prop · FZ0353 · 1975-12-31 00:00:00 — Något sakligt behov att låta banken omfattas av systemet medsamhällsrepresentanter finns inte. Däremot kommer bankens arbete alt försvåras.Kontorsstyrelserna har endast 2-3 ledamöter och systemet medkommunrepresentanter blir därför ohanterligt och effektivitetssänkande. har anfört vissa synpunkter pä den närmare utformningen ochtillämpningen av regler om en vidgad samhällsrepresentation i affärsbankerna.Föreningen utgår från att bestämmelsen att regeringen kan förordna attoffentlig styrelseledamot skall ingå i persongrupp till vilken delegeratsstyrelseärenden skall - liksom f. n. användas endast då delegatgruppen bestårav styrelseledamöter. I fråga om den föreslagna nya regeln att offentligstyrelseledamot skall ha generell rätt atl närvara och delta i överläggningarnanär ärende behandlas av därtill särskilt utsedda styrelseledamöter ellerbefattningshavare anför föreningen följande. Offentlig styrelseledamot bör ifortsättningen liksom äga närvara och deltaga i överläggningarna närärende, som senare skall avgöras av styrelsen, förbereds. Frågan är hur långtnärvarorätten därutöver skall sträckas. För att uppnå en reglering som gersamma sakliga innebörd för alla banker och som inte på ett olyckligt sättskapar svårigheter i det praktiska arbetet bör följande beaktas. Gemensamt föralla banker är atl kreditgivningen intar en dominerande plats i verksamheten.Den offentliga ledamoten kan tänkas i princip ha närvarorätt i delegatgrupp sombeslutar i kreditärenden. Detta rimmar också med uppfattningen atl kreditgivningeninnefattar en form av resursallokering, i vilken samhället kan ha ett intresse.Kreditbesluten i en bank är emellertid så frekventa och av så skiftande valöratt offentlig styrelseledamot omöjligen kan närvara vid dem alla. Riktpunktenbör vara atl närvarorätten å ena sidan inle skall utsträckas så långt att arbetetsfortgång i banken hämmas och å andra sidan inte begränsas så mycket att dettänkta syftet med närvarorätten förfelas. förutsätter att syftet med närvarorättenframför allt skall vara att den offentliga ledamoten får tillfälle att sättasig in i och bli förtrogen med kreditärenden av särskild praktisk och/ellerprincipiell betydelse. Ett kriterium för sådana ärenden synes vara antingen attärendet skall slutligt avgöras av styrelsen själv i den delen räckernuvarande rätt för of- 1975/76:53 21 fentlig styrelseledamot att närvara och deltaga iöverläggningar vid beredning av styrelseärenden - eller att beslutanderättenhar anförtrotts en delegatgrupp närmast under styrelsen. 1 en sådandelegatgrupp bör en offentlig ledamot utifrån promemorians åskådningtillerkännas närvarorätt. En delegatgrupp på denna nivå avgör ofta inte endastkreditärenden. Gruppen kan även ha anförtrotts att besluta i andrakvalificerade ärenden. Regeln bör därför enligt bankföreningen innehålla att enoffentlig styrelseledamot äger närvara och delta i överläggningarna i sådandelegatgrupp närmast under styrelsen, vars uppdrag huvudsakligen avserkreditärenden. Denna regel skulle inte täcka andra från det allmännas synpunktviktiga ärenden, om de skulle utgöra det huvudsakliga innehållet i uppdragetför någon delegatgrupp. Sådana ärenden hör dock redan till följd av sinkaraktär till styrelsens egen beslutsfär. Dessa ärenden har inte heller sådanfrekvens att de på den grund behöver delegeras till andra organ. Genom sinmedverkan i styrelsen får offentlig styrelseledamot därför i stor utsträckningmöjlighet att påverka beslutsfattandet i dessa ärenden. Med hänsyn tillärendenas karaktär kan en eventuell delegering förutsättas regelmässigt skeendast till en regionstyrelse eller likvärdigt organ. Det är en avkärnpunkterna i promemorian att de offentliga ledamöternas medverkan och insyni beslutsprocessen f. n. kan blibegränsad just genom delegering ut i regionerna.Från den offentliga styrelseledamotens synpunkt bör en sådan delegeringnormalt inte möta någon erinran. Offentlig ledamot har emellertid i praktikenen vidsträckt möjlighet att päfordra att ett ärende, som delegerats till annatorgan inom banken, skall återföras till styrelsens beslutanderätt. 1 sistahand kan han påkalla bankinspektionens prövning av delege-ringsbeslutet. anfört om närvarorätt för offentlig styrelseledamot bör ägamotsvarande tillämpning för särskild samhällsrepresentant i regionstyrelse ochregiondirektion. bör i lagen inte anges att samhällsrepresenlanterna skallsärskilt verka för att samhällets intressen beaktas i verksamheten, eftersomdet är grundläggande för samarbetet i styrelser och delegatgrupper att deolika ledamöterna inte anser sig tillhöra skilda fraktioner med olika mål.Föreningen utgår från att de nya samhälls- och kommunrepresentanterna skalluppfylla samma kvalifikationskrav som ställts upp för de offentligastyrelseledamöterna och att samråd sker med banken innan förordnande sker.Person som är huvudman i sparbank eller på annat sätt engagerad i annatbankinstitut bör inte få komma i fråga som företrädare för det allmänna iaffärsbank. Några banker har tagit upp frågor som närmast rör resp.bank. lämnar vissa uppgifter om bankens trecentralkontorsstyrelser. Vid varje veckosammanträde ges en redogörelse förverksamheten , omfattande utvecklingen av bankenskassaställning, valutaläget och deltagande i emissioner på svensk 1975/76:53 22 och utländsk kapitalmarknad samt andra frågor av störrebetydelse eller intresse. Vidare finns protokollen från dedagliga direktionssammanträdena jämte bilagor tillgängliga och cirkulerarmellan deltagarna. Dessa kan då begiira att i direktionen avgjorda ärendenskall behandlas också i centralkontorsstyrelsen eller i bankstyrelsen.Därigenom kan styrelsens medlemmar hålla en löpande uppsikt över den kreditgivningsom beslutas i respektive direktion. Vid veckosammanträdena lämnas även enorientering om verksamheten inom de båda övriga regionerna genom föredragningav protokollen från föregående veckosammanträde där. Genom att de offentligastyrelseledamöterna deltar i centralkontorsstyrelsernas sammanträden har denoffentliga representationen fått en större omfattning och en mera långtgåendereell innebörd i än i de övriga bankerna. Motbakgrund av redan existerande möjligheter att i samband med centralkontorsstyrelsernasveckosammanträden löpande följa direktionsarbetet finns enligt banken intenågot egentligt behov för de offentliga ledamöterna att närvara viddirektionssammanträden. Banken framhåller att formerna för hur direktionensavslagsbeslut i kreditärenden skall komma till centralkontorsstyrelsenskännedom är en fråga som kan lösas inom ramen för nuvarande system.Direktionsledamöternas arbete med de löpande bankärendena - kundkontakter,förhandlingar, affärsavslut, resor etc. - nödvändiggör att det dagligadirektionssammanträdet normalt begränsas till en koncentrerad genomgång av defrågor, i vilka gemensamt, protokollfört beslut krävs. Vid oförändrade anspråkpå effektivitet och kundservice kan en förlängning inte medges av den tid somdessa befattningshavare är engagerade i interna sammanträden. Vidare synesprincipen om styrelseledamöternas likställdhet leda till att även övrigaledamöter i centralkontorsstyrelsen borde ges rätt att närvara viddirektionens sammanträden. En sådan utveckling av arbetsformerna skulle varamycket olycklig. Banken ser helst att närvarorätt för offentligstyrelseledamot i direktionen undviks. I övrigt hänvisar banken i denna deltill Svenska bankföreningens remissyttrande. Ett annatorganisatoriskt särdrag för är att banken ärensam bland de svenska bankerna om att ha mer än en verkställande direktör.Antalet är f n. fyra. varav en är förste verkställande direktör och de övrigachefer för var sitt centralkontor. Bankstyrelse som begagnar den i banklageninskrivna möjligheten att utse flera verkställande direktörer har att årligenmeddela föreskrifter om arbetsfördelningen mellan dem. Det sker i en särskildinstruktion, i vilken regler ges om varje verkställande direktörs särskildafunktioner och om formerna för samråd mellan de verkställande direktörerna. Fördem och deras ställföreträdare används därvid den gemensamma beteckningenverkställande ledningen. års bolagsstämma avses denna beteckning blireserverad för de fyra verkställande direktörerna. Banken framhåller att deverkställande direktörerna varken enligt nuvarande instmktion eller i denkommande och 1975/76:53 23 varken enskilt eller såsom ett kollegium har någon frånstyrelsen delegerad beslutanderätt utöver vad som ligger i uppdraget att varaverkställande direktör. Inte heller när det gäller att lörberedastyrelseärenden har verkställande ledningen andra uppgifter än som ligger ivarje medlems uppdrag såsom verkställande direktör. Banken ser allvarligt påförslaget om närvarorätt vid verkställande ledningens sammanträden. Omförslaget genomförs, skulle det innebära att den nya lagstiftningens sakligainnebörd blev väsentligt mera långtgående för änför övriga banker genom att en offentlig representant därigenom skulle sättasin direkt i den verkställande funktionen i banken. Till en verkställande direktörsuppgifter hör givetvis att fatta beslut i för banken gemensamma angelägenheter,däribland riktlinjer för verksamheten inom olika rörelsegrenar. 1 storutsträckning kommer sådana beslut att avse antingen vad som i sådant hänseendeskall föreslås styrelsen eller hur styrelsens beslut i dessa frågor skallgenomföras. Det är inte riktigt att säga att verkställande direktören därvidutövar delegerad beslutanderätt i bankärenden eller att han såsom därtillsärskilt utsedd förbereder styrelseärenden. Framför allt föreligger det intenågon skillnad i uppgiftens natur beroende på om den tilldelas en eller flerapersoner. I instruktionen för verkställande ledningen talas om sammanträdenmellan de verkställande direktörerna, som skall hållas i regel varje vecka.Någon bundenhet vid vissa former kan dock inte accepteras när det gällerkontakterna mellan de verkställande direktörerna, eftersom kontakterna tillfrekvens, tidpunkt och längd kommerall bli styrda av den ström av frågor somverkställande direktörerna får att ta ställning till under sitt gemensammaansvar. De kommer även därvidlag att vara i samma situation som en ensamverkställande direktör och regler om närvarorätt vid deras behandling avgemensamma ärenden skulle möta samma praktiska problem som i hans fall. Bankenhemställeratt närvarorätt för offentlig ledamot i verkställande ledning inte tas med i det slutliga förslaget. anför att vid sidan avcentralstyrelsen och dess beredning samt regionbanksstyrelserna och regionbanksdirektionernafinns inom banken ett mycket stort antal internt tillsatta arbetsgrupper, somallt efter behov bildas för att handlägga olika i den löpande bankverksamhetenförekommande ärenden. Det kan vara projektgrupper för utformning av arbelsmtiner,för data- och systemfrågor, för byggnadsfrågor, för marknadsföringen m. m.Sådana arbetsgrupper tillsätts inte av styrelsen och är alltså inte heller delegatgrupperenligt 74 § andra stycket banklagen. Enligt lydelsen av de nu föreslagna bestämmelsemaskulle emellertid de offentliga representanterna ha möjlighet alt delta också iarbetet inom sådana grupper. Detta skulle innebära avsevärda praktiska olägenheter.Dessa grupper måste bl.a. kunna sammanträda med mycket kort varsel. De frågorde behandlar faller dessutom vid sidan av syftet med den utökade offentligarepresentationen. Enligt banken bör bestämmelserna därför 1975/76: 53 24 utformas så att det framgår, att avsikten är att deoffentliga representanterna skall närvara och delta i överläggningar enbartvid sammanträde med persongrupp som utsetts av styrelsen. Banken menar vidareatt det kan finnas delegatgrupper, dvs. grupper som utsetts av styrelsen, ivilkas arbete samhällsrepresenlanterna knappast har intresse av att delta. Vidcentrala huvudkontoret i finns sålunda en administrativförvaltning inrättad för beslut i främst vissa mindre viktiga personalärendenoch smärre investeringsärenden. Instruktion för denna förvaltning fastställsav centralstyrelsen. I instruktionen fastställes också vilka tjänstemän, somskall delta i olika beslut. Med tanke på fall av denna typ bör bestämmelsernautformas på sådant sätt. att det klart framgår att samhällsrepresentan-terna.när så av myndigheterna anses lämpligt, endast skall ingå i vissa delegatgrupper. Några remissinstanser berör särskilt förslaget att kommunskall ha rätt att utse representanter i affärsbankernas kontorsstyrelser.Bankinspektionen framhåller att bankstyrelserna i en del fall kanske ser signödsakade att utse fler "egna" ledamöter än som eljest är motiveratför att balansera en dominans. Saken skulle kunna få särskildaktualitet, när lokalstyrelsen är gemensam för kontor i fler än två kommuner.Även kostnadsaspekten bör beaktas i den praktiska tillämpningen. Vidare kantillgången till lämpliga kandidater våra begränsad på grund av att många kommunalmänär engagerade i sparbanksrörelsen. Inspektionen ifrågasätter om inte denavsedda bestämmelsen kunde få den lydelsen att. om kontorsstyrelse är gemensamför kontor i mer än en kommun, fullmäktige i de två kommuner som har detstörsta invånarantalet äger förordna vardera en ledamot. anser att två företrädare för kommunen är en alltför omfattandekommunal representation, om en kontorsstyrelse består endast av några fäledamöter. En lämpligare regel är att kommun skall äga utse två ledamöter, omantalet övriga ledamöter i kontorsstyrelsen uppgår till minst fyra och i andrafall endast en ledamot. påpekar vidare att i åtskilligakontorsstyrelser är kommunala befattningshavare och förtroendemänledamöter. Skulle i dessa fall kommunen dessutom utse särskilda representanter,skulle ledamöterna av detta slag kunna bli oproportionerligt många och framförallt skulle det totala antalet ledamöter i det särskilda fallet kunna blialltför stort. , som förutsätter att den kommunalarepresentationen i konlorsstyrelsema skall bli föremål för samråd med bankema.utgår ifrån att i här avsedda fall kommunen skall låta anstå med motsvarandeval av kommunrepresentant till dess den av banken utsedde avgår. är en bestämmelse härom önskvärd. anför att dess från övertagnakontorsrörelse bl.a. omfattar ett 80-tal avdelningskontor med egna styrelser.Antalet ledamöter av dessa styrelser är f. n. ca 380 eller inemot fem perstyrelse i ge- 1975/76:53 25 I flera fall är antalet endast tre. Ett 70-talpersoner representerar den primärkommunala sektorn i egenskap avchefstjänstemän eller förtroendevalda. Landstingen är representerade genom 17ledamöter. Den kunskap dessa personer genom sin goda kännedom om ortensekonomiska förhållanden och sin allmänna erfarenhet av ekonomiska frägortillfört dessa styrelser har visat sig mycket värdefull för banken. Konkretakreditärenden dominerar kontorsstyrelsernas föredragningslistor och bankpoli-cyfrågorav större räckvidd förekommer knappast. Goda insikter hos samtliga ledamöter iföretagsekonomiska och samhällsekonomiska frågeställningar är nära nog ennödvändighet sett ur bankens synvinkel. Detta torde också vara en förutsättningför att en representation i kontorsstyrelserna skall te sig meningsfull fränkommunernas synpunkt sett. Erfarenheterna visar att styrelserna för mindreavdelningskontor inte behöver ha fler ledamöter än tre föratt frågorna skallbli tillräckligt belysta. I det perspektivet torde en kommunrepresentant varatill fyllest på vissa platser. Enligt banken kan en kvotregel vara att föredraframför förslaget att två ledamöter skall utses. En annan för banken väsentligfråga är om den kommer att få förslagsrätt när det gäller val av kommunalastyrelseledamöter. I varje fall synes det önskvärt att få någon form avövergångsbestämmelser, som gör det möjligt för nuvarande kommunrepresentanteratt sitta kvar i styrelserna. Skulle ytterligare kommunrepresentanter utsesfinns det fisk för överrepresentation, vilket inte torde vara avsiktenmed förslaget. Det sagda har enligt banken motsvarande giltighet i fråga omregionstyrelserna. I tre av dessa finns redan representanter för denoffentliga sektorn. Det införda systemet med offentligastyrelseledamöter i de privata affärsbankernas styrelser syftade till att gesamhället möjlighet till direkt medverkan i och inflytande över bankernasbeslut i fråga om såväl finansieringsverksamhetens allmänna inriktning,enskilda kreditfrågor som andra från samhällets synpunkt viktiga ärenden.Reformen innebar att regeringen fick möjlighet att tillsätta högst trestyrelseledamöter i varje affärsbanks styrelse. Med anledning avsammanslagningen av och Enskilda Bankutvidgades rätten att utse offentliga ledamöter till att avse högstfem sådana ledamöter. Vidare gäller att offentlig ledamot har rätt att delta iberedning på direktionsnivå av ärenden som senare skall avgöras av bankensstyrelse. F. n. finns offentliga styrelseledamöter i nio av de tretton privataaffärsbankerna. I var och en av de sex provinsbankerna - Wermlandsbanken.Sundsvallsbanken. Skaraborgsbanken och Uplandsbanken- ingår en offentlig styrelseledamot i bankens styrelse. Vidare finns tvåoffentliga styrelseledamöter i och i Gö- 1975/76:53 26 tabanken samt fem i , därvidtre av ledamöterna även ingår i centralkontorsstyrelsen i . Offentliga styrelseledamöter har däremot inte utsetts iJämtlands Folkbank, Bohusbanken, eller FöreningsbankernasBank. 1 en inom upprättad promemoria (DS Fi1975: 12) angående utökad offentlig representation i affärsbankerna har lagtsfram förslag om en utbyggnad av samhällsrepresentationen i affärsbankerna isyfte att ytterligare förbättra samhällets möjligheter till insyn i och inflytandeöver beslutsfattandet inom affärsbankerna. Innan jag går in närmare på dessaförslag vill jag i korthet beröra den allmänna bakgrunden till systemet med oö"entligastyrelseledamöter i affärsbankerna och till de i promemorian framlagdaförslagen. En förutsättning för att den samhällsekonomiskautvecklingen skall fortgå efter de riktlinjer som bestäms av statsmakterna äratt samhället har erforderiigt inflytande över landets kreditväsende.Samhället har därför på olika vägar skaffat sig en stark ställning på densvenska kredit- och kapitalmarknaden. Detta har skett bl. a. genomtillskapande av AP-fonderna och genom direkt ägande av kreditinstitut, främst PK-bankenoch investeringsbanken. Även den privata banksektorn styrs och kontrolleras ibetydande grad från samhällets sida. Genom olika penningpolitiska åtgärder kanriksbanken påverka bankernas kreditgivningsförmåga och placeringsinrikl-ning.Vidare kontrollerar bankinspektionen fortlöpande all bankerna driver sinverksamhet inom de ramar som anges i banklagstiftningen. Med hänsyn till den nyckelroll som affärsbankerna har påkreditmarknaden är det helt naturligt av särskilt intresse för samhället att fäinflytande i och kontroll över dessa bankers verksamhet. Affärsbankerna hartilldelats flera betydelsefulla uppgifter som exekutiva organ för statensekonomiska politik. De handlägger sålunda bl. a. ärenden inom ramen förvalutaregleringen. Vidare spelar affärsbankerna en central roll inomnäringspolitiken. Detta har självfallet sin grund i att bankerna genom sin kreditgivningoch övriga verksamhet deltar i beslut som kan ha stora återverkningar på dennäringspolitiska utvecklingen i landet eller i större eller mindre regioner. Därttllkommer det inflytande affärsbankerna häröver näringslivet genom den näraförbindelse - via styrelserepresentation eller på annat sätt - som finns mellanbankerna eller dessa närstående investmentbolag och många både större ochmindre företag. 1 departementspromemorian läggs fram förslag som innebären breddning och fördjupning av systemet med samhällsrepresentanter iaffärsbankerna. 1 promemorian föreslås att det skall bli möjligl förregeringen att tillsätta samhällsrepresentanter också i de s. k.regionstyrelser som har inrättats i några av de stora affarsbankemaoch till vilka bankens styrelse har delegerat betydande delar av sinbeslutanderätt. Det föreslås också att offentlig ledamot i bankens styrelseskall få generell rätt 1975/76:53 27 att närvara och delta i överläggningarna inom direktioneller annat organ och således inte som f. n. endast när styrelseärendeförbereds. Motsvarande rätt föreslås för samhällsrepresentant iregionstyrelse. I promemorian föreslås också att kommunfullmäktige i kommun däraffärsbanks lokalkontor är beläget skall fä rätt att utse högst tvä ledamöteri kontorsstyrelsen. Såväl samhällsrepresentanterna i regionstyrelserna som de kommunvaldaledamöterna skall - i enlighet med vad som gäller för de offentliga ledamöternai huvudstyrelsen - ha till uppgift att särskilt verka för att samhälletsintressen beaktas i bankens verksamhet. Det föreslås vidare att systemet medoffentlig representation i affärsbankerna skall få vidgad tillämpning på såsätt att offentliga styrelseledamöter skall tillsättas även i de båda minstaaffärsbankerna liksom i och samt attsamhällsrepresentation skall finnas också i regionstyrelser och lokalkontorsstyrelser. Vid remissbehandlingen har riksbanksfullmäktige lämnatförslagen utan erinran. Fullmäktige ser dessa som en naturlig utbyggnad av detnumera allmänt accepterade systemet med offentlig representation i affärsbankerna.Även LO. TCO och bankmannaförbundet. liksom , tillstyrker förslagen.Kommunförbundet tillstyrker förslaget om representation ilokalkontorsstyrelserna och har inte någon erinran mot övriga förslag ipromemorian. Bankinspektionen ser inte något hinder för att ge de offentligastyrelseledamöterna vidgade befogenheter eller att fördjupa den offentligarepresentationen till regional och lokal nivå. Från bankhåll riktas kritik mot förslagen i promemorian.Svenska bankföreningen anser att det inte finns tillräckliga sakskäl förförslagen. har ingen erinran mot alt offentligstyrelserepresentation införs i men avstyrker i övrigtpromemorieförslagen. Även föreningsbankers förbund avstyrkerförslagen och motsätter sig vidare att offentlig styrelseledamot tillsätts iFöreningsbankernas Bank. En minoritet inom riksbanksfullmäktige resp. inom kommunförbundetsstyrelse har också en negativ inställning till promemorieförslagen. För egen del vill jag anföra följande. Den statligarepresentationen i affärsbankernas styrelser har fungerat i inemot fem år.1 stort sett har detta försök att genom offentliga styrelseledamöter skapadirekt insyn och medverkan från samhällets sida i de privatägda affärsbankernasbeslut och politik slagit väl ut. De offentliga ledamöterna, som har utvaltsbland personer med väl dokumenterade kunskaper i samhällsfrågor, har kunnattillföra bankstyrelserna kunskap och information från sina intresseområden. Defarhågor som från bankhåll uttalades innan reformen beslutades, bl. a. i frågaom risk för splittring i styrelsernas arbete och för misstroende mellanstyrelseledamöterna, har sålunda inte besannats. Det är väsentligt att samhällsrepresentanterna kan följaverksamheten i banken även i fråga om andra viktigare ärenden än sådana somavgörs av Prop.1975/76:53 28 proposition om införande avoffentliga styrelseledamöter i affärsbankerna (prop. 1970: 141) förutsatte jagsålunda att varje offentlig styrelseledamot skulle aktivt följa bankensverksamhet och hålla sig informerad om handläggningen av viktigare ärenden ävenom de beslutades av annat organ i banken än styrelsen. I två hänseendeninfördes, som jag redan berört, regler som ger offentliga styrelseledamötermöjlighet att utanför styrelsesammanträdena delta i arbetet inom banken. Enligtden ena regeln har offentlig styrelseledamot - om det finns flera, den som förordnasav legeringen - rätt att närvara och delta i överläggningama när ärende, somsenare skall behandlas av styrelsen, förbereds av därtill särskilt utseddastyrelseledamöter eller befattningshavare i banken. Den andra regeln somjagsyftar på ger regeringen rätt att förordna att av styrelsen lämnat uppdrag attavgöra ärenden i stället för styrelsen skall omfatta också offentligstyrelseledamot.