prop · FZ0396 · 1975-12-31 00:00:00 — UDPvill ifrågasätta om behov längre föreligger alt bibehålla diplomat- ochtjänsiepass. Om emeUertid nuvarande system anses böra fortsätta vill UDPförorda att diplomatpass utfärdas till handläggande personal och tjänstepasstill biträdande personal. Systemetmed honorära konsulat är f. n. föremål för översyn inom utrikesdepartementet.Tidigare tUlämpad praxis, enligt vilken vid vissa myndigheter utsänd tjänstemanär underställd chef som är honorar konsul eller generalkonsul, är underavveckling. UDP förutsätter att denna avveckling slutförs . Ivissa länder där kravet på officiell svensk representation i varje fall tillsvidare inte ansetts motivera upprättandet av en myndighet med en på platsenbosatt ambassadör har ledningen anförtrolls åt en tjänsteman i lägretjänsteställning. Vid ambassadkanslierna, vilkas arbetsuppgifter i princip ärkoncentrerade tUl ekonomisk, kommersieU och konsulär verksamhet, utgörspersonalen av endast en utsänd tjänsteman som chef samt lokalanställd personal. UDPkonstaterar att det knappast ingår i dess mandat att lämna några omdömenbeträffande formen för svensk representation i olika länder. Den ställer sigdock tveksam tiU lämpligheten av en så sparsam bemanning som sagts. Detkan enligt UDP:s mening knappast vara rationell hushållning att förordna enhandläggare att tjänstgöra på viss 4 1975/76.1 saml. 1975/76: 96 50 ortulan stöd av annan utsänd personal. En förstärkning av personalresursernaskulle bidra lUl alt väsentligt förbättra arbetsförhållandena vid de berördamyndigheterna. Vidnågra av de största utlandsmyndigheterna har de administrativaärendena koncentrerats under ledning av en utsänd tjänsteman med direkt ansvarunder beskickningschefen. UDP anser en sådan organisation mycket välmotiverad. En förutsättning för alt den skall fungera är dock dels att dessatjänstemän genom utbildning och erfarenhet har skaffat sig goda kvalifikationerpå detla arbetsområde, dels atl de erhåller en tjänsteställning som motsvarardet med uppgiften förenade ansvaret. Organiseradesammankomster med personalen förekommer redan nu på många utlandsmyndigheter.Vid vissa större utlandsmyndigheter bar förelagsnämnder inrättats. UDP anserdet självklart att regelbundna mö-len i en eller annan form skall komma tillstånd med all personal vid utlandsmyndighet. Ämnesområdet bör i huvudsak varadelsamma som för företagsnämnd. I takt med atl försöksverksamheten medfördjupad förvaltningsdemokrati inom departementet byggs ut bör överläggningarmed personalorganisationerna äga rum om hur erfarenheler av denna verksamhetskall överföras till utlandsmyndigheterna. ullandsstationerad tjänsteman krävs alt han är väl orienterad om det landoch den region där han tjänstgör. Behovet av ökad kunskap omslationeringslandet torde i varierande utsträckning gälla all utsänd personal.Enligt UDP:s mening bör det vara möjligl alt utnyttja såväl handläggande sombiträdande personal för uppgiften att sprida Sverigeinformation. UDPunderstryker viklen av alt behovet av tjänsteresor inom slationeringslandettillgodoses bätlre än . Den förordar också att man välvUligtprövar önskemål om alt få företa tjänsteresa till eller tUl annanutlandsmyndighet inom regionen för ömsesidigt utbyte av synpunkter ocherfarenheler. Iarbetet på en utlandsmyndighet ingår atl utveckla personliga relationer medutiändska tjänstemän och privatpersoner som är värdefulla kontakter på grund avsina kunskaper och erfarenheter eller sitt inflytande. En viktig uppgift ärockså atl förmedla kontakter mellan företrädare för svenska och utländskaintressen. Representationens allmänna syfte är alt underlätta sådana kontakter. Formernaför representationen växlar. För många tjänstemän kan representationen bli enbetungande del av arbetet. Del är därför naturligt att man söker begränsaomfånget och förenkla metoderna för del sällskapliga umgänget. Det är enliglUDP:s uppfattning svårt att dra upp bestämda riktlinjer för hurrepresentationen skall utövas. Det ter sig naturligt att man här lärrinar deenskUda tjänstemännen etl visst mått av handlingsfrihet. UDPanser emeUertid all alla initiativ bör stödjas som mot bakgrund Prop.1975/76: 96 51 avde rationella behov representationen har att fylla är realistiska när detgäller alt begränsa denna och förenkla umgänges- och representa-tionsformerna.Likaså anser UDP att de behov som kan finnas på skilda platser av gemensammaresurser för representation i form av utrymmen och utrustning bör karlläggasoch att åtgärder bör vidtas för att tillgodose detta behov. UDP anser detockså riktigt att representationen i första hand inriktas på att skapa kontaktmed utländska medborgare eller på alt sammanföra svenska och utländskamedborgare. Viss gästfrihet mot besökande ocb på platsen bosatta svenskamedborgare kan vara motiverad, särskilt från högre befattningshavares sida, menhär bör restriktivitet iakttas. UDPfinner det angeläget att man från sida söker beaktaönskemål om ökad information i säkerhetsfrågor. Alla beskickningar är avsäkerhetsskäl uppdelade i en inre och en yttre avdelning. TUl den inreavdelningen äger endast utsända tjänstemän tillträde. En olycklig effekt avdetla är enligt UDP att en klar gräns markeras mellan den utsända och denlokalanställda personalen. Trots att vissa delar av utlandsmyndigheternaslokaler kräver ett särskUt skydd ifrågasätter UDP om inte den inre avdelningenåtminstone på en del utlandsmyndigheter skulle kunna begränsas på så sätt atten del av de utsända tjänstemännen placeras i den yttre avdelningen. UDPförordar att departementet prövar denna fråga. Dentjänsteman som efter tjänstgöring i tiUträder en post utomlands är iallmänhet väl orienterad om svenska förhållanden. blir detemellertid allt svårare för honom eUer henne att följa utvecklingen ihemlandet. Det är därför nödvändigt alt tjänstemännen bereds möjlighet tillregelbunden kontakt med hemlandet, att man i utbildningen söker beakta behovetav information om och att utlandsmyndigheterna förses med rikliginformation om händelseutvecklingen i hemlandet. Möjligheternaatt i tjänsten besöka varierar mellan olika utlandsmyndigheteroch mellan enskilda tjänstemän. För den helt övervägande delen avutrikesförvaltningens utlandsstationerade personal är dock semeslerbesöken deenda tUlfäUen som ges att besöka . Beträffande semesterresor gäller att tjänsteman med slationering utomlands får ersättning för resa tUlSverige vid semester en gång eller, om arbetsgivaren med hänsyntill att klimatiska eller andra förhåUanden i slationeringslandet medger del,. Sistnämnda regel gäller i fråga om ett tjugotalutlandsmyndigheter. Reseersättning utgår också för tjänstemannens make och bamunder . Ersällning kan vidare utgå för en person anställd i hushållet omsärskilda skäl föreligger. UDPanser alt starka skäl talar för att alla utlandsstationerade tjänstemän ochderas familjer skall beredas tiUfälle att besöka en gång 1975/76: 96 52 UDP fäster därvid särskilt stort avseende vid att tjänstemännen härigenomskulle få det lättare att följa utvecklingen i på oUka områden. Denmenar också att semesterresorna till i högre grad än börkombineras med information och utbildning i avsikt att fördjupa kunskaperna omSverige. Sedanen längre lid anordnas sändebudsmöten för beskickningschefer som förtillfället vistas i . Deltagande i sändebudsmötena är frivUligt.Mölesdagama redovisas som tjänstgöring men dagtraktamente och ersättning förresor från och till semesterorten ulgår inte. För utlandsstationerademeUangradstjänstemän arrangeras veckolånga Sverige-seminarier som beröraktuella svenska samhäUsfrå-gor. Även i dessa seminarier är deltagandetfrivilligt. De har tidigare ägt rum under semestertid. Kurserna förläggs iallmänhet tUl internal, varvid kostnaderna för logi och kost bestrids avdepartementet. UDP anser att ökad tonvikt i framliden bör läggas vid chefsmötenoch andra kurser. UDP menar att om alla utsända tjänstemän får rätt tUlhemresa en gång så är det inte orimligt att begära att de söker inpassasin Sverige-semester så att de har tillfälle att delta i lämpliga konferenseroch kurser. UDP föreslår också atl chefsmölena utökas tidsmässigt och attulbildningsaspekterna betonas starkare. Inte minst viktigt anser man det varaatt deltagarna i chefsmötena får utbildning i personalpolitiska ochpersonaladminislraliva frågor. När det gäUer chef för utlandsmyndighet börriktmärket vara att denne deltar i chefsmötena varvid traktamente börutgå liksom full ersättning för resekostnader från uppehållsorten i Sverigeoch åter och andra med deltagandet förenade kostnader. I varje fall bördeltagande vara obligatoriskt. Man anser det angeläget alt ocksåövrig ullandsstationerad personal, både handläggare och biträdande tjänstemän,ges tUlfälle att i samband med besök i delta i informationsverksamhetoch kurser liksom i utbildning inom departementet. UDP tänker sig att avresursskäl årliga kurser eller konferenser knappast kan komma i fråga för allautlandsstationerade tjänstemän. Men alla tjänstemän bör enligl UDP:s meningdelta i Sverige-seminarium under ullandsljänstgöring. Kurser avhär angivet slag bör betraktas som tjänstgöring. Traktamente bör utgå, liksomersättning för resekostnader inom och för andra med deltagande förenadekostnader. Ettviktigt syfle med Sverige-besöken är alt bereda de utlandsstationeradetjänstemännen tillfälle att kontakta företrädare för myndigheter,organisationer och företag liksom enskilda som har intressen i verksam-hetslandel.UDP understryker värdet av en mottagarservice i ochbetonar vikten av att erforderliga personalresurser avsätts för ändamålet. Mananser det också viktigt att utlandsstationerade tjänstemän som tillfälligttjänstgör i departementet får nödvändig sekre-terarservice och på andra sättbistås i sin verksamhet. 1975/76: 96 53 Detär elt krav att alla utlandsstationerade tjänstemän skaU vara väl orienteradeom utvecklingen i . Pressen är och förblir för överskådlig tid denfrämsta informalionskäUan. Det är UDP:s intryck att utlandsmyndighetemas behovav information om vad som sker i inte är fullt tiUgodosett. Manföreslår mot denna bakgrund att alla utlandsmyndigheter skall ha rätt attprenumerera på minst fyra eller undantagsvis tre svenska dagstidningar, vidbehov med luftpost, samt att samtliga utlandsmyndigheter skall få del avpressbyråns telegrafiska nyhetssammandrag. UDP förordar också att man intar envälvillig hållning till önskemål om prenumeration på svenska tidskrifter. UDP finner det motiveratatt departementet söker underlätta personalens korrespondens med hemlandetgenom en generös insläUning till kurirbefordran. Delsamma gäller för exempelvisbefordran av facklitteratur som lånas eUer inköps i . Det är ocksåenligt UDP naturligt alt personalen i ömmande fall bör få utnyttja telefon ochtelex på statsverkets bekostnad för att ta kontakt med släktingar eller vänneri hemlandet. UDPvälkomnar det initiativ som har tagits till försöksverksamhet med videogram isyfte att undersöka förutsällningarna för alt fortlöpande låtautlandsmyndigheterna få del av TV-inspdningar av viktigare nyhetsprogram,debatter, reportage o. s. v. Samhällsutvecklingen hargivit ökad aktualitet åt medföljande-make-problematiken. Allt fler giftakviimor söker sig till förvärvslivet och i allt fler äktenskap är båda makarnayrkesarbetande. En följd av detta är alt en allt större del av denutlandsstationerade personalen åtföljs av make med egen yrkesutbUdning. Förmånga innebär flyttningen tUl utlandet all de måsle lämna sin anstäUning. Iallmänhet har de också svårt alt erhålla förvärvsarbete på den utländska orten. Man bör enligt UDPmedverka till att lindra dessa svårigheler. I annat faU kan förhållandenaallvarligt återverka på rekryteringen lill utrikesförvaltningen. Däri liggerockså en risk för snedrekrytering. Gifta personer med yrkesarbetande make kan iökande utsträckning komma att avhålla sig från att söka tillutrikesförvaltningen. Inte minst kan svårighelema alt rekrytera gifta kvinnortill utrikestjänsten accentueras. Önskemål som UDP anser bör beaktas är atttjänstledighet skall kunna beviljas medföljande make som är anställd inle somnu bara i statlig även i eller privat tjänst. Departementet börvidare instruera utlandsmyndigheten att underlätta för medföljande make alt fåmöjlighet att lokalanställa medföljande make under förutsättning altvederbörande är kvalificerad för tjänsten. UDP förordar att departementet medhänsyn bl. a. tUl medföljande makes yrkesverksamhet ger tjänsteman som skallstationeras utomlands en indikation på tjänstgöringens sannolika längd. UDPanser att sammanboende under äktenskapsliknande förhållan- 1975/76: 96 54 deni alla här berörda avseenden bör behandlas som medföljande make. Beträffandemakes medverkan i representationsutövningen understryker UDP att sådanmedverkan grundas på frivillighet. Detta måste respekteras av bådestaten/arbetsgivaren och överordnade tjänstemän. kan det konstaterasatt många makar på frivillig gmnd i realiteten spelar en viktig roll när detgäller att företräda utomlands. UDP finner det rimligt altarbetsgivaren söker underlätta för de medföljande makar som så önskar attaktivt medverka i representations-utövningen utomlands. En välvilliginställning tUl önskemål om utbildning och studiebesök för att fördjupakunskapema om och lära känna förhållandena i slationeringslandet tersig mot den bakgmnden också naturlig. Detsamma gäller önskemål om tjänsteresaför medföljande make för dessa syften eller för deltagande i representativfunktion. Det kan också vara lämpligt atl makarna orienteras periodiskt om myndigbetensverksamhet. UDPhar uppmärksammat att vissa tjänstemän, särskilt under placering idepartementet, kan få långvariga förhandlingsuppdrag eller andratjänsteåligganden utomlands. Inte minst av familjesociala skäl anser UDP attmake bör kunna beviljas tjänsteresa tiU förhandlingsorten, när uppdraget uppgårtill viss längd, förslagsvis , eller alternativt alttjänstemannen skall ha rätt till hemresa . Det kan ocksåövervägas om inte tjänsteman som tiUbringar utomlands i tjänstenefter elt visst antal kumulerade tjänstgöringsdagar utomlands bör gesmöjlighet att på statsverkets bekostnad låta make medfölja på tjänsteuppdrag. UDPlar vidare upp den principiella frågan om valet av skola för bam som följer medutomlands. Grundprincipen bör enligt UDP vara att skolvalet på stationeringsortenskall vara fritt inom ramen för det maximibelopp som generellt gäUer för bidragvid utbildning. Likaså anser UDP det rimUgt alt ett bam som kanske har någotår kvar i skolan på en orl skall kunna gå kvar i denna skola även om föräldramaskulle förflyttas till annan ort, nämligen om detla är önskvärt med hänsyn tUlbarnels bästa. k. barnresor anser UDP att den pedagogiska synpunkten bör komma i främstarummet vid bedömningen av frågor som rör barnens skolgång och liknande.Ersättning bör generellt utgå för barns resa för besök hos ullandsstationeradtjänsteman en gång även om tjänstemannen har rält till ersättning försemesterhemresa och oavsett om tjänstemannen har vårdnaden om bameteller ej. Barn-resebidrag bör enligt UDP utgå intill dess att barnet fyUer 19år eUer så länge utbildningsbidrag i praktiken ulgår. Bamresebidrag skall,föreslår UDP, under vissa förhållanden kunna bytas ut mot besök i förfamiljemedlem. Om arbetsgivaren finner särskilda skäl föreligga skaU 1975/76: 96 55 Sverige-besökför tjänstemannens familj kunna bytas ut mot ett andra barnbesök hostjänstemannen på stationeringsorten. Under arbetets gång harUDP konfronterats med en rad synpunkter och önskemål avseende frågor som reglerasi kollektivavtal. UDP har i de flesta fall lämnat dem ulan avseende just medhänsyn till att de torde bli föremål för förhandlingar. I en del faU har UDPemeUertid ansett att starka tjänsteintressen eller vikliga sociala hänsynmotiverar ett ställningstagande från dess sida. Några av dessa frågor harberörts i det föregående. Ytterligare några presenteras i det följande. Sålunda ter det sig förUDP svårförståeligt att man beträffande ersättningsnormerna vid sjukvård ochtandvård gör skillnad mellan personal som är stationerad utomlands och svenskamedborgare i . Vidare anser UDP det rimligt att kostnaderna bärs avstatsverket när det gäller ersättning för hemresa och för transport av bohagvid skilsmässa för frånflytlande make och medföljande barn. Slutligen har UDPnoterat att de förmåner som tjänsteman uppbär vid slationering utomlandsomedelbart upphör i händelse av hans frånfälle. I princip anser UDP detlavara riktigt. Dock menar man att till skillnad från f. n. ersättning förhemlransport av den avlidnes bohag generellt bör utgå. Ett annat rimligtavsteg från denna princip gäller om exempelvis den avlidnes bam vid frånfällelgår i internatskola eller skola på stationeringsorten. De bör kunna gå kvar däråtminstone till terminens slut på oförändrade villkor då den ekonomiska bördanatt svara för skolkostnader i allmänhet torde bli orimligt stor för deefterlevande. Det finns också andra exempel på bur ekonomiska åtaganden som ären direkt följd av ullandstjänstgöringen på ett orimligt sätt belastardödsboet. I sådana fall bör enligt UDP:s mening ersättning kunna utgå under enviss övergångstid. UDP förordar attdepartementet i samråd med personalorganisationerna ser över frågor rörandeförsäkringsförhållandena för de anställda vid ullandsljänstgöring. I sambanddärmed synes del UDP lämpligt att också ersättningsfrågor som hänger samman medeventuell evakuering av tjänsteman och hans famUj tas upp till prövning. UDP förordar att en nybostadsutredning kommer lill slånd möjligt för prövning av gällandestorleks- och standardnormer för bostäder för utrikesförvaltningens utomlandsstationerade personal. Prövningen bör innefatta även sådana bostadsfrågor somaktualiseras av att tjänsteman sammanbor med annan person under äktenskapsliknandeformer. UDP anser det riktigt attpå de orter där rekreationsmöjligheterna är dåliga arbetsgivaren liksom nukänner ett särskilt ansvar för alt genom speciella åtgärder försöka tillgodoserekreationsbehovet. 1975/76: 96 56 Medlokalanställd avses på utländsk ort rekryterad och där bosatt person.Lokalanställda befattningshavare återfinns inom utrikesrepresentationen påvitt skUda kvalifikationsnivåer. Totalt uppgår antalet lokalanställda tillnärmare 500 personer. Den övervägande delen är medborgare ianställningslandet. Många är dock svenska medborgare som har etablerat sigutomlands. Lokalanställdas löner och övriga anställningsförmåner fastställsmed ledning av i första hand marknadslönerna inom verksamhetslandet. Avstegfrån regeln om marknadsanpassning görs dock ofta vad gäller det socialaförmånsområdet. Oavsett vad som gäller lokalt har departementet här deninställningen att de lokalanstäU-das sociala förmåner skall ligga på en enligtsvensk uppfattning rimlig nivå. Nyligenhar ett antal lokalanställda vid svenska utlandsmyndigheter anslutit sig lillsvensk fackförening. Någon ordning för eventuella förhandlingar med delokalanställda om anställningsvUlkoren har inte fastlagts. UDPframhåller att de lokalanställda från många synpunkter utgör ett oersättligtinslag i den svenska utrikesförvaltningen. UDP har funnit att i frågaom föreningsrätten föreligger inget hinder mot att svenska medborgareorganiserar sig fackligt. Vad gäller utiändska medborgare är bUden inteentydig. I vissa länder råder förbud mot facklig verksamhet, i andra torde ioch för sig inget hinder föreligga men där växlar å andra sidan praxis. I endel länder åter ställs de lokal-anstäUda lill utlandsmyndighetens förfogande avvärdlandet som också fastställer löner och andra anstäUningsvillkor. Även omutrikesdepartementet således självklart i princip bör värna om delokalanställdas föreningsrätt, måsle hänsyn tas lill lokala förhållanden. Vadgäller förhandlingsrätten torde svensk facklig organisation ha rätt attförhandla om löner och andra anställningsvillkor för sina lokalanställdamedlemmar. Däremot skulle en eventuell begäran från utländsk fackligorganisation om förhandlingar resa en rad frågor av både principiell ochpraktisk natur som kräver närmare utredning. Jaghar i direktiven tiU UDP uttalat alt del är angeläget att den lokalanställdapersonalen i möjlig mån får arbeta under vUlkor som stämmer inte bara med denlokala arbetsmarknadens krav utan också med de svenska löntagarorganisationernassträvanden. UDP delar min uppfattning all man vid lönesättningen bör se inlebara till de lokala förhållandena utan också till moisvarande förhållanden iSverige. Utgångspunkten måste enligt UDP vara att svenska staten skalluppträda som en god arbetsgivare på platsen. Dettainnebär enligt UDP att löner och andra förmåner tUl den lokalanställdapersonalen bör motsvara minst vad vederbörande kan erhålla Prop.1975/76: 96 57 vidliknande tjänstgöring på annat håll. Förmånerna bör enligt UDP särskilt iu-länder snarare ligga i överkant än i underkant av vad som kan anses normalt.De sociala förmånerna bör dessutom ulgå i en form som svarar mot praxis ianställningslandet även om detta i och för sig kan te sig främmande för svenskttänkande. Det är UDP:s intryck attlönema vid de svenska utlandsmyndigheterna i allmänhet är konkurrenskraftiga.Också vad gäller förmånssidan i övrigt strävar departementet efler att följalagstiftning och praxis på platsen. Har noterar dock UDP brister. Ofta har detgällt förmåner som för svenskt synsätt ter sig främmande såsom extramånadslöner, extra semesterlön och semesterbidrag osv. Motiveringen till attsådan ersättning inle har utgått har i många fall varit alt hänsyn därtillredan tagils vid lönesättningen. UDP menar att man där så är möjligt bör följalokal praxis. Därmed imderlättas också en jämförelse mellan anställningsvillkorenför svenska lokalanstäUda och andra arbetstagare på platsen. UDP anser det fråndessa synpunkter riktigt att man som sker strävar efter alt anknyta denlokalanställda personalens anställningsvillkor lill lokala lönesystem. Utöverde förmåner som ulgår med lillämpning av denna grundprincip anser UDP detrimligt att svenska staten som arbetsgivare tiUförsäk-rar den lokalanstäUdapersonalen vad som på svensk sida kommit alt uppfattas som grundläggandetryggheler. UDP fäster uppmärksamheten på vissa brister i regelsystemet dåtjänsteman övergår till annan tjänst före pensionsåldem. Detsamma gällerreglerna för semester och havandeskapsledighet som i allmänhet avviker frånvad som i anses som normalt. Utredningen anser att för de fall lokalpraxis inte motiverar längre gående förmåner lokalanställda befattningshavaremed avseende på sociala förmåner bör likställas med svenska statstjänstemän.Man anser det också rimligt att alla lokalanställda tillförsäkras skäligpension. I länder med utvecklade pensionsförsäkringssyslem bör detta ske genomatt de lokalanställda om möjligt ansluts till befintliga system i anslällningslandet.I avsaknad av denna möjlighet bör vederbörande tiUförsäkras pension enligtsvenska normer. UDP fiimer det önskvärt att man i vissa fall prövarmöjlighetema att fastställa pensionsbelopp i lokal valuta med anknytning tilllokalt index. UDP efterlyser också en översyn av livförsäkringsfrågorna på såsätt alt man anpassar ersättningsbe-slämmdsema tUl vad som med hänsyn tillinkomstnivå och levnadskostnader kan anses svara mot svenskaersättningsnormer. UDPförordar att man medvetet satsar på att bygga ut utbildningen av delokalanstäUda. De utbUdningsbidrag som utgår tUl de lokalanstäUda svararenhgt UDP:s mening inte tUlnärmelsevis mot den roll som dessa spelar och medförbättrad utbUdning än mer skulle kunna spela i utrikesrepresentationen. UDPanser det också motiverat att lokalanställda ges möjlighet att på statsverketsbekostnad resa till bl. Prop.1975/76: 96 58 förall delta i konferenser rörande informationsfrågor, kommersiella ochadministrativa frågor. Man finner det rimUgt att alla lokalanställda somtjänstgjort i utrikesförvaltningen bereds tillfälle att besöka istudiesyfte.