tolkningsföreträdebör göras dispositiva. Även enligt SALF:s mening bör den närmare utformningenav tolkningsföreträdet kunna regleras i kollektivavtal. SALF framhåller attdet i undanlagsfall, exempelvis av tidsskäl, kan vara nödvändigt att låtaarbetsgivaren behåUa tolkningsföreträdet. De av kommittén föreslagnatidsfristerna i 27 § FKL kritiseras av SAF, KFO, KAB och domänverket. SAF anseratt framför allt fristen mellan central förhandling och stämning till AD är förkort. Föreningen föreslår att åtminstone denna frist förlängs till 20 dagar.Domänverket anser att minst är erforderiigt för lokal förhandlingför att ge goda möjligheter att nå överenskommelser och därmed minska behovetoch betydelsen av tolkningsföreträdet. KFO och KAB anser alttidsfristsreglerna bör göras dispositiva. SAF påpekar att kommittén inte harklargjort effekten av de föreslagna reglema när arbetsgivaren har fleraarbetsplatser. SAF menar att det bör komma till klart uttryck att den bundenhetsom kan uppstå för arbetsgivaren är begränsad till den arbetsplats där tvistenhar uppkommit och behandlats. SFO och frågarsig vad som händer om flera arbetstagarorganisationer hävdar olikauppfattningar i en tolkningsfråga där arbetstagarsidan har tolkningsföreträde. menar att det inte börtillkomma arbetsgivarorganisationerna alt disponera över tolkningsföreträdetpå de enskilda arbetsgivarnas vägnar. Kommitténs förslag på denna punktstrider enligt hovrättens åsikt mot vad som eljest gäUer om förenings rätt attförfoga över medlems rättigheter. Ett par remissinstanser berörbevisfrågor. SAF framhåller att det bör göras klart att det ärarbetstagarparten som har bevisbördan för all man efter lokal förhandling harvidhåUit sin ståndpunkt med den konsekvensen all det har ålegatarbetsgivarparten att föra ärendet vidare till central förhandling. Föreningenförespråkar också en regel som ålägger arbetstagarparten att redovisa sinståndpunkt i skriftlig form. SHIO efterlyser bestämmelser innebärande attarbetstagarparten har att till arbetsgivaren anmäla om arbetstagarparten anseralt denne vid tvist har begagnat sig av sitt tolkningsföreträde. 1975/76:105 Bilaga 1 100 och AD anser att det ilagtexten bör klargöras att arbetsgivarsidan kan väcka talan i entolkningstvist även efter utgången av den frist, som anges i 27 § FKL, och attbundenheten vid arbetstagarsidans tolkning då saknar betydelse för tvistensbedömande. 5.3.4 Övrigt om kollektivavtal Några remissinstanser kommenterarde övriga bestämmelser som i kommitténs förslag presenteras underkollektivavtalsavsnittet. Kommitténs uttalande attkoUektivavtal kan innefatta även anställningsvillkor som avser viss ellervissa individualiserade arbetstagare finner AD var? av särskilt intresse. I denmån detta innebär ett ändrat rättsläge finner AD ingen anledning till erinranmot förslaget. AD anmärker dock att konsekvensen torde bli att man också böranse organisationen behörig att utan särskild fullmakt från medlemmen träffaett sådant avtal. Detta får anses följa av organisationens stadgeenliga uppgiftatt företräda sina medlemmar på det kollektivavtalsrättsliga området. En annansak är att organisation inte kan förfoga genom kollektivavtal över vad sombrakar kallas medlems intjänla rätt. LO finner det tillfredsställande att intenågon fråga, som berör förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare, harundantagits från möjligheten till reglering i koUektivavtal. Det är, menar LO,väsentligt att även individuella förhåUanden kan regleras i koUektivavtal. konstaterar altkommittén inte har gått närmare in på frågan vilka regler som bör gäUa när tvåkollektivavtal reglerar samma arbetsuppgifter. AD har i några mål år 1974förklarat att det inte föreligger hinder mot samtidig tillämpning av tvåkollektivavtal när det gäller förpliktelser på organisationsplanet. Däremotskall det först träffade kollektivavtalet gäUa beträffande förpliktelser pådet individuella planet. Detta har, fortsätter transporlarbetareförbundet,givit arbetstagarför-bund rätt att av arbetsgivare, som tillhör ett förbund somarbetstagarför-bundet inte har avtal med, kräva ut granskningsavgifter avbetydande storlek även när avgiften inte motsvaras av något arbete.Transportarbetareförbundet uttrycker förståelse för försök till förhindrandeav koslnadskon-kurrens men anser att ett handlande som det nu beskrivna intebör anses som rältsenligt, då det ytterst syftar till att via påverkan avarbetsgivarens organisationstillhörighet avgöra en gränsdragningstvist.Förbundet förordar en regel om att del först träffade koUektivavtalet i sinhelhet skall gälla för arbetet i fråga. Frågan berörs också av arbetsgruppeninom juridiska fakulteten vid . Det enklaste synesarbetsgmppen vara att tillämpa antingen det ena eller det andra avtalet i desshelhet. Man kan tänka sig att låta avgörandet bero på en överenskommelse mellanarbetsgivaren och den enskilde arbetstagaren om vilket av de två avtalen somskall gäUa. Man kan också, anför arbetsgrappen vidare, tänka sig att låtaarbetstagaren ensam bestämma vilket kollektivavtal som skall tillämpas, genomvalet av medlemskap i den ena eller den andra av de två fack- 1975/76:105 Bilaga 1 101 föreningarna.Skulle del vara opraktiskt att tillåta ett individuellt val med hänsyn tillolikheterna i avlöningsformer, menar arbetsgrappen att avgörandet i ställetkan få bero på vilket fackförbund som representerar majoriteten. AD påpekar att kommitténs förslag rörande verkan påkoUektivavtal av företagsöverlåtelse och sammanslagning av föreningar löserproblem som har visat sig i AD:s praxis (24 § FKL). AD menar att förslagetsynes utformat på ett ändamålsenligt sätt. LO anser att de föreslagna reglernapå denna punkt kommer att underiätta det fackliga arbetet, i synnerhet för deorganisationer som har många små arbetsgivare att bevaka och i de branscherdär överiåtelser av företag är vanliga. hyserfarhågor om att tillämpningsproblem kan uppstå vid tolkningen av uttrycket"övergår" i den föreslagna lagtexten. Visseriigen uttalar kommitténalt begreppet skall ges samma innebörd som i lagen om anstäUningsskydd mensvårigheter kan enligt förbundets mening ändå uppstå. En viss fara ligger i attdet för olika rättsområden kan komma att utvecklas olika överlåtelsebegreppvilka sedan kan kollidera med varandra. Förbundet undrar vilka konsekvenser detvidgade överlåtelsebegreppet kommer att få för t. ex. 6 § semesterlagen.Fastighetsanställdas förbund anser att tryggheten i anställningen förfastighetsarbelare kan garanteras endast om fastigheter jämställs med andraförelag vid tillämpningen av 24 § FKL. Kritiska synpunkter på kommitténsförslag framförs av FFO, som dock säger sig i och för sig kunna accepteratanken bakom bestämmelsen. FFO konstaterar alt kommittén inte har ansett attden nye ägaren skall ha rätt att säga upp kollektivavtal. Sådan rätttillkommer enligt förslaget endast överlåtaren och arbetstagarföreningen. Månganya ägare får emellertid antas inte komma alt få vetskap om lagens regel förränefter tillträdet. Uppsägningstid för nye ägaren synes därförenligt FFO:s mening böra övervägas. FFO menar vidare att det i särskilda fallkan vara olägligt att den nye ägaren kan bli bunden av kollektivavtal underhelt . Svåra konsekvenser kan uppkomma om han då t. ex. underlåter attteckna AFA-försäkring enligt vad kollektivavtalet föreskriver. FFO ifrågasätterom inte i stället i en dylik situation den tidigare ägaren borde vara koUektivavtalsbundenunder exempelvis längst efter överlåtelsen. Har under denna tiduppsägning inte skett av nye ägaren resp. arbetstagarsidan, gäller avtaletautomatiskt mellan sistnämnda båda parter. SFO berör den bestämmelse i förslaget (30 § FKLmotsvarande 7§ ) enligt vilken part får möjlighet att genom hänvändelse tillAD få kollektivavtal uppsagt , när motpart har gjort sig skyldig tillförfarande som i synnerlig mån strider mot avtalet eller den föreslagna lagen.SFO menar att det i och för sig är förståeligt att de hävningsgrundande orsakernaenligt bestämmelsen måste vara av allvarlig art. Kommittén uttalar attavtalsbrott av en föreningsmedlem normalt inte bör fä utgöra hävnings-grandäven om det är grovt. Det är emellertid, anför SFO, väsentligt att 1975/76:105 Bilaga 1 102 detta uttalande inte tas till intäkt för en alltförrestriktiv tolkning. Även avtalsstridiga handlingar av en eller ett fåtalpersoner kan i vissa fall vara av så allvarlig natur och medföra så allvarligakonsekvenser för arbetsgivaren att snabb hävningsräll bör föreligga.Visserligen ger bestämmelsen möjlighet till partiell hävning som inte omgesmed samma restriktioner, men ett sådant förfarande medför större tidsutdräkt,eftersom det kräver ytterligare en domstolsbehandling av frågan. SFO anser alldel vore önskvärt om behandling av frågor enligt ifrågavarande bestämmelsekunde ske med förtur i AD. 6 Fredsplikt 6.1Gällande rätt I gällande svensk rätt finns intenågon för arbetsmarknaden i dess helhet gällande lagstiftning om rätten alt vidtaekonomiska stridsålgärder när kollektivavtal inte gäller. Inte heller ansesallmänna rättsgrundsatser medföra några inskränkningar i rätten att vidtasådana åtgärder. Vid beskrivning av det rådande rättsläget brukar ocksåvanligen sägas att frihet i princip råder på området. Begränsningar av mindreräckvidd finns dock. Exempel härpå är vissa straffrättsliga stadganden tillskydd för motstående intressen och vissa andra i lag fastställda regler av meraspeciellt innehåll. Av stor betydelse är vidare den särskilda regleringav rätten att gå till facklig strid vilken gäller för den offentligatjänstemannaseklorn. Med den stora utbredningen avkollektivavtalet såsom form för reglering av rättsförhållandet mellanarbetsgivare och arbetstagare och med den grad av utveckling som även i övrigtnåtts i organisationsväsendel på den svenska arbetsmarknaden framståremellertid frågan om innebörden av rätten att gå till facklig strid såsom i delväsentliga liktydig med frågan vilken fredsplikt som följer av koUektivavtal.1 det ämnet finns regler i 4 § . Enligt 4 § första stycket ägerarbetsgivare eller arbetstagare som är bundna av kollektivavtal inte under tiddå avtalet gäUer vidta arbetsinställelse (lockout eller strejk), blockad ellerbojkott eller annan därmed Jämförlig stridsåtgärd på gmnd av tvist om avtaletsgiltighet, bestånd eller rätta innebörd eller på grund av tvist humvida visstförfarande strider mot avtalet eller mot lagen om kollektivavtal (förstastycket p. I).Stridsåtgärd får inteheller vidtas för att åstadkomma ändring i avtalet (p. 2) eller för alt genomförabestämmelse som är avsedd att träda i tillämpning när avtalet upphört att gälla(p. I paragrafen föreskrivs vidare förbud för koUektivavtalsbundnaarbetsgivare och arbetstagare att gå till strid för alt bispringa annan i falldå denne inte själv äger vidta stridsåtgärd (p. Lagen ålägger i 4 § andrastycket även föreningar av arbetsgivare och arbetstagare ansvar förfredspliklen när kollektivavtal träffats. Prop.1975/76:105 Bilaga 1 103 dess medlem bunden av avtalet, får föreningen inte anordnaeller eljest föranleda stridsåtgärd som enligt de regler för vilka nyssredogjorts inte är tilllåten. Föreningen får inte heller genom lämnande avunderstöd eller på annat sätt medverka vid olovlig stridsålgärd som medlemvidtagit. Förening som själv är koUektivavtalsbunden är också skyldig att varaaktivt verksam för all upprätthålla fredsplikten; den skall söka hindra sinamedlemmar alt vidta olovlig stridsålgärd och söka förmå dem att häva åtgärdsom redan vidtagits. Enligt 4§ tredje stycket skall reglema om fredspliktgälla även om kollektivavtalet innehåller däremot stridande bestämmelse. Längregående fredsföipliktelser än de i lagen stadgade är dock rätlsligen bindande. 1 direktiven för kommitténsutredningsarbete uttalas efter en redogörelse för reglema i 4§ att de däriangivna granderna för fredsplikten i princip inte bör rubbas. Fredsplikten är,förklaras det, av stor betydelse inte bara för parterna utan också församhäUet. Från arbetstagarnas synpunkt är den betydelsefull bland annat somförutsättning för en solidarisk lönepolitik. Kommittén får emellertid i uppdragatt mot bakgrand av denna värdering av fredspliklen pröva den allmänna fråganom organisationers och enskildas ansvar för att koUektivavtal inte respekteras.Undersökningen skall särskilt gäUa hur karaktären och omfattningen avavtalstridiga konflikter bör påverka frågan om påföljder för åsidosättande avfredsplikten, liksom i vilken utsträckning del kan finnas skäl att befriaenskilda arbetstagare från skadeståndsansvar. 1 direktiven tas vidare upp någramera speciella problem vilka av skilda skäl tilldragit sig intresse i senareårs debatt om det arbetsrättsliga regelsystemet. En sådan fråga är s. k.negativ reglering i koUektivavtal eller med andra ord den praxis hos AD enligtvilken fredsplikt anses i viss utsträckning råda även i frågor som inte blivituttryckligen reglerade i koUektivavtal. Kommittén får på den punkten tilluppgift att undersöka om det går alt finna en form för att avgränsa de ämnensom utan uttrycklig reglering skall anses omfattade av koUektivavtal. Därvidskall dock beaktas att en sådan avgränsning inte får leda till alt avtalsparternaför att gardera sig mot stridsåtgärder från motpartens sida anser sig tvingadeatt i kollektivavtalen detaljreglera alla sina inbördes förhållanden. Ettannat hithörande ämne som särskilt berörs i direktiven är frågan omtillåtligheten av fackliga sympatiåtgärder i när den primärastridsålgärden vidtagits utomlands. Kommittén får i uppdrag att med beaktandeav vissa i direktiven närmare angivna synpunkter söka finna en lösning på helakomplexet av problem i fråga om stridsåtgärder med internationell bakgrund. Kommittén har översiktligt gåttigenom de problem som rör rätten överhuvud att vidta ekonomiskastridsåtgärder, vare sig koUektivavtal gäller el- 1975/76:105 Bilaga 1 104