prop · FY039 · 1975-12-31 00:00:00 — a. UKÄ och U 68-beredningenförordat bör detta komma tUl klart uttryck i centrala bestämmelser. Ansvarsområdetför en linjenämnd får som U 68-beredningen förordat avgöras från fall tillfall. Norraalt bör Ukartade linjer föras till en och samma linjenämndsansvarsområde. Det kan dock i vissa fall vara ändamålsenligt att en linjenämndsvarar för enbart en utbildningslinje. Linjenämndsorganisationenhar nalurligtvis ett samband med indelningen i högskoleenheter. Med deutgångspunkter för denna indelning som jag angett i det föregående bör i regelen linjenämnds ansvarsområde i sin helhet komraa alt tillhöra enhögskoleenhet. En sådan ordning underlättar självfallet det dagliga arbetet ochbör eftersträvas. Som U 68-beredningen påpekat kan emellertid i vissa fall förtvå eUer flera enheter geraensamraa linjenämnder bli nödvändiga. Ienlighet med U 68-beredningens förslag bör frågan om linjenämndsorganisationen övervägas av organisationskommittéerna. 1975: 9 518 medalt regeringen, efter förslag av komraittéerna, fastställer indelningen ihögskoleenheter bör den också fastställa eller raeddela föreskrifter ora enlinjenärandsorganisation att tillärapas tills vidare. Del bör sedan ankomma påenhetsstyrelserna i fråga om nämnder inora en och sararaa enhet och påregionstyrelserna i fråga ora nämnder som är ge-raensararaa för två eller fleraenheter att fortlöpande pröva behovet av förändringar iImjenämndsorganisationen och att besluta i dessa frågor. Ivissa fall, t. ex. beträffande de nuvarande korabinationsulbildning-arna, blirdet vid oförändrade huvudraannaskapsförhållanden nödvändigt att ha för statligoch högskoleulbildning gemensararaa linjenärander. Enligt rainuppfattning bör i enlighet raed U 68:s förslag sådana nämnder knytas tUl destatliga enheterna. Det bör ankoraraa på regionstyrelserna att besluta också omnämnder av detta slag. Jaghar i det föregående framhållit att representation för arbetslivet i organ somskall svara för planesrmg ra. m. av den grundläggande högskoleutbUdningen ären ändamålsenlig väg alt främja elt fortlöpande samspel mellan högskolan ochyrkeslivet. En sådan representation förekoraraer i huvudsak i centralaorgan och i styrelserna för vissa slag av högskolor. Jag ser det sora naturligtatt i den nya organisationen en arbetslivsrepresentation komraer till ståndockså i de organ sora närraast skaU svara för utveckling av utbildningslinjema,linjenämnderna. Denav U 68 föreslagna och av U 68-berednmgen tillstyrkta riktpunkten församraansätlning av linjenämnd 1/3 lärare, 1/3 studerande och 1/3 företrädareför yrkeslivet, såväl arbetstagare sora arbelsgivare, eller för annanhögskoleutbUdning är enligt rain mening i stort väl avvägd. Yrkeslivsinslaget ger enbetydelsefull anknytning lill det oraråde inora vilket de utbUdade beräknas bliverksararaa. Sora U 68 påpekat bör det dock vara möjligt att undantagsvis ha enmindre yrkeslivsrepresentation eller helt avslå från en sådan, om den mte kanförverkligas på elt meningsfullt sätt, t. ex. på gmnd av svårigheter att raerabestärat avgränsa det berörda yrkesorarådlet. I sådana fall bör man dock sökafinna andra former för kontakter med yrkeslivet. VadgäUer lärarinslaget i linjenämnd delar jag U 68-berednmgens bedömning altlärare företrädesvis; verksamma i forskning och forskamt-bildnmg bör mgå, dären sådan ordnmg bedöras vara värdefull. Vad beträffar representation för andraanstäUda än lärare, något som förordats i vissa yttranden, är jag med hänsyntUl de varierande föratsättningarna inte beredd att förorda ett sådant inslagi linjenämnd generellt. Som f. n. gäUer i försöksverksamheten raed nyasaraarbetsformer inom UKÄ-området beträffande utbUdningsnämnd bör eraellertid,där förutsättningar finns, en förelrädare för teknisk och admmistrativ personalsom berörs av närandens verksamhet kunna ingå i . Denexakta saramansättningen av varje linjenämnd bör enligt rain uppfattningfastställas av enhets styrelsen eller, i fråga ora för två eller Prop.1975: 9 519 fleraenheter gemensam närand, . Antalel ledamöter bör normalt varaomkring lio och högst uppgå lill 15. TUl frågan om hur ledamöter i linjenämndskall utses återkommer jag i det följande. EnUgtvad jag här föreslagit blir linjenämnderna ansvariga för den löpandeplaneringen och ledningen av utbUdningslinjerna. När det gäller mera långsiktigutveckling av UtbUdningslinjeorganisalionen är det givet att den för tillfäUetrådande indelningen i högskoleenheter och linjenämnder inte alltid ger denmest lämpliga ramen för planerings- och ut-vecldingsarbele. I U 68 :s förslaghar lokala utbildningsnärander en för var och en av de ferayrkesutbildningssektorerna en huvudroU i fråga om sådana uppgifter. Också U68-beredningen har utgått från atl organ av detta slag kommer atl visa sigerforderliga. Föregen del är jag övertygad om att utbildningsnämnder med vidare ansvarsområdenän enskilda linjenärander är av utoraordentiig betydelse sora instmment förförnyelse av bl. a. studieorganisationen inom olika sektorer avhögskoleutbUdningen. Med hänsyn till att sådana organ enligt min mening iprincip bör inom vederbörande sektor läcka högskolan i dess helhet, dvs.såväl statlig som högskoleutbUdning, återkommer jag till frågan orautbUdningsnärander i del följande efter det atl jag behandlat även denkommunala högskolans organisaiion. Enhetsstyrelseroch linjenämnder blir enligt vad jag här förordat huvudinslag i de statligahögskoleenheternas organisation så till vida att dessa två slag av organ kommeratt återfinnas vid samtiiga högskoleenheter. Som redan framgått anser jag altinom vissa enheter resurserna skall organiseras i institutioner.Institulionsbegreppet torde av praktiska skäl i försia hand vara tillämpligt påämnesbaserade enheter av det slag som f. n. finns vid bl. a. universiteten.Inom andra slag av högskoleenheter bör också andra slag av arbetsenheter kunnafinnas med utgångspunkt i nuvarande förhållanden. Det bör i sistnämnda fallankomma på vederbörande enhetsslyrelse att besluta ora organisaiionen i dennadel. Institutionerförekommer i huvudsak inom de läroanstalter där både grandläggandeutbildning och forskning/forskarutbildning bedrivs. Lärartjänster och andraresurser för utbildning och forskning inom ett ämnesområde eller flera varandranäraliggande äranesoraråden är här enligl de grunder föruniversitetsorganisationen som lades fast vid reforra sammanfördatUl en institution. Jag utgår från atl institutioner även fortsättningsvisskall utgöra basenheter inom samtliga högskoleenheter med både grundläggandeutbildning och forskning/forskarutbUdning. Ilikhel med bl. U 68-beredningen anser jag alt för forskning/forskarutbildningoch grandläggande ulbildning geraensamraa institutioner är av väsentUgbetydelse för sarabandet och samspelet mellan de båda verksamhetsgrenarna.Någon anledning att centralt föreskriva att resur- Prop.1975: 9 520 serför grundläggande utbUdning och forskning/forskarutbildning generellt skallhållas saraman inom varje ämnesområde finns eraellertid inte. Variationer börvara raöjliga raed hänsyn till lokala förutsättningar och önskeraål. I den månbefintiiga enheter ulanför universitetsområdet, t. ex. social- ochjournalisthögskolor, förs saraman med universitet eller raed andra befintiigaenheter eller delar av enheter får som U 68 föreslagit från fall till fallprövas om resurserna vid de olika enheterna ämnesorarådesvis skall förassamman eller om särskilda skäl talar för ett bevarande av de förstnämndaenheterna helt eller delvis, då inom ramen för en eller flera separatainstitutioner. Även om, som jag anfört idet föregående, en utgångspunkt för indelningen i högskoleenheter bör vararesursmässiga samband, kan det i vissa fall bli aktuellt atl även i fra.mtidenha för två eller flera enheter ge-raensararaa institutioner. För de högskoleenheter sominte har fast organisation för forskning och forskamtbildning är enligt minbedönming en indelnmg i institutioner inle generellt nödvändig. Behovet av eninslitutionsorganisation bör här från fall till fall prövas med hänsyn tillverksamhetens omfattning, förekorasten av inslag från ett oc:h saramaäranesoraråde i skilda utbildningslinjer, etc. Vid enheter ulan institutionerbör, som jag berört, enhetsslyrelse kunna inrätta arbetsenheter av typavdelningar, fack, etc. till vilka utbildningsresurserna knyls och vilka på sammasätt sora institutioner saraverkar med linjenämnd när det gäller utbildningensplanering ra. Uppgifter som avser förvaltning och verkställighet bör sålundahär i princip fullgöras av enhelsslyrelsen eller på det sätt enhets-styrelsenbestämmer. Med hänsyn till att jag inte finner en närmare central regleringändamålsenlig hehandlar jag inle vidare frågor om organisationen av arbetetvid högskoleenheter ulan institutioner. Det kan vara lärapligt altsådana frågor ora indelning i institutioner, som aktualiseras av att två ellerflera befintliga läroanstalter förs samman, i samband med övergången till dennya organisaiionen avgörs av regeringen efter förslag avorgariisationskomrailléerna. I övrigt bör det eraellertid på sarama sällsora. i fråga om linjenämndsorganisationen ankoraraa på vederbörandeenhetsstyrelse eller, i fråga ora för två eller flera enheter gemensammainsititutioner, på att fortlöpande pröva behovet avförändringar i inslitutionsindelningen och att besluta härom. Jag avser att iannat sammanhang föreslå regeringen att meddela bestämmelser att beslut som rörklinisk institution skall fattas efter samråd med vederbörandesjukvårdshuvudman. Omden breddning och differentiering av högskolans roll och utbildningsutbud sorajag förordat i det föregående skall kunna komma till stånd, måste densakkimskap och de erfarenheler inora de enskilda utbildnings- ochforskningsområdena som finns inom institutionerna självfallet nyttiggöras.Institutionerna måste alltid såsom kämpunkterna i ut- Prop.1975: 9 521 bildnings-och forskningsverksamheten spela en nyckelroll i planerings-ochutvecklingsarbetet. Beträffandeforsknings- och forskaratbildningsdelen av institutionernas verksamheiföratsätter jag i detta sararaanhang inte några förändringar i institutionemasställning. Närdet gäUer den grtmdläggande utbUdningen har jag i det föregående berört fråganom förhållandet mellan linjenämnd och institutioner beträffande planering ra.ra. av allmänna och lokala utbildningslinjer. U 68:s och U 68-beredningensförslag är här att se som uttryck för en enligt rain bedömning riklig strävan att finna bättre former för samordning och samverkan mellan oUkainslilulioner när det gäller planering och genoraförande av utbUdningslinjeroch att härvid se planeringen av en utbUdningslinje i ett vidare perspekliv ändet enskUda ämnesområdets. Ienlighet med U 68-beredningens förslag bör en institution, sedan enhelsslyrelseninrättat en sådan kurs inom institutionens område som inte ingår i allmän ellerlokal utbildningslinje vid enheten, kunna självständigt svara för planeringoch ledning av kursen, t. ex. vad gäller att fastställa kursplan. Förutvecklingen av utbudet av enstaka kurser, bl. a. tvärvetenskapliga, är det som TCO och SFS pekat på i sina yttranden över U 68-beredningens promeraoria av största vikt alt former för saraverkan CK;h kontakt med samhälls- ochyrkeslivet utvecklas också på institutionsnivå. Även för främjande av sådanakontakter bör linjenämnderna kuima spela en roll. Avslor betydelse för institutionerna vid bifall tUl raina olika förslag blir denökade frihet att disponera tillgängliga resurser som jag förutsätter. Detlagäller både beträffande fördelning av utbildnings- och forskningsuppgifter meUanolika lärare och i fråga om val raellan olika slags resurser för alt nåuppställda utbildningsraål. Jag återkommer till dessa frågor i del följande. .Jaggår så över tiU frågan ora forraer för institutionernas ledning. Enighetråder i stort bland berörda reraissinstanser om alt den ordning medinstitutionsstyrelser som försöksvis tillämpats inomUKÄ-området och vid jordbrukets högskolor nu bör permanentas och utvidgas lUlalt gälla i princip saratliga institutioner. Jag ansluler mig till dennabedöraning. Ett stadfästande av den kollegiala sty-relseforraen påinstitutionsnivå innebär enligt rain raening etl betydelsefullt steg ibreddningen av de anställdas och de studerandes inflytande över arbetsmiljö ocharbetsvillkor. En sådan styrelseform är bl. a. av stor betydelse för att inominstitutionen få till stånd en allsidig prövning av bl. a. fördelningen avolika lärares insatser på grundläggande ulbildning ochforskning/forskarutbildning. Ienlighet med U 68:s förslag och principerna för den nuvarande försöksverksamheteninom UKÄ-området bör en institution normalt ledas aven styrelse sammansatt av företrädare för olika vid institutionen verksammagmpper. Sora verkställande ledning bör institutionen ha en prefekt. Jag utgårfrån att denne skall ingå i institutionsstyrelsen och norraall vara ordförande. Vad beträffarinstitutionsstyrelsens kompetens gäller enligt den nuvarande normalraodellen iförsöksverksamheten inom UKÄ-området att slyrelsen beslutar i samtiiga ärendenav principiell betydelse eUer eljesl större vikt utora ärenden sora rör förslagora liUsättning av tjänst eller antagning av studerande tUl forskamtbildning.Beslut i sisinämnda ärenden fattas av prefekten tUlsammans med de ordinarielärarna eller de lärare som tjänstgör som handledare i forskarutbildning. Vidvissa institutioner tillämpas emellerlid en ordning i vilken styrelsenbeslutar även i dessa ärenden. Närdet gäller bl. a. läroanstalternas styrelser har i försöksverksamheten inleledamotskapet för företrädare för studerande och anställda begränsats i någotavseende, t. ex. i. fråga ora lärartiUsättningsärenden. Jag har för egen delkile funnit anledning atl förorda någon sådan begränsning belräffandemotsvarande ledamöler i de fraratida enhetsstyrelserna. har jagförslåelse för att handläggning av bl. a. lärartiUsättningsärenden i eninstitutionsstyrelse kan erbjuda svårigheter med hänsyn tUlberoendeförhållanden på arbetsplatsen m. ra. Det finns eraellertiduppenbarUgen goda erfarenheter vid vissa institutioner av en ordning därinstitutionsstyrelsen beslutar även i berörda ärenden. I likhel med bl. a. SFSanser jag mot denna bakgrand alt en sådan ordning bör kunna lillämpas även iden framlida organisaiionen. Enligt min mening bör därför båda de antyddamodellerna för institutionsstyrelsens kompetens kunna förekomma. Valet mellandem bör göras för varje berörd institution av enhetsstyrelsen eller, i frågaom för två eller flera enheter geraensara institution, medhänsyn till förutsättningarna i det enskilda faUet. SomUKÄ förordat bör, i fråga om små institutioner eller institutioner där berördagrupper inle önskar en koUegial styrelseform, enhelsslyrelsen kunna göraundantag från principen atl institution skall ledas av en styrelse. Vid sådaninstitution får då enligt nuvarande ordning vid institutioner ulanförsöksverksamhet inom UKÄ-området samlliga beslut ankomma på prefekten. Ävenvid sådana institutioner skall självfallet utvecklas lämpliga forraer försararåd med anställda och studerande. Jaganser det inte möjligt elkr lärapligt att centralt närmare reglerasammansätlnmgen av institulionsstyrelserna. Erfarenheten från försöksverksamhetenvisar att denna fråga bör prövas från fall till fall med hänsyn tillinstitutionernas storlek och karaklär, omfattningen av olika personal- ochstuderandegrupper m. ra. Sararaansättningen av varje institutionsstyrelse börfastställas av enhetsstyrelsen eUer, i fråga ora för Prop.1975: 9 523 tvåeller flera enheter geraensam institution, av efter hörande avberörda enhetsslyrelser. En utgångspunkt för bedömningarna bör enUgt min meningvara alt normalt ingen av de tre grupperna lärare, övriga anstäUda ochstuderande ensara skall ha majoritet. TUl frågan om sätt att ulse ledaraöter iinstitutionsstyrelse äterkoraraer jag i det följande. Engenerell övergång lill de förordade principerna för förvaltning av institutionkan självfallet underlättas genom en fortsatt och successivt utvidgad försöksverksarahetunder . Det ankommer på UKÄ och berörda läroanstalter att prövafrågor ora en sådan utvidgning. Jaggår nu över lill frågan om planerings- och ledningsorganisationen förforskning och forskarutbildning. Därvid behandlar jag raed hänsyn till desärskUda föhållandena vid jordbrakets högskolor inte organisationen vid dessa. Idet föregående har jag anslutit raig tiU U 68-beredningens förslag omlinjenämnder för planering och ledning av högskolans aUraänna och lokalaUtbUdningsUnjer. Detta innebär att jag också tagit slällning för den av U 68föreslagna åtskillnaden mellan planerings- och ledningsorgan för å ena sidangrundläggande utbildning, å andra sidan forskning och forskarutbildning på vadsom koraraer alt motsvara nuvarande fakultets/sektionsnivå. Somframgått av vad jag förut anfört ser jag en utveckling av sarabandet meUangrundläggande utbUdning och forskning/forskaratbildning som angelägen överhela fältet av högskoleutbildning. Jag bedömer också elt bevarande av för debåda verksamhetsgrenarna gemensamma insiitutioner liksom ökade möjligheler altutnyttja olika slags lärarkrafter inora både grundläggande utbildning ochforskning/forskarutbildning som vikliga för alt fräraja delta saraspel. Desamband mellan grandläggande ulbildnmg och forskning/forskarutbildning på denuvarande universitetsortema (motsv. ), som ligger i gemensam miljö ochgemensararaa resurser, koraraer inte bara att kunna bestå ulan i vissaavseenden också alt kunna utvecklas vid ett genomförande av mina förslag. Linje-och yrkesinriktningen i grandulbildningens planering å den ena sidan,ämnesanknylningen i forskningens och forskaralbildningens planering å denandra, stäUer eraellertid skilda krav i fråga om ansvarsområden förplaneringsorganen. För olika delar av verksamhelen ställs vidare olUca krav påplaneringsorganens sammansättning i fråga ora raedverkan av olUca berördagrupper och intressen. Jag har liksom U 68 kommit till slutsatsen att dessakrav, om man ser till högskolan som helhet, är så olika att det ärändamålsenligt att ha skilda organ för planering ra. m. av grandläggandeutbildning och forskning/forskarutbildning. Defta innebär självfallet inle attraan heller på denna nivå i organisationenbör ha några vattentäta skott raellan berörda organ. Exempelvis bör, som jagfömt nänmt, forsknings- och forskamtbildnings-ansvariga organ ävenfortsättningsvis få ulse ledamöter i linjenämnder, där så bedömsändamålsenligt. Vidare är givetvis personsamband mellan berörda organ möjliga. U 68 har utgått från attden nuvarande fakultets/sektionsorganisationen tills vidare skall bestå soragrand för planering m. m. av forsknings-och forskaratbUdningsdelen av>'erksamheten vid universitet och högskolor. Jag ansluter mig tillutredningens förslag härvidlag men vill framhåUa att detta, som jag slraxåterkommer tUl, inte innebär att jag anser de nuvarande organisations- ochbeslutsformerna inom fakulteter/ sektioner ändamålsenliga. Jag delar också U68:s bedöraning att det kan finnas anledning alt la upp frågan omfakultets/sektionsorganisationens ändamålsenlighet i elt vidare perspektiv.Sora utredningen påpekar kan det diskuteras ora en fast organisatoriskindelning av detta slag svarar raot forskningens och forskarutbUdningens kravi väsentiiga avseenden. En mera rörlig planerings- och ledningsorganisationskulle sannolikt lättare kuima tUlgodose de med den vetenskapliga utvecklingensnabbt skiftande behoven av kommunikation och kontakt. Jag vill i sammanhangetpåpeka att det är önskvärt att firma ändamålsenliga former för att inordnatvärvetenskapliga forskningsprojekt i universitetsorganisationen. Jag villockså erinra om vad jag anfört i det föregående om planerna på enokonventioneUt uppbyggd forskningsorganisation inom främst den filosofiskafakultetens område i . Frågan om utredning av högskolans organisationför forskning och forskaratbUdning bör enligt min mening övervägas; motbakgranden av bl. a. de förslag som den tUlkallade forskningsrådsutredningenkommer att avge och också med beaktande avforskaratbildningsutredningens arbeie. De uppgifter som skallfullgöras inora fakultets/sektionsorganisationen även i en enligt rainaförslag reformerad högskoleorganisation fullgörs f. n. dels avfakulteter/sektioner som beslulande rayndigheter bestående av i huvudsakalla ordinairie professorer, biträdande professorer och universitetslektorerinora fakultetens/sektionens oraråde dels av fakulteternas/sektionemasutbUdningsnärander bestående av i huvudsak företrädare för lärare ochstuderande. Inom vissa fakulteter/sektioner spelar fakultets/sektionsnämnderen betydelsefull roll i det löpande arbetet som beredningsorgan ellei,"genora att handlägga ärenden på fakulteternas/sektionemas vägnar. U68 förordar att sora elt led i anknytningen till forskning ochforskamtbildning för berörda lärares del samtliga innehavare av ordinarieuniversitetsleklorat och lektorat med molsvarande kompetenskrav även vidhögskolor utanför den nuvarande uruversitetsorganisationen skall bli ledamöteri närraast berörd fakultet/sektion. U 68-beredningen har, som jag förut nämnl,anslutit sig lill delta förslag. Ävenjag anser att ett generellt ledamotskap i fakultet/sektion för innehavare avfasta universitetsleklorat och molsvarande tjänster ger en utgångspunkt föranknytning av skUda högskoleenheter till forsknings-ochforskaratbildningsverksamheten inom högskolan. I det föregående har jaganslutit mig lill U 68-beredningens förslag om en sådan anknytning på regionalbas. En fakultet/sektion som fömtom ordinarie lärare vid den högskoleenhet tUlvUken fakulteten/sektionen är knuten också omfatlar lärare av motsvarande slagvid övriga högskoleenheter i regionen ger enligt min mening en lämplig raraför den vetenskapliga planering som blir aktuell i detta sammanhang.Fakultet/sektion bör liksom vara knuten tUl viss högskoleenhet, menden bör betraktas som gemensara för denna och övriga berörda enheter, i principinom högskoleregionen. Närdet gäUer organisationen av arbetet inom en fakultet/sektion anför U 68 altdet enligt utredningens mening finns starka skäl för en ordning med ettplanerings- och ledningsorgan för fakultetens/sektionens saralade forsknings-och forskamtbUdningsverksamhet. U 68 pekar i sammanhanget på det önskvärda iatt antalet ledamöter i ett sådant organ blir begränsat jämfört raed vad som gäller inom vissa fakulteter/sektioner och också på att andra lärare än deordinarie liksom de studerande i forskarutbildning borde bli representerade.Flertalet reraissinstanser som uttalar sig i frågan ansluter sig tUluiredningens bedömning härvidlag. U 68-beredningen förordar all inom varjefakultet/sektion elt muidre ledningsorgan bildas, bestående av förelrädare förde inom fakulteten/sektionen verksamma. Föregen del ansluter jag mig tUl uppfattningen att arbetsforraerna inomfakulteter/sektioner bör effektiveras på del angivna sättet och att i sambandhärmed dels andra personalgmpper än de ordinarie lärarna, dels de studerande iforskarutbildning bör få medansvar och ökad insyn i forskningens ochforskarutbildningens planering. Mitt förslag om utvidgning av ledamotskapet ifakulteter/sektioner till även universitetslektorer (raolsv.) vid enheterutanför det nuvarande universitelsorarådet stryker under behovet av mindreorgan för planeringen av forskningen samt planeringen och ledningen avforskarutbildningen. Fakulteten/sektioneni betydelsen församlingen av ordinarie lärare bör enligl mm mening för attoklarheter skall undvUias i fortsättningen benämnasfakultets/sektionskollegiet. Detla kollegium bör kunna fylla en allmän fimklionnär det gäller vetenskapUga kontakter och främjande av vetenskapUgverksarahet. Härjärate bör kollegiet bl. a. ha uppgiften atl utse ledamöter iolika organ för särskilda uppgifier inom fakulteten/sektionen. Tillfrågan om formerna för handläggning av vissa tjänstetillsättningsärenden somf.n. handläggs av fakultet/sektion återkommer jag i det följande.