prop · FY0320 · 1975-12-31 00:00:00 — Några remissinstanser yttrar sig också om hur filmfrågornaskall behandlas på regional och lokal nivå. En rad remissinstanser ansluter sig till film utredningensuppfattning om den viktiga roll som kommunerna har när det gäller attsäkerställa möjligheterna tiU filmvisning på det lokala planet. Svenska kommunförbundetbetonar att det kommunala stödet för filmvisning i olika former på senare århar ökat väsentligt och att filmen i ökad omfattning har vunnit erkännande somen naturlig del i kommunemas kulturliv. a. har filmfrågorna regelmässigthänförts tiU kulturnämndernas ansvarsområde. Även teater- och musikrådetinstämmer i utredningens uppfattning att de kommunala kulturnämnderna börhandlägga filmfrågor. anser att landstingen utöver insatserinom sina egna inrättningar bör kunna dela ut ekonomiska bidrag tUlfilmskapande verksamhet inom t. ex. de fria studieorganisationerna. En regionalsatsning inom filmområdet bör fiU stor del vara uppsökande, i synnerhet vadavser verksamhet inom sociala och vårdande inrättningar. i utgår från attuppbyggnaden av den regionala och lokala filmverksamheten måste ske i samverkanmed folkrörelserna. Även andra remissinstanser, bland dem Folkets husföreningarnasriksorganisation och SSU, anser att man bör ta tillvara folkrörelsernaspersoneUa och ideeUa resurser. kommun stöder tanken att i ettfilmliv, som gäller hela samhället, skall beslutsprocessen inte enbart liggahos dem som förvaltar samhällets ekonomiska resurser utan även hoskonsumenterna och deras organisationer. Många remissinstanser anser i hkhet med utredningen attFilminstitutet skall få resurser att fullfölja och bygga ut sin verksamhet.Utredningens förslag att staten övertar betalningsskyldighetför dramatiska institutet och professuren i filmforskning samt ställerytterligare medel till förfogande för filmrestaurering tiUstyrks allmänt.Svenska filminstitutet betonar dock att behov av anslag ärbetydligt större än vad en ytlig läsning av slutbetänkandet kan ge vid handen. Enligt utredningen bör ha ett övergripandeansvar som icke-kommersiellt serviceorgan för investeringar i tekniska nyheterpå filmområdet. Förslaget avstyrks av , som erinrar om attföretaget bedriver en teknisk utveckling och nyanskaffning samt görinvesteringar i fråga om filmteknik som kommer den totala fUmverksamheten ilandet tiU godo. avstyrker att ges ansvarför teknisk utveckling beträffande videogram och kabel-TV. Föreningen Produktions- och inspelningsledare instämmer iförslaget att bör behålla sina ateljéer och andraproduktionsresurser och håUa dem i gott skick. Några remissinstanser, däribland SÖ och Svenskastudentfilmstudios centralsekretariat, anser i hkhet med utredningen attFilminstitutets bibliotek, kUpparkiv och annan fihndokumentation bör gesmöjhghet att följa med i utvecklingen. , som sedermerahar föreslagit en betydande arkivering av ljud- och bildupptagningar, påpekaratt kommitténs förslag först längre fram kommer att påverka Filminstitutetsfilmarkiwerksamhet. När det gäller utredningens förslag om undervisning omfilm och TV innehåller remissyttrandena ett stort antal detaljsynpunkter på deolika delförslagen. Några remissinstanser diskuterar dock mer allmänt delsutredningens förslag att ämnena svenska, musik och teckning börorganiseras som ett blockämne, dels förslaget om ett ökat utrymme för elevernaspraktiska filmarbete. Förslaget att ämnena musik, svenska och teckning skallorganiseras som ett blockämne med beteckningen kommunikation stöds av dramatiskainstitutet. finner förslaget intressant ur mångasynpunkter. i finner tanken på ett blockämnetiUtalande, men den påvisar också nackdelar i form av sväröverskådlighet ochkomplexitet. SÖ, i , länsskolnämnden i Gävleborgslän och ställer sig negativa tiU en sammanslagning av ämnena svenska,teckning och musik till ett blockämne. Enligt SÖ finns det uppenbara risker i strävan att uppnå de generella målen för blockämnet försummar väsentligaämnesspecifika mål. I kommande läroplansarbete kommer dock kraven på utökadplats för massmediekunskap inkluderande film- och TV-kunskap att beaktas. i anser att utredningensexemplifieringar av de framtida målen m. m. klart indikerar att man försökerinföra ett nytt ämne, filmkunskap, i skolan. tär avstånd från ensådan avsikt. Föreningen och menar att tiden är mogen att sammanföra all undervisningom fUm, TV, radio, press och andra medier tiU ett särskUt huvudämne påskolschemat. framför en liknande synpunkt. I fråga ombarnens eget praktiska filmande anser Lärarhögskolorna i och att denpraktiska filmningen knappast kan ges det utrymme i skolarbetet som utredningenviU. däremot betonar det praktiska filmarbetets betydelse för attuppöva elevernas praktiska färdigheter. i och ställer sig tveksamma tUl förslaget om praktiskt filmarbete påförskolenivå. och skola menar att tyngdpunkten i förskolansverksamhet måste läggas på att träna barnens verbala förmåga framför praktiskfilmverksamhet. Utredningens förslag beträffande studiecirkelverksamhet ifilm- och TV-frågor vinner anslutning av ett tiotal remissinstanser. ABF ochFolkuniversitetens filmbyrå betonar dock de bristande ekonomiskaförutsättningarna. SÖ betonar de vinster som skulle kunna göras genom detförordade samarbetet mellan bl. a. studieförbund, folkhögskolor ochfilmstudios. Ett tjugotal remissinstanser ger en mer eller mindrereservationslös anslutning tiU förslaget att SÖ skall utarbetaläroplanssupplement för film- och TV-undervisning i och gymnasieskolan.SÖ anser dock att man snarare bör utarbeta en handledning än de föreslagnaläroplanssupplementen. Handledningen bör gälla både ochgymnasieskolan samt utformas så att den även kan användas i fritidsverksamhetoch studiecirklar. Förslaget om försöksverksamhet med undervisning om filmoch TV inom specialundervisning, förskola och fritidshem har fått instämmandeav ett femtontal remissinstanser. SÖ finner det angeläget medförsöksverksamhet i första hand inom specialundervisningen och i andra handinom förskola och fritidshem. Flera remissinstanser, däribland Statensfilmgranskningsråd, betonar dock att behoven av försöksverksamhet ochutvecklingsarbete är stort också inom och gymnasieskolan. TCOanser att möjligheterna att omsätta försöksverksamhetens resultat i skolarbetetbör undersökas ytterligare innan man sätter i gång en försöksverksamhet. Enligtlärarhögskolan i bör en försöksverksamhet kunna läggas upp som enforskningsuppgift vid en pedagogisk institution. Förslaget om en särskild konsulenttjänst för film- ochTV-undervisning tillstyrks av ett tjugotal remissinstanser. ÄtskiUigaremissinstanser, särskilt bland skolmyndigheterna, har dock förslag som i olikaavseenden avviker från utredningens. SÖ anser att ansvaret i stället bör liggapå överstyrelsens ämneskonsulenter. SÖ finner det dock angeläget att en expertmed särskilda arbetsuppgifter tillsätts, i första hand för en övergångsperiod. Bland de remissinstanser som har behandlat frågan omplaceringen av den föreslagna konsulenttjänsten förordar flertalet att denförläggs till SÖ i stället för till den föreslagna filmcentralen. Ett femtontal remissinstanser instämmer med utredningen omatt det vid varje skola bör finnas en lärare som har huvudansvaret församordningen av undervisningen om film och TV. Meningama är dock delade om hur frågan skall lösastekniskt. SÖ avstyrker utredningens huvudförslag om att arvodestjänster somhuvudlärare skall kunna inrättas i ett ämne plus ett ämnesövergripande moment,men anser att frågan bör övervägas ytterligare. Förslaget att särskilda studiegångar utarbetas för film-och TV-kunska-pen vid lärarhögskolorna tillstyrks av bl. a. iGöteborg, länsskolnämnden i samt skolstyrelserna i ochNorrköping men avstyrks av SÖ, lärarhögskolorna i , och samt av lärarutbildningskommittén. Sverigesförenade studentkårer menar att en konkretisering av studieplanernasanvisningar i film- och TV-kunskap skulle kunna uppnås genom bearbetning avstudiegångarna i ämnena bild och form samt svenska. Några remissinstanser, däribland UKÄ, , Sverigesförenade studentkårer. Svenska studentfilmstudios centralsekretariat och någrauniversitetsmyndigheter, instämmer i utredningens förslag att ämnetfilmvetenskap bör kunna räknas som s. k. stödjande ämne till flera ämnen änsvenska vid antagning till praktisk pedagogisk utbildning vid lärarhögskola.SÖ och lärarutbildningskommittén ansåg sig då resp. remissyttrandeavgavs inte kunna ta ställning i frågan förrän ett förslag tillnormalstudieplan för den föreslagna filmpedagogiska studiegången förelåg. Förslaget att D 1-kursen i svenska skall kunna bytas utmot grundkursen A 4 i litteraturvetenskap och meritvärderas på samma sätt vidantagning till praktisk pedagogisk utbildning vid lärarhögskola tillstyrks avnågra instanser, men avstyrks av SÖ och UKÄ. SÖ, statens barnfilmnämnd och tiUstyrkerutredningens förslag om att film- och TV-kunskap bör införas i utbildningen avfritidspedagoger, förskollärare och speciallärare. i menaratt denna fråga bör anstå. menar att ämnet filmkunskapskall ingå i förskollärarutbildningen under förutsättning att den nuvarande2-åriga utbildningen förlängs. Ett trettiotal remissinstanser instämmer med utredningen iatt fortbildningen av lärare i film- och TV-kunskap måste förstärkas. Ungefärhälften av dessa instanser tillstyrker förslagen om pUot- och studieledarkurser.SÖ anser sig inte kunna behandla behovet av fortbUdning separat för ett endaområde och tar därför ej ställning tiU förslaget om pUot- ochstudieledarkurser. TCO vitsordar behovet av en intensifierad fortbUdning, menifrågasätter förslaget om pilot- och studieledarkurser eftersom det inte görsklart hur dessa kurser skall kunna vara tiU nytta för en bredfortbildningsinsats. Förslaget att tjänstledighet med B-avdrag skall kunnamedges lärare för studier i filmvetenskap samt litteraturvetenskap med inriktningpå drama, teater och film tiUstyrks av några remissinstanser, däriblandSveriges förenade studentkårer och TCO. Skolstyrelsen i anser att fortbUdningsbehovetbör kunna tUlgodoses inom ramen för övriga fortbUdningsåtgärder och avstyrkerdärför förslaget. Enligt kan fortbildningsproblemetinte lösas i nämnvärd grad genom tjänstledighet för studier i bl. SÖ hänvisar till att praxis när det gäller ledighet med B-avdragför studier bUdas av Kungl. Maj:t genom avgörande i enskUda besvärsärenden. Ett tiotal remissinstanser ställer sig positiva tiUutredningens förslag om att en alternativ fUmpedagogisk studiegång inrättasinom A 1-kursen i filmvetenskap. upplyser omatt en alternativ filmpedagogisk studiegång, en yrkesinriktad A 2-kurs,inrättats inom ramen för en av UKÄ antagen ny studieplan för ämnetfilmvetenskap. Förslaget om årliga fortbildningskurser i film- ochTV-kunskap för universitetslärare tillstyrks av ett tiotal remissinstanser.Lärarhögskolan i anser att den föreslagna fortbildningskursen ävenbör ha lärarutbildare som målgrupp. ochfilmvetenskap vid i anser sig ha resurser att svara fördenna fortbildning. Ytterligare några remissinstanser har berört frågan omutbUdningens förläggning. SÖ föreslår att man i första hand ordnar grundutbildning imassmediekunskap, inkl. film- och TV-kunskap, för lärarutbildare viduniversitet, lärarhögskolor och länsskolnämnder. Förslagen att höja kostnadsramen för ämnet filmvetenskapsamt att ge vid universitet iStockholm ett engångsanslag för teknisk utrustning tiUstyrks av någraremissinstanser. UKÄ framhåller att frågan om kostnadsramen bör behandlas i detårliga budgetarbetet. Vad beträffar behovet av teknisk utrustning är för universitet och högskolor tveksamma tiU om behovet avutrustning är så stort som utredningen anger. Förslaget att studentfilmstudios bibliotek skall inordnasi institutions- eller universitetsbibliotek tillstyrks av vissa skoi- ochuniversitetsmyndigheter. UKA betonar att dessa frågor bör avgöras av styrelsenför resp. studio. anser att frågan bör tas upp idirektiven för den föreslagna utredningen som skall behandla frågan omfUmarkivens ställning. och Svenskastudentfilmstudios centralsekretariat avstyrker förslaget. Sistnämnda instansförordar i stäUet ökat samarbete med institutions-och universitetsbibliotek. Förslaget om statligt stöd tiU studentfilmstudios sombedriver aktiv filmbiblioteksverksamhet tillstyrks av några instanser. Förslaget att upprätta läromedelsförteckningar förskolornas tekniska utrustning på filmområdet tillstyrks av bl. samt av några lärarhögskolor. SÖ finnerdet inte angeläget att upprätta särskUda läromedelsförteckningar utan hänvisartUl den då aktueUa propositionen (1973:76) angående samhällsinsatser påläromedelsområdet och de synpunkter på centrala registrerings- ochinformationsorgan som tas upp där. Information om läromedel bör också ges avAV-centraler och kommunala läromedelscentraler. Även den av SÖ föreslagnahandledningen i film- och TV-kunskap bör behandla urval av utrustning förpraktiskt fUmarbete. Ett tjugotal remissinstanser tUlstyrker utredningensförslag om nedkopiering av lämpliga spelfilmer film. menar att man från början skall satsa pånedkopiering av ett större antal filmer än tio . centralsekretariat anser det väsentligt att kriterierna påde filmer som anses lämpliga att nedkopieras tiU 16 mm hålls så vida sommöjligt. Enligt skulle verksamheten mednedkopiering av spelfilm bli billigast om de föreslagna årliga anslagen fickdisponeras av de etablerade smalfilmsdistributörerna. har liknande uppfattning. Föreningen ställer sig dock tveksam tUlbehovet av åtgärder. Dess medlemmar har redan nu ett stort antal spelfilmer ismalfilmsformat, avsedda för filmundervisning, att hyra ut. Tillgången påsådana filmer kommer att öka. SÖ anser att behovet av nedkopiering av spelfilmerbör utredas ytterligare. Pedagogiska synpunkter bör föras in i resonemanget ochvidare bör övervägas om inte en viss subventionering av kopiekostnaderna börvägas in i kostnadsramen. Ett femtontal remissinstanser uttalar sig för en statligsatsning på excerpter (fUmantologier) och stödmateriaL SÖ, som stöder utredningens förslag, betonar invandrarnasoch de handikappades behov. Vidare anser SÖ att utredningen borde föreslagitett anslag för utveckling av studiematerial för studiecirkelverksamhet. Några instanser påtalar bristen på TV- och videoinspeladeprogram i undervisningen. Särskilt de upphovsrättsliga problemen behöver lösas,menar man. menar att det inte finnsbehov av filmantologier i den utsträckning filmutredningen tror. Vidare frågarsig föreningen varför en så stor andel av stödet skall gå tiU utländskaexcerpter. viU understryka att de centralt produceradeläromedelspaketen bör utformas så att de fungerar både som material förelevutbildning och lärarfortbildning. Ett tiotal remissinstanser, däribland UKÄ och SverigesaUmänna biblioteks förening, tillstyrker förslaget att Filminstitutetsfilmarkiv görs fiU föremål för särskUd utredning, likaså att denna utredningprövar möjligheterna av lagstiftning beträffande tvångsdeponering av film.Enligt statens biografbyrås mening bör en utredning inte komma tUl stånd utanbyråns medverkan. Ett tiotalremissinstanser biträder utredningens förslag om åtgärder för att rädda defilmer som är särskilt viktiga för undervisning och forsknmg och som hotas avförstörelse. Några remissinstanser betonar att bör görastillgängligt för film- och massmedieforskare. Humanistiska fakultetens utbildningsnämndvid menar att detta förslag skall utsträckas till att ävengälla studerande vid filmvetenskapliga institutioner framhålleratt dess arkiv endast är avpassat för internt bruk. Personer som sysslar medhögre forskning kan dock beredas tillgång till arkivmaterialet. Ett tiotal remissinstanser tiUstyrker förslaget omframställning av visningskopior av äldre svenska filmer, lämpliga för denhögre utbildningen och forskningen. i föreslår enbegränsning av försöksperioden tiU högst , varefter en omprövning bör skeför att utröna om den föreslagna kopieringstakten behöver bibehållas. Svenska studentfilmstudios centralsekretariat frågar sigom det finns så många för filmundervisningen nödvändiga fUmer att nedkopiera.Sveriges filmuthyrareförening ifrågasätter behovet av ett så stort antalsmalfilmer för högre utbildning och forskning. Vidare påpekar dessa två remissinstanseratt det redan finns svenska filmer tillgängUga i format hos kommersielladistributörer. avstyrker utredningens förslag. Några remissinstanser tillstyrker förslaget om bidrag förinlåning av utländska kvalitetsfUmer tiU . Svenska studentfilmstudios centralsekretariatanser att det föreslagna stödet kan vara tiU stor hjälp för studentfUmstudiosunder förutsättning att det stäUs direkt tiU sekretariatets förfogande. De av utredningen föreslagna ändringarna i tullbestämmelsernatillstyrkes i sin helhet av bl. ansluter sig till utredningensdelförslag att all slags film får införas tuUfritt. Däremot anser styrelsen attmervärdeskatten skall vara genereU, dvs. att även nuvarande skattebefrielse förfilm enligt 34 § 4 mom. tulltaxermgskungörelsen upphävs. Frågan om upptagande i förteckningen över undervisningscentraler ochvetenskapliga institutioner blir inaktuell om aU film blir tullfri ochskattebeläggningen sker enligt styrelsens förslag. Utrednmgens förslag omreducerad tuUrestitution bör enligt generaltullstyrelsen överlämnas tillfinansdepartementet för att övervägas i samband med den pågående Översynen avgällande tullrestitufionsbestämmelser. tillstyrker förslagetatt all undervisningsfilm befrias från tull och mervärdeskatt. att dess medlemmar i hkhet med bör jämställas med deinstitutioner som befrias från tuU och mervärdeskatt. anser att undervisningsfUm somkopieras i bör vara fri från mervärdeskatt. Enligt Svenska studentfilmstudios centralsekretariat börtullbestämmelserna för vad som räknas som undervisnmgsfilm vidgas till attäven omfatta spelfilm som används i filmundervisningen. Några av de remissinstanser som yttrat sig över förslagetrörande smalfilmsdistribution ifrågasätter utgångspunkterna för ochavgränsningen av förslaget. a. RR V, SÖ, och utredningen angående denfortsatta verksamheten med radio och television inom utbildningsväsendetifrågasätter starkt det ändamålsenliga i att välja ut filmmediet och behandladetta isolerat från övriga läromedel. När det gäUer de brister som enligt utredningen vidlådersmalfilmsdistributionen vitsordar att beskrivningen ärgiltig för landstingens del. I övrigt instämmer de flesta som har yttrat sig i frågan iatt katalogmaterialet är oenhetligt och svåröverskådligt. Föreningen opponerar sig på de flesta övriga punktermot promemorians beskrivningar och menar att de huvudsakliga bristerna inteligger i distributionsledet utan snarare i de otillräckliga ekonomiskaresurserna hos avnämarna, särskilt AV-centralerna. De nämnda instansernauttrycker önskemål om ökade ekonomiska resurser för en bättre systematiskuppsökande verksamhet. De ser det också som angeläget att samhället ställer ökaderesurser tiU producenters och distributörers förfogande för distribution av s.k. lågfrekventa filmer. Folkets husföreningarnas riksorganisation håller med omatt katalogmaterialet är dåligt och oenhetligt uppbyggt, att distributörernahar blygsam kännedom om konkurrentemas produkter, att exportmöjligheterna inteutnyttjas samt att många lågfrekventa filmer inte når ut till konsumenterna medhänsyn tiU AV-centralernas pressade ekonomi. Däremot upplever organisationendet inte som något negativt att en specialisering skett i distributionsledetmot vissa kundkategorier. Tvärtom bör denna underlätta konlaktskapande ochuppsökande verksamhet även för lågfrekventa filmer. anserockså att hänvisningen till AV-centralernas dåliga ekonomi som skäl för attmånga lågfrekventa filmer icke visas är ett motiv för ökad satsning påAV-centralerna snarare än för skapandet av en ny distributionsform. Påståendetatt en stor del av de filmer som produceras bl. a. av stat och kommunaldrig når ut anser riksorganisationen vara riktigt men det beror på att manfrån vederbörande producents sida icke reserverat medel för de olika filmernasdistributionskostnader ända fram till mottagaren utan har satsat alla resurserpå produktionen. Enbart tillkomsten av ett nytt distributionsorgan kan såledesinte på ett avgörande sätt förbättra nuvarande förhållanden på denna punkt. ABF anför liknandesynpunkter och menar att de negativa sidorna hos smalfilmsdistributionen har överbetonats. Huvudförslaget om inrättande av en svensk fihncentralstöds i stort sett utan reservationer av bl. a. LO, , , och allmänna biblioteksförening.Några av dessa instanser diskuterar de olika alternativ för samverkan somutredningen har skisserat. Några instanser är i stort sett positiva tUl en fUmcentraleller annan central funktion av liknande typ, men lämnar tills vidare formenför en sådan öppen och/eller anser att ytterligare utredning bör göras innanett definitivt beslut fattas. Till dessa hör UKÄ ochlänsskolnämndsutred-ningen, som anser att en central funktion även bör omfattaandra riksomfattande läromedel. ÅtskUliga remissinstanser avstyrker i första handutredningens huvudförslag men i stor utsträckning även de föreslagnaalternativen. Helt negativa ställer sig sålunda RR V, SÖ, utredningen angåendeden fortsatta verksamheten med radio och television inom utbildningsväsendet,SAF, , Föreningen ,, . FöreningenSveriges filmproducenter, , KF och ABF. Några av de remissinstanser som avstyrker utredningensförslag föreslår likartade alternativ. TiU dessa remissinstanser hör och . Folkets husföreningarnas riksorganisation hyser farhågorför att en filmcentral av föreslagen typ kan komma att minska det totalautbudet och undandra smalfUmsdistributörema en så stor del av distributioneninom bl. a. folkbildnings- och organisationssektom att tUlgången tiU film härförsämras. föreslår därför en alternativ organisation somavses tUIvarata de organisatoriska resurserna både i nuvarande system och i detföreslagna. Den bör konstitueras av flera intressenter vid sidan av staten, t.ex. SoL-Film och Föreningsfilmo. Men även från övriga smalfilmsdistributörerssida krävs åtaganden och insatser. Genom sitt förslag anser riksorganisationenatt man också i fortsättningen kan tillvarata fördelarna med en profileraddistributionsverksamhet. FUmcentralen föreslås få betydligt färre uppgifter ändem som föreslås i promemorian. är i princip berett attdiskutera det alternativ som innebär integration av fUmcentralen, SoL-Film ochFöreningsfilmo men viU inte tillstyrka detta i första hand, såvida ickelantbrukets och glesbygdens behov av film kan fyllas lika bra som nu.Riksförbundet förespråkar i stället en modell där statligt stöd ges tUlsamarbete mellan Föreningsfilmo, SoL-Film och Utbildningsförtaget. Dessutom bören statlig stödfond inrättas för bidrag dels till inköp och bearbetning avutländsk film, dels tUl inköp av uthyrningskopior för den svenska marknaden. 8 Kulturpolitiska insatser för språkliga minoriteter lägger i sitt slutbetänkandeInvandrarna och minoriteterna fram olika förslag om åtgärder för att förbättrainvandrarnas och de språkliga minoriteternas situation i samhället.Utredningen tar därvid bl. a. upp behovet av kulturpolitiska insatser. konstaterar att aUt eftersom degrundläggande sociala frågorna har börjat kunna lösas har språkliga och kulturellaaspekter på invandrarnas och minoriteternas situation kommit att inta enalltmer central plats både i den interna diskussionen inom minoritetsgruppernaoch i den allmänna svenska debatten. Det har krävts att dessa grupper skalltillförsäkras delaktighet i samhällets kulturutbud och att den kulturellaegenverksamheten inom grupperna skall få stöd. Dessa uppgifter liksom att geinvandrarbarnen möjligheter att utveckla kunskaperna i föräldrarnas modersmåloch att stödja invandrarnas och minoriteternas egna organisationer motiverardelvis nya samhälls-åtaganden inom ramen för kulturpolitiken. De av fastlagda målen för kulturpohtiken ägerenligt utredningen i lika mån giltighet för invandrarna och de språkligaminoriteterna som för den inhemska befolkningen.