prop · FZ03211 · 1975-12-31 00:00:00 — a. de lokala arbetsmarknaderna in som en naturlig del. Ettviktigt medel i regionalpolitiken kan enligt ERU vara att upprätta normer förgoda ortsomland. Förbättringar av omlanden genom samverkan mellan flerakommuner bör specielll kunna stimuleras. Ävenom den regionalpolitiska medelsarsenalen redan nu är omfattande torde nyastyrmedel krävas , ERU framhåller att ett direkt stöd till hushållenför att öka deras möjligheler att nå olika utbud inom service-ocharbetsmarknadsomlanden kan komma ifråga. Den övervägande delen avmedelsarsenalen måste dock vara inriktat pä alt påverka företagssektornslokaliseringsval. Den offentliga sektorns lokalisering mäste vidare beaktas iallt större utsträckning, ERUvill för sin del framhålla att åtgärder som förbättrar transportförhållandenakan räknas till de mest angelägna. En rad forskningsresultat har pekat mol attsådana åtgärder bör prioriteras. Huvudparten av stödet bör gälla det kollektivatraflknätet. Försök med en utökad färdtjänst bör enligt ERUs uppfattningövervägas, en färdtjänst som ocksä bör gälla arbetsresor. 8.1.6 Inriktningenpå ERUs fortsatta forskningslnitierande verksamhel ERUframhäller två utvecklingsdrag som närmare bör penetreras fränregionalpolitiska utgångspunkter. Det ena gäller tjänstesektorns och dä specielltden offentliga sektorns utveckling. Det andra gäller alt fler sektorer än deareella kan förväntas bli tillbakagäende. Båda dessa ämnesområden bör enligtERUs bedömning tas upp i den fortsatta forskningsintitierande verksamheten vidsidan av de områden som aktualiseras i bl, a. prop, 1972:111. Till de senarehör främsl fortsatt forskning kring befolkningens levnadsförhållanden. övergripande program för forskningsverksamhelen anger ERU planering avorissysiem i del tjänsteproducerande samhället. Prop.1975/75:211 198 omindividernas önskemål och förutsättningar vid bosladsval, den offentligasektorns roll i regionala utvecklingsföriopp och de regionalastmklursam-bandens betydelse för den regionala ulvecklingen anges som treprogramområden. Inom ramen för vart och ett av dessa områden bör olika forskningsprojektgenomföras. Arbetsgrupper bör tillsättas för alt samordna arbetet. Enligt ERUs bedömning harkontaktutbytet mellan forskare och tjänstemän kunnat ske på ett effektivt sätti den tidigare etappens arbetsgrupper. I den nya etappen kommer denna typ avsamverkan alt vidareutvecklas. Dess kanske viktigaste förtjänst äratt forskarnafär information om lidsplaner och viktigare politiska frågeställningar på etttidigt stadium och alt tidsplaner kan sättas upp som leder till att resultatföreligger då problemen skall behandlas. 1synpunkterna på ERU's analyser av hushällens levnadsvillkor gäller generelltatt resultaten frän tidsstudieundersökningarna och kompletteringen avlåginkomslulredningen med malerial pä ortsbundna dala rönt stor uppmärksamhet. Fleralänsstyrelser menar att tidsstudier, efter en framtida kompletterandemetodutveckling, med fördel skulle kunna användas främst inom den kommunalaplaneringen. Bland annat i tar upp tvåanvändningsområden, nämligen vid beslut om detaljlokalisering av arbetsplatseroch serviceinrättningar. Medden nämnda framtida metodutvecklingen, avser de flesia länsstyrelser enkartläggning av människornas attityder och preferenser. Länsstyrelserna iBlekinge och menar att ERUs forskning bör göras mertvärvetenskaplig, med hjälp av discipliner som medicin och beteen-develenskap.Länsstyrelsen i anför alt en grundlig attitydundersökning skullekunna klargöra vilken ortsiyp och ortsstorlek som bäsl motsvarar individensönskemål angående arbeie, bostad, service, miljö elc. Även iNorrbottens län önskar en inriktning pä mer "individ-orienteradevälfärdsanalyser", genom att ERUs rumsliga och tidsliga studier närmarekopplas till låginkomslulredningen och välfärdsteoretiskautvecklingsarbete. Fleralänsstyrelser kommenterar i sina remissvar ERUs begrepp Lokala arbetsmarknader.En mer exakt begreppsbestämning när del gäller lokala arbetsmarknader önskarlänsstyrelsen I . i anser alt ERUsslutsats att en utbyggnad av de kollektiva transporterna skulle ökamöjligheterna att nä arbete, servie etc, inte gäller skogslänen. Sysselsättningsproblemeni små och slörre orter exempelvis kommuncentra och de ofta stora avstånden, görall ökad pendling inle kan ses som nägon lösning. Prop.1975/76:211 199 StatensinsiUiit Jör byggnadsforskning menar alt ERU utföriigt utvecklat sin syn påproblemet att mäta olika levnadsvillkor och välfärd. Institutet pekar på attERU givit en bra översikt pä välfärdsmälningens område, men man anser att ERUalltför ensidigt koncentrerat sig på materiella välfärds-kriterier och att ERUmer än tidigare bör beakta de i sociologisk forskningstradition förankradebeskrivningssystemen. Statensråd JÖr byggnadsforskning anför att ERU-forskningen har arbetat inom en smalsektor. Synsätt och meloder har företrädesvis hämtats från kulturgeografin.Denna koncentration har haft klara fördelar. En gedigen kunskap som vilar påkvalificerad metodutveckling har byggts upp. 1 ett längre tidsperspektiv blirdock denna inriktning otillfredsställande snäv. Om målsättningen är ökadkunskap om befolkningens levnadsvillkor i olika ortsiyper kan den inlebegränsas till tid - rumsliga relationer mellan individ och omgivning där detgeografiska läget tillmäts central betydelse för individens beteende på ettsätt som inte motsvarar dess faktiska roll. De förda välfärdsresonemangenförankrade i valhandlings- och konsumtionsteori med en uppdelning avlevnadsvillkor i ortsbundna och individbundna tillgångar ger en statisk ochotillräcklig bild av individens beroende av omgivningen. Det krävs därför altbeteendevetenskaperna får komma in med uppgift alt utveckla ekologiska metoderför analys av olika orters levnadsförhållanden där den sociala dimensionen avmänniskors beteende tas med. Vilka förändringar i social struktur medför t. ex.de regionala förändringarna i människors bosättning och hur förändraslivsvillkoren för de människor som lämnar sociala grupper de varit anpassadetill för att ingå i nya annorlunda gmpper. InstUutetför social forskning vid välkomnar den idéutveckling somskett inom den regionalpolitiska forskningens område, främst att hushållenslevnadsvillkor och sysselsättningsmöjligheter fätl ökad omfattning. Man anserall del är nödvändigt att klargöra vilka faktorer som styr den regionalautvecklingen. Dessutom är del nödvändigt att klargöra ortssystemets, dvs. denregionala stmkturens framtida form. IERUs analyser av produktionskostnader i olika regioner har remissinstansemaframförallt fäst uppmärksamheten vid de samhällsekonomiska kalkylerna och vidanalyserna av regionala produktions-syslem och produktionsblock. LOframhåller i sitt yttrande att ERUs utveckling av samhällsekonomiskakalkylmeloder givit intressanta resultat. Enigheten om det angelägna i all fåfram bätlre sädana är lika stor som enigheten om de stora svårigheter man härmöter. Den teknik som ERU presenterar och som har speciell relevans lilllokaiiseringsfrägor innebär enligt LO ett intressant steg framål bäde när detgäller att bedöma effekterna av en enskild lokalisering eller nedläggning ochmer allmänt selt en förbättring av den regionalpolitiska planeringen. Denkartläggning av näringslivets inköps- och leveransströmmars geografiskafördelning som har gjorts för några regioner utgör den Prop.1975/76:211 200 enakomponenten i denna ulveckling av den samhällsekonomiska kalkylmetoden. Genomutvidgade sådana kartläggningar ökar möjligheterna att bedöma despridningseffekter i olika delar av landet som uppstår t, ex, vid en visslokalisering eller nedläggning. En andra viktig bil är lägesbestämdauppgifterom kapaciteten t. ex. vad gäller lediga bostäder, samhällelig service,arbetskraft etc. ERU illustrerar hur man genom att kombinera uppgifter omleverans- och inköpsförhällanden och de lägesbestämda kapaciletsupp-gifternaavsevärt kan förbättra beslutsunderiaget fört. ex. en viss lokalisering ellernedläggning jämfört med vad som varil fallet. Även om steget till enfullständig samhällsekonomisk kalkyl ännu är längi bör de metoder ERUillustrerar kunna komma lill användning i närmasl berördamyndigheter under förutsättning alt ett mer heltäckande empiriskt material tasfram. ERUssamhällsekonomiska kalkyler, har också föranlett kommentarer från bl, a.länsstyrelserna i och . Den förra menar att engmndlig samhällsekonomisk kalkyl, skulle kunna svara pä frägor som hur storaexempelvis samhällets lotala kostnader för kapitalförstöring,arbetslöshetsunderstöd, flyttningskostnader m. m, är i kommuner med fortgåendefolkminskning och ogynnsam älderfördelning jämfört med de stödinsatser somskulle behövas för att skapa tillräckligt med arbetstillfällen för attupprätthålla befolkningsbalans. Nationalekonomiskainstitutionen vid universUet framhåller alt del hade varit önskvärtom metoderna för mätning av produktionskostnaderna i olika ortsiyper hadediskuterats och prövats som prognos- och planeringsinstrument. Särskilt gällerdetta produkliviteisanalyserna. Jämförelserna mellan företagens vinster iolika regioner ger intressanta resultat och är förmodligen en fruktbar metod förregionala branschprognoser. Produktivitetsstudiernatas ocksä upp av SCB som betonar att de statistiska problemen vidprodukliviietsjämförelserna är svåriösta. De är emellertid av sä storbetydelse, att ytteriigare analyser genomförs , Iyttrandena över avsnitten om prognos- och planeringsmetoder betonas frägan omhur och var insamlingen av den erforderiiga statistiken skall ske. Mångalänsstyrelser ser svårigheler i datainsamlingen. SCB betonar alt det motbakgrund av de avsevärda resursinsatser som är nödvändiga för alt upprättaregionala input- och outputtabeller är befogal att ytteriigare utvärderaanvändbarheten av den planeringsmodell som diskuteras av ERU. SCBvill för sin del förorda en successiv uppbyggnad av regionalräkenskaper. Redani dagslägel bör man dock kunna böria arbetet med upprättandet avförhållandevis enkla tabeller avseende produktion och användning i löpande ochfasta priser kompletterat med sysselsällningstabeller, LOinstämmer i sitt remissvar i flera av ERUs bedömningar och slutsatser, LOframför sålunda att tanken all regionalpolitiken skall Prop.1975/76:211 201 byggasupp med utgångspunkt från samverkan mellan orter är riklig, LO framför attsynsättet är en vidareutveckling av uppläggningen av det regionalpolitiskahandlingsprogrammet som beslutade om . Blandremissinstanser som tar upp ortssyslemteorin kan ocksä nämnas Institutionen jörkulturgeografi vid som anser det delvis nya synsättetsom ERU lanserar rörande landets regionala utveckling - orts-system -teoritanken - utgör ett viktigt steg mot en förståelse av den utveckling vihaft och den vi går emot. Statsvetenskapligainstitutionen vid säger om ortssystemteorin att den nätt ettavsevärt mätt av allmängiltighet och övergripande förklaringskraft.Institutionen avger kompletteringar och delvis nya synsätt genom det publikabeslutsfattandet, dess fömtsättningar, former och följder. Det kommer in på tvåprincipiellt olika sätt, 1, Somett element bland många i välfärdsstrukturen medinflytande - ef fektivitet. Somett instrument bland mänga för realiserande av de politiska mälen. Institutionenpåpekar vidare alt resultaten ofta är utmärkt redovisade och/ellersammanfattade i karlform. Man anser att resultaten inte bara har belydelse somunderiag för praktiskt - politiskt handlande utan ocksä som synneriigenstimulerande incitament till fortsatt forskning. ERUsförslag till ortssystem ses av många länsstyrelser som en naturlig följd av detregionalpolitiska handlingsprogram som framkom genom prop. Länsstyrelseni anser att man i länsplaneringen betraktat en ortsom synonym till kommun. Planeringen för olika orter inom en kommun har iprincip varil en primärkommunal angelägenhet. Man ifrågasätter om inte ERUssynsätt med en aktiv ortssystemplanering påverkar arbetsfördelning mellanlokal, regional och nationell planering. Mångalänsstyrel.ser ger i sina yttranden uttryck för en önskan om en mer nyanseradorlssystempolitik. Länsslyrelsen i framhäller att ettfungerande ortssystem kräver att centralorterna ges resurser att ulveckla olikafunktionella verksamheter där produktionssamband och komparativa fördelar fårfälla utslag. Ett generelll betraktelsesätt, menar man, skulle kunna leda tillsamhällsekonomiskt felaktiga beslut. Ortssyslemet bör därför anpassas efterlänens och regionens speciella struktur. BeträffandeERUs fortsalla forskningslnitierande verksamhel ansluter sig de flesta remissinsiansernatill del program som ERU presenterar i betänkandet. Statensråd JÖr byggnadsforskning framhåller att det är otillräckligt att begränsa sigtill lid-rumsliga relationer mellan individ och omgivning när man skall ökakunskaperna om befolkningens levnadsvillkor i olika ortsiyper. Det krävs därförenligl rådet att beteendevelenskapen fär komma in 1975/76:211 202 meduppgift att ulveckla ekologiska metoder för analys av olika levnadsförhållandendär den sociala dimensionen av människors beleende tas med. Institutet pekarvidare pä de beröringspunkter som finns mellan dess verksamhel och ERUsprogram för den kommande etappen. Dessa beröringspunkter avser framför alltdelprojektet grannskapets miljö, saml i viss mån meloder förtidsstudie-och attitydmätningar SCBnoterar att forskare, politiker och utredare i allt större utsträckning harböriat intressera sig för verkligheten utifrån hur den upplevs från individernasoch hushållens synvinkel och att delta medför ett ökal informationsbehov. Denkraftiga utbyggnad av individbaserad statistik som behövs för att täcka de nyainformationsbehoven mäste, menar man, ske successivt av bl. a. kostnadsskäl. Deenskilda individernas krav pä sekretesskydd och integritet medför ocksä attutbyggnaden måste ske på ett varsamt sätt. LOframhäller i sitt remissyttrande att del är angeläget att konsekvensen av enväxande tjänstesektor bäde vad det gäller mål och medel las upp i ERUsfortsatta verksamhet. Enligt LO tenderar tjänstesektorn att växa snabbt i mertätbefolkade områden. Denna utveckling försvårar strävan till utjämning avsysselsättningsförhåUandena, Till detta kommer att de regionalpolitiskastödåtgärderna till stor utsträckning är inriktade pä varuproduktionenoch därvid framför allt på industrin. ERUsforskning kring den offentliga sektorns roll i regionala utvecklingsföriopphar i övrigt kommenterats särskilt på tvä sätt. För del första anser t, ex.AMS, EFA och nationalekonomiska institutionen vid attoffentliga sektorns olika regionalpolitiska medel behöver utvärderas.Arbetsmarknadsstyrelsen understryker betydelsen av att andra medel medregionalpolitisk innebörd än utlokaliseringen av statlig verksamhet ävenfortsättningsvis blir föremål för ingående studier. Fördet andra har Statsvetenskapliga InsUnnlonen vid universUet presenteratett forskningsprojekt som kan komplettera ERUs forskningsprogram kringoffentliga sektorn. Institutionen redogör i sitt svar på remissen förforskningen kring del publika beslutsfattandet, dess förutsättningar, formeroch följder, Nägraremissinstanser diskuterar den del av ERUs program som berör regionalastmktursamband, AMS påpekar att industrin även i fortsättningen kommer allspela en nyckelroll i den regionala utvecklingen eftersom den utgör basen förandra mer arbetsintensiva näringar, Samma bedömning återkommer indirekt iIngenjörsvetenskapsakademiens svar där en breddning önskas av ERUs perspektivför att belysa det ökade internationella beroendets konsekvenser för arten ochfördelningen av olika verksamheter. Man anser det nödvändigt att diskuteraSveriges roller i en global hushållning som en utgångspunkt för studier av denregionala utvecklingen, 1 debatten om en övergäng till ökad riänsteproduktionhar detta problem Prop.1975/75:211 203 hittillsej beaktats tillräckligt. Dessapåpekanden synes vidare ligga i linje med synpunkter som lämnats avnationalekonomiska insUtutionen vid och företagsekonomiskainstitutionen vid . Den förra vill uppmärksamma analyser av huren stigande knapphet pä råvaror och energi återverkar pä den regionalautvecklingen. Den senare institutionen efteriyser en omorientering av ERUsverksamhet mot större ansträngningar för att förklara orsakerna tillhändelseförioppen. Fleralänsstyrelser tar upp ERUs arbetsformer. En fråga som berörs av mängalänsstyrelser gäller utvidgat samarbete mellan tjänstemän och forskare.Länsstyrelsen i föreslär speciella informationsträffar ochutbildningssymposier med deltagande av forskare och tjänstemän. Utan dessakontakter, anser i , tenderar dagens uppläggningatt gynna ett centralisliskt syn- och angreppssätt i planeringen på bekostnadav den regionala och lokala nivån. Vidare önskar länsiyrelsen i länatt en referensgrupp bildas med forskare och tjänstemän. Detta skulle medföraett tillvaratagande av planerarnas kunskaper om behovet av olika analyser ochmodeller, tillämpningsproblem, samordningsproblem m, m. tas till vara.Avslutningsvis menar länsslyrelsen i att ett ökat samarbete mellanforskare och tjänstemän skulle kunna betyda att man gemensamt utvecklar metodervilka bättre är anpassade till länsstyrelsernas och kommunernas direkta behov. Arbetetoch dess villkor formar en väsenilig del av människans liv. Arbetet är ettmedel alt skapa en god försörining. Men arbelel har också ett egenvärde som enväg till social gemenskap. Arbetet svarar mol grundläggande mänskliga behovatt ulveckla och berika tillvaron. Dennauppfattning om arbetets betydelse angav jag i direktiven lill sysselsättningsutredningen(A 1974:2). Den har legat till grund för samhällets insatser för all skapa ochupprätthålla full sysselsättning och för förbättringarna av arbetslivetsvillkor. Eftergenombrottet för den aktiva konjunkturpolitiken i börian på 1930-lalei har alltfler ställt sig bakom uppfattningen att statsmakterna skall ingripa för attbekämpa arbetslöshet och hävda sysselsättningen. 1 takt med framgångarna förden aktiva sysselsättningspolitiken har kraven på arbeie stegrats och gett stödför ytterligare ökning av insatsema. De ökade ambitionerna att tillgodosekraven pä goda sysselsättningsmöjligheter i hela landel har nödvändiggjort enulveckling av sysselsättningspolitiken. Sälunda har arbetsmarknadspolitikenunder de senaste två årtiondena fått starkt ökade 1975/76:211 204 resurseroch uppgifter när det gällt att medverka till att full, produktiv och frittvald sysselsättning kan upprätthållas. Vidare har lokaliserings- ochregionalpolitiken byggts ul för att människorna i olika regioner skall kunnaerbjudas likvärdiga sysselsättningsmöjligheter och likvärdig tillgäng till social,kommersiell och kulturell service samt god miljö. Industripolitiken har fått enny och aktiv uppläggning i syfte att medverka lill att lösa de problem, somföretag och branscher ställs inför, och att åstadkomma en industriell förnyelsei överensstämmelse med de ekonomiska och sociala strävandena. Undersenare år har förhållandena på arbetsmarknaden tilldragit sig ytterligare ökaduppmärksamhet. Till detta bidrar den kraftiga konjunkturnedgången och denfortskridande strukturomvandlingen i hela den industrialiserade väriden och dedärav följande arbetsmarknadsproblemen. Men uppmärksamheten är ocksä en följdav människornas krav på att statsmakterna medverkar till att arbete och inkomstkan erbjudas en växande del av befolkningen. Delär mot den bakgrunden som sysselsättningsuiredningen verkar och som arbetet medlänsplaneringen pägär. I delbeiänkandet (SOU 1975:90) Arbeie åt alla och irapporten (SOU 1975:91) Politik för regional balans har ett omfatiande materialredovisats. Betänkandena har varit föremål för remissbehandling och för en bredoffentlig debatt, Mina förslag i det följande kan därför i betydande omfattninggrundas pä lokall och regionalt förankrade uppfattningar och förslag. Tillgrund för mina överväganden har också legal längtidsutredning (SOU 1975:89).Denna utredning har tidigare redovisats för i prop. 1975/76:150, Avbelydelse för mina förslag är också betänkandena (SOU 1974:1) Orter i regionalsamverkan och (SOU 1974:29) Alt utvärdera arbetsmarknadspolitik. Avsiktenär all nu ange den allmänna inriktningen av sysselsättnings-ochregionalpolitiken och att ange hur en samordning skall ske för att deuppställda målen skall kunna uppnås. Jag skall försl beskriva nuläge ochframtidsbedömningar när del gäller säväl tillgängen på arbetstillfällen somkraven på arbeie, Därefier kommer jag att redovisa mina slutsatser när detgäller behovet av en samordnad sysselsättnings- och regionalpolitik och i frägaom de mål som bör anges för denna politik. Därefter avser jag att närmarebeskriva de insalser som kommer alt krävas av statsmakterna, Utvecklingenpå arbetsmarknaden har fätl en ingående belysning i sysselsättningsulredningensbelänkande, rapporten om länsplaneringen och i långtidsutredningen. Deltamaterial bör bilda utgångspunkten för ställningstagandena lill uppläggningenav den framtida sysselsättnings- och regionalpolitiken. Jag vill därför kortredovisa huvuddragen i materialet. Sysselsättningenhar under ökat snabbt. Prop.1975/76:211 205 Tab. 9.1 Sysselsatta i 1 OOO-tal åren 1970 och 1975.Årsmedeltal enligt arbetskrafts-undersökningarna () Handel, samf, priv. femårsperioden1960-1965 ökade antalet arbetstillfällen enligt arbetskraftsundersökningarnamed 140 000, tillkom ytteriigare 160 000 arbetstillfällenoch blev sysselsättningsökningen ännu större. Den uppgickdå lill ca 210 000 arbetstillfällen. Detta innebär att antalet sysselsattaökade under var och en av de två försia femårsperioderna och med mer än5% . Serman till utvecklingen inom olika näringsgrenar är ett framträdande drag denfortgående minskningen inom varuproducerande näringar och den kraftiga ökningeninom tjänstesektorn. Sysselsättningsminskningeninom varuproducerande näringar har varit störst inom jord- och skogsbruk (tab,9.1), Tillbakagängen har dock dämpats efterhand och den var under perioden1970-1975 mindre än hälften av minskningen . Antaletsysselsatta inom tillverkningsindustrin har ökat under första delen av1970-talet. Utvecklingen har emellertid varierat beroende på konjunkturläget.Sysselsättningsökningen har varit särskilt kraftig mellan aren 1973 och 1975.Frän är 1970 inträffade däremot en minskning efler den kraftigauppgången . Byggnadsverksamheten,som kunde redovisa en stadigt ökande sysselsättning fram ,härunder haft en vikande sysselsättning, beroende framför alll påett minskat bostadsbyggande. Samtidigtsom de varuproducerande sektorerna sammantagna har haft en vikandesysselsättning har antalet anställda inom tjänstesektorn vuxit kraftigt. Underåren 1970-1975 ökade antalet sysselsatta inom denna sektor med inte mindre än250 000, Nästan hela denna ökning har skett inom siatlig och kommunalverksamhet. Tyngdpunkten ligger pä den kommunala verksamheten. Del är framföralll utbyggnaden av hälso- och sjukvården med 90 000 nya arbetstillfällen ochutbildning med 40 000 nya arbetstillfällen som har gett upphov till ökadsysselsättning. Prop.1975/76:211 206 Under1970-talels försia del ökade den lotala sysselsättningen med ca 150 000personer mer än vad man räknade med vid periodens börian. Sysselsättningeninom industrin har haft en faktisk ökning mot en förutsatt minskning. Vidarehar sysselsättningen inom offentlig sektor ökat snabbare än vad man räknade medi börian pä , Dessa förändringar bör ses som uttryck för ökadesysselsättningspolitiska ambitioner och som resultat av kraftigt ökadeinsatser frän statsmakternas sida. De netioförändringar somhar redovisats ger inte på nägot säll en uttömmande bild av desysselsättningseffekter, som uppstår genom den fortgående omvandlingen avnäringslivet. Bakom förändringarna ligger bl.a, en omfattandeinvesteringsaktivitet. Industrins investeringar, som ärav strategisk betydelseför samhällsekonomin, har ökat varie år . De uppgår f n. till ca 14miljarder kr.