prop · FY0319 · 1975-12-31 00:00:00 — De rättsregler som finns i gäUande rätt till skydd för denpersonliga integriteten är i huvudsak intagna i 4 kap. (BrB), sominnehåller bestämmelser om brotl mol frihel och frid. Av särskilt intresse idetla sammanhang är de brotl som regleras i 6-9 §§. Bestämmelsen omhemfridsbrott i 4 kap. 6 § försia stycket BrB föreskriver straff för den somobehörigen tränger sig in eller stannar kvar i annans bostad, vare sig del ärrum, hus, gård eller fartyg och beslämmelsen om olaga intrång i paragrafensandra siycke föreskriver straff för den som på annal sätt obehörigen inträngereller kvarstannar i kontor, fabrik, annan byggnad eller fartyg, på upplagsplatseller på annal dylikl ställe. Med bostad avses här inle endasi varaktig bostadulan även tillfällig sådan, t. ex. ell hotellrum, en hytt på ett fartyg ellerell tält. Som exempel på lokaler som skyddas mol olaga intrång kan nämnas -förutom arbetsplatser föreningslokaler, skolsalar samt trappuppgångar ochandra gemensamma utrymmen i hyresfastigheter. Bestämmelserna om hemfridsbrotloch om olaga intrång avser atl skydda den enskilde mot atl slörasbl. a. i sin bostad. Beslämmelserna utgör emellertid också etl visst skydd molintegriletskränkningar med hjälp av leknisk apparatur, efiersom etl sådaniförfarande ibland förutsätter alt gärningsmannen måste bereda sig tillträdelill bostaden eUer lokalen för att anbringa den aktuella apparaturen. Den somhandgripUgen antastar eller medelst skottlossning, stenkastning, oljud eUerannal hänsynslöst beteende eljesl ofredar annan straffas enligl 4 kap. 7 § BrBför ofredande. Beslämmelsen är ett uttryck för att individen tillerkänns ellvidsträckt skydd mol att bli störd av andra människor och den är lillämpligoavsell var den angripne befinner sig. I fråga om individens skydd molapparatur som kan användas lill hemUg avlyssning eller till smygfotograferinglorde beslämmelsen i prakliken vara utan nämnvärd betydelse efiersom dennaapparatur ofta kännetecknas jusl av det förhållandet atl den gör det möjligtatl kränka en persons integritet ulan atl vederbörande ens blir medveten därom.Etl förfarande som innebär atl någon olovligen lyssnar lill telefonsamtal eUerbereder sig lUlgång till postförsändelse, telegram eller annat telemeddelandesom är under befordran genom post- eller är straffbelagt som brytandeav post- eUer telehemlighet enligl 4 kap. 8 § BrB. Den som olovligen beredersig tillgång lill 1. ex. brev eUer telegram som avlämnats lill adressalen kanstraffas för intrång i förvar enligt 4 kap. 9 § BrB men endasi underförutsättning att meddelandet förvarals under lås eUer varil förseglat ellertillslutet på annal sätt. Beträffande alla de nu nämnda integritelskränkningarnagäller all de är straffbara endast som fullbordat brotl, aUtså inte redan påförsöks- eUer förberedelsestadiet. Av betydelse i detla sammanhang är även vissa regler sominle tillkommit för alt skydda enskUda personer mol integrilelsangrepp men sombegränsar rätlen all inneha och använda teknisk apparatur som kan användas tillintrång i enskildas angelägenheter. Telefonreglemenlel (1963:18) innehåller sålunda förbud molall apparat eller ledning av vad slag det vara må, som inte lillhör ,utan verkets medgivande anbringas på eUer anslules lill apparatereller ledningar. Beslämmelsen innebär bl. a. alt användandet av s. k.telefonadaplrar eUer andra lekniska hjälpmedel för avlyssning av såvältelefonsamtal som andra samtal eller för utnyUjande av telefonnätet somströmkälla är förbjudet om del inle företas med medgivande. Syftetmed bestämmelsen är emellerlid endasi att skydda televerkels egendom motåverkan. En överträdelse av förbudet som görs av en telefonabonnent kan enliglreglementet få till följd alt hans telefon blir avstängd. Om en sådan åtgärdriktas mol en utomstående abonnent, kan frågor också uppkomma om en lillämpningav den allmänna straffbestämmelsen om brytande av telehemlighet. Av lelefonreglementet framgår vidare atl inle iannat faU än när del med slöd av lag har förordnats om avlyssning får vidtaeUer liUåla sådana anordningar beträffande telefonnätet, som är avsedda allbereda person ulom möjlighet atl avlyssna samtal påtelefonnätet utan alt minst en av de samtalande vet om det. Bestämmelsenhindrar inte från att tiUhandahåUa abonnent extra hörtelefoner, talregislreringsapparaleroch andra sådana anordningar, som gör alt andra personer än de samtalande kanta del av ett telefonsamtal. I en del specieUafaU föreligger möjlighet atl ingripa mot användningen av leknisk apparatur avden anledningen att dess begagnande är störande. Som exempel kan anförasdomstols offentliga förhandlingar. Enligt 5 kap. 9 § (RB)ankommer del på rättens ordförande all upprällhålla ordning vid rättenssammanträden och alt meddela därför nödiga föreskrifter. Skulle ordförandenexempelvis finna all en privat bandupptagning är störande kan han förbjuda den.Den som inte efterkommer en sådan föreskrift kan enligl 9 kap. 5 § RB dömas lUlböler. Radiolagen(1966:755) innehåUer en föreskrift som anger atl ingen får inneha eUer användaradiosändare utan särskUt tUlstånd av Kungl. Maj:l eller myndighet som Kungl. I övrigl finns det f. n. inga beslämmelser som hindrar alt akustiskapparatur fritt får tUlverkas, importeras, exporteras, försäljas och innehas. I RB,lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål,lagen (1969:36) om telefonavlyssning vid förundersökning angående grovtnarkotikabrott m. m. och i lagen (1973:102) om särskilda åtgärder tillförebyggande av vissa våldsdåd med internalioneU bakgrund finns bestämmelsersom ingående reglerar myndighels rält all på grund av misstanke om vissa brotthålla kvar och undersöka post-och telegrafförsändelser och alt avlyssna telefonsamtalFör sådana ålgärder krävs i allmänhel tillstånd av domstol. Inskränkningari rätlen atl begagna leknisk apparatur för avlyssning eller inspelning kan ävenfölja av andra regler. Den som inle har rätt alt delta i eller lyssna till enviss förhandling, t. ex. domstols överläggning lill dom, lorde inle heUer harätt all bereda sig lUlgång till vad som däri förekommer med hjälp avavlyssnings- eUer inspelningsapparalur. Någon annan sanklionsmöjUghel än rältenall avlägsna apparaturen torde dock vanligen inte föreligga i dessa faU. Del är givet all upplysningar om enskUds privalaangelägenheter eller om affärs- och yrkeshemlighet, som anskaffas på obehörigt säll,kan missbrukas. kan uppgiflssamlarens syfte vara att chikaneravederbörande, ibland kan införskaffandet av upplysningarna ingå som elt led ien brottslig verksamhet t. ex. utpressning. Del finnsvissa regler som förbjuder obehörigt yppande av hemliga uppgifter. Enligl lelefonreglementetgäUer sålunda för televerkels personal atl uppgift om telefonsamtals innehålleller om namn på de personer eller nummer på de telefonapparater, meUan vUkasamtal har utväxlats, inle får delges andra än de samtalande eUer abonnenternapå de vid samtalet använda telefonapparaterna eller någon som är befullmäkligatombud för en av dessa personer. Undanlag från dessa bestämmelser föreskrivs bl.a. för de fall i vUka annorlunda har stadgats i lag. beslämmelser gäller beträffande telegram och telex enUgl telegrafreglementei(1959:582). Televerkels personal undertecknar också en särskild lyslnadsförbindelsei överensstämmelse med återgivna beslämmelser. Brott mot tystnadspliktenkan vidare medföra ansvar enligl 20 kap. 3 eller 4 § BrB. Uppsåtligtelefonavlyssning som görs av personal kan ibland vara lovlig,nämligen när avlyssningen ingår som ell led i personalens tiänsteåligganden.För andra tiänstemän i offentlig tiänst finns beslämmelser om tystnadsplikt i oUkaspecialförfatlningar och i 20 kap. 3 § BrB. Även för andra än offentligtanställda finns i vissa faU regler om tystnadsplikt i skilda författningar t.ex. vad gäUer advokater saml bank- och sjukvårdspersonal. En pubUcering av obehörigen åtkomna upplysningar kan någongång beivras med stöd av BrB:s beslämmelser om förtal och vissl skydd förnäringsidkares yrkeshemligheter har skapats genom lagen (1931:152) med vissabestämmelser om illojal konkurrens. En del bestämmelser till skydd för enskUdspersonliga förhållanden eller för affärs- och yrkeshemligheter finns även i l.ex.dalalagen (1973:289) och inkassolagen (1974:182). I övrigt lorde självaoffentliggörandet av obehörigen åtkomna uppgifier inte vara straffbart även omdel förorsakar skada, olägenhet eller i varje fall obehag för den vars privalaangelägenheter blir röjda. Sammanfattningsvis kan sägas alt del i gällande lagliflningvisserligen finns bestämmelser som kan användas för atl bekämpa åtskilligaformer av kränkningar av privatlivet men atl rättssystemet f. n. likväl inlesynes erbjuda ell tiUräckligt effektivt skydd mot de ökade risker för integriletskränkningarsom framför alll den moderna transistor- och fololekniken medför. De beslämmelseri gäUande rält som ger del mest fullständiga skyddel mol obehörigt anskaffandeav information är de som i första hand tar sikte på skyddel för post- eller telehemligheten.Del bör därvid särskUt understrykas atl vanliga telefonsamtal är skyddade motavlyssning som görs av utomstående ulan lov av någon av de samtalande. Iövrigt ger bl. a. beslämmelserna om hemfridsbrott och olaintrång också ettvisst skydd mol kränkningar av nu aktueUt slag. En i en privatbostad eller påen arbetsplats i hemlighet gjord installation av avlyssningsapparalur kansålunda som jag lidigare nämnl ibland endasi komma lill stånd genom en i ochför sig straffbar handling, exempelvis ell hemfridsbrotl eller ell olagaintrång. Mot inlegriletsangrepp utanför sådana lokaliteter som avses med beslämmelsernaom hemfridsbrotl och olaga intrång eller i fall då avståndsverkande apparaturkommer lill användning är skyddet väsentligt sämre. Möjligheten alt inskridamed straffrättsliga sanktioner synes här föreligga endasi i de undantagsfaU då beslämmelsernaom ofredande och om intrång i förvar kan bli tillämpliga. Belräffandeutnyttjandet av information om annans privala förhållande medför bestämmelsernaom lyslnadsplikt, när de är tillämpliga, skydd mol olovligt yppande och därmedjämförbara ålgärder. I övrigt är det främsi genom bestämmelserna om förtal somnågot skydd kan anses föreUgga. Inom arbetet och yrkeslivel finns däremot visslskydd mot all förelags- hemligheter förs lill utomståendes kännedom. Någon molsvarandeaUmän regel lill skydd för privala förhållanden finns däremot inle. Vad jag nuhar anföri har lell mig till slutsatsen alt ytteriigare lagstiftningsåtgärderbör komma lill stånd i syfte att förstärka den enskUdes skydd både mot integriletskränkningarav det slag som beskrivits och mot ett obehörigt uinyttjande av informaiionom hans personliga förhållanden. Förslag till sådan lagsliftning i vad avser inlegriletsangreppmed hjälp av akustisk apparatur lades fram av integritelsskyddskommiltén.Kommittén har i etl senare delbetänkande lagl fram förslag tiU lagstiftningsåtgärdermol fotografering och filmning medan dess arbete med övriga frågor omutnyttjande, t. ex. genom offentliggörande av material om annans privalaförhållanden, ännu inte har sluiförts. Kommitténframhåller i silt delbetänkande (SOU 1970:47) Skydd mot avlyssning, att det framslårsom önskvärt alt ett systematiskt rättsskydd uiformas för den personligaintegriteten. Detta begrepp kan enhgt kommitténs mening anses vara liktydigtmed den enskildes anspråk på alt informationer om hans privala angelägenheter inleskall vara tillgängliga för eller få begagnas av utomstående utan hans vilja.Ifrågavarande bestämning betyder enligt kommittén inle mer än alt en ram angesinom vUken den enskilde kan skyddas mol inlegriletsangrepp. I vad mån ettsådant skydd bör beredas honom beror därutöver på en avvägning av den enskildesinlegritetsanspråk mot det intresse som föranleder angreppet. Den gjordabestämningen av inlegritetsbegreppet syfiar sålunda inte till att närmare angevad som bör betraktas som den enskildes privata angelägenheter. Det torde enliglkommillén inte heller vara möjligt alt åsiadkomma en fullständig uppräkning avdessa företeelser. Praktiskt hänger frågan samman med arten av del angrepp somhotar den enskilde. Frågan bör därför lösas i samband med att olikaangreppsformer behandlas. Från dennautgångspunkt föreslår kommittén straffrättsliga åtgärder mol olovlig avlyssningmedelst tekniskt hjälpmedel för återgivning av ljud. Kommittén har därvid valtatt i huvudsak anknyta de föreslagna reglerna liU beslämmelserna om hemfridsbrotloch olaga intrång. Vad gäller ålalsrälten föreslår kommittén atl samma reglersom i detta hänseende nu gäller för hemfridsbrotl och olaga intrång som ej ärgrovt skall bli tillämpliga i fråga om de nya straffbestämmelserna. I belänkandelbehandlas även frågan om räll för den vars integritet kränkts genom sådantbrott som det här är fråga om att erhålla ersättning för det lidande som kan haåsamkats honom. Kommittén finner atl sådant ideellt skadestånd bör kunnatillerkännas den kränkte på ungefär samma säll som gäller i fråga omärekränkning. Kommittén föreslår även all vissa näringsrättsliga förbud mot allulan tillstånd inneha radiosändare ulvidgas till all omfatta även byggsats förtillverkning av sådan sändare. Dessutom föreslås regler om import och överiålelseav radiosändare. För alt möta eventueUa framtida behov av ytterligarenäringsrättsliga åtgärder beträffande olika slag av avlyssnings- eUerinspelningsapparater föreslår kommittén en särskild fullmaklslag i ämnet. om innehav, imporl, försäljning och reklam, vUkaföreskrifter avses skola träda i lillämpning efter särskilt beslul därom av Kungl.Maj:l. Under remissbehandlingen har huvuddragen iutredningsförslaget fåll etl positivt mottagande. Från flera håll har manunderstrukit behovet av en snar lagstiftning i syfte atl tUlförsäkra den enskUdeett förstärkt rättsligt skydd mol alt hans privata förhåUanden kommer tillandras kännedom. I fråga om enskildheter i förslagel har dock en del kritikförekommit. Några remissinstanser har även satt i fråga om inte kommilléns slulbelänkandeborde avvaktas innan någon lagändring vidtas. Som jag tidigare nämnl finns det ett påtagligt behov av ytterUgarelagstiftningsåtgärder liU skydd för den personliga integriteten. I likhet medkommittén anser jag det i princip önskvärl att ett systematiskt skydd utformaspå detta område. Som kommittén anför kan emeUertid den enskildes anspråk på allinformationer om hans privata angelägenheter inle skall vara lillgängliga för eUerfå begagnas av utomstående mot hans vilja knappast upprätthållas fullt ul. Enavvägning måste alllid ske mellan den enskildes krav på skydd för sinintegritet och andra inlressen som visserligen kan vara oförenliga med dettamen som av andra skäl framslår som berättigade. Om alllså en samlad lösningöver hela integritelsområdet framstår som önskvärd bör det å andra sidan vara möjliglatt även på delta område gå fram i etapper och söka åstadkomma lösningar på deområden där behovet av lagstiftningsåtgärder framslår som särskilt trängande.Enligt min mening utgör del område som kommittén behandlal i sill belänkande SOU1970:47 ell sådant. Kommittén har visserligen avgivit sitt andradelbetänkande (SOU 1974:85) Fotografering och integritet. Betänkandet är f. n.föremål för remissbehandling. Det finns enligl min mening inle någol hinder motatt de förslag angående åtgärder tUl skydd mot integriletskränkningar med hjälpav akustiska hjälpmedel som jag här kommer atl presentera genomförs innanslutlig ställning las lUl de förslag som kommittén lagt fram i silt andradelbetänkande. Kommittén har vall all i första hand begagna sig avstraffrättsliga sanktioner för all söka komma tiU rätta med risken förintegritetsangrepp med akustiska hjälpmedel. Möjligheten all med en regleringav näringsrättslig karaklär inskrida mot förekomsten av den lekniska apparatursom del här är fråga om för alt minska riskerna för missbruk och öka skyddetför integriteten kan som kommittén funnit få praktisk effekt mot en delapparater. Andra apparater kan lätt sältas samman av komponenter som för fuUkomligllegala ändamål finns i den aUmänna handeln. Enbart en näringsrätlslig regleringkan därför inle förväntas medföra ett tiUräckligt skydd för den personligaintegriteten även om en sådan självfallet bör komma till användning i den månden kan göras effektiv. Med hänsyn härtill anser jag i likhel med kommittén ochen övervägande remissopinion att tyngdpunkten hos skyddet för integritetengentemot angrepp med leknisk apparatur i försia hand måste läggas påstraffrättsliga ålgärder. Atl på delta sätt använda straffet som primär sanklionsformnär det gäller handlingar som kan uigöra mycket kännbara kränkningar avenskilda personers inlressen torde inte heUer strida mol vedertagna principer i svensk rält. En slraffrättsUgreglering medför dessulom den fördelen atl apparatur som använls för inlegriletsangreppkan förverkas. Jag delar även kommUténs uppfattning all del vid sidan av beslämmelserom siraffsanklioner finns behov av en ordning som innebär alt den som utsattsför obehörig avlyssning blir berättigad till skadestånd för det Udande som kanha vållats honom genom avlyssningen. En sådan reglering framstår inte bara somskäUg ulan kan även vänlas få en beiydande preventiv effekl. Jagföreslår därför atl nya regler införs av den innebörden all olovUg avlyssningstraffsanktioneras, atl skadestånd skall kunna utdömas för det Udande som genomden olovUga avlyssningen kan ha vållats den kränkte saml all näringsrällsliga ålgärderinförs i den utsträckning sådana åtgärder både kan förväntas medföra elt beaktansvärtskydd för den personliga integriteten och framstår som praktiskt genomförbara.Den närmare utformningen av dessa nya bestämmelser kommer jag att återvända tUllängre fram. Frågan omskydd för den personliga integriteten mol bl. a. olUlbörlig avlyssning ochfotografering har även varit föremål för nordiska har antagit två rekommendationer rörande lagstiftning på inlegrilelsskyddelsområde. I den ena (27/1971) uppmanas regeringarna alt vidta ålgärder för attåstadkomma elt effektivt skydd av privatlivels fred på de områden där elltillfredsställande skydd nu inle föreUgger. Den andra rekommendationen(13/1972) går ul på att regeringarna skall sträva efter atl uppnå enhetUghet omverkningarna av de regler som man ämnar genomföra belräffande privatapersonregister. har i sina berättelser lill 20 :e och 21 :a sessioner vidare framhållil alt man här står inför ettnytt lagsliftningsområde och att del därför är angelägel all man söker kommafram lill enhetliga värderingar angående behovet av skydd för den personligaintegriteten och på grund härav också strävar efter principielll enhetligalösningar. Som jag lidigare redovisat (4.1) har lagstiftning tillskydd mol obehörig avlyssning med hjälp av teknisk apparatur genomförts iDanmark, och medan molsvarande lagstiftning f. n. saknas i vårtland. Med hänsyn härliU är del sålunda inte bara angeläget alt svensklagstiftning inom del berörda området av integriletsskyddel kommer till slåndså skyndsamt som möjUgt utan även all man vid utformningen av dessa nya bestämmelsersöker tUlgodose de tidigare redovisade önskemålen om principiellt enhetligalösningar. 7.2 Utformningen av straffbestämmelserna Kommillén har föreslagil alt det straffrättsliga skyddelmot avlyssning skall gälla endasi för sådana lokaler eller platser som avsesmed beslämmelserna om hemfridsbrotl och olaga intrång. Denna avgränsning avdel straffbara området har kritiserats av flera remissinstanser. För egen del vill jag tUl en början betona all jag iprincip delar kommitténs uppfattning atl den enskildes behov av skydd för sinaprivala angelägenheter gör sig särskilt starkt gällande inom hans bostad,vilket område ju också är primärt skyddat enligl gällande bestämmelser om hemfridsbrotloch olaga intrång i 4 kap. 6 § BrB. Jag är vidare medveten om all del från renljuridiskl-syslemalisk synpunkt kan framstå som en betydande fördel om de nyareglerna om olovUg avlyssning kan anknytas lill dessa redan gällandestraffbestämmelser. Den av kommittén förordade ordningen skuUe emeUertidinnebära atl det inte kommer atl finnas någol som helst skydd mol olovUgavlyssning på platser där det likväl från den enskildes synpunkl selt kanframstå som minst lika önskvärt alt del ges etl effektivt skydd mot hemliga ålgärderför atl avslöja hans privala förhållanden. Enligt min mening har sålunda även bulikskunder,reslau-rangbesökare, gäster eller andra lillfäUiga besökare som uppehåller sigi annans bostad eUer personer som befinner sig i bilar eUer Uknande ellberättigat krav på att kunna känna sig Irygga gentemot åtgärder av det slag somdet här är fråga om. All t. ex. en restaurangägare skulle ha rätt all ihemlighet avlyssna privata samtal mellan gästerna i hans lokal finner jag klartotUlfredsstäUande. EnUgl min mening bör därför obehörig avlyssning var den änäger rum i princip kunna bedömas som ett brott mot den personUga integriteten.Enbart den omständigheten all en avlyssning företas på en plals som den somblir utsatt för kränkningen saknar förfoganderätten över bör sålunda inte tUläggasnågon avgörande betydelse i della sammanhang. Min slutsals blir därför att denya beslämmelserna om olovlig avlyssning inle lämpligen bör begränsas tUl deplatser som avses med beslämmelserna om hemfridsbrott och olaga intrång. Vid ulformningen av de nya bestämmelserna har kommitténvall alt beivra såväl öppna som dolda angrepp med hjälp avavlyssningsapparatur. Såsom dåvarande departementschefen framhöll i direktiventill kommillén och i överensstämmelse med vad jag själv här irUedningsvis haranfört är emellertid det utmärkande för flertalet av de apparater som det nu ärfråga om att de möjliggör alt man i hemlighet kan inhämta upplysningar omannans privata förhållanden. Det är sålunda framför aUl de egenskaper hosapparaturen som medger att den kan användas helt dold som gör den så farlig,eftersom den enskilde på grund härav oftast saknar möjligheter atl skydda sinaprivata angelägenheter mot denna typ av inlegriletsangrepp. Under sådana förhållandenanser jag det vara mest angelägel att samhället söker stävja missbruket avdolda avlyssningsapparater till men för individens integritet. Öppnaintegritetsangrepp i syfte att olovligen skaffa informaiion om annans privataangelägenheter lorde bli sällsynta. 1 den mån sådana kan komma all företas, kanäven de visserligen anses siraffvärda, men den enskUde har dock i dessa fallhelt andra möjligheler alt själv vidta åtgärder lUl förekommande av sådantmissbruk. Vidare torde det redan nu finnas möjligheler atl i vissa faU beivrasådana förseelser med stöd av bestämmelsema om ofredande i 4 kap 7 § BrB. Undervissa omsiändigheler kan även brott mol upphovsrätten föreligga. Jag anser således all delföreslagna utbyggda skyddet mol integrilelsangrepp med hjälp av akustiskapparatur i princip bör begränsas tUl all avse sådant missbruk som utförs meddold apparatur. En sådan lösning synes även stämma bäst överens med denreglering på della område som redan gäller i andra nordiska länder. Kommitléns förslag atl avlyssnings- och inspelningsapparatinte skall få begagnas på arbetsplats ulan stöd i avtal mellan arbelsgivare ochanställd har föranlett slarkl delade meningar bland remissinstanserna. Förslagel,som bör ses mol bakgrund av del förhållandet all kommittén avsett all inom deområden som omfattas av bestämmelserna om hemfridsbrotl och olaga intrång sökareglera inle bara den användning av sådan apparatur som sker i hemlighet utanäven det öppna bruket av dessa tekniska hjälpmedel, har i sina huvuddragtillstyrkts av löntagarorganisationerna. Från andra håll har förslaget däremoimötts av såväl principieUa betänkligheter som oUka påpekanden avseende förfatlningsmässigahinder och prakliska lillämpningssvårigheler. Jag har i del föregående föreslagil en ordning som innebärall det utbyggda skyddet mol inlegritelskränkningar med hjälp av akustiskapparatur skall omfatla endast sådan obehörig avlyssning som sker med hjälp avdold apparatur.