prop · FY0320 · 1975-12-31 00:00:00 — EnUgt min mening är det dock effektivareatt låta stödet utgå flera olika vägar än att som invandrarutredningenföreslagit inrätta ett separat anslag. Jag skall i det följande lämna exempelpå vilka olika former avåtgärder jag avser. Organisationshvet har en betydelsefull roll i verksamhetenpå kulturområdet specieUt när det gäller aktiviteter bland amatörer. Ettviktigt led i samhällets kulturpolitiska insatser är också att genom olikaformer av stöd stimulera denna verksamhet. Det stöd som kan utgå tillkulturverksamhet inom organisationer och föreningar är bl. a. bidrag tillstudiecirkelverksamhet, bidrag till experiment och utvecklingsarbete blandamatörer samt bidrag till kulturprogram inom föreningslivet. Den kulturellaverksamhet som förekommer inom flera av invandrar- ochminoritetsorganisationerna är av betydande omfattning och har en stor betydelseför dessa gruppers möjligheter all bibehålla sin kulturella särart. De statligabidragen tiU kulturverksamheten inom organisationerna är så utformade att detillfredsställer långtgående önskemål om variationer i verksamheten såväl vadgäller form som innehåll. Bidrag kan utgå till aktiviteter med ett begränsatantal deltagare och till aktiviteter där deltagarna själva har möjlighet attvälja program eller på annat sätt helt självständigt bestämma innehållet.Kulturverksamheten inom invandrarnas och de språkliga minoriteternas egnaorganisationer bör således enligt min mening kunna främjas på ett tillfredsställandesätt inom ramen för existerande bidragsformer. Några särskilda insatser bördärför inte vara aktuella. Situationen är emellertid en annan för de delar avkulturlivet där det saknas stödformer som är relevanta i detta sammanhang ellerdär verksamheten och utbudet av olika skäl måste anpassas till densvensktalande publiken. Som exempel kan anföras merparten av vårakulturinstitutioners verksamhet. Jag vill emellertid framhålla att dessainstitutioner har ett allmänt ansvar för att verksamheten kommer en så bredpublik till del .som möjUgt. Delta bör i princip ske inom ramen för de resurser som generellt utgår till verksamheten. I vissafall är det dock nödvändigt att med särskilda insatser ge förutsättningar föraktiviteter som vänder sig till speciella grupper. framhåller att informations- och erfarenhetsutbytemellan och invandrarnas ursprungsländer är grundläggande för denömsesidiga förståelsen. Äv direkt betydelse för invandrarna är vidare sådantkulturellt samarbete och utbyte som ger dem möjligheter att möta kultur på detegna språket och få direktkontakt med kulturutvecklingen i sitt ursprungsland. I fråga om informationsutbytet har ettstort ansvar i synnerhet vad gäller den information om som lämnas i invandrarnasursprungsländer. Turnéer med gästande utländska artister och artistgrupperanordnas av bl. a. och . Gästspelen ären viktig form för kontakt med det aktuella kulturlivet i ett annatspråkområde. Institutionernas gästspelsverksamhet är stadd istark utveckling. En huvudprincip för svenskt deltagande i internationelltkulturutbyte är att detta bör upprätthållas av organisationer och kulturinstitutionersjälva inom ramen för deras allmänna verksamhet. Eftersom det i vissa fall ändåkan vara befogat alt ge ett direkt statligt stöd har jag i budgetpropositionenunder anslaget Kulturellt utbyte med utlandet beräknat särskilda medel för attfrämja i första hand organisationernas utbyte med andra länder. Av grundläggande betydelse för möjligheterna alt utveckladen egna kulturen är tillgången tiU litteratur på modersmålet. Jag har tidigare(11.3.5) föreslagit att särskUda statliga bidrag utgår till en upprustning avfolkbibliotekens bestånd av litteratur på invandrarspråk. Bibliotekens roll ide språkliga minoriteternas litteraturförsörjning är av central betydelse medtanke på de i många fall ytterst begränsade möjligheter dessa grupper har att iSverige köpa Ulteratur på det egna språket. Enligt mitt förslag skall bidragkunna utgå dels till de lokala folkbibliotekens inköp av litteratur, dels tUllänsbibliotek och lånecentraler för en upprustning av bokbeståndet på invandrarspråk.Jag har för dessa bidrag för nästa budgetår beräknat sammanlagt 1,7 milj. kr.Som jag anförde vid min behandling av dessa frågor är det angeläget attminoritetsgrupperna ges tillfälle att aktivt medverka vid bibUotekens bokinköp. Den litteratur som biblioteken kommer att införskaffatorde med få undantag vara utgiven i de olika invandrargruppernasursprungsländer. Jag ser det emellertid som angeläget att de språkligaminoriteterna även ges möjligheter att skapa en egen litterär tradition här ilandet med utgivning av litteratur Jag har tidigare förordat (11.2.3) attstatliga kreditgarantier tillskapas med syfte att underlätta nyetablering påförlagsområdet. Detta kreditstöd bör kunna komma även minoritets-litteraturentill del. Jag har tidigare vidare framhållit (11.2.2) att det ärangeläget att utgivningen av översättningslilleralur stimuleras och hardärvid förordat all ett selektivt slöd till utgivningen av ny skönlitteraturför vuxna i översätining införs. Inom ramen för delta stöd bör särskiltlitteraturen från de mindre språkområdena tillgodoses. Därigenom vidgasmöjligheterna att sprida kännedom bland den svensktalande befolkningen om bl.a. de språkliga minoriteternas litteratur och litteraturen från invandrarnasursprungsländer. Jag vill i detta sammanhang även erinra om ett initiativ idenna fråga som tagits på nordisk basis. Efler förslag (NU 1974:18) av ensärskild arbetsgrupp under har ministerrådet beslutatatt inleda försöksverksamhet med ett slöd för utgivning i av nordisklitteratur i översättning till andra nordiska språk. 1 princip skall stöd kunnages till all litteratur utom tidningar och tidskrifter, men klassisk och modernskönlitteratur skall prioriteras. 1 fråga om mindre språkområden skall stödges även åt facklitteratur och barnböcker. Enligt min mening bör detta stödkunna ge reellt utökade möjligheter till litteratur-utbyte med våra nordiskagrannländer. Jag delar invandrarutredningens uppfattning att det ärviktigt att författare i som skriver på minoritetsspråk beredstillfälle att utveckla sitt författarskap bl. a. genom bättre möjligheter tillstudier och resor. Formerna för stöd till detta ändamål kommer att övervägas ianslutning till beredningen av frågan om samhällets ekonomiska insatser förolika kulturarbetargrupper. Som jag tidigare nämnt beräknar jag att denna frågakommer att aktualiseras genom slutbetänkande som väntas . betonar det angelägna i särskildasändningar i radio och television för invandrare och språkliga minoriteter. Iregeringens förslag tidigare detta år om inrättande av lokalradio underströksatt sändningar på minoritetsspråk bör ske också i lokalradion och att kultureUaoch andra aktiviteter bland minoriteterna bör uppmärksammas (prop. Vad gäUer invandrarutredningens synpunkter i övrigt på radioområdet harjag erfarit att radioutredningen kommer all ta upp dem i sitt arbetetillsammans med andra frågor som berör insatser för olika grupper i samhället. När det gäller radio- och televisionsverksamheten förinvandrare är samarbetet i av stort intresse med tanke på del storaantalet invandrare från våra nordiska grannländer, främst . Den avnordiska ministerrådet tillsatta utredningen om nordiskt TV-samarbetelade fram sin slutrapport (NU 1974:19) TV över gränserna.Utredningen föreslår bl. a. för del åtgärder för överföring avfinskspråkiga TV-program från till . har tillsatt en särskild arbetsgrupp för denfortsatta beredningen av förslaget. Det aUmänna teaterutbudet är tiU övervägande del riktaltill en svensktalande pubUk. För att möjliggöra ett språkligt mera varieratutbud föreslår invandrarutredningen att särskilda statliga medel skall utgå för teaterverksamhet bland språkUga minoriteter i Sverige.Utredningen pekar på den livliga amatörverksamheten inom olika invandrargrupperoch framhåUer det behov som finns av insatser för utbUdning av ledare ochinstruktörer. Enligt utredningen ter sig därvid i första hand ett samarbetemellan studieförbunden och invandrarnas organisationer naturligt. Utredningenuppehåller sig vidare vid det förslag som framförts från finska invandrarorganisationerom att en permanent, professionell finskspråkig ensemble inrättas i Sverige.Ensemblen skulle arbeta med olika former av uppsökande verksamhet. Jag delar utredningens uppfattning att amatörteaterverksamhetenbland invandrargrupperna bör vidareutvecklas. Liksom för andra grupper är därvidett nära samarbete med studieförbunden värdefullt. Som jag tidigare framhållitbör denna verksamhet kunna få ett betydande stöd inom ramen för de genereUabestämmelser för bidrag som gäller. Jag vill i detta sammanhang även peka påstödet till mindre grupper och fria ensembler som givelvis står öppet ocksåför grupper som verkar på minoritetsspråk. Frågan om den yrkesmässiga teaterverksamheten påminoritetsspråk bör utredas närmare av . För all väcka bredastmöjliga intresse och nå så vid geografisk spridning som möjligt börverksamheten organiseras i form av uppsökande arrangemang och turnéer. Enligtmin niening är del i första hand aktuellt alt inrätta en finskspråkig ensemble.Väsentligt är att en sådan yrkesmässigt arbetande ensemble också kan fungerasom en pedagogisk resurs för amatörlealerverksamheten. Mot bakgrund av denerfarenhet har av uppsökande arbetsformer och av utvecklingsarbetebland amatörer förefaller det lämpligt alt undersöker möjligheternaatt organisera den verksamheten i nära samarbete med . Jag avser attsenare föreslå regeringen att ge i uppdrag att utreda de häraktualiserade frågorna. tar även upp frågan om insamling ocharkivering av dokument och föremål som belyser invandringen tiU Sverige.Uppgiften att samla in och bevara sådant material bör läggas på någon befintliginstitution på kulturområdet. Utredningen föreslår att tUlsammansmed bl. a. utreder vilken institution som bör få ansvaret för enverksamhet av angivet slag. Förslaget att de aktueUa uppgifterna skall anförtros ettsärskilt organ avstyrks av och . Museet anser attuppgifterna bör Hgga på de institutioner som har motsvarande uppgifter vadgäller majoritetsbefolkningen. Enligt har arkivväsendet redan uppmärksammatde arkiv som bildats inom invandrarorganisationer och olika etniskaminoriteters organisationer. De statliga insatserna bör inriktas på att hjälpadessa organisationer att utveckla och förbättra arkivverksamheten. Riksarkivetförordar att statligt stöd utgår till inventering och värd av ifrågavarande arkiv. Jag delar utredningens uppfattning alt det är angelägetatt bl. a. dokument som belyser invandringen till vårt land bevaras på ettlämpligt sätt. Det gäller främst material som finns hos olika enskilda personereller i de olika invandrarorganisationerna. Jag vill i dettasammanhang erinra om att det enligt instruktion (1965:732, ändradsenast 1972:238) bl. a. åligger arkivet att på begäran ge enskilda de råd ochanvisningar i arkivfrågor som kan lämna. Till är knutenen arkiv som bl. a. är rådgivande organ i frågor rörandeenskilda arkiv. disponerar dessutom vissa medel för inventering avenskilda arkiv. Det ankommer således på att svara för de statligainsatser som invandrarutredningen aktualiserat. Som framgår av vad riksarkivethar redovisat i sitt yttrande förekommer redan nu ett samarbete med vissa invandrarorganisationer.Då de insatser som kan bli aktuella i detta sammanhang även berör andra delarav kulturområdet än arkivväsendet kan del finnas anledning att harvisst samråd med . 11.6 Bam och kultur Enligt riktlinjema för den statliga kulturpolitiken skallde kulturpolitiska insatserna i ökad utsträckning utformas med hänsyn tilleftersatta gruppers erfarenheter och behov. En gruppför vilken samhället måste utforma särskilda insatser är barnen. Varierande ochstimulerande kulturella aktiviteter är väsentliga inslag om samhället vill gebarnen bästa möjliga betingelser att utveckla sitt tanke- och känsloUv. Barn ärutsatta för ett omfattande kommersiellt kulturulbud. Myckel är producerat irent spekulationssyfte och är av en sådan karaktär att samhället har anledningatt reagera. En central uppgift för samhället är då att erbjuda alternativ, attge barn möjlighet till kontakt med olika former av kulturell verksamhet. Enviktig åtgärd är också alt , bl. a. genom skolan och förskolan sökaändra efterfrågemönstret på kulturområdet. 1föregående års kulturproposition framhöll jag förskolans och skolans ansvar närdet gäUer att tiUgodose barnens kulturbehov. har en allmän förskolainförts. Skolan och förskolan når alla barn och del finns anledning attånyo understryka den vikt jag fäster vid att dessa institutioner medverkar tillatt ge barnen erfarenhet av aktivt deltagande i vårt kulturliv. Förskolan ochskolan har möjlighet att på ett naturligt sätt föra in olika slag av konstnärhgauttrycksformer i det daghga arbetet. Detta kan enligt min uppfattning ge engrund för alt bättre lära känna och förslå sin egen situation och denverklighet som det omgivande samhället utgör. Genom att föra in inslag avkonstnärliga uttrycksformer och eget skapande i det daghga arbetet medverkarskolan och förskolan till den vidgning av vår kultursyn som den statliga kulturpohtikeneftersträvar. På förskoleområdet pågår ett arbete med en arbetsplan förförskolan. Det är viktigt att barns behov av kulturell stimulans beaktas idetta arbete. Viktigt är också alt man i den enskilda kommunen undersöker och lar till vara de möjligheter som finns att inom ramen för barntiUsynen ge tillgång liU kulturutbudet. Större delenav detta arbete måste ske utifrån lokala förutsättningar och kan inte dikterasgenom centralt utfärdade anvisningar. I de mål och riktlinjer som regeringen fastställt förgrundskolan inryms att skolan skall främja en aktiv kulturmiljö. I läroplanenhar moment med fritt skapande förts in. I mål och huvudmoment för ämnen somsvenska, teckning, musik och slöjd har en skapande verksamhet som utgår frånelevernas spontana upplevelser betonats i syfte att bl. a. stimulera fortsattaktivitet inom dessa områden efter avslutad skolgång. Lokalt bedrivs på många ställen ett intensivt arbete medatt förverkhga dessa målsättningar i skolans vardag. Ett exempel på en i dettasammanhang betydelsefull insats är de kommunala musikskolorna. Enhgtvad jag erfarit pågår f. n. ett arbete inom med attanalysera och klargöra musikskolornas inriktning och arbetssätt. De kommui\alamusikskolornas bidrag UU det kulturella utvecklingsarbetet bör genom dettaarbete kunna ytterligare öka. Centralt uppmärksammas frågor kring elevernas aktivadeltagande i kulturlivet i SÖ:s pågående arbete med uppföljning och utvecklingav läroplanen. Skolan bedriver bl. a. med bidrag från SÖ visst utvecklingsarbeteför att pröva hur olika kulturella uttrycksformer och elevernas eget skapandeskall kunna ges en starkare ställning i undervisningen. Detta utvecklingsarbetehar en dubbel funktion. Det gäller både att påvisa svårigheter och att kommatill rätta med dem. Ett arbete av detta slag har inletts då det gällerlitteraturläsning och elevernas litteraturintresse. De hittiUs vunna erfarenheterna av skolansutvecklingsarbete är begränsade men tyder, enhgt vad jag erfarit, pä att enmedveten planering för att utnyttja olika kulturella uttrycksformer iundervisningen medverkar till en förbättring av skolans arbetsmiljö i desshelhet. Det ar angeläget att detta utvecklingsarbete kan fortgå. Möjligheternatill en utvidgning bör noga prövas. barnslugeulredning och utredningen om skolansinre arbete har lagt fram förslag (SOU 1974:42 resp. SOU 1974:53) som syftar tUlatt eleverna skall ges tillfälle till mångskiftande aktiviteter utanför denfasta skoldagen. Båda utredningarna aktualiserar frågor om samverkan mellanskolan och de institutioner och organisationer som medverkar i barns fritidsverksamhet.Vid den fortsatta behandlingen av dessa förslag är det angeläget att barnensmöjligheter till kulturell aktivitet ägnas särskild uppmärksamhet. Del finns inom folkrörelser och organisationer entradition när det gäller amatörkultureUa aktiviteter bland barn. Inom denförsöksverksamhet bland barn och ungdom som bedrivits av bl. a.ungdomsorganisationer med bidrag från eller statens ungdomsrådfinns exempel på hur organisationerna utvecklat det fria skapandet och t. ex. utnyUjat teater, foto och annan bildskapande verksamhetsom utgångspunkt för ett studium av olika samhällsfrågor. En viktig uppgift för kulturpolitiken är att ge människorverklig valfrihet när del gäller kulturaktiviteter. Om detta skall kunnaförverkligas krävs en bättre geografisk spridning av verksamheten inomkulturområdet. Jag vill i detta sammanhang framhålla den vikt jag fäster vidorganisationernas möjligheter att medverka till en bättre variation i detlokala kulturlivet. Barn- och ungdomsorganisationer och studieförbund bedriveri dag en mångförgrenad lokal verksamhet. Det är betydelsefullt alt dennaverksamhet jämsides med en kvantitativ ökning även ges möjlighet att utvecklaskvalitativt. Olika former av kulturell verksamhet är därvid angelägen.Regeringen har för lagt fram ett förslag om ett ökat stöd tillungdomsorganisationernas centrala verksamhet (prop. De ökade resursersom härigenom ställs tiU förfogande bör på ett verksamt sätt bidra tUl enutveckling av verksamhetsformerna samt även ge organisationerna resurser förbättrad och utvidgad ledarutbildning. Behovet av yrkesverksamma ledare är stort inomungdomsorganisationerna och i kommunernas fritidsverksamhet. Detta behov kanendast till viss del tillgodoses genom den utbildning som sker inom organisationerna.Regeringen har därför i samma proposition lagt fram förslag omfritidsledarutbildning inom folkhögskolan. Föreningslivet ges därigenom ökademöjligheter all få kvalificerade ledare till verksamheten. I propositionenframhålls vikten av att undervisningen ger fritidsledarna kunskaper för attkunna initiera och leda olika former av amatörkulturell verksamhet.Organisationerna får genom denna utbildning ett instrument för att nå en ökadbredd och bättre kvalitet i det lokala arbetet. För det stora flertalet människor erbjuder det lokala bibUoteketden enda möjligheten att ta del av ett brett och kvalitativt htterärt utbud. Inleminst gäller detta barnen. Det är därför av stor vikt att biblioteken har etttillfredsställande urval av barn- och ungdomslitteratur samt har möjlighet atterbjuda skolor och organisationer service i fråga om barn-ochungdomslitteratur. Jag har tidigare (11.3.2) förordat att ett bidrag införs förupprustning av biblioteksverksamheten i kommuner med svagbiblioteksorganisation. Bidraget syftar till att stödja en allmän upprustning,främst av bokbeståndet och bör givetvis om så är befogat i betydandeutsträckning kunna avse barn-och ungdomsböcker. Vid remissbehandlingen av litteralurutredningens förslagavseende barn- och ungdomslitteratur har flera remissinstanser framhållit attandelen svensk kvalitetslitteratur har minskal i den totala svenska utgivningenav barn- och ungdomsböcker. Denna tendens har varit särskilt påtaglig förbilderböcker där ökade kostnader för den tekniska framställningen ofta görförsäljning på en internationell marknad nödvändig för all utgivningen skallvara kommersiellt attraktiv. Detta medför en risk att en svensk produktion av barnböckersom vill belysa känsliga - ibland kontroversiella frågeställningarinte kommer till stånd eller all böckerna kommer att betinga ett mycket höglpris. En sådan risk är särskilt stor när det gäller ännu icke etableradebarnboksförfattare. En utveckling i denna riktning vore enhgt min uppfattningen påtaglig utarmning av vårt kulturliv. Jag anser därför att det är en viktiguppgift för samhället att främja en utgivning av kvalitetsböcker för barn ochungdom. Som framgått av vad jag tidigare anfört har jag därför förordat attstöd införs till utgivningen av barn- och ungdomsböcker (11.2.2). Vid sidanav uppgiften alt skapa förutsättningar för ett allsidigt utbud av barn- ochungdomslitteratur är det angeläget att samhällel stöder en verksamhet somstimulerar barns intresse för böcker och bokläsning. Skola och bibliotek harhär en central uppgift men även barn- och ungdomsorganisationer bör enligt minuppfattning kunna göra betydelsefulla insatser. För att ge organisationernamöjlighet att utveckla sina verksamheter på detta område har jag förordat atten försöksverksamhet med läsfrämjande åtgärder genomförs på tvåår (11.2.4). Studieförbundens erfarenheter från folkbildningsarbetet bör idetta sammanhang kunna tillföra barn- och ungdomsorganisationerna värdefullkunskap och studieförbunden föreslås därför få en samordnande uppgift iförsöksverksamheten. är med sin unika samling avbarn- och ungdomslitteratur utgiven på svenska språket, en värdefull tillgång iden forskning kring barn- och ungdomslitteratur som bedrivs vidflertalet ulbildningsanstaller. Institutet bör ges möjlighet att öka sinservice gentemot olika former av lärarutbildning och möta del intresse som därfinns för att ge barn- och ungdomsboken en seriös behandling iskolundervisningen. Även organisationslivet bör kunna ta institutets resurser ianspråk i ökad omfattning. 1 syfte att ge Svenska barnboksinstitutetmöjligheter att på detta sätt utvidga sin verksamhet kommer jag all beräknamedel för en ökning av det statliga bidraget till institutet. Barns spontana intresse för film och filmvisningar har bl.a. dokumenterats av filmutredningen. Från många av dem som arbetar med barn bådevid institutioner och inom olika organisationer har efterlysts insatser för attstimulera visning av barnfilm i former som anpassats tiU barns behov ochförutsättningar. Omfattningen och den blandade karaktären av den film som nårbarn via television understryker behovet av åtgärder på detta område i syfteatt öka barns förutsättningar att kunna kritiskt ta del av vad som visas. Jag anser det därför nödvändigt att öka möjligheterna tillvisning av barnfilm i former som utgör alternativ till biografernas matinévisningar.Det stöd som jag förordat (11.4.4) tUl centrala insatser i syfte att ökaförutsättningarna för lokal fUmvisning bör enligt min uppfattning tillbetydande del kunna komma barnfilmen till del. Tillgången på film som är lämpUg att visa för barn är alltför knapp. Jag har därför förordat olika åtgärder (11.4.5) som innebäratt möjhg- heterna att producera och importera kortfilm för barnkommer att öka. De ohka intressenter som finns på barhfUmområdet bör enligtmin mening få tillfälle till ett fortlöpande samarbete inom ramen för ett organsom har en samlad överblick över barnfilmfältet. Jag har i det föregåenderedovisat att jag avser att uppdra åt ett särskilt barnfilmråd att sköta dessauppgifter (11.4.5). I rådet kommer att ingå representanter för de olikaintressenterna på barnfilmområdet. Jag framhöll i föregående års kulturproposition attbarnkulturfrågorna måste få prioritet i planeringsarbetet för den fortsattautvecklingen av de kullurpolitiska insatserna. Som jag inledningsvis redovisat har därför en särskildgrupp för barnkulturfrågor tillsatts inom . a. medverka i beredningen av olika förslag där barnens situation börsärskilt uppmärksammas och även göra en bedömning av behovet av insatser påområden som de olika kulturutredningarna inte behandlat. Gruppen skall arbeta ochdess arbete skall vara avslutat i och med utgången av /76 dågruppen även skall ha avlämnat förslag till hur den mer permanenta bevakningenoch utvecklingen av barnkulturfrågorna bör ske inom ramen för slatenskulturråd. 11.7 och statens historiska museer 1974:28 angående den statliga kulturpolitikenbehandlades frågan om en omorganisation av och statenshistoriska museum samt medelhavsmuseel mot bakgrund av förslag års musei-och utställningssakkunniga (MUS 65). Jag uttalade därvid att jag delade desakkunnigas uppfattning alt huvudmannaskap förriksantikvarieämbetet och statens historiska museum borde upphöra, men att jaginte var beredd att förorda att sambandet mellan ämbetet och museet heltupplöstes. Jag anförde som min mening bl.