prop · FY039 · 1975-12-31 00:00:00 — För planering och ledning avforskningen och forskarutbildningen förutsätter U 68 att organisationen avfakulteter och sektioner skall bestå. Utredningen förordar emellertid att ettmindre ledningsorgan skall inrättas inom varje fakultet/sektion, beslående avfrämst lärare och studerande. Ifråga om jordbrukels högskolor utgår U 68 med hänsyn till högskolornasnäringsanknutna försöksverksarahet från alt de alltjämt skall ha en separatorganisation under jordbraksdepartementel. Ulredningen förordar emeUertid attfrågan om en för jordbrakets högskolor gemensam styrelse prövas närmare. har sedermera efter beslul av statsmakterna inrättats den 1januari 1975 (prop. 1974: 108, JoU 1974: 25, rskr 1974: 255). Vidremissbehandlingen har U 68:s förslag tillstyrkis av åtskUliga instanser menmött kritik i första hand från läroanstalterna på de nuvarandeuniversitetsorterna. Dessa hävdar alt en sararaanhållen lokal organisation påde största ortema skulle bli alltför tungrodd och i realiteten innebära encentralisering för de enskilda enhelema. Vidarerikias invändningar raot den föreslagna planeringsr och ledningsorganisationenpå vad som motsvarar nuvarande fakultets/sektionsnivå, dels därför att skildaorgan i fortsättningen skulle svara för gmndläggande utbildning ochforskarutbildning, dels därför alt en på yrkesutbildningssektorer ochutbildningslinjer grundad närandorganisation även i övrigl hävdas innebärasvårigheter och en försvagad slällning för ära-nesinstitutionerna, i förstahand inom de filosofiska fakulteternas område. Närdet gäller de övriga högskoleorterna har U 68:s förslag i huvudsak godtagitsav remissinslanserna, även ora också här farhågor för en"överorganisation" kommer till uttryck. Ifråga om jordbrukets högskolor ansluter sig bl.a. de berörda högskolornasjälva, och tiU U 68:s förslag. Bl.a. sialskoniorel, SÖ, UKÄ och TCOuttalar sig för en samordning av jordbmkets högskolor med den statligahögskoleorganisationen i övrigt. U68-beredningen anser det raöjligt att genora vissa förändringar i den av U 68föreslagna organisaiionen underiätla fömlsällningarna för befintiiga enheteroch utbildningar att identifiera sig i en ny organisation. Beredningen förordari första hand två principiella förändringar i den lokala organisationen jämförtmed U 68:s förslag. Fördet första föreslår beredningen alt det på var och en av de slörstahögskoleorterna skall finnas flera självständiga högskoleenheter, var och enutgörande en myndighet med en egen styrelse. Någon gemensara lokal styrelseskall sålunda enligl beredningens förslag inle finnas på dessa orter.Samordningsfrågor mellan enheter skall i slället lösas inom en regionalorganisation med en regionstyrelse. Indelningen i enheter skall enligtförslaget prövas för varje berörd ort, varvid saramanföranden av befintiigaenheter bör komma tiU stånd där resurs- eller innehållsmässiga saraband iutbildningen eller forskningen motiverar del. Fördel andra förordar beredningen att planeringen och ledningen avutbildningslinjerna skall baseras på linjenämnder för enskilda linjer ellergrupper av linjer. skall enligt förslaget i regel vara knuten tillviss enhet. UtbUdningsnämnder med vidare ansvarsområden skall kunna inrättasvid behov och blir då rådgivande och initierande. Beredningen föreslår ocksåalt institution skall kunna direkt under vederbörande enhetsslyrelsesjälvständigt svara för planering och ledning av kurs eller studiekurs sorainle ingår i utbildningslinje och därraed i linje-närands ansvarsoraråde. Belräffandejordbrakels högskolor förordar U 68-beredningen att möjlighelema att samordnautbUdnings- och forskningsverksamheten vid dessa högskolor med den statligahögskoleorganisationen inom utbUdningsdepartementets område skall övervägas. Deav U 68-beredningen förordade förändringarna i den institutionellaorganisationen jämfört med U 68 :s förslag har relativt allraänt mottagitspositivt i yttrandena över beredningens promeraoria. Även de instanser, iförsta hand inom universitetsområdet, sora avstyrker en re-forraering av deninstitutionella organisationen i enlighet med beredningens förslag anser detlaöverlägset U 68:s. Vissa instanser åter, bl. a. LO och TCO, godtar beredningensorganisationsförslag men anser U 68 :s förslag vara att föredra. Indelningeni högskoleenheter ger den gmndläggande adrainistrativa ramen för utbildningenoch forskningen inora högskolan. Som framgått i det föregående är de statligaläroanstaltema f. n. av vitt skilda slag, allt från de största universitetenmed ett rikt varierat utbud av UtbUdning och forskning inora de flestafakullelsområden till enheter med en specialiserad utbildning inom ell enskiltoraråde och ett raycket begränsat studerandeantal, t.ex. enheterna inorateater- Och dansområdet. Detsenaste årtiondets reformverksamhet i fråga om universitetsväsendets yttreorganisation har bl a. kännetecknats av sirävan att föra samman utbUdnings- ochforskningsresurser som har beröring med varandra. Exempelvis har friståendeläroanstalter som tandläkarhögsko-lorna, farmaceutlska institutet, telciUskahögskolan i och i genom skilda beslut avstatsinakterna inordnats i universitetsorganisationen. Enligtmin mening bör man nu inora den vidgade högskolan i första hand eftersträva atlutbildning och forskning som har likartad inriktning eller resursmässigasamband skall hållas sararaan inom en och samraa enhet. I andra hand bör raaneftersträva ett mera generellt sammanförande av utbildningar och resurser föralt få bästa raöjliga förutsättningar för ett saralat lokalt planerings- ochulvecklingsarbele och för ett smidigt utnyttjande av resurserna inora högskolanpå en ort. Jagdelar U 68-beredningens bedöraning att raan vid indelningen i högskoleenhetermåste ta hänsyn bl. a. till den totala högskoleverksamhetens omfattning påvarje ort och till lokala förutsättningar i övrigt. Påhögskoleorter med elt mera begränsat utbud kommer inte för överblickbar tidverksamheten att få sådan omfattning alt en ordnmg raed en enda statlighögskoleenhet blir svårhanterlig eller riskerar att få negativa effekler påarbetsförhållandena för de berörda. Saratidigt behövs enligt rain mening pådessa orter ett lokalt centmm i planeringsarbetet inför den utbyggnad som jagförordat i det föregående och de krav på ett effektivt utnyttjande av desamlade resurserna den släller. Inte minst är en sammanhållen lokalorganisation viktig för alt få till slånd ett växlande utbud av enstaka kurser.Jag vill ta upp ett par konkreta exempel på samordningsbehov. IÖrebro har den nuvarande organisationen med flera fristående enheter, bl. a.universitetsfilial, socialhögskola och gymnastik- och idrottshögskola,inneburit svårigheter att åstadkomma en saraverkan och ett saraordnatutnyttjande av lärartjänster m. ra. inora äranesoraråden som är geraensamraaför berörda läroanstalter. I samraanhanget kan nämnas att de tre nämndaenheterna flyttar in i nya, gemensamma lokaler. Det är enligt rain meningnödvändigt alt i fall som detta undanröja den organisatoriska splittringen påflera olika rayndigheter. PååtskUliga utbyggnadsorter ulgör en lärarhögskola hela eller en väsenllig delav den befintliga statiiga högskoleverksamheten. Lärarhögskolorna har fastaresurser inom många olika ämnesområden. Det är enligt min mening, inte rainstmot bakgmnd av den rainskning av UlbUdningskapacileten för klass- ochämneslärarutbildningama som jag räknat med i det föregående, angeläget attdessa resurser kan samordnas med resurser för högskoleutbildning med annaninriktning. Också detta är ett starkt skäl för ett sarnraanförande avresurserna till en enhet på varje högskoleort av detta slag. Jagförordar raot denna bakgmnd i enlighet raed U 68-beredningens förslag attden statliga högskoleutbildningen, tills vidare bortsett frånsjöbefälsutbildningen, på var och en av utbyggnadsortema organiseras inomramen för en högskoleenhet. Den befintliga permanenta statligahögskoleutbildningen i bör i enlighet med U 68:s förslag knytas tillhögskoleenhet i . Föruniversitetsorternas del kommer frågan om indelningen i högskoleenheter i ettdelvis annat läge. På var och en av dessa orter finns ett flertalläroanstalter. I varje fall för och del är enligt minmening inte fördelarna av en helt sammanhåUen organisation entydiga. I allahändelser raåste de vägas mot bl. a. kraven alt de anställda och de studerandeskall ha rimlig möjlighet att påverka beslut som rör förutsättningarna för detegna arbetet. Jagutgår från att det även fortsättningsvis skall finnas flera än en högskoleenhetbåde i Slockholm och i Göieborg. För övriga tre universitetsorter är detenligt min mening tänkbart att bortsett från jordbrukets högskolor sora jagstrax äterkoraraer till hålla samraan verksamheten i en högskoleenhet. Underalla förhållanden bör även på dessa orter utbildning och forskning som har meradirekt samband innehållsmässigt eller resursmässigt föras samraanadrainislralivl. Enligt min mening bör för varje nuvarande universitetsortindelningen i högskoleenheter övervägas närmare med utgångspunkt i vad jag häranfört. Denna prövning bör göras av de organisationskommittéer som jag kommeratl föreslå i det följande, i förekommande fall i samråd med utredningar sompågår beträffande utbildningar inom enskilda områden. Indelningen i enheterbör därefter fastställas av regeringen. Någonuniform lösning av frågan om indelningen i enheter anser jag, som jag förutnämnl, inte nödvändig. Geografiska förhållanden och andra lokalaförutsättningar kan motivera att man gör olika bedömningar för olika orterbeträffande en och samma ulbildnings adrainistrativa saraband med andrautbildningar. Beträffande vissa utbUdningar inom kulturområdet kan det varamotiverat att i avvaktan på resultatet av pågående utredningsarbete inte ta uppfrågan om förändringar i den enhetsindelning som f. n. gäller. Jag erinrar isammanhanget om att OMUS har vissa utredningsuppgifter som rör den lokalainstitutionella organisationen för musikhögskolorna. Medutgångspunkt i nuvarande förhållanden bör högskoleenheterna kunna kallasuniversitet, högskolor, etc: Jag utgår från att enhet som utgör den endastatiiga högskoleenheten på en ort normalt skall i enUg- het med U 68:sförslag benämnas högskolan i , , elc. Det bör ankomma påregeringen ätt i samband med beslut ora indelningen i högskoleenheterfastställa enheternas benämning efter förslag av organisationskommittéerna. Jagavser att i annat sammanhang föreslå regeringen alt nuvarande högskolan iLinköping fr. o. ra. skall benämnas i . Beträffandejordbrukets högskolor måste beaktas att utbUdningen vid dessa tar i anspråkendast av de totala resursema. Återstoden avserforskning och försöksverksamhet. Prop.1975; 9 513 harstark anknytning till utvecklingsarbetet inom näringsgrenarna i fråga och hörföljaktligen till jordbraksdeparlementels ansvarsoraråde. Mot denna bakgrundanser jag att högskolorna inte admmistralivt bör inordnas i den statligahögskoleorganisationen inom ulbUdningsdeparlementels oraråde. De bör sålundaallljärat ha en separat organisation under jordbraksdeparteraentet. Denönskvärda saraverkan med den statliga högskoleutbildningen och forskningen iövrigt bör kunna garanteras genora den regionala högskoleorganisationen samtgenom samarbele centralt. Jag vUl i sararaanhanget erinra om att slatsmaktemasförut nämnda beslut ora geraensara ledning för jordbmkets högskolor och statensveterinärraedicinska anstalt ra. m. gett goda institutionella förutsättningarför en sådan samverkan. Jaggår så över till frågan ora högskoleenheternas ledning. Med hänsyn till vad jagnyss anfört koraraer jag inle att vidare behandla ledningen av jordbruketshögskolor. Varjestatiig högskoleenhet i övrigt bör ledas av en styrelse. Av praktiska skälanvänder jag liksom U 68-beredningen termen enhetsslyrelse för att betecknadenna styrelse. I det enskilda fallet bör benämningen av en styrelse kunnaanknytas till benäraningen av enheten i fråga. Det innebär att t. ex.benämningarna universitetsstyrelse och högskolestyrelse bör kunna användas. Enhelsslyrelsenbör ha inseende över högskoleenhetens verksamhet i dess helhet och inoraangivna raraar besluta ora enhetens organisaiion, olika organs saramansättningra. Styrelsen bör vidare förvalta och fördela till enheten anvisaderesurser och svara för härmed samraanhängande planeringsuppgifler rörande delsgmndläggande utbildning, dels vid enheter med permanenta resurser också förforskning/forskaratbildning resurser och inrättningar som avser bådaverksamhetsgrenarna. Det innebär att enhetsstyrelsen bör avgeanslagsframställningar i dessa delar. I fråga ora anslagen till forskning ochforskamtbildning bör däremot i enlighet med U 68:s förslag anslagsframställningar tills vidare avges av fakulteter/sektioner eller organinom dessa. Jag återkommer i det följande till frågan ora fakultets/seklionsorganisationen.Enhelsslyrelsen vid enhet tUl vUken fakultet/sektion är knuten bör liksom f.n. konsistoriet avge yttrande över fakultetens/sektionens anslagsframställning.I samband raed detta yttrande bör styrelsen avge förslag ora för grandläggandeutbildning och forskning/forskarutbildning gemensamma tjänster ra. m. Jagäterkoraraer också till proceduren i fråga om anslagsframställningar i detföljande. Denföreslagna fördelningen av det lokala ansvarel för anslagsframställningar ochövrig planermg i fråga ora grundläggande ulbildning innebär en principiellförändring endasi för universitetsområdets del. F. n. avges häranslagsframställningar även i fråga om gmndläggande utbUdning avfakulteter/sektioner, varefter konsistoriet yttrar sig över dessas 33 1975.1 saml Nr 9 Prop.1975: 9 514 förslag.Enligt min mening bör i den nya organisaiionen enhetsstyrelsen ha detsammanhållande ansvaret för planermg av den grandläggande utbildningen videnheten, på gmndval av förslag från linjenämnder och institutioner, till vUkajag strax återkommer. Enhetsstyrelsen får därraed en starkare ställning i frågaora grandutbildningens planering m. m. än vad dagens konsistorium har. Deltaiir emellertid naturligt mot bakgrund av de ökade befogenheter att lokaltbesluta ora fördelning av utbildningskapacitet och resurser för gmndläggandeutbildning som jag nu förordar. I linje härraed ligger att enhetsstyrelsen börvara den myndighet som inrättar dels lokala och individuella utbildningslinjersora enbart berör enheten, dels kurser sora inle ingår i allraän eller lokalutbildningslinje vid enheten och alltså inle, enligt vad jag koramer attföreslå i det följande, skaU tillhöra linjenämnds ansvarsoraråde. I fråga omulbudet av lokala UtbUdningslinjer och enstaka kurser bör riktlinjer gesregionalt i syfte alt ett effektivt utnyttjande av de samlade resursema förändamålet skall säkras. Enhelsslyrelsenbör också ha ansvaret för den lokala antagningen till grundläggandehögskoleutbildning vid enheten. Ledningenav en högskoleenhet under enhelsslyrelsen bör i enlighet med U 68:s förslagankoraraa på elt reklorsärabete. I likhet med utredningen anser jag alt deltavid siörre enheter liksom enligt den införda ordningen vid universilelenoch vissa andra läroanstalter bör bestå av rektor ochförvallningsc;hef. Vid raindre enheter bör rektorsämbetet bestå av enbartrektor. Del: senare anknyter till vad som gäller för flertalet berördaläroanstalter. Det ankommer på regeringen att besluta om rektorsämbetets ulformnmgvid varje enhet. Närdet gäller principer för (mhetsstyrelsens sammansättning erinrar jag om vad jaganfört i det föregående om avvägningen av olika intressenters inflylande överhögskolans verksamhet. I enlighet härmed bör anställda och studerande vidhögskoleenheten ha en stark slällning i enhelsslyrelsen. bör enrepresentation för allmänna intressen och arbetslivet förekomma i likhet medvad som f. n. gäller för saratliga förekommande styrelser för statligahögskolor utanför universitetsområdet. Med hänsyn till de särskildaförhållandena inora universitetsområdet bör enUgt min mening i fråga om destatiiga högskoleenheterna inte de principer för styrelserepresentalion föranställda i statiiga myndigheters styrelser tillämpas, vilka lades fast vid1974 års riksdag (prop. 1974: 1 bU. 2, InU 1974: 4, rskr 1974: 95). Jag har idenna fråga samrått raed statsrådet . U68-beredningen har angett atl ungefär 2/3 av ledamöterna i enhetsstyrelsen börhämtas bland anstäUda och studerande inom enheten och ungefär 1/3 avledamöterna beslå av företrädare för allmänna intressen. Den exaktasammansättningen bör enligt beredningen med hänsyn till enhetemasskiftande karaklär avgöras från fall till fall. Högskoleenhetens rektor skallenligt beredningens förslag vara ordförande i styrelsen. Högskoleenhetemakommer att variera påtagligt både i omfattning och beträffande verksamhetensart och inriktning. Det är enligt min mening rimligt alt enheternas styrelsersätts samraan raed hänsyn till sådana skillnader och till lokalaförutsättningar i övrigt. Den av U 68-beredningen skisserade saramansättningenbör vara en utgångspunkt för närmare överväganden belräffande varje enhet. Detbör emellertid vara möjligt att göra också andra avvägningar mellan olikaintressen, t. ex. att ha en majoritet av företrädare för allraänna intressen,något sora förordals i vissa yttranden över U 68-beredningens promemoria frånbl. a. berörda läroanstalter. Jag fömtsätter att enhetens rektor normalt skallvara styrelsens ordförande. Frågan om sammansättningenav varje högskoleenhets styrelse bör enligt min mening prövas av vederbörandeorganisationskoraraitté för att därefter avgöras av regeringen. Antaletledaraöter bör begränsas i förhållande till vad som gäller för bl. Endast om mycket starka skäl för en sådan ordning föreligger börenligt min me-nmg en enhetsslyrelse ha mer än 15 ledaraöter. I flertalet falltorde omkring tio ledamöler vara tillräckligt. En allsidig representationsåväl för olika vid enheten verksararaa grapper som för olika delar av verksamheteninom enheten bör eftersträvas. TUl denna fråga liksom tUl frågan hur ledamöteri enhetsstyrelsen skall utses återkommer jag i det följande. Fråganom formema för ledningen av får behandlas även i deförhandlingar som enligt vad jag lidigare förordal bör las upp meUan staten ochAkademien för de fria konsterna, Jaggår nu över till frågan om planerings- och ledningsorganisationen förgrundläggande utbildning. Motbakgmnd av vad jag i det föregående anfört om högskolestudiernas organisationdelar jag U 68-beredningens bedömning att planerings-och ledningsorganisationenför grundläggande utbUdning bör utforraas på ell sätl som stäUerulbUdningslinjen och dess ulveckling i centrum. Denav beredningen föreslagna ordningen, att linjenämnder skall svara förplanerings- och ledningsuppgifter i fråga om allmänna och lokalautbildningslinjer eller grapper av sådana luijer, anknyter för den statligahögskoleutbUdningen utanför de filosofiska fakulteternas område med några fåundantag tUl nuvarande förhållanden. Utbildningsnämnder fullgör härmotsvarande uppgifter för en eller flera linjer. Detla gäller även belräffandevissa fakullelsområden t. ex. det medicmska och det tekniska där resursernaär organiserade i ämnesinstilutioner. Inomde fUosofiska fakultetemas oraråde bygger den nuvarande organisationen medUtbUdningsnämnder på, fakultets/sektionsindelningen, dvs. En organisation av denna karaklär ger 1975: 9 516 enUgtmin mening inle en ändcimålsenlig grund för den utveckling av utbUdnUigslinjermed anknytning tiU arbetsUvets behov som jag ser som en huvuduppgift för dennya högskolan. I likhet med U 68-beredningen bedömer jag en linjeorienteradplanerings- och ledningsorganisation även inora denna del av högskolan varanödvändig för att främja utvecklingen av utbUdningslinjema. Jagkoramer i det följande atl föreslå alt högskolans resurser, i första hand videnheter med såväl grundläggande utbUdning sora forskning och forskaratbUdning,skaU organiseras i institutioner av i huvudsak det slag sora f. n. finns inomuniversitetsområdet. Vid högskoleenheter utan institutioner i denna raemng skaUenhetsstyrelsen kunna besluta ora andra anordningar när det gällerorganisaiionen av det dagliga arbetet. Det blir härigenora möjligt att behållabasenheter av typen avdelningar, fack etc. som f. n. finns vid olika berördaläroanstalter. I yttrandena över U 68:s och U 68-beredningens förslag har frånmånga universilelsinslanser hävdats att ett införande av linjenämnder inom denuvarande filosofiska fakulletemas område skulle leda till en försvagning avinstitutionernas ställning. Mot denna bakgrund skall jag redan här ta upp denväsentliga frågan om förhållandet meUan linjenämnd och institutioner. Jagutgår från förhåUandena inora universitetsområdet raen mitt resonemang gäUer iprincip också förhållandet mellan linjenämnd och andra slag av basenheter förutbildningen som kan komma att finnas inom olika delar av högskolan. Vadbeträffar universitetsområdet vill jag erinra om alt enligl universitetsstadganalla beslut om ulbildningens innehåll och organisation ankommer påUtbUdningsnämnd. Den ställning institutionerna har i dessa frågor är ra. a. o.inte grundad jiå någon forraell beslutanderätt ulan en följd av den sakkunskapinom de enskilda äranesorarådena som de vid instilulionema verksamma har. Dennasakkunskap och det reella inflytande den ger finns givetvis kvar även vid enreformerad planerings-och ledningsorganisation i fråga (jm grundutbildningen. Föratt en utbUdningslinje verkligen skall fungera som en linje krävs emeUertidenligt mm uppfattnUig att någon instans har som särskUd uppgift att bevakamålen för och uppläggningen av linjen som helhet och att samordna de olikaintressen och önskemål som kan göra sig gällande i sammanhanget, bl. a. frånberörda institutioner (motsv.). En viktig sådan samordningsuppgift föratomden självklara alt svara för linjens utvecklmg pedagogiskt ochstudieorganisaloriskt blir alt ge enhetsstyrelsen underlag för fördelning avde resurser som totalt står tUl förfogande för de olika linjerna. En annan bliratt följa studierestU-laten inom linjen i dess helhet, över gränserna mellan kurseroch institutioner, och vidta eUer föreslå de åtgärder detta kan föraiUeda.Uppgifter av detta slag kan rimligen inle fullgöras av de enskUdainstitutionerna (motsv.). De av U 68-beredningen föreslagna linjenämndema ärav- 1975: 9 517 seddaatt fylla sådana samordnmgsfunklioner. Erfarenheterna av lin-jeorienteradeutbildningsnärander inora olika delar av högskolan är goda. Jag ansluter raigraot denna bakgrand till beredningens förslag ora linjenämnder med ansvar förplanering och ledning av allmänna och lokala UtbUdningslinjer. Varje beslut inomhögskolan bör, som jag förat framhåUit, fattas så nära självautbUdningsverksaraheten sora möjligt. Detta skall givelvis gälla även i frågaom förhållandet mellan linjenämnd och institutioner (motsv.). På Imjenämndenbör ankoraraa att fastställa lokal plan för allraän utbildningslinje liksoraulbUdnmgsplan för lokal utbUdningslinje. Näranden bör i saraarbete med berördamstitutioner (motsv.) komma fram tUl en precisering av viUca föratsättnmgar somenligt dess mening raåste vara uppfyUda för att målet för Imjen i fråga skaUnås. Inom de sålunda givna ramarna bör t. ex. mstitution inomunivershets-området kunna få en större beslutanderätt än såväl i fråga omutbildningens mnehåll exempelvis beträffande val av kurslitteratur sora ifråga om dess organisation. Med hänsyn tiU de mycketskiftande förhållandena mom olika ulbild-ningssektorer och olika linjer är detemellertid inle möjligt att centralt föreskriva en generell kompetensfördelningmellan linjenämnd och institutioner (motsv.). Det måste linje för linje arUcomma på vederbörande nämnd att med de utgångspunkter jag här angettbesluta om en arbetsfördelning. Formema för planering och ledning av dengmndläggande utbUdningens linjer måste aUtså komma att skifta meUan olUcautbildnmgar och enheter. Arbetsformer som utvecklats inom ramen förförsöksverksamhet med nya samarbetsformer hör tiU de faktorer som måste beaktasi sammanhanget. Själva kravet på samarbete mellan linjenämnd och institutioner(motsv.) bör emellertid vara generellt.