prop · FZ03209 · 1975-12-31 00:00:00 — Under åberopande av det anförda föreslår jag attuppräkningen i första stycket kompletteras med ämnet djurskydd. Detta ämne börföras in i uppräkningens Oärde punkt. Enligt RF tillkommer normgivningsmakten på vissaområden primärt men kan genom bemyndigande av i slörreeller mindre utsträckning överföras till regeringen. Föreskrifter om rätt förregeringen att efter bemyndigande av meddela bestämmelser i ämnen,som primärt ingår i normgivningsområde, finns i 8 kap, 7-10 §§ och13 kap, 6§ RF När med stöd av någon av bestämmelserna i8 kap, 7-10 tjtj RF bemyndigar regeringen att meddela föreskrifter som primärttillhör lagområde, är avsikten att tillföra regeringen sådannormgivningskompetens som den har behov av under normala förhållanden. Den i13 kap, 6 tj RF öppnade möjligheten för att, utöver vad som följer Prop.1975/76:209 164 av8 kap, RF, bemyndiga regeringen att meddela föreskrifter som i normala fallkräver lagform avser att tillgodose det extraordinära behov av utvidgadnormgivningskompetens för regeringen som kan finnas vid krig eller krigsfaraeller vissa liknande förhållanden, 1 8 kap, 11 § föreskrivs alt , om denenligt RF bemyndigar regeringen att meddela föreskrifter i visst ämne, därvidkan medge att regeringen överiåter åt förvaltningsmyndighet eller kommun altmeddela bestämmelser i ämnet, I fall som har sagts kan ocksåuppdra åt förvaltningsmyndighet under att meddela sådanabestämmelser. Den möjlighet lill s, k, subdelegation till förvaltningsmyndigheteller kommun av normgivningsbefogenhet som här öppnas finns enligt lagrummetsordalydelse i samtliga fall där enligt RF bemyndigar regeringen attmeddela föreskrifter i visst ämne, således även i de extraordinära fall somavses i 13 kap, 6§ RF, Avsikten är emellertid att , när den medstöd av 13 kap, 6§ RF bemyndigar regeringen att meddela föreskrifter i ämnen ivilka den annars inle kan avstå sin normgivningsbefogenhet, inte skall kunnatillåta regeringen att överiåta vidare annan befogenhet att meddelabestämmelser än kompetens att besluta alt lag i visst ämne skall börjatillämpas. Detta framgår av 13 kap, 7§ RF, Där föreskrivs nämligen att omlandel är i krig eller omedelbar krigsfara, regeringen med stöd av riksdagensbemyndigande kan besluta att uppgift, som enligt grundlag ankommer på regeringen,skall fullgöras av annan myndighei. Därefter tillfogas alt sådani bemyndigandebl, a, inte får omfalta befogenhet enligt 13 kap, 6 §, såvida inle fråga ärbara om beslut alt lag i visst ämne skall börja tillämpas. Av det anförda framgår all det föreligger en vissmotsättning mellan 8 kap. 11 § och 13 kap. 7§ RF, Denna bör undanröjas. Det bördärvid knappast komma i fråga att i större utsträckning än som anges i 13 kap,7 § RF tillåta subdelegation till annan myndighei av de extraordinäranorm-givningsbefogenheter som regeringen kan erhålla genom bemyndigande enligl13 kap, 6 tj RF, På grund härav bör 8 kap, 11 § RF ändras så attsub-delegationsreglerna där inte är tillämpliga när enligt 13 kap, 6J RF bemyndigar regeringen all meddela föreskrifter i visst ämne utan endastnär lämnar bemyndigade enligt någon av bestämmelserna i 8 kap, 7-10tjtj RF, Jag föreslår således att i 8 kap, 11 tj förstameningen RF orden "denna regeringsform" byts ut mot "dettakapitel", Förhållandet till andra stater I paragrafens första stycke regleras möjligheternaatt till internationellt organ överlåta sådan beslutanderätt, som enligt RFtillkommer något där angivet organ, Somjag närmare har utvecklat i den allmännamotiveringen 1975/76:209 165 (avsnitt14,10) har bestämmelserna i ämnet i enlighet med ett av utredningen framförtförslag kompletterats med ett förbud mot att till mellanfolklig organisationöverlåta normgivningsmakt, som avser begränsning av de fri-och rättigheter somanges i 2 kap, De ändringar som föreslås i detta kapitel är ihuvudsak av redaktionell natur. Utan samband med fri- och rätlighelsregleringenföreslås därjämte en ändring i 6§. Som framgår av del föregående innebärdepartementsförslaget att det förbud mot tillfälliga domstolar som f n. finnsi 11 kap. 1 § andra stycket andra meningen flyttas över till 2 kap. Detsammagäller regeln om rätt till domstolsprövning av frihetsberövande i nuvarande 11kap. 3 § andra slyckel. Att det samiidigi härmed har gjorts en viss sakligändring i denna regel framgår av specialmotiveringen till 2 kap 9 §, förslag har i I och 3 §§ i de materiella reglernas ställe förts inhänvisningar till resp, paragraf i 2 kap, I I kap, 7 § RF omtalas att det för den offentligaförvaltningen finns statliga och kommunala förvaltningsmyndigheter. Vissa närmarebestämmelser om den offentliga förvaltningens organisation finns i 11 kap, 6 §RF, Där ges i första stycket en antydan om hur den statliga myndighetsorganisationenför offentlig förvaltning är uppbyggd, I andra stycket slås fast altförvaltningsuppgift kan anförtros åt kommun. I tredje stycket anges attförvaltningsuppgift kan överlämnas åt bolag, förening, samfällighet ellerstiftelse och att sådant överiämnande skall ske genom lag för den händelseförvaltningsuppgiften innefattar myndighetsutövning. Med myndighetsutövningåsyftas härvid utövning av befogenhet alt bestämma om förmån, rättighet,skyldighel, disciplinpåföljd, avskedande eller annat jämförbart förhållande.Den närmare innebörden av begreppel myndighetsutövning framgår av propositionen1971:30 (del 2 s. 330 fO. Enskild individ nämns inte i 11 kap, 6 § RF somutövare av offentlig förvaltningsuppgift. Orsaken härtill torde vara att näreneller flera individer utövaren sådan uppgift vederbörande regelmässigtförlänats ställningen av myndighet eller av organ för myndighei. Prop.1975/76:209 166 Behov har framträtt av att kunna anförtrooffentliga förvaltningsuppgifter åt en eller flera enskilda individer ulan attdessa för den skull behöver inlemmas i den offentliga myndighetsorganisationen.Det kan nämligen ibland vara rationellt att privatpersoner utövar en offentligförvaltningsuppgift under bibehållande av denna sin ställning. Frågan haraktualiserats bl. a. i samband med beslutet om reformering avhögskoleutbildningen, I det sammanhanget uppkom också frågan huruvida uppgiftenatt utse ledamöter i ett statligt organ har karaktären av förvaltningsuppgiftsom innefattar myndighetsutövning, 1 propositionen 1975:9 om reformering avhögskoleutbildningen m, m, anförde chefen för att detfrån vissa håll hävdats att utseende av ledamöler i statliga organ är enförvaltningsuppgift som innefattar myndighetsutövning. Delta skulle innebäraatt RF lägger hinder i vägen för att i organ inom högskoleväsendet vissaledamöter utses av enskilda personer, t, ex valkorporationer av studerande, ochkräver lag för alt ledamöter i sådant organ skall kunna utses av förening avstuderande eller anställda. Chefen för ansågemellertid att någol otvetydigt stöd för den anförda uppfattningen inte finnsoch att syftel med regeringsformens bestämmelserom överiämnande avförvaltningsuppgift knappast kan vara att förhindra att ledamöler i statliga organutses på angivet sätt. Han förklarade alt ett förtydligande avregeringsformen på denna punkt möjligen behövdes och att frågan övervägdes inomJustitiedepartementet, 1 propositionen 1975:19 framlades förslag till lagom rätt för sammanslutningar av studerande eller anställda att utse ledamöteri styrelse eller annat organ vid utbildning, I avbidan påresultatet av övervägandena inom innehöll proposilioneninget förslag lill lag om utseende av företrädare för de studerande eller deanställda genom val, 1 stället borde - framhöll chefen förutbildningsdepartementet - gällande beslämmelser om val övergångsvis alltjämttillämpas i oförändrat skick. Propositionen antogs av (Ubu 1975:8,rskr 1975:71) och den föreslagna lagen (1975:168) utfärdades , Uppgiften att utse ledamöter i statligaförvaltningsorgan har sedan gammalt handhafts av statlig eller kommunalmyndighet eller av statlig eller beslutande församling. Först undersenare lid har det blivit aktuellt alt till en del överlåta utseendet avledamöter i statliga förvaltningsorgan till enskilda juridiska personer ellertill enskilda individer som därvid skall bibehålla sin ställning avprivatpersoner. Staten har ansvaret för att de förvaltningsuppgifter somankommer på statliga organ blir ulförda på ett sätl som stämmer överens medgällande lagar och andra författningar och också i övrigt tillgodoser deallmänna medborgarintressena. På grund härav är det en statlig uppgift attsörja för att de statliga förvaltningsorganen Prop.1975/76:209 167 fären sådan sammansättning att organen har goda förutsättningar att fylla sinauppgifter på angivei sätt. Det sagda leder fram till att utseende av ledamöteri statliga förvaltningsorgan otvivelaktigt måste betrakias som en offentligförvaltningsuppgift. Vad därefter angår frågan huruvida dennaförvaltningsuppgift innefattar myndighetsutövning torde del vara lämpligt attförst betrakta tillsättandet av statliga tjänster. Sådana tjänstelillsättningarhar karakiären av offentligrättsliga förvaltningsakter, genom vilkabefattningshavarna föriänas rättigheter och åläggs skyldigheter. Desträvanden som gjorts för alt närma det statligaanställningsförhållandet till förhållandena på den privata arbetsmarknaden kaninte anses ha betagit tillsättningarna av statliga tjänster deras nämndakaraktär. Den offentiigrättsliga karaktären av de statligatjänstetillsättningarna kommer främst till uttryck genom att bestämmelser iämnet meddelas i RF, Sålunda föreskrivs bl, a, i 11 kap, 9 § RF all flertaletstatliga tjänster skall tillsättas av regeringen eller av myndighet somregeringen bestämmer och att vid tillsättning av alla statliga tjänsteravseende skall fästas endast vid sakliga grunder. Av det anförda följer alt enstatlig ijänstetillsätlning innefattar myndighetsutövning i den bemärkelsedetta begrepp har i 11 kap. 6§ RF. I fråga om sådana tillsättningar av ledamöter istatliga förvaltningsorgan som inte utgör tjänstetillsättningar finnsingen motsvarighet till de nyssnämnda allmänna bestämmelserna i . Häravföljer främst att utseende av ledamöler i statliga förvaltningsorgan som lyderunder regeringen inte är förbehållet regeringen och myndighet som regeringenbestämmer utan kan överlämnas till annan inom den ram som dras upp i 11 kap. 6S RF. Det angivna förhållandet innebär emellertid inte att dessa tillsättningarhar en helt annan karaktär än tjänstetillsättningarna. Såsom förut harframhållits har staten ansvarel för alt de statliga förvaltningsorganen fär ensådan sammansättning att organen har förulsättningar alt tillvaratamedborgarnas intressen. 1 det avseendet är det en fullständig parallell mellantillsättningarna av ledamöter i statliga förvaltningsorgan och tillsättningarnaav statliga tjänsler. I minst lika hög grad som beträffandetjänstetillsättningar gäller att utseende av ledamöler i statliga förvaltningsorganinte har karaktären av privaträttsliga avtal utan utgör offentiigrättsligaförvaltnings-akter, genom vilka de utsedda förlänas rältigheter och åläggsskyldigheter. På grund härav måsle uLseendet av ledamöter i statligaförvaltningsorgan anses utgöra en förvaltningsuppgift som innefattarmyndighetsutövning i förut angiven bemärkelse. Enligt 11 kap, 6 § RF kan - när inte annangrundlagsbestämmelse medför hinder däremot - förvaltningsuppgift som innefattarmyndighetsutövning överläm.tas till bolag, förening, samfällighet ellerstiftelse under förutsättning att detta sker genom lag. Kravet på lagforminnefattar en särskild garanti föratt medborgarnas intressen inte bliråsidosatta. Något behov av att avstå från denna garanti när fråga uppkommer omatt låta en förening av ar- Prop.1975/76:209 168 betstagareeller av studerande ulse en eller flera ledamöter i ett slatliglförvaltningsorgan synes inte föreligga. Både i dessa fall och i andra fall närdet är fråga om att lill bolag, förening eller annan Juridisk person överlämnaen förvaltningsuppgift som innefattar myndighetsutövning torde det emellertidvara ändamålsenligt att själva överlämnandet inte behöver ske genom lag. Detbör vara tillräckligt att ett medgivande till överiämnandet flnns i lag. Så harockså grundlagsbestämmelsen tolkats i praktiken, I detta sammanhang kananledning finnas att Jämka bestämmelsens ordalydelse därhän att i ifrågavarandefall överiämnandet av förvaltningsuppgift skall ske med stöd av lag. Om man vill överiämna åt en enskild individ elleråt ett kollektiv av individer, som inle bildar en juridisk person, att ulseledamöler i ell statligt förvaltningsorgan är, som förul nämnts, detta f n,förenligt med RF bara under förutsättning att man föriänar individen ellerindividerna ställningen av myndighei eller myndighetsorgan. Med en sådankonslruklion är del nämligen inte en eller flera enskilda individer som harerhållit förvaltningsuppgiften utan denna tillkommer myndighet. Del är däremoi f n, inte möjligt att låta en ellerfiera fysiska personer överta en offentlig förvaltningsuppgift underbibehållande av ställningen som privatpersoner. Delta gäller både i fråga ommyndighetsutövning och i fråga om annan offentlig verksamhel. angivnaförhållande får anses vara en brist. Lika väl .som det kan vara ändamålsenligtatt en offentlig förvaltningsuppgift kan ;införtros en Juridisk person kan delvara önskvärt alt en förvaltningsuppgift kan överiämnas till en eller fierafysiska personer utan all dessa för den skull behöver inlemmas imyndigheisorganisationen. Exempel härpå utgör fall när man vill på enkelt sällkunna överiåta åt studerande och anställda att genom val utse ledamöter i vissahögskoleorgan. Det kan också tänkas fall i vilka det är önskvärt all enoffentlig serviceuppgift kan anförtros inte bara akiiebolag ulan ocksånäringsidkare som driver rörelse utan att ulnyuja bolagsformen. För all dellaskall bli möjligt bör i 11 kap, 6 tj tredje stycket RF vid uppräkningen av dem,till vilka förvaltningsuppgift kan överiämnas, enskild individ nämnas vid sidanav bolag, förening, samfällighet och stiftelse. När del är fråga om alt eller fiera fysiska personer överlämna en förvaltningsuppgift som innefattarmyndighetsutövning bör överföringen av uppgiften förutsätta medgivande i lag.Den särskilda garanti tor all de allmänna medborgarintressena inte åsidosättssom ligger i kravet på lagar inte mindre angelägen när överlämnandet av enförvaltningsuppgift sker till en eller flera fysiska personer än näröveriåtelsen äger rum lill en juridisk person, Någol behov av att uppställa ensärskild undantagsregel för utseende av ledamöter i statligt förvaltningsorganlorde inle föreligga. Sammanfattningsvis föreslår jag således att 11 kap,6 ij tredje stycket RF ändras så alt förvaltningsuppgift kan överiämnas intebara till där nu angivna Juridiska personer utan också till enskild individ ochatt i samtliga berörda fall överlämnandet skall ske med stöd av lag för denhändelse förvaltningsuppgiften innefattar myndighetsutövning. Prop.1975/76:209 169 Punkt 1 , Som utredningen har framhållit börändringarna i RF lämpligen träda i kraft närmast efter det attriksdagen slutligt har antagit dem. Om det första beslutet fattas , vilketjag utgår ifrån, kan alltså genom att - efter valet - fattadet andra beslutet fä de nya bestämmelserna att träda i kraft ,Jag ser inte något hinder mot att beslämmelserna blir gällande redan från dentidpunkten. Den följdlagstiftning som den nya fri- och rättighetsregleringenkräver, främst ändringar i allmänna ordningsstadgan och lagen om allmänna sammankomstersamt religionsfrihetslagen, är nämligen inte mer omfattande än att den börkunna beslutas , Jag vill tillägga att de förslag tilländringar i TF, som Jag har lagt fram (prop, 1975/76:160 och 204) ochsom avses träda i kraft , visseriigen rör besläklade frågormen att de inte har ett så samband med de här föreslagna ändringarnai RF alt resp. ändringar måsie träda i kraft . 1 pu n k t 2 har inlagils bestämmelser av innebördatt äldre föreskrift som innebär särbehandling på grund av kön behåller singiltighet tills vidare utan hinder av könsdiskrimineringsförbudel i 2 kap, 16 §och att sådan föreskrift , även om ändringen innebär fortsattsärbehandling. Som framgår av avsnitt 14,2 behövs en sådanövergångsbestämmelse, eftersom gällande rätt innehåller ett stort antalförfattningar som i olika hänseenden särbehandlar könen och som inte kan ändraseller upphävas redan i detta sammanhang. Som exempel på föreskrift som avses i denna punktkan nämnas reglerna om änkepension i lagen (1962:381) om allmän försäkring.Detta regelkomplex, som kan sägas indirekt missgynna män genom avsaknaden avregler om änklingspension, behåller alltså till följd av första meningen ipunkten sin giltighet tills vidare. Genom regeln i andra meningen klargörsvidare att t, ex, en höjning av utgående änkepension inte strider motgrundlagen, trots alt ändringen inte undanröjer särbehandlingen eller ens går i"utjämnande" riktning. Jag vill underslryka all möjlighelen att ändrasådana föreskrifter som kan sägas missgynna män eller kvinnor givetvis inie färutnyttjas till alt införa nya former av diskriminerande normgivning, I p u n k t 3 har tagits in denövergångsbestämmelse rörande de gällande reglerna i religionsfrihetslagen ommedlemskap i , som påkallas av förslaget lill negativ förenings-och religionsfrihet i 2 kap, 2 tj andra meningen (jfr avsnitl 14,3), Angående bakgrunden till punkt 4 kan hänvisas tillframställningen om mötesfriheten i avsnitt 14,3, Bestämmelsen syfiar på deföreskrifter om filmcensur som återfinns i förordningen (1959:348) om särskildabestämmelser om biografföreställningar m, m. Den föreslagna regleringeninnebär alt de grundläggande bestämmelserna om filmcensuren i förordningens 2 1975/76:209 170 och3 tjtj och de därtill knutna ansvarsbestämmelserna i 8 ij inle kan skärpasannat än efler grundlagsändring. Övergångsbestämmelsen innebär däremotsjälvfallet inte att filmcensurens eventuella avskaffande elleren begränsningav de nuvarande möjligheterna att vägra godkännande av film skulle förutsättaeii beslul i grundlagssliftningsform. Punkt 5, 1 övergångsbestämmelserna till nya RFintogs i punkt 6 första meningen en föreskrift att äldre författning ellerföreskrift skulle äga fortsatt giltighet utan hinder av alt den inte hadelillkommil i den ordning som skulle ha iakttagits vid tillämpningen av nya RF,Övergångsbestämmelsen tog sikle bl, a. på sådana föreskrifter som enligt nyaRF begränsade där angivna fri- och rättigheter men som inte har beslutals ilag. Det nu föreliggande förslaget innebär att fri- ochrättighetsområdet på vissa punkler har utvidgats och därmed också delobligatoriska lagområdet. Del finns därför också i detta sammanhang behov av enövergångsbestämmelse av slag som den åiergivnaövergångsbestämmelsen till nya RF, En sådan har intagits i punkt 5, Jaghemställer att regeringen föreslår alt i den ordning som anges i 8kap, 15 tj regeringsformen aniaga förslaget till lag om ändring iregeringsformen Regeringen ansluter sig till föredragandensöverväganden och beslutar att genom proposition föreslå att antagadet förslag som föredraganden har lagt fram. Fri- och rättiglietsutredningens förslag till ändringar iregeringsformen 1 kap. Statsskickets grunder 1 §' All offentlig makt i utgär frän folket. Den svenska folkstyrelsen bygger påfri åsiktsbildning och på allmän och lika rösträtt. Den förverkligas genom ettrepresentativt och parlamentariskt statsskick och genom kommunalsjälvstyrelse. Den offentliga makten utövas under lagarna. 2 § Den offentliga makten bör utövas så att allamänniskors värdighet och lika värde erkännes; att alla är lika inför lagen, att män och kvinnor åtnjuter lika rättigheter, att den enskildes frihet och privat- och familjeliv skyddas samt att envars ekonomiska, sociala och kulturella välfärd främjas. Det allmänna skall verka för att demokratins idéer blir vägledande för samhällets institutioner och organ, organisationsväsendet och arbetslivet. Envars rätt till arbete, bostad,utbildning, social trygghet, vård och omvårdnad samt en god levnadsmiljö ärgrundläggande mål för det allmännas strävan. Etniska, religiösa och språkligaminoriteters rätt till eget kultur- och samfundsliv bör främjas. 3 §Regeringsformen, successionsordningen och massmediegrundlagen är riketsgrundlagar. 4 § Riksdagenär folkets främsta företrädare. stiftar lag, beslutar omskatt till staten och bestämmer hur statens medel skall användas. Riksdagengranskar rikets styrelse och förvaltning. 5 § Konungen ärrikets statschef. 6 § Regeringenstyr riket. Den är ansvarig inför . 7 § 1 riket finnsprimärkommuner och landstingskommuner. Beslutan-dercrtten i kommunerna utövasav valda församlingar. Kommunerna får taga ut skatt för skötseln av sinauppgifter. 8 §" Förrättskipningen finns domstolar och för den offentliga förvaltningen statligaoch kommunala förvaltningsmyndigheter. 9 § Domstolar ochförvaltningsmyndigheter skall i sin verksamhet iakttaga saklighet ochopartiskhet. ' l';ira! :r:iri'n har inle behandlats av utredningen ochingår alltså inte i förslaget. Den tas med här endast för .sammanhangetsskull: - PaiairiilVn, soni lore-slås bli omnumrerad, har intebehandlats av utredningen i sak. Texten tas med här endast för sammanhangetsskull. Prop.1975/76:209 172 Grundläggande fri- och rättigheter 1 § Svensk medborgare tillförsäkras i förhållande till detallmänna de fri-och rättigheter, som iir grundläggande för fri åsiktsbildningoch för personlig frihet och säkerhet, enligt vad som angives i 2-16 §§. I 17 och 18 §§ föreskrives skyddmot särbehandling på grund av ras, hudfärg eller etniskt ursprung eller pågrund av kön. 1 19 § behandlas rätten till fackliga stridsåtgärder och i 20 §upphovsmäns rätt till sina verk. Utlännings fri- och rättigheter skyddas enligt21 §. 2 § Varje medborgare åtnjuter f, yttrande- och tryckfrihet:frihet all i tal, skrift eller bild eller på annat Sätt uttrycka sina tankar, åsikteroch känslor samt meddela uppgifter och upplysningar, 2, rätt tillinforniation: rätt att taga del av allmän handling samt rätt att i övrigtinhämta och mottaga uppgifter, upplysningar och meningsyttringar, 3, mötesfrihet:frihet att anordna och närvara vid möten, teaterföreställningar och liknandesammankomster, 4, demonstrationsrätt:rätt att anordna och deltaga i demonstration på allmän plats, 5, föreningsfrihet:frihet att sammansluta sig med andra för allmänna eller enskilda syften, 6, religionsfrihet:frihet att utöva sin religion och att sammansluta sig med andra för religiösgemenskap, Beiräffande yttrandefriheten itryckt skrift, radio, television och film samt beträffande rätten att taga delav allmän handling finns bestämmelser i massmediegrundlagen, 3 § Ingen medborgare får Ivingas att giva till känna sinåskådning i politiskt, religiöst eller annat hänseende. Ingen medborgare får tvingas attdeltaga i möte, demonstration eller annan opinionsyttring eller att tillhöratrossamfund, politisk sammanslutning eller sammanslutning för annan åskådning. Ingen medborgare fär ulan egetsamtycke antecknas i register enbart på grund av sin politiska åskådning, 4 § Dödsstrafffär icke förekomma, 5 § Ingenmedborgare får underkastas tortyr eller kroppsstraff eller utsättas förmedicinsk påverkan som syftar till all tvinga fram uppgifter eller hindrayttranden, 6 § Ingenmedborgare får landsförvisas eller eljest hindras att resa tn i riket. Ingen medborgare som är eller harvarit bosatt i riket får berövas sitt medborgarskap i annat fall än då han äreller blir medborgare i annan stat. 1975/76:209 173 7 § Varjemedborgare har frihet att röra sig inom riket och att lämna riket, 8 § Varjemedborgare är, utöver vad som följer av 4 och 5 §§, skyddad mot påtvingatkroppsligt ingrepp. Han är därjämte skyddad mot kroppsvisitation, husrannsakanoch liknande intrång samt mot undersökning av brev, post eller andraförsändelser och mot hemlig avlyssning eller upptagning av andra förtroligameddelanden, 9 § Straff ellerannan brottspåföljd får icke åläggas för gärning som icke var belagd medbrottspåföljd, när den förövades. Ej heller får svårare brottspåföljd åläggasför gärningen än den som var föreskriven då.