prop · FY039 · 1975-12-31 00:00:00 — KK:sförslag att urvalsreglerna skall kunna modifieras vid urval av sökande lUlvissa utbUdningslinjer, t. ex. vissa konslnäriiga utbildningar, kommenteras avde berörda remissinstanserna. Slalenskulturråd frarahåller att det generellt gäller för den konstnär-Ugahögskoleutbildningen att den skapande begåvningen måste spela stor roll. Olikavägar bÖr prövas för att värdera denna förraåga. Prop.1975: 9 359 Akademienför de fria konsterna anser att någon annan metod än subjektiv bedömning avarbetsprover inte kan komraa i fråga vid antagning av studerande vidkonsthögskolan. EnligtOMUS' mening måste antagningen till den högre musikutbildningen även iframliden grundas på antagningsprov. Med en inriktning av den högremusikutbUdningen mot något mindre ensidiga studier inom ett musikalisktspecialområde kan det vara värdefullt med en möjlighet till viss meritvärderingay de sökandes studielämplighet. K 73anser att den huvudsakliga urvalsmetoden tUl utbUdningar inom det konstnärligaområdet även fortsättningsvis bör vara antagningsmyndighetens bedömningar avinsända arbetsprover. Det bör dock kunna övervägas om inte utbildningsmeriter ivissa sammanhang skall kunna spela en roll. ÄvenSACO stryker under vikten av att även fortsättningsvis speciella inträdes- ochanlagsprov får anordnas för intagning till sådana utbUdningar som slällerspeciella krav på konstnärlighet, musikalilet osv. Indelningoch placering i grupper KK:sförslag att de sökande tiU högre utbUdning skall delas in i fyra gruppertillstyrks i princip av flertalet remissinstanser som berört frågan. Förslagetlämnas utan erinran av bl. a. , styrelsen förgymnastik- och idrottshögskolorna, konsistoriet i , SAF, , SSEF ochCUF. Flerauniversitets- och högskoleorgan, bland dem konsistoriet i , är kritiskamot den föreslagna kvotgrappsindelningen som man befarar skall raissgynnasökande från treåriga i gymnasieskolan och leda till att linjevalet igymnasieskolan blir föremål för taktiska spekulationer. Enrad reraissinstanser tar avstånd från den del av förslagel som innebär attsökande med folkhögskolebehörighet förs till kvotgrupp III, varigenomfolkhögskolans studieomdöme inle inräknas i meritvärderings-underlaget försökande med folkhögskolebehörighet. De enda urvals-grunder sora kan förekoraraaför dessa sökande är, enligt KK:s förslag, resultat av studieläraplighetsprovoch arbetslivserfarenhet. Folkhögskoleutredningenfinner det helt oacceptabelt alt en grupp sökande som kan uppvisa enstudieutvärdering, sora KK godtagit sora behörighetsgivande, inle skall fåräkna denna som meritgivande utan vara utlämnad åt ett osäkert och oprövaturvalsinstrament sora studielämplighetsprovet f. n. är. Denna syn påstudielämplighetsprovet som ui-vals-instrument delas av SFEF som frarahålleralt studieomdömet på ett bättre och mera framsynt sätt än betyget mätersludielämplighet. finner förslagel orättvist. Studielämplighetsprovet bliravgörande för den enskilda folkhögskoleelevens möjlighet atl skaffa sigvidareutbildning medan studerande raed gymnasieskole- behörighelinte behöver räkna sill provresultat om detla inte höjer hans meriter. menar att frågan huruvida studieomdömena för elever frånfolkhögskola skall utgöra meritvärde vid urval ytterUgare bör övervägas. Ettstort antal elever och lärare vid olika folkhögskolor i landet har i särskildaskrivelser uttryckt i slort sett sarama uppfattiung som företräds avfolkhögskoleutredningen och SFEF. SSU stryker under vikten av att man tarhänsyn till denna opinion. SÖ anser att man bor utreda föratsättningarna föratt omräkna studieomdömena tUl betygspoäng samt om så visar sig lämpligtplacera elever med studieomdöme från folkhögskola i kvotgrapp II. Motsvarande bör gälla för elever från vissa specialkurser samt frånsjuksköterskeut-bUdningen. TCOanser att studieomdömet skaU beaktas vid urval tUl högskolan och att enmöjlighet bland flera då är alt föra de folkhögskolebehöriga till kvotgrapp II och att på lämpligt sätt översätta studieoradöraet till en skalajäraförbar med betygsmedelvärdena Uiom denna gmpp. En annan lösning, som TCOvUl förorda, är att föra sökande från folkhögskola tUl en särskUd kvotgrapp.Detta föislag framförs också av folkhögskoleutredningen, SFEF och Svenskakommunförbundel. övervägt möjligheten att föra defolkhögskolebehöriga till kvotgrapp II men stannar för atl tillstyrkaKK:s förslag tiU gmppindiilning. IKK:s förslag och synpunkler beträffande särskild bedömning av vissa sökande, framförallt de handikappade, instämmer AMS, som anser att man i denna förtursbedömningbör eftersträva en allsidig, individuell prövning av varje handikappad sökandeoch SÖ, som menar alt särskild hänsyn bör las till sökande i utsatt situation. Länsskolnämndeni finner det positivt alt omsorgen om handikapp-grupper speciellthar markerats men menar alt det är vikligt att handikappbegreppel definierasnoggrant. ÄvenSSEF tiUstyrker KK:s förslag tUl förtursbedömning raedan och Skolafinner förslaget vagt skisserat. Särskild omsorg måste ägnas den demokratiskainsynen i del organ som har att ta ut studerande enligt förlursmetoden. Folkhögskoleutredningenanser att handikappade skall få all den hjälp och alll det slöd sora kan gesför atl kompensera brister i deras UtbUdning förorsakade av handikapp men atthandikapp i sig inte kan vara en anledning till prioritering. Någraremissinstanser påtalar att KK:s förslag inte inrymraer någon möjlighet tUl fribedömning av sökande lill fullständiga utbildningslinjer utöverförtursbedömningen av handikappade sökande. UKÄ kan biträda förslaget om etturvalssystem utan fri kvot endasi under förutsättningen atl förtur inora varjekvolgmpp kan tillämpas. Om så ej blir fal- 1975: 9 361 let,torde det av rättviseskäl bli oundvikligt alt föra vissa sökande ur kvotgrappenIIII till en fri kvot. Slyrelsenför gymnastik- och idrottshögskolorna anser atl den nuvarande fria kvolenborde bibehållas för t. ex. sökande till gymnastik- och idrottshögskolorna medstora ledarmeriler. Utbildningsnäinnden vid lanlbrukshögskolan finner detangeläget att kunna tillgodose högt kvalificerade sökande som blir uteslutnapå grand av för få sökande inom en viss kvotgrupp, raedan LandstingsförbundetgenereUt förordar större möjligheter till individuell prövning av vissasökande inora en fri kvot. Blandde instanser sora berört KK:s förslag alt en sökande raed dubbel behörighetsjälv skall få välja i vilken kvotgrapp han vill konkurrera tillstyrks förslagetraed viss tvekan av slyrelsen för gymnastik- och idrottshögskolorna, sora pekarpå det stora inforraationsbehov en sådan regel raedför. anser förslaget bra under förutsättning att informationsprobleraet kanlösas. AMSdäremoi finner förslagel tveksamt raed hänsyn till den enskUde sökandenssvårigheter att överblicka konkurrensläget i olika kvotgrupper och denarbetsbelastning sora en sådan bestämmelse skulle raedföra för yrkes- ochsludievägledande personal av olika kategorier. AMS föreslår i stället attsökande med dubbel behörighet får konkurrera i de skilda kvotgrupper de tUlhöroch all det för den sökande fördelaktigaste alternalivet bör få gälla. Dennauppfattning delas av bl. a. RRV, raånga universitets- och högskoleorgan, bland dem konsistorierna i , och , länsskolnämnden iSödermanlands län, samt SFS. Någraremissinstanser framför mera allmänna synpunkter på betygens roll somurvalsinstrament. LOframhåller att stora grupper i samhället torde vara ense om att tona nedbetygens betydelse allmänt och även sora urvalsinslruraent. Om det ansesatt det inle finns något fullgott alternativ till betygen är detla inte någotskäl till att inte fortsätta elt forsknings- och försöksarbete och framförallt ett idéarbete i detta viktiga samraanhang. EnligtLO:s uppfattning bör betygen avskaffas genom en successiv nedtoning av derasnuvarande betydelse. De av KK föreslagna nya urvalsinstrumenlen bör i högregrad fraratonas och användas likaväl som nya och ännu ej prövadeurvalsinstrament bör komma i fråga. SSEFavvisar alla former av graderad betygsättnirig och vill införa betygsgradernagodkänd och icke godkänd. CUF menar att betygen inle skall användas vidantagning tUl högre ulbildning och således kan avskaffas, FPU anser allbetygen är en av anledningarna lill de sociala problemen i skolan och alt denriktiga vägen måste vara att gå mot en betygsfri skola och SSU frarahåller attbetygens roll som urvalsinstra- 1975: 9 362 mentmåste försvinna och ersättas steg för sleg raed rättvisare urvalsinstrument. Mångareraissinstanser, bland dem AMS, styrelsenför gymnastik- och idrottshögskolorna tillstyrker till alla delar KK:s förslagbelräl.fande raeritvärdering av betyg från behörighetsgivande utbildning. UKÄaccepterar förslagen under föratsättning av att övergångsbe-stäramelserutfärdas. Hänsyn bör därvid tas tiU de elever som gjort sina val avstudieprogram i skolan före beslut om nya kompelensregler. Andraremissinstanser riktar kritik mot detaljer i förslagel. Således menar SÖ,konsistoriet i och flera andra universitets- och högskoleorgan,länsskolnämnden i , , SFS ra. atl, även om raan i principtillstyrker förslaget att de två lägsta betygen i avgångsbetygen inte skallinräknas i medelvärdet, betyg i särskilda förkunskapsämnen för en söktutbUdning aldrig skall få strykas. KK:s förslag atlbehörighetskompletlerade betyg inte skall ingå i rae-rilvärderingen avstyrks avbl. a, konsistorierna i och , , TCO och MUF, vilka aniser attdessa betyg bl. a. för atl undvika att elevema gör taktiska linjeval och föratt stiraulera alla sora be-hörighelskompletterar atl skaffa sig godaförkunskaper i dessa ämnen skall medräknas vare sig de höjer eller sänkermedelvärdet. Förslaget avstyrks också av utbildningsnämnden vidvelerinärhögskolan och , vilka båda vill bibehålla nuvarande regler, dvs.alt ett behörighelskom-plclterat betyg kan sänka men aldrig höja medelvärdet.Även RRV uttalar farhågor för taktiska val cm betygen ibehörighetskompletlerade ämnen inte meritvärderas. SACOanser också att betyg i frivilliga ämnen skall få medräknas om den sökande såönskar. Störremöjligheter till s. k. konkurrenskomplellering efterlyses av länsskolnämnden iHallands län, i och av seminariet för husligutbildning i raed raotivering alt del skulle verka avslressande pågymnasieskolestudierna. KK:sförslag all betyg i enskilda ämnen ej skall viktas vid raedelvär-desberäkningenlillstyrks av TCO, som hell avvisar tanken på alt införa betygsviktning ochmenar att den nödvändiga informationen ora högskolestudiernas krav ges genomde särskilda förkunskapskraven på ett för underliggande skolformer raindreskadligl sätl. Attbetygsviktning skall förekoraraa förordas huvudsakligen av vissa universitets-och högskoleorgan, bland dera konsistoriet i och fakultetensutbildningsnämnd vid tekniska högskolan i , sora föreslår attviktning skall återinföras vid teknisk fakultet särat medicinska fakulteten iUppsala sora, i raots;ats till sin utbildningsnämnd, förordar all betygen isvenska, engelska, materaatik, fysik och kemi skall viktas för sökande tUl medicinskastudier. Prop.1975: 9 363 Konsistorietvid universilelel i hemställer att matematisknaturvetenskapligafakidtelens i förslag att vikta betygen med antalel veckotimmar somämnet har i gymnasieskolan skall allvarligt beaktas vid den slutligakonstraktionen av urvalsreglerna. Utbildningsnämndenvid matematisk-naturvetenskapliga fakulteten i anser alt man avrättviseskäl bör överväga inle bara en viktning mellan olika betyg momgymnasieskollinje utan även en viktning av betygen mellan olika linjer medulgångspunkt i den arbetsinsats som olika ämnen kräver. Remissopinionenär delad raed avseende på användandet av ett slu-dielämpUghetsprovsresullat sommeritvärderingsinstmraent över huvud taget och på det säll sora KK föreslår. Ävende remissinstanser som tillstyrker eller inte avvisar användande avstudielämplighetsprovet, bl. a. AMS, , 1973 årsbelygsutredning, folkhögskoleutredningen, konsistoriet i , TCO, ,och stryker under vikten av att arbetet raed alt utveckla ochutvärdera studieläraplighetsprovet fortsätts. SFS anser att provet kan fylla enväsentlig funktion genom att ge en "andra chans" åt den som av eneUer annan anledning inte kunnat göra sig själv rättvisa i skolan. LOtillstyrker införandet av studielämplighetsprov under förutsättning atl provetkan konslrueras så alt det inle gynnar ungdomsskolans elever på bekostnad avvuxna med arbelslivserfarenhel sora behörighetsgrand. Enligl Sverigessocialdemokratiska kvinnoförbunds uppfattning är införandet av etlstudieläraplighetsprov ett viktigt steg i strävan atl därapa betygshelsen ochundvika konkurrens och tävlan i skolan. Studielämplighetsprovet måste dockutformas så att det inle mäter detsamma som betygen utan ges ett större inslagav aUmänorienlering för att låta de sökandes skiftande erfarenheler komma tillsin rätt. UKÄfinner det inte motiverat all använda studielämplighetsprovet somurvalsinstrament för de sökande i kvotgrupperna I och II sominte har tillgodoräkningsbar arbetslivserfarenhet. Attstudielämp-lighelsprövning skall kunna genomgås i sista årskursen av ellerdirekl efter gymnasieskolan finner UKÄ vara en andra chans som inger en interinga tveksamhel. En prövning för en andra chans vore mer berättigad en tidefter gymnasieskolan, när den sökande förvärvat större mognad och erfarenhetgenom t. ex. arbetslivserfarenhet. Lärarhögskolani anser det föreslagna studielämplighetsprovet överflödigt ikvolgrapperna I och II. För kvotgrapp III bör det t. v. kunna användasunder noggrann och kontinuerlig utprövning. Huvuddelenav reraissinstanserna hälsar förslaget alt provet skall vara frivilligt medtillfredsställelse. 1975: 9 364 Flertaletremissinstanser delar KK:s uppfattning alt betyg och provresultat skall vägalika vid meritvärderingen. a. konsistoriet i , SIHUS, SFS, SECOoch MUF anser att resullat av provet, i varje fall tills vidare, endast skallha halva medelbetygets vikt och bl. a. konsistoriet vid institutetframhåller att studielämplighetsprovet bör ges lägre vikt än medelbetyget. ,som principiellt anser att betygen inte är någol bra urvalsinstrament, tyckerändå att studielämplighetsprovet i den utformning del har är etl ännusämre alternativ. Det bör således få etl lägre värde än betygen vidmeritvärderingen. SFEF avvisar medbestämdhet studielämplighetsprovet sora urvalsinslruraent vid tillträde tillhögskoleutbUdning. Helt avvisande släller sig också flera universitetsorgan,bl. a. konsistorierna vid universiteten i , och , vUka menaratt frågan ora användning av sådana prov raåste utredas vidare. RRV anser altnågot erfarenhetsunderlag som motiverat elt genereUt mförande av eltstudielämplighetsprov inte finns. En försöksverksarahet i liten skala skullemöjligen kunna genomföras för att man skall få ett sådant underlag. Motsvarandeuppfattning företräds av utbildningsnämnden vid . Flertaletremissinstanser ser positivi eller raycket positivt på förslaget omtiUgodoräknande av arbetslivserfarenhet som merit vid urvalet av sökande. UKÄtillstyrker hell KK:s förslag och betonar värdet av arbetslivserfarenhet somurvalsinstrament rned hänsyn till atl sådan erfarenhet är en frånsamhällssynpunkt önskvärd merit. Nämndenför socionomulbild.ning framhåller atl erfarenheterna från socialhögskolornaentydigt visar alt det är fördelaktigt om så många studerande som möjligt hararbetslivserfarenhet när de påbörjar sina studier. Nämnden stryker därförunder vikten av att sökande lill högskoleutbildning uppmanas atl skaffa sigarbelslivserfarenhel innan de påbörjar sina högskolestudier, TCOpåpekar att oganisationen länge hävdat att arbetslivserfarenhet, oavsettinriktning, måste ges rae:ritvärde vid urval till all högre utbildning. Dettaär en nödvändig förutsättning för att utveckla elt mönster av återkommandeutbildning. SSUföreslår att raan inför obligatorisk arbetslivserfarenhet om minst eltår för alla som söker sig tUl utbildning i högskolan. Huvuddelenav remissinstanserna släller sig också positiva lill eller accepterar avpraktiska skäl att alla slag av arbetslivserfarenhet skall kunna tUlgodoräknassom merit 'id urvalet. Enrad universitets- och högsl:oleorgan framhåller alt det vore önskvärt att förutbildningen särskild värdefull erfarenhet gavs högre poäng- 1975: 9 365 Jordbruketshögskolor föreslår alt sådan arbelslivserfarenhel som varje högskola bedömersom särskilt kvalificerad skall kunna värderas högre, därför alt sådan praktikhar avgörande betydelse för studierna. Hur sådan arbetslivserfarenhet skallvärderas bör ulredas närmare innan förslaget genomförs. EnligtSAF:s uppfattning skulle arbetslivserfarenhet kunna ge elt bättre underlag förurval ora det vore raöjligt alt kvalitelsgradera arbetslivserfarenheten. Enprövning av dessa möjligheter är motiverad. SACOframhåller att organisationen, även om den kan accepiera KK:s skäl mot altskUja på särskilt värdefull och "vanlig" arbetslivserfarenhet, ändåinte helt vUl utesluta möjligheten att låla enskilda högskolor göra enbedömning av sökande sora vill åberopa särskUt värdefull arbetslivserfarenhet.SACO kan tänka sig att man prövar ett sådant syslem vid några få speciellautbUdningar (t. ex. veterinämtbildnmg, arkitektut-bildnmg). Även TCOifrågasätter om inte särskUt värdefull yrkesverksamhet borde ges särskiltmeritvärde, åtminstone vid valet mellan i övrigt lika raeriterade sökande. Attge differentierad pOäng för arbetslivserfarenhet av olika slag avvisas hänvisning till de erfarenheter man har avsådana regler vid antagningen tUl socialhögskoloma . Huvuddelenav de remissinstanser som uttalat sig i frågan tillstyrker KK:s förslag tillmaxinni- och minimitider för tUlgodoräknande av arbetslivserfarenhet. Jordbruketshögskolor har invändningar mot det krav på en sammanhängandenioraånadersperiod som KK föreslår raed raotivering alt arbetslivserfarenhetinora jordbruk oftast ej kan erhållas under en så lång sammanhängande period.Jordbrukets högskolor anser också alt perioder kortare än börtillgodoräknas. vänder sig mot förslagel om en sammanhängandeperiod av med raotivering att de sökande (till största delenkvinnor) som inle kunnat ta anställning på grand av att samhället inte kunnaterbjuda omsorg ora barnen inte är betjänta av sådana rainimeringar av den lidsom får tUlgodoräknas. KK:s förslag till minimitider kan också raedföra altföräldrar inle tillfullo får tillgodoräkna sig den lid de utnyltjatföräldraförsäkringen. Ävenandra reraissinstanser har förslag sora i detaljer skiljer sig från dem somlagts frara av KK. Bland annat anser raånga reraissinstanser attarbelslivserfarenhel vunnen efter , i slället för , börfå tillgodoräknas. Någraremissinstanser, bl. a. RRV och vissa universitets- och högskoleorgan anser, imotsats till KK, att värnpliktstjänstgöring ulan begränsning skall fåtillgodoräknas sora arbetslivserfarenhet. Kraftigasthävdas denna ståndpunkt av överbefälhavaren som med en 1975: 9 366 utförligmotivering kräver atl 'ämpliktsljänstgöring och vapenfri tjänst skall räknas inlill fulla värdet även i de första femton månadernas 0,5 arbetspoäng. I annalfall skulle ett stort anlal manliga ungdomar vara utestängda underminst från möjUghelen att förvärva meriterande arbelslivserfarenhel. kan KK:s förslag komma att ge den ogynnsamma effeklen attvämpliktiga i ökad omfattning ansöker om anstånd raed värnpliktsutbUdningen. KK:sförslag till poängvärdering av arbetslivserfarenheten accepteras av flertaletreraissinstanser som ytirat sig i frågan. LOanser dock att arbetslivserfarenheten bör ges dubbelt så hög meritpoäng som KKföreslår. Konsistorieti som anser att KK:s förslag innebär en risk för attarbetslivserfarenhet i realiteten blir en obligatorisk merit, föreslår altarbetslivserfarenhet skall värderas lägre än vad KK föreslår och förslagsviskunna ge högst en poäng. ,som me:nar all det inte är möjligt att helt överblickakonsekvensema av de regler som föreslås, kan tillstyrka att de prövas underfömtsättning att elevsammansältningen på olika utbildningslinjer följs meduppmärksamhet. Skulle det visa sig att sökande med omfattandearbetslivserfarenhet alltjämt endast i begränsad omfattning blir antagna tiUlinjer med stort sökandeantal bör nya överväganden beträffandearbetslivsierfarenhetens meritvärde ifrågakomma. Någraremissinstanser, bl. a. folkhögskoleutredningen, anser att det skulle frärajamöjligheterna att bU antagna tiU högskoleutbUdning för personer medyrkesverksamhet om de som blir behöriga genom ålder och yrkesverksamhet fingetillgodoräkna sig arbetspoäng även för de som konstituerar behörigheten. Attfördelningen av platser mellan grupperna skall göras meddelst proportionellkvotering tillstyrks av många remissinstanser. UKÄ finner att det i fråga omfördelningen av platser mellan de olika kvotgrupperna knappast kan ansesföreligga tillräckliga förutsättningar för sludielämp-lighetskvotering. Denproportionella kvoteringsmetoden liksora den fasta eller procentuella raetodenbör ges företräde framför sludielärap-lighetskvolering. Skäl finns enligt UKÄ:smening alt ge kvotgrupp III en garanti om av det totala antaletutbildningsplatser. TCO anser att, så länge nödvändiga förutsättningar för enstudielämplighetskvo-tering saknas, en proportionell Infotering är den endarimliga metoden. godtar en proportioneU kvotering raen anser det angelägetatt studielämplighetsprovet utvecklas vidare raed sikte på att provet skallkunna användas också för kvoleringsändaraål. Även SFS tiUstyrker proportionellkvotering liksora , vilken i motsatstUl TCO och inte anser att studielämplighelskvotermg kan genomföras, ävenora studielämplighetsprovet utvecklas och ges en annan form än den föreslagna.MUF vill införa vissa modifikationer i den proportionella kvoteringen, bl. a.med innebörd alt en icke antagen sökande i grupp I skall få konkurrera även ikvolgrupp II. Historisk-filosofiskaoch språkvetenskapliga sektionernas samt mate-inaiisk-nalurvetenskapligafakidtelens och samhällsvetenskapliga fakultetens utbildningsnämnder iGöteborg kan acceptera proportionell kvotering om raan noga följerupp hur respektive kategori lyckas i sina studier. Visar det sig att resultatetblk orimligt bör man ha en handlingsberedskap för en snabb förändring. Iprincip samraa ståndpunkt företräds av medicinska fakulteten i . Flerauniversitets- och högskoleorgan befarar ogynnsamma konsekvenser av denproportionella kvoteringsmetoden bl. a. odontologiska fakulteten vid karolinskainslitutet och rektorsämbetet vid samt konsistorieti , som dock accepterar att proportionell kvotering tillämpas som ettprovisorium, eftersom det är svårt att finna någon användbar altemativ metod iden helt nya situalion som utvidgningen av den allraänna behörigheten medför. KKföreslår att antalet platser för sökande i gmpp IV skallbestämmas av antagningsmyndigheten inför varje antagningstillfälle. Sorariktpunkt för det högsla antal platser som får tUldelas gmpp IV börgälla . Detta förslag tillstyrks eller lämnas utan erinran avremissinslanserna. KK:sförslags lUl undergmppsindelning i huvudkvotgrapperna och om en garanti för atten viss andel sökande raed arbetsUvserfarenhet skall antas tillstyrks av fleraremissinslanser, bl. a. UKÄ, SÖ, SAF och TCO, som finner den föreslagnagarantin utomordentligt värdefull. TCO menar dock atl man bör undersöka om intekravet på alt det skall vara möjligt att gå direkt från behörighetsgivandeutbildning lill högskolan kan uppfyllas genom att raan i ett inledningsskedeger en garanti för sådan direktövergång, vilket sannolikt skulle koraraa attgynna sökande med arbetslivserfarenhet. Detla betraktar TCO inte som någonnackdel. Fråndelvis andra utgångspunkter föreslår även vissa universitetsorgan, bl. a.konsistorierna i och , att en garanti för direkl-Övergång skallinrättas. i anser det viktigt alt fördelningen avplatser görs så att yrkeslivserfarenhet inte i realiteten blir en obligaloriskraerit. LOaccepterar inte KK:s förslag tUl fördelning av platser inora kvotgrupperna.Genora detta förslag blir arbetslivserfarenhet endast en lill-läggsraerit, varspoäng kan sältas alltför låg.