prop · FY0345 · 1975-12-31 00:00:00 — Regeringensproposition nr 1975 Prop. Regeringensproposition om riktiinjer för arbetsmarknadsutbildningen; Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits i bifogade uldrag avregeringsprolokoll. 1propositionen föreslås riktlinjer för den fortsatta arbetsmarknadsutbildningen,som är den vuxenutbildning samhället ger särskild förtur av arbelsmarknadspolitiskaskäl. Den skall stärka dem som har en svag ställning på arbetsmarknaden ochtillgodose angelägna behov av yrkesulbildad arbetskraft. Den måsle varaHexibel för att kunna möta förändringar på arbetsmarknaden. Ettnytt system för utbildningsbidrag föreslås med väsentligt bättre för-måneränvad som utgår. Del är uppbyggt enligl inkomstbortfallsprincipen och anknutettill arbetslöshetsförsäkringen. Därmed slopas också den nuvarande reduktionenav bidragen mot makes inkomst. Arbelslöshelsför-säkrade kursdeltagare föreslåsfå en dagpenning av högst . i veckan.Utöver dagpenningen föreslås alla ar-belslöshelsförsäkrade få ettstimulansbidrag av . Sammanlagda bidrag utöver . per dagfår dock inte överstiga den utbildades tidigare inkomst. Kursdeltagare över 20år som inle har rätt till ersättning från arbetslöshetskassa föreslås få etlenhetligt bidrag av . , vilket motsvarar del lägsta sammmanlagdabidraget för arbetslöshetsför-säkrade. Utöver de nämnda bidrag skall iförekommande fall utgå traktamenten och särskilda bidrag för vissa extrakostnader i samband med utbildningen. Uträkning och utbetalning avutbildningsbidrag föreslås i fortsättningen ske genom biträde av försäkringskassorna. Ungdomarsmöjligheter att få arbetsmarknadsutbildning med utbildningsbidrag föreslås bliförbättrade. Alla som har rätt lill kontant ersättning vid 1 1975 1 samt. arbetslöshetskall oavsett ålder kunna erbjudas arbetsmarknadsutbildning om detta är denlämpligaste åtgärden. Flertalet kursdeltagare under föreslås få eltutbildningsbidrag av . mer än vad som motsvararkontant arbetsmarknadsstöd. De som är arbetslöshets-försäkrade och de som harvårdnad om barn skall dock få samma bidrag som vuxna i motsvarande situation. Tillbrislyrkesulbildning kan i mån av plats antas även den som inle uppfyllervillkoret alt vara eller löpa risk alt bli arbetslös. Ramen för denna grupp av deltagarehöjs från 3 000 lill 10 000 personer . Inom ramen skall företräde ges ålanställda som har en svag ställning på arbetsmarknaden eller låga inkomster. Utbildningarnaföreslås i allmänhet bli upplagda så alt de kan ingå i syslem av återkommandeutbildning som varvas med arbete. Den första etappen i en sådan återkommandeutbildning måsle alllid vara så omfattande alt den ger en rejäl start ochvaraktig sysselsätlningslrygghet i yrket. Svenskundervisningenför invandrare inom arbetsmarknadsutbildningen föreslås kunna förlängas lill högst . Yrkesutbildningeni kriminalvårdsanstalter avses i fortsättningen ske i AMS och SÖ:s regi somarbetsmarknadsutbildning. De organisatoriska frågorna i samband med deltabereds f n. i . Reglernaför stöd lill arbetsmarknadsutbildning i förelag föreslås få en enhetligutformning . Vid all sådan utbildning skall krävas alt den utbildadeär anställd och får avtalsenliga förmåner. De fackliga organisationerna böralllid medverka vid planering, genomförande och tillsyn av utbildningen. Stödetkan utgå och med etl enhetligt belopp av . Särskilda regler skall gälla vid prak-tikanslällning. Vid de pågåendeförsöken med utbildning av personer som anställs i yrken som domineras avmotsatt kön skall bidraget höjas från f. n. fem till . Delföreslås dessutom all försök görs med brislyrkesulbildning av svetsare ochplålslagare som anställs vid varvsförelag. 1propositionen föreslås vidare all del s. k. ramplanearbetet för arbetsmarknadsutbildningenintensifieras i olika avseenden. Kursnämnderna, som länsvis övar tillsyn överarbetsmarknadsutbildningen i olika yrkesområden, förstärks. Eleverna föreslåsfå större infiytande genom bl. a. representation i kursnämnderna. Desammanlagda kostnaderna för reformen beräknas lill 690 milj. kr. , varav160 milj. kr. motsvaras av ökad inkomstskatt på utbildningsbidragen. Förfinansieringen hören arbetsgivaravgift införas. Den bör ulgå med0,av lönesumman, vilket beräknas molsvara ca 530 milj. kr. Avgiftenföreslås bli tillförd en nybildad fond, arbelsmarknads-ulbildningsfonden. Denya reglerna föreslås träda i kraft . Regeringenhar med sina ställningstaganden till arbetsmarknadsutbildningenbeslutat tillsätta en särskild utredning rörande utbildningen av anställda iförelag och kommuner. Lagom arbetsgivaravgift till arbetsmarknadsutbildningen 1 § Arbetsgivaravgift för finansiering av arbetsmarknadsutbildningenerlägges till staten enligl denna lag. 2 § Arbetsgivare erlägger arbetsgivaravgift med belopp som motsvararfyra tiondels procent av summan av vad arbetsgivaren utgivit som lönlill arbetstagare i pengar eller naturaförmåner i form av kost eller bostadeller, i fall som avses i 3 kap. 2 S andra stycket sista punkten lagen(1962:381) om allmän försäkring, annan ersättning för utfört arbete. Vidberäkningen av avgiften tages icke hänsyn lill arbetstagarens lön ellerersättning i vad den för år räknat överstiger det vidårets ingång gällande basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring.Hänsyn tages ej heller till arbetstagare, vars lön understigitfemhundra kronor. Vidare bortses vid denna beräkning från arbetstagare, somicke är obligatonskl försäkrad enligt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring,om ej fall som avses i 3 kap. 2 S andra stycket sista punkten lagen (1962:381)om allmän försäkring är för handen. Avgifterlägges icke för arbetstagares lön vid sjukdom eller ledighet för värd avsjukt barn eller med anledning av barns födelse lill den del lönen motsvararsjukpenning eller föräldrapening, som arbetsgivare äger uppbära enligtbestämmelserna i 3 kap. 16 J; lagen (1962:381) om allmän försäkring. Avgifterlägges ej heller för lön som arbetsgivare utgivit lill hemmavarande barn förarbete utfört i hans förvärvsverksamhet i de fall avdrag för lönen ej lår skevid inkomsttaxeringen. 3§Med arbetsgivare avses i denna lag den som enligl 19 kap. 1 ij lagen (1962:381)om allmän försäkring skall erlägga avgift lill sjukförsäkring. 4 § I fråga om debitering och uppbörd av arbetsgivaravgift enligl dennalag äger lagen (1959:552) om uppbörd av vissa avgifter enligt lagen om allmänförsäkring, m. m. motsvarande tillämpning. 5 § Avgifterna för finansiering av arbetsmarknadsutbildningen föres , benämnd arbetsmarknadsutbildningsfonden, som förvaltas enligl grundersom regeringen fastställer. Dennalag träder i kraft . Närvarande:statsministern , ordförande, och statsrådet , , ,, , , , , , , ,, , , . Propositionom riktlinjer för arbetsmarknadsutbildningen Arbetsmarknadsutbildningenhar under en lång följd av år expanderat starkt och fåll en allt merabetydelsefull roll i arbetsmarknadspolitiken. riksdag begärde medhänvisning lill detta alt frågan om arbetsmarknadsutbildningens framlida inriktningskulle utredas (InU 1971:33, rskr 279). tillkallades sakkunniga'med uppdrag all se över arbetsmarknadsutbildningen. Desakkunniga antog namnet kommittén för översyn av arbetsmarknadsutbildningen(KAMU). De har överlämnat betänkandet (SOU 1974:79)Utbildning för arbete. Efterremiss har yttranden över betänkandet avgelts av ,, , , statskontoret,(), (), (), , , statens personalnämnd,siatens personalulbildningsnämnd, (),uni-versileiskanslerämbelel (UKÄ), (), centralastudieslödsnämnden (CSN), AMS, statens invandrarverk (), länsstyrelserna iStockholms, , , och ,socialpolitiska bidragsutredningen, kommittén för studiestöd ål vuxna (SVIJX),kommittén för försöksverksamhet med vuxenutbildning (FÖVUX),folkhögskoleulredningen, expertgruppen för utredningsverksamhet iarbetsmarknadsfrågor (EFA), expertgruppen för vissa zigenar- 'GeneraldirektörenBeriil , ordförande, ledamoten av , utbildningschefenLennart , direktören , skolrådet ,ombudsmannen och ledamoten av Bengl . frågor,utredningen om den yrkesinriktade rehabiliteringen (YR-utredning-en), utredningenom en allmän arbetslöshetsförsäkring, de erkända arbetslöshetskassornassamorganisation (i fortsättningen kallad samorganisationen),försäkringskasseförbundel, LO, (), , , . ,akademikers centralorganisation () jämte (), (), hantverks- ochindustriorganisation (SHIO), TCO, skoldirektion. , , provisoriskastyrelsen för , Samarbelsorganisalionen förSveriges vuxenstuderande (), elevråden vid AMU-centren i ,Slockholm (vårdyrkeskurserna vid ), , , ,, , , , , , , och samtvid enskilda gymnasiet och vuxengymnasium i . Yttrandenhar vidare inkommit från (), . förpersonal vid invandrarbyråer. Yrkeskvinnors klubbars riksförbund, Uppsalakommuns vuxenutbildningsråd, Svenska ingenjörssamfundet, Förskoleseminariel iBorås och . Vissaav förslagen i KAMU:s belänkande är av sådan art alt del ankommer på regeringeneller berörda ämbetsverk atl själva besluta om deras genomförande. För altriksdagen skall la en helhetsbild av arbetsmarknadsutbildningen och föreslagnaändringar av den har jag emellertid funnit det lämpligt atl här redovisakommitténs förslag även i de fall då det inle krävs något ställningstagandefrån sida. 1 betänkandet finns vidare förslag tiU lag om vissaändringar i lagen (1962:381) om allmän försäkring, kommunalskaltelagen(1928:370) och taxeringsförordningen (1956:625), som kommer alt las upp isärskild ordning. 1del följande redovisas nuvarande förhållanden, KAMU:s förslag ochremissyttrandena med uppdelning på sex huvudområden. Framställningen följer idel väsentliga betänkandets disposition. Avsnitt 2 Arbetsmarknadsutbildningensomfattning och inriktning motsvarar sålunda betänkandets tre första kapitel, avvilka del första är lill övervägande delen beskrivande och de båda följandeinnehåller vikliga principiella resonemang. Under avsnitten 3-6 behandlasförslagen i betänkandets övriga kapitel. Mina ställningstaganden jämte vissafrågor om författningsändringar återfinns under avsnitten 7-10. Isamband med behandlingen av utbildningens innehåll och kursformer under punkten4 redovisas ett överlämnat förslag om försöksverksamhet medarbetsmarknadsutbildning som delvis föriäggs lill varvsförelag.Förslaget har utarbetats av en särskild arbetsgrupp'. Del har remissbehandlats.Yttranden över förslaget har avgetts av statskontoret, RRV, SÖ, AMS,utredningen om skolan, staten och kommunerna (SSK), KAMU,sysselsätlningsutredningen. , ,TCO genom överlämnande av yttrande av , , ,, . Propositionenshuvudsakliga ämnesområde utgörs av delprogrammet Arbetsmarknadsutbildning,vilkel tillhör programmet Yrkesmässig och geografisk rörlighet iarbetsmarknadsverkets programbudgetsyslem. Programmet finansieras frånanslaget Bl. Vidanmälan av årets budgetproposition (prop. 13 s. 80 beräknade jagmedelsbehovet under /76 för detla delprogram lill 1 086,7 milj.kr. Tillarbetsmarknadsutbildningen hör också delprogrammen Utbildning av svårplaceraderesp. KAMU:s redovisning av utbildningens omfattningoch resultal, som i korthet refereras i del följande, omfattar även dessadelprogram. Delsamma gäller i viss utsträckning också för kommitténsöverväganden och förslag. Genom denna proposition anmäls samtliga förslag ibetänkandet utom lagförslagen, men jag vill ennra om all mera grundläggandefrågor rörande utbildning av svårplacerade resp. lokaliseringsulbildning hörhemma i andra sammanhang. Den yrkesinriktade rehabilileringsverksamhelenutreds f n. i särskild ordning. De olika medlen i den regionalpoliliskastödverksamheten prövades av senast (prop 1973:50,InU 1973:7, rskr 1973:248). 1 årets budgetproposition beräknades medelsbehovelför Utbildning av svårplacerade och Lokaliseringsutbildning till 54 milj. kr.resp. 65 milj. kr. (se punkten C 4. Särskilda åtgärder för arbetsanpassning, s.130 resp. punkten E 1. Re-gionalpoliliskl stöd: Bidragsverksamhel, s. 147). ' Departementsrådet , ordförande,utredningschefen , direktören , byråchefen , driftingenjören , personaldirektören ,verkstadsklubbordföranden och pol. mag. . 2Arbetsmarknadsutbildningens omfattning och mål Arbetsmarknadsutbildningensnuvarande organisation bygger i allt väsentligt på de allmänna riktlinjer förarbetsmarknadspolitiken som antog (prop. 1966:52, SU1966:107, B:oU 1966:27, rskr 1966:251). Arbelsmarknadsulbildningen var vid dentidpunkten under stark tillväxt och ökningen fortsatte under en rad år ioförminskad takt. KAMUhar i sill betänkande utförligt beskrivit arbetsmarknadsutbildningensutveckling och resultat . Denna beskrivning skall inte upprepashär utan framsiällningen begränsas till några grundläggande fakta. 1 övrigthänvisas lill betänkandet (s. 67-106). Omkring100 000 människor påbörjar arbetsmarknadsutbildning. Antalet minskadenågot efter all ha ökat oavbrutet sedan början av 1960-lalet.Arbetsmarknadsutbildningen brukar delas in i fyra huvudgrupper med hänsyn lillvem som anordnar kurserna, nämligen SÖ:s särskilda AMU-kurser, utbildning i delreguljära utbildningsväsendet, föreiagsulbildning och övrig utbildning.Antalet påbörjade utbildningar och det genomsnittliga antalet kursdeltagareinom resp. grupp under de två senasle åren framgår av följande uppställning. Omfattningenav olika slags arbetsmarknadsutbildning På hölj a de ',(iie Arbetsmarknadsutbildningenavgränsas främsl av rätten till utbildningsbidrag. Bestämmelser om detta finnsi arbetsmarknadskungörelsen (1966:368 omtryckt 1972:300). Enligt huvudregeln ulgårutbildningsbidrag till den som är eller löper nsk all bli arbetslös förutbildning som är ägnad att medföra stadigvarande arbete som inte kan kommatill stånd ulan utbildningen. Det krävs vidare att sökande har fyllt ochatt han söker arbete genom arbetsförmedlingen. Undantag från dessa regler görsdels vid bristyrkesutbildning, till vilken alla vuxna har tUllräde, och dels ivissa fall för ungdom . Huvuddelenav den utbildning som bedrivs i företag sker på andra villkor Det gäller bl.a. lokaliseringsutbildningen, som ärett regionaipolitisk! medel, och introduktionsutbildningen vid skyddadeverkstäder. 1 dessa fall utgår bidrag till arbetsgivaren under det all dennebetalar avialsenlig lön lill den utbildade. Enarbetsmarknadsutbildning är normall inriktad mot ett bestämt yrke. Avgörandeför valet av utbildningsmål är dels den enskildes situation och önskemål, delsarbetsmarknadsutsikierna i olika yrken och dels också samhällets ambitionsnivåi fråga om arbetsmarknadsutbildningen. F.n. är ungefär en tredjedel av de påbörjade utbildningarna inle direktyrkesinriktade. Många får förberedande utbildning i t. ex. allmänna ämnen innande börjar sin yrkesutbildning. De allra flesta yrkesområden finns representeradei arbelsmarknadsulbildningen. Ungefär hälften av de yrkesinriktadeutbildningarna avser emellertid tillverkningsarbete av något slag. För demanliga kursdeltagarna var lillverkningsarbeie den helt dominerandekursinriktningen, medan kvinnorna också i stor utsträckning utbildades försocialt arbete, kontorsarbete och sjukvårdsarbete. Av följande sammanställningframgår utbildningarnas fördelning på olika slag av mål. Antalpersoner som böljat kurser med olika inriktning Naiurveienskapligl, sanihällsvelenskapligl. humanisiiskl och konsiniirligi arbete Kameralt och koniorsiekniski arbete Gruv-och slenbryiningsarbele m. m. Tillverkningsarbeie m. m. Tillskiirnings- och sön-inadsarbele m. m. Svetsning m. m. Övrigi verkstads- och byggnadsmelallar- Byggnads- och anläggningsarbete ej han- förbart lill annan yrkesgrupp Köksarbete (kockar, köksbiträden m. Hemvård m. m. .inlal ih'isi)iicr Därav ej yrkesinriktade linjer Avden statistik son-i KAMU redovisar framgår all arbetsmarknadsutbildningenutnyttjas i stor utsträckning av vuxna i alla åldersgrupper utom de äldsta (ca55 år och äldre). Medianåldern är eller något högre för kvinnor ochnågot lägre för män. Del framgår vidare atl verksamheten är särskilt omfattandei de delar av landet där arbetslösheten är störst och alt omkring hälften avdeltagarna saknar tidigare teoretisk utbildning utöver folkskola. Densenare andelen är betydligt större än motsvarande andelar i andra former avvuxenutbildning. KAMUredovisar också uppgifter som visar alt av dem som slutat yrkesinriktadutbildning har fåll arbete . Andelen varierarnågot efter konjunkturläget och efter olika yrken m. m. Andelen är självfalletlägre bland dem som slutar icke yrkesinriktade kurser, vilka i regel följs avfortsatt utbildning. Även bland dem som slutar yrkesinriktade kurser fmns engrupp som inte står till arbetsmarknadens förfogande. Av dem som slår tillarbetsmarknadens förfogande etter yrkesinriktad utbildning beräknas fåarbete . 2.2.1Del framlida behovet av arbetsmarknadsutbildning Prognoserför utvecklingen på arbetsmarknaden och inom utbildningsväsendet kan endast ibegränsad utsträckning användas som grund för planeringen avarbetsmarknadsutbildningen. Osäkerheten om den framlida utvecklingen måste istället i stor utsträckning mötas med en Hexibel planering.Arbetsmarknadsutbildningen skall medverka lill en smidig anpassning avarbetskraftsulbudet lill förändringar på arbetsmarknaden som inle harför-uisells i prognoserna. Det finns ändock behov av vissa allmänna bedömningarom den framlida arbetsmarknadssituationen. KAMU redovisar också kort sådanabedömningar. Dentekniska och ekonomiska utvecklingen och den därav följande snabba förändringenav yrkesstruktur och yrkesinnehåll skapar behov av arbetsmarknadsutbildning.KAMU understryker emellertid att även företagens inlernutbildning och övrigvuxenutbildning har till uppgift att klara individernas anpassning lill sådanaförändrade krav på arbetsmarknaden innan akuta problem, som arbetslöshet ellerrisk för arbetslöshet, uppstår. Därför kommer också utbyggnaden avföretagsuibildningen liksom av övrig vuxenutbildning all direkt påverka detframlida behovet av arbetsmarknadsutbildning. Densnabba tekniska och ekonomiska utvecklingen kommer atl fortsätta under1970-talet. Strukturomvandlingen inom näringslivet och rationaliseringen inomföretagen kommer därför också all gå vidare. Näringsgrens-och yrkesstrukturenkommer att förändras enligt samma mönster som under 1960-lalet med minskning avsysselsättningen inom jord- och skogsbruk och ökningar framför alll inom denoffentliga sektorn. Behovetav arbetsmarknadsutbildning kommer all fortsätta att öka under 1970-talei, ävenom del inte sker lika snabbi som . Deökade behoven faller i stor utsträckning på vissa kategorier av arbetskraften,t. ex. ny- och återinträdande på arbetsmarknaden, nyexaminerade ochtjänstemän. Arbetsmarknadsutbildningenfår ofta användas för atl lösa de anpassningsproblem som uppstår när utllödetfrån utbildningsväsendet inle överensstämmer med den efterfrågan som finns påarbetsmarknaden. Eu speciellt problem utgör de ungdomar som lämnarutbildningsväsendet ulan yrkesutbildning. KAMU understryker all snabba ålgärdermåste sältas in inom det reguljära utbildningssystemet.Arbelsmarknadsulbildningen kommer annars all här ställas inför starkt ökadeutbildningsbehov. 2.2.2 Principiell avgränsning avarhelsmarknadsuibildningens uppgifler Kommitiénkonstaterar all de arbelsmarknadspolitiska målen också i fortsättningen skallvara det primära för arbetsmarknadsutbildningen. Detla innebär altarbetsmarknadsutbildningen skall ha en klar arbetsmarknads-politisk motivering.Även andra mål spelar emellertid en roll för arbetsmarknadsutbildningen,framför alll fördelningspoliiiska och ulbildningspo-litiska. De olika målengriper in i varandra. Dearbetsmarknadspoliliska målen finns ofla jämsides med fördelnings-politiska ochutbildningspoliliska mål. Det är därför svårt all helt renodla de olika typernaav mål. KAMUansluter sig lill de allmänna utgångspunkter för diskussionen om de ekonomiskaoch arbelsmarknadspolitiska målen som angavs av 1960 Prop, 1975:45 12 Kommittén konstaterar emellertid alt del under senaretid har skell en påtaglig höjning av ambitionsnivån för sysselsättningspolitiken. Ommålet alt ge arbete ål alla skall uppnås måsle ökade insatser göras med hjälpav arbetsmarknadsutbildning. 1 ett land med så hög sysselsätl-ningsnivå somSverige blir behovet av individuellt inriktade stödåtgärder mycket stort om manvill förbättra möjligheterna för nya grupper atl förverkliga sina önskemål omarbete eller underlätta för den enskilde att förbättra sin position påarbetsmarknaden. Många av de grupper som står ulan-för arbetsmarknaden har enmycket svag utgångsposition. De är t. ex. handikappade, har sociala problem,är utslagna från arbetsmarknaden, eller de är kvinnor med lång lids bortavarofrån arbetsmarknaden. Därtill har de ofta kort grundutbildning och bristfälligyrkesutbildning. Också många gmpper på arbetsmarknaden har svag ställning. Deär korttidsutbildade eller lågavlönade. Kommittén anser all utbildningsinsatsermåsle spela en avgörande roll, inle bara för all direkt läcka brister iindividernas utbildning utan också för atl i görligaste mån kompensera andrahandikapp. Kommitténframhåller att arbetsmarknadsutbildningen måste tillgodose två vikligauppgifter. Den skall för det första inrikta utbildningsinsatser speciellt motde grupper som är eller riskerar alt bli arbetslösa eller för övrigi har ensvag ställning pu arbetsmarknaden. För det andra skall den stimulera frånarbetsmarknadspolitisk synpunkt angelägen utbildning av starkt utbildningsmotiveradeicke arbetslösa. Kommittén understryker i detta sammanhangarbetsmarknadsutbildningens fördelnings- och utbildningspolitiska motiv. Arbetsmarknadsutbildningenhar traditionellt haft fördelningspolitiska mål. Den skall medverka till ökadjämlikhet. Detla kan ske på olika sätt. Det viktigaste är attarbetsmarknadsutbildningen bidrar lill att skapa tryggaresysselsättningsförhållanden för personer som drabbas av arbetslöshet eller slårutanför arbetsmarknaden. Arbetslöshet och bristande förankring på arbetsmarknadenär en väsentlig förklaring till låga inkomster. De grupper som slår utanförarbetskraften har nästan undantagslöst en myckel svag ekonomisk ställning ocharbetslöshet är ofta den viktigaste orsaken lill ekonomisk otrygghet. Dearbelsmarknadspolitiska och fördelningspolitiska målen är alltså här heltsammanfallande. Deutbildningspoliliska målen sammanfaller också i stor utsträckning med dearbetsmarknadspolitiska. En förstärkt grundutbildning kan t. ex. ökamot-ståndskrafien hos individen mot kommande påfrestningar på arbetsmark- nåden.Samlidigl lenderar yrkesutbildningarna atl kräva alll större grundkunskaper iallmänna ämnen. Utbildningsinsatserna måste ges en viss bredd och omfattning såatl de lillsammans med yrkeserfarenhet kan ge grund för mera kvalificeradearbetsuppgifter och för forisatt utbildning. Alltför korta och snävt inriktadeutbildningar kan minska den enskildes trygghet på den framlida arbetsmarknaden,även om delta inte gäller helt generellt. Kommittén slår i detta sammanhangfast atl arbetsmarknadsutbildningen inte heller skall kunnainriktas mot ett förelags speciella behov av arbetskraft. Delta skulle ialltför stor uisträckning begränsa den enskildes valmöjligheter ochomslällningsberedskap. Individenbör ges möjlighet alt utveckla sina speciella egenskaper, 1. ex. i valet avyrkesinriktning, så långt detta är förenligt med de arbelsmarknadspolitiskamålen. Inom arbetsmarknadsutbildningen måste utbildnings-valet dock ske inomvissa raniar, dvs. utbildningen måste bedömas kunna leda till åsyftat resultat- anställning som tryggar individens utkomst. Individuella önskemål som gärutanför dessa ramar får tillfredsställas av den övriga vuxenutbildningen. Någothelt fritt yrkesval kan alltså inle förekomma inom arbelsmarknadsulbildningen. Arbetsmarknadsutbildningenhar elt dubbelt syfte: dels skall den arbetslöse hjälpas lill sysselsättning,dels skall lediga platser inom vikliga sektorer på arbetsmarknaden fyllas.Utbildningen är endast ett av flera arbetsmarknadspolitiska medel som användsför all hjälpa en individ som är arbetslös all få arbete. Starka skäl talaremellertid enligl kommitténs uppfattning för atl arbelsmarknadsulbildningen börutnyttjas hellre än andra arbetsmarknadspolitiska stödformer, som t. ex.beredskapsarbeten eller arbetslöshetsunderstöd.