prop · FY03100 · 1975-12-31 00:00:00 — Källa: samt nationell statistik. steg från till ibörjan av 1975. Ofrivilligt korttidsarbete fick en alll slörre spridning. Inflationen uttryckt som konsumentprisernas ökningutgjorde i genomsnitt för OECD-ländema under loppet av 1974. Underfjärde kvartalet gick dock ökningstakten ned. Partipriserna stabiliseradesunder hösten och föll t. o. m. i vissa länder. Bidragande till denna inbromsningav inflationstakten har varit den starka nedgången i efterfrågan som ävenpåverkat de internationeUa råvarupriserna. Från aprU 1974 har de flesta råvarorsjunkit kraftigt, i många fall ned till eller t. o. m. under den nivå somgällde före den stora prisuppgången 1973. Den här skildrade utvecklingen avser OECD-området somhelhet. De enskilda länderna uppvisar mycket stora skillnader inbördes i frågaom olika aspekter av utvecklingen. Värst drabbade av konjunkturavmattningenblev och med en minskning av bruttonationalprodukten på4 resp. . Lågkonjunkturen i blev i jämförelse härmed meramåttfull. Tack vare en exceptionell exportökning kunde FörbundsrepublikenTyskland öka sin produktion något , medan upplevde enmindre tillbakagång. uppnådde en tillväxt på men underandra skedde en tydlig inbromsning av den inhemska efterfrågan.De mindre hade allmänt en högre tUlväxt i förhållande till destörre europeiska länderna. Högst BNP-lillväxt hade , ochSverige med resp. 4,5, 4,5 och . Alt produktionen inom OECD-området inte föll ännu mer änvad som blev fallet beror på den relativt sett kraftiga ökningen i exportentill länderna utanför regionen. Särskilt kraftig blev exportökningen lill deoljeproducerande länderna och statshandelsländerna, och i vilkel fall underförsta hälften av 1974 även de råvaruproducerande . Priserna påexporten och importen ökade med 26 resp. , vilken differens speglarförsämringen av OECD-områdets terms-of-trade gentemot främst deoljeproducerande staterna. Oljeprishöjningen medförde en belastning på handelsbalansmed OPEC-länderna på , vUket dock delviskompenserades av en exportökning till dessa länder på 13 miljarder. Handelnmed länder utanför och uppvisade elt ökat överskott på 12,5miljarder dollar. Totalt försämrades handelsbalans med , vilket är icke obetydligt mindre än vad som kunde förmodas så Diagram 2:2 Byiesbalansutvecklingen i vissa länder19721974 ;;s m Skalindelningen är olika för mindre länder, störreländer och totalt. 1 Reviderad nationalbudget 1975 41 Alt underskottet blev mindre änväntat utgör ytterligare ett tecken på den stagnerande och fallande efterfrågani OECD-området . Bylesbalansunderskotlet blev ungefär lika stort somförsämringen av handelsbalansen, dvs. Men förbytesbalansen var fördelningen mellan ännu mera sned. A ena sidanpresterade FörbundsrepubUken ett bytesbalansöverskott på . Å andra sidan noterade , och Frankrikeunderskott på resp. 9, 7,5 och . Utvecklingen 1975 har präglatsav samma stagnation och nedgång som fjärde kvartalet 1974. Industriproduktionenfortsatte således att minska i och och flera andraOECD-länder. Den privata konsumtionen utvecklades myckel svagt och förelagensinvesteringsplaner reviderades ned ytterligare. Arbetslösheten steg ochofrivilligt korttidsarbete fick allt större spridning i näslan samtligaländer. SärskUt kraftig var ökningen av arbetslösheten i därden mellan ökade med en hel procentenhet till8,. I där de arbetslösas anlal stigit relativt sett långsamtunder hösten blev ökningen nu snabbare. Även i noterades en relativtsett mycket kraftig ökning av arbetslösheten. Den ekonomiska politiken styrdes emellertid alltmer över iexpansiv riktning. Den lättnad i penningpoUtiken som genomfördes redan underhösten 1974, följdes nu av ytterligare åtgärder. I de allra flesta ländersänktes det officiella diskontot i flera etapper under januari och februari1975. Kredilreslriktioner av olika slag luckrades upp. a. har begränsningarför upplåning ulomlands lättats som selekliva kredilpolitiskastödåtgärder vidtagits i en del länder för exportindustrin och vissa utsattabranscher, i första hand byggnadsindustrin. Även finanspolitiken har i en rad länder givits en meraexpansiv inriktning. Det mest utpräglade exemplet härpå är den radikala förändringsom inträtt i den amerikanske presidentens ekonomiska politik. Denna svängdesöver från inflationsbekämpning till recessionsbekämpning i och med att ettstimulanspaket innehållande skattesänkningar på lades frami januari. Sedermera har den amerikanska kongressen ökat stimulansåtgärdernatill ca . 1 trädde en skatte-och barnbidragsreform i kraft som tillsammans med tidigareexpansiva ålgärder frän beräknas öka efierfrågan med meUan 2,5och av bruttonationalprodukten. Även i länder som , ,, och lades sysselsättningsslimulerande program fram. Sammanfattningsviskan sägas alt regeringarna i OECD-området och börjatvidta åtgärder för att stimulera den inhemska efierfrågan. F. n. är del ännuför tidigt att bedöma hur stora effekter denna omläggning av politiken kommeratt få och i synnerhet hur lång lid det tar innan de vidtagna åtgärderna fulltut påverkar efterfrågeutvecklingen. Skulle emeUertid de redan beslutadestimulanserna inte få avsedd effekt eller annars visa sig otillräckliga talarflera skäl för att ytterligare insatser kommer att göras. Det främsta skälethärför vid sidan av den rekordhöga arbetslösheten, är den senaste tidensutveckling i fråga om inflationen. ochde första månaderna av 1975 har den internationella inflationen uppenbarligenbromsats in kraftigt till följd av bl. a. den mycket starka nedgången iefterfrågan. Priserna på industriråvaror, som utlöste en slor del av deninflation som ägde rum , har och isynnerhet början av 1975, trots nedskärningar i produktionen av råvaror, fallitkraftigt och några tecken kan inte nu skönjas på att delta skulle vändas i enuppgång . Priserna på jordbruksprodukter som steg kraftigt under1974 har 1975 fallit tillbaka till en lägre nivå.Stor osäkerhet råder dock för deras fortsatta utveckling. Den omfattandeutvidgning av odlade arealer som pågår bör i öch för sig lättaförsörjningsläget och därmed tala för att livsmedelsprisernai vart fall inte ökar under loppet av 1975. Sedanmötet med de oljeproducerande staternas organisation (OPEC)har det då beslutade oljepriset varit oförändrat och man har sedermera beslutatatt inte höja priset under de tre första kvartalen 1975. På grund av denekonomiska stagnationen, tidigare stora lager och de aktivabesparingsåtgärderna i , och föll efterfråganpå olja och väntas öka helt obetydligt . I dennasituation utsätts oljepriset, trots vissa produklionsnedskärningar, snarastför ell tryck nedåt. Defallande eller stabiliserade råvarupriserna förefaller vid rådande svagaefterfrågan snabbi ha slagit igenom i partihandelspriserna. I vissa av destörre föll partiprisindex under det första kvartalet 1975.Genomslaget frän parti- lill konsumentprisledet tycks också ha varit snabbt.Redan i december 1974 hade den månatliga ökningstakten för konsumentpriserna iOECD-området gått ned till att jämföra i september samma år.Tillgängliga prognoser pekar på atl inflationstakten under loppet av 1975skulle gå ned till i storleksordningen jämfört med under 1974.Den allra senaste ulvecklingen för parti- och konsumentpriserna i de slörre ländernasynes öppna möjligheten för en ännu kraftigare inbromsning av inflationen. Detpressade läget på arbetsmarknaden och den stagnerande efter- 1 Revideradnationalbudget 1975 43 fråganhar även avspegplats i avtalsuppgörelserna i flera av de slörre länderna. Enklar tendens till mindre löneökningar kan f. n. skönjas och i Förenta staternahar t. o. m. en viss negativ löneglidning kunnat noteras. I FörbundsrepublikenTyskland antas löneökningarna stanna vid . I och med attinflationstakten nu nedbringats avsevärt och därigenom huvudmålet för mångaregeringars ekonomiska politik i viss utsträckning håller på altuppfyllas, vidgas utrymmet för sysselsättningspolitiska ingrepp avsevärt. Som elt resultat av redanvidtagna och eventuella tillkommande ekonomisk-politiska stimulansåtgärder kanden inhemska efterfrågan förutses genomgå en återhämtning . Ett avhuvudmålen för stimulansåtgärderna har varit den privata konsumtionen, somsannolikt kommer att visa tecken till uppgång redan kring halvsårsskiftet 1975i och med att reallönerna stabiliseras. Genom den mer expansiva politiken börförutsättningar skapas för en återgång till en mera normal relation mellankonsumtion och sparande än den som rått och förstakvartalet . Lageranpassningen har av allt alt döma accelererats undervårvintern 1975. Tillgängliga data tyder på atl lagerneddragningen kan kommaatt avslutas . Därefter skulle totala efierfrågan få elttillskott genom nya lagerinvesteringar. Industrinsinvesteringsplaner är f. n. enUgt senasle konjunklurbaro-melrar inriktade på enklar minskning jämfört med . En faktor av betydelse är dock alt samtligahittUls presenterade slimulansprogram som ett väsentligt inslag har olikaformer av stöd till industrins investeringar. En ökning av dessa är därförinte utesluten . Bostadsinvesteringarna kan däremot komma attåterhämtas tidigare. Dels har nedgången inom denna sektor varit så kraftig attäven försiktiga efterfrågebedömningar skulle leda till elt ökat investeringsbehov.Dels kan även de penningpoliliska lättnaderna antas få en särskild effekt påbostadsbyggandet på grund av dess större känslighet förkreditmarknadsförhållanden. Sammanfattningsvisförutses den totala efierfrågan komma öka påtagligt under andra halvåret 1975till följd av den samlade effekten av en autonom återhämtning ochekonomisk-politiska åtgärder. En avsevärd osäkerhet vidlåder dock den härantagna uppgångens kraft och lokalisering i liden. Del nedpressadearbetsmarknadsläget kan i viss utsträckning förmodas motverka de konsumlionsslimulerandekrafterna. Lageravvecklingen under denna lågkonjunktur har tagitmycket än vad som var väntal. Senast tUlgängliga dala om orderingångenvisar inte på någon föreslående förbättring. Med hänsyn till dessaomständigheter är det inte osannolikt alt en mera allmän och klar återhämtningav aktiviteten inte blir hell manifest förrän Vissa differenser ikonjunkturprofUen kan även anlas komma att gälla för de olika länderna. IFörbundsrepubliken , där de vidtagna stimulansåtgärderna är relativtsett starkast kan en uppgång i den privata konsumtionen komma tämligen snart.Uppgången i torde komma först något . Även med en sådan förskjutning i tidpunkterna föruppgångens början föreligger en allvarlig risk för alt den samtidighetOECD-länderna emellan som utmärkte såväl högkonjunkturen 19721973 som lågkonjunkturen19741975 kan komma alt åtempprepas i den här föratsatla konjunkturuppgångenunder senare delen av 1975 och . SkuUe detta inträffa är det inleosannolikt att flaskhalsproblem av samma slag som under 19721973 kanframkallas med ty åtföljande stabUiserings-poliliska problem. Stimulerad av den ökade efierfrågan kan den totalaproduktionen börja öka successivt . Därvid kantillväxttakten under i varje fall fjärde kvartalet vänias ha nått en visssloriek. Med hänsyn till utvecklingen och förstakvartalet torde en nedgång i bruttonationalprodukten för hela mellan1974 och 1975 dock inte kunna undvikas. Liksom fallet var blir sannolikt utvecklingenmera utpräglad i och resp. mer moderat i Västeuropa.För föratses således elt faU med 2 å i bruttonationalprodukten,varigenom denna skulle ligga års nivå. Emellertidfömtses som nämnts en tydlig uppgång i under senare delen av1975. I väntas en BNP-ökning delvis till följd av en antagenmera expansiv politik efter avtalsrörelsens slut . I FörbundsrepublikenTyskland torde de redan insatta stimulansåtgärderna i kombination med enautonom återhämtning kunna bidra till en uppgång . Tillväxtenför begränsas dock av nedgången och tordestanna vid . kan vänias öka sin produktion tämligen snabbt iförhåUande till andra länder eller med , vilket dock är en låg siffrajämfört med den franska tUlväxttakten under det senasle decenniet. FörStorbritannien förutses en låg tillväxt och produktion väntas gå ned. De mindre torde bli drabbade avlågkonjunkturen i de större länderna med en viss eftersläpning. De enda ländersom kan förutses få en normal eller t. o. m. god tillväxt är ochÖsterrike med 56 resp. 2,53,. export till de oljeproducerande staternavänias öka 1 BNP-tillväxten beräknas som den procentuellaskillnaden mellan den genomsnittliga produktionsnivån . Även med enrelativt sett mycket hög tlllvä.Kltakt under en del av året kan årsgenomsnittetförbli lågt på grund av en nedgång i produktionen tidigare . 1 Revideradnationalbudget 1975 45 likamycket som 1974, dvs. Handeln med statshandelsländernatorde bromsas upp och visa en mindre real ökning än . Deråvaruproducerande export utsätts för stark press i fråga om såvälvolym som pris, varför deras inkomster kan antas komma att sjunka. Utrymmet förimport från OECD-området kommer att minska i motsvarande mån. Somtidigare berörts tyder mycket på att de internationella råvaruprisernastabiliseras eUer sjunker något . Tillgängliga prognoser förpriserna på industriella färdigvaror pekar på att ökningarna skuUe stanna vid10 % jämfört . Under antagande av altoljepriserna inte höjs i nominella termer skulle en sådan utveckling leda tiUen avsevärd förbättring av OECD-områdets bytesförhållande gentemot andraländer. Det kan dock inle uteslutas att inbromsningen i prisstegringstakten förindustriella färdigvaror blir mera markerad än vad som har antagits. Motbakgrund av lågkonjunkturen i de industrialiserade marknadsekonomierna tordevärldshandeln inte öka annat än marginellt . Mot slutet av1975 bör dock den här antagna återhämtningen i den ekonomiska aktiviteten i destörre börja avspegla sig på intra-OECD-handeln. exportbör öka med någon procentenhet mer än importen i volym räknat, främst tillföljd av de oljeproducerande staternas fortsatt starka efterfrågan. Dessaländers importkapacitet har visat sig vara avsevärt slörre än vad somförutsatts tidigare. Prognoserna för bylesbalansunderskott under 1975har reviderats ned från nära 40 miljarder tiU . Fördelningenav delta underskott torde bli ännu mera sned än . FörbundsrepublikenTysklands och överskott blir sannoUkt lika stort eller större,medan de mindre OECD-slalerna med sammanlagt av områdetsbruttonationalprodukt belastas med av det förutsedda underskottet. Denintemationella betalningsutveckUngen korrmier sålunda att präglas av enfortsatt obalans som i huvudsak går mellan oljeimporterande ocholjeexporterande länder. De oljeexporterande ländemas sammanlagda bytesbalansmot såväl OECD-området som uppskattas ge ettinkomstöverskott på . Osäkerheteni dessa beräkningar är emellertid mycket stor. Delta beror på att både exportenoch importen i OPEC-länderna är svår att uppskatta. Vidgivet oljepris kommer förbättrad hushållning och omläggningar tUl energisnålareproduktion i konsumentländerna att successivt dämpa oljeefterfrågan. På längresikt kommer också utvecklingen av andra energikällor att få samma verkan. Närdet gäller uppskattningen av OPEC-ländemas importutveckling måsteman göra en uppdelning på s. k. högabsorberande och lågabsor-berandeoljeländer. Till den förra gmppen hör länder som till följd av en storbefolkning och relativt utvecklad ekonomisk straktur har en hög importkapaciteti förhållande till exportinkomsterna. Hit räknas , , ,, och . Till den senare gmppen hör de oljeländer som tillföljd av Uten befolkning, hög per capilainkomst samt underutveckladinfrastruktur inle på lång lid torde kunna förbruka sina exportinkomster påsamhällsutbyggnaden. Hit räknas , , ,och . Importtillväxleni båda grupperna beräknas visserligen till i genomsnitt . Meneftersom denna utveckling sker från olika im-porlnivåer, kommer förbrukningenav exportinkomsterna att bli olika i de båda grupperna. Detär inte osannolikt att de högabsorberande oljeländernas import-utgifter redanom kommer att bU lika stora som exportinkomsterna. OPEC-ländernassamlade inkomstöverskolt har placerats huvudsakligen ibanktillgodohavande och i andra slag av likvida finansiella fordringar påOECD-ländema. Till viss mindre del investeras överskottet också i realatUlgångar genom företagsetableringar och köp av förelag och aktier eller fastegendom i underskottsländerna. Realin-vesteringarna svarar dock f. n. för enliten andel av OPEC:s totala placeringar, och man räknar knappast med någonstörre ökning. En växande andel i användningen av inkomstöverskottet utgörs avOPEC:s internationella u-landsbistånd. Deoljeimporterande ländema har därmed kunnat finansiera betalningsunderskottenutan allvarliga stömingar i det internationella kredit-och valutasystemet. Sålänge den övervägande delen av OPEC-ländernas placeringar är likvida kan mandock inte utgå från att så kan ske även i fortsättningen. Tvärtom får man räknamed att betydande omplaceringar kan företas av OPEC-länderna aUtefter skiftande ränteförhållanden och tecken på föreståendeväxelkursförändringar. Detta skapar självfallet en betydande instabilitet i detinternationeUa kredit- och valutasystemet. Pågmnd av dessa förhåUanden strävar man inom det internationella valutasamarbetetefter alt få till stånd arrangemang för långfristig och bättre länderfördeladkapitalåterföring. Inom såväl som den har mannått vissa framsteg härvidlag. Somframgår av resp. länderavsnitt har kreditpolitiken successivt lättats i flerabetydande länder . En följd härav är att räntorna iFörenta staterna och på eurodoUarmarknaden sjunkit avsevärt i förhållande tillräntelägena på andra kreditmarknader. Påvalutamarknaderna har detta lett till omplaceringar från dollar- Bil.1 Reviderad nationalbudget 1975 47 tillgodohavandentUl framför allt de schweiziska och västtyska valutorna. Pressen uppåt på devalutor, bl. a. den svenska, som tillsammans med den västtyska valulan ingår iden s. k. valutaormen har därmed lett till en fortgående uppvärdering gentemotdollarn med tUl mitten av . Förentastatemas ekonomi genomgick den svåraste recessionsperioden sedan1930-talet. Bruttonationalprodukten minskade med jämfört med enökning med . steg från tiUca . Arbetslösheten ökade kraftigt och låg vid årets utgång på . I efterhand tyder mycketpå att den nuvarande konjunkturavmattningen tog sin början redan under 1973med en nedgång i bostadsbyggandet och bilförsäljningen samt en markant uppgångi kvoten mellan lagerstockar och löpande försäljning. Under intryck avoljekrisen och den därav föranledda nedgången i bilproduktionen uppvisadeförsta kvartalet 1974 ett drastiskt fall i den ekonomiska aktiviteten. Bmttonationalproduktensjönk därvid i årslakt räknat. De upphörande effekterna avoljekrisen tycks delvis ha dolt den underliggande lågkonjunkturen. Under andraoch tredje kvartalen bromsades nämligen nedgången in påtagligt och konjunkturbildenblev splittrad med stagnation i somliga sektorer och påtaglig återhämtning iandra. blev så recessionsbilden fullständigt entydig medelt fall i bruttonationalprodukten på i årslakt. Ännu mera slående blevutslaget på industriproduktionen. Denna hade ökat, om än allt långsammare,och stagnerat . Under fjärdekvartalet gick den så ned med i årslakt. lågkapacitetsutnyttjandet i industrin på . Trots stora an-strängningar frånföretagens sida att skära ned lagren steg dessa kraftigt iförhållande till försäljningen. Denekonomiska politiken var utformad för alt bekämpa inflationen.Finanspolitiken inriktades i stort på att hålla de offentliga utgifterna på enoförändrad nivå, vilket med en hög inflationstakt realt sett innebar enkraftigt kontraktiv effekt på efterfrågan. Huvudbördan i den eftersträvadestabiliseringspolitiken lades dock på penningpolitiken. Penningmängdens årligatillväxt begränsades till . Som en följd härav steg räntorna kraftigt ochnådde historiskt sett höga nivåer. märktes en lättnad påkreditmarknaden och de korta räntorna sjönk. Under loppet av fjärde kvartalet1974 tycks dock den amerikanska successivt ha svängt över till enlättare penningpolitik genom att sänka diskontot och banker- naslikviditetskvoter samt genoni att köpa upp statspapper. I viss utsträckningkan emellertid denna utveckling tolkas som en anpassning lill den markant lägreefterfrågan på pengar. President presenterade etl programför fortsatt inflationsbekämpning främst med hjälp av extraskatter på hushållenoch förelagen. Efter hand som nedgången blev alltmeruppenbar miste Fords program sin aktualitet och skrinlades. Inflationenhöll en takt på i genomsnitt . kominflationsimpulserna i huvudsak från de höjda priserna på energi och livsmedeloch andra råvaror. som priserna på dessa varor stabiliserades ellersjönk under loppet av året slog de ökade arbetskostnaderna och den lägreproduktiviteten igenom på priserna på andra varor, främst industriellainvesteringsvaror. Hushållens inkomsler steg i nominella termer medande reala disponibla inkomsterna sjönk . Denna minskning i kombinationmed fallet i de finansiella tillgångarnas reala värde och den ökandeosäkerheten om sysselsättningen bidrog till alt den privata konsumtionenminskade med . Särskilt stor blev nedgången i konsumtionen avvaraktiga konsumtionsvaror, i synnerhet bUar. Bostadsbyggandetsjönk i reala termer meUan 1973 och 1974. Från en årslakt på 2,4miljoner igångsatta bostäder föU antalet byggstarter till enårslakt av 900 000 . Bakom detla fall ligger flerafaktorer. Konsumenternas fallande realinkomsler och osäkerhet inför framtidentorde ha varit en. En viss mättnad på nya lägenheter hade kunnat noteras redanunder 1973. Men av störst betydelse var sannolikt den restriktiva penningpolitiken,som drabbade bostadsfinansieringsinstituten hårt, samt de snabbt stigandepriserna i bostadsproduktionen. Framtill bars näringslivets investeringar upp av deninvesteringsvåg som startat och som förstärkts av. de utprägladekapacitetsbristerna i vissa branscher . Under andra halvåret 1974minskade emellertid även näringslivels investeringar tUl följd av de försämradeavsättningsutsikterna och den ökade outnyttjade produktionskapaciteten. Lagrensteg och registrerades en omfattande ofrivilUglageruppbyggnad. Denamerikanska bytesbalansen uppvisade ett underskott på för 1974jämfört med ett överskott på 400 mUj. Exporten steg kraftigt underförsta för att sedan sjunka . Volymökningenför helåret blev emellertid . Importen däremot minskade med någonprocent i volym. Detfall i den ekonomiska aktiviteten som karakteriserade fjärde kvartalet 1974synes ha fortsatt 1975. Industriproduktionen föllytterligare med och 1 Revideradnationalbudget 1975 49 3 %under februari 1975. Arbetslösheten gick upp med en hel pro centenheten till av arbetskraften. steg arbetslösheten ytterligare och nådde . Det amerikanska handelsdepartementels index för indikatorer som ligger tidigt i kon junkturcykeln lydde i slutet av febmari på att en fortsatt avmattning åtminstone fram emot sommaren är alt vänta. Sedan höstens aldrigförverkligade antiinflationsprogram har den ekonomiska politiken svängt om iklart expansiv riktning. presenterade president ett nyttekonomisk-politiskt åtgärdspaket i vilket inflationen fått ge plats åtrecessionen som "nationens fiende nr 1". Med hjälp av en återbäringpå skatt och en permanent skattesänkning för hushållen och ökade skaltekrediterför förelagens investeringar på inaUes skulle fallet iefterfrågan motverkas. Utbetalningarna av skatteåterbäringen föreslogs ske itvå etapper . med detta stabilise-ringspoliliskapaket föreslogs omfattande ålgärder på det energipolitiska området. a.föreslogs en importavgift av per fat olja. Syftet med denna avgift äralt minska importen av olja och främja utvecklingen av altemativa inhemskaenergikällor. Inkomsterna från dessa avgifter skulle sedan åter tillförasekonomin så att effekten av de höjda oljepriserna på totala efterfråganneutraliserades. Oljeimporlavgiften skulle dock till skillnad från detstabiUseringspolitiska programmet införas med höjningar på 1 dollarper fat från febmari till . Den expansiva verkan av programmet i sinhelhet torde därför vara begränsad. Under behandlingen ikongressen har emellertid betydande modifikationer införts.