prop · FY0332 · 1975-12-31 00:00:00 — oCvo"ovTr"r4" c~f « i- i» Q, u. tS « o n u u =-~ ka -; 9" ta (u >< ca 3 tti *-*. ca :ca äP9>> ca-oo o CO -3 o »o ca 3 60 '" *j -IB . 0\CN l; v I -D' Prop.1975: 32 44 Somjämförelse redovisas nedan hushåUsavfallsmängder i några andra europeiskaländer uttryckt i kg per person och år (1971): Endasli fråga om hushållsavfall finns mer mgående undersökningar av sammansättningenvilka omspänner en så att de hittillsvarande förändringarna isammansättningen kan redovisas klart. Tabellen på s. 43 ger en vissuppfattning om utveckUngen . Andelen papper hartydligt minskat medan glas och plast visar en ökande tendens, vilket har ennaturlig förklaring i utvecklmgen av förpackningar inom detaljhandeln. Hushållsavfalletssammansättning kan anges med följande ungefärliga procenttal: Övrigt (bl. a. textilier, läder, gummi) Förpackningarnautgör en relativt stor andel av hushållsavfallet. I detta avsnitt ges därför enmera detaljerad redovisning av utvecklingen på förpackningsområdet. TUlväxtenför totala förbrukningen av förpackningar framgår av nedanstående tabeller. Prop.1975: 32 45 Tillväxttaktenunder 60-talet var enligt per år.Motsvarande tiUväxttakt 1975 beräknas till endast 3,5 %per år. Förklaringen är den långt gående rationaliseringen inom vamdistributionoch detaljhandel som skedde . Självbetjäningshandelns andel avlivsmedelshandelns omsättning ökade imder perioden 19601965 från 30 tUl 75 %.1970 var motsvarande siffra . Pappers-och kartongförpackningar utgörs tUl drygt hälften av konsumentförpackningar.Trots kraftig ökning har marknadsandelen minskat något. Wellpappförpackningardominerar med försäljningsvärde av uppemot 325 milj. kr. Försäljiimgsvärdet avkapslar och övriga kartongförpackningar beräknas uppgå till ca 240 mUj. Motsvarandeför påsförpackningar är drygt 125 milj. kr., varav hälften bärpåsar.Produktionen av papperssäckar är beräknad tUl motsvarande närmare 100 mUj. Papperoch kartong kombineras ofta med plast och användnmgsom-rådet för dessamaterialkombinationer har utvecklats snabbt, Totala produktionen av deimamaterialkombination kan beräknas till ca 200 milj. kr. och väntas kraftigtstiga. Materialkombinationen används främst till mjölkförpackningar men äveninom djupfrysningsindustrin. Huvuddelenav metallförpackningar utgörs av plåtförpackningar. Försäljningsvärdet förkonsumentförpackningar av plåt beräknas till ca 230 milj. kr., varav ca 80 %förbmkas inom livsmedelsindustrin. De dominerande användningsområdena är somkonservförpackningar samt kaffe- och ölburkar. För aluminiumförpackningarberäknas motsvarande till ca 50 milj. kr. Plastförpackningarhar ökat kraftigt . Den fortsatta öknmgstakten är dock någotosäker, bl. a. mot bakgmnd av utvecklingen på oljemarknaden.Försäljningsvärdet för plastpåsar beräknas uppgå tUl över 70 milj. kr.Bärpåsar av plast har fått en snabbt ökad användning och värdet uppgår tUl över50 mUj. Styva och halvstyva plastförpackningar i form av flaskor, burkar,tuber, askar etc. har ökat kraftigt och uppgår tUl över 85 mUj. kr.Dessutom förekommer plastsäckar (20 mUj. ), plastdunkar (10 milj. ochkrympfilm (15 milj. Glasförpackningaranvänds nästan uteslutande som konsu-8 1975.1 saml Nr 32 Prop.1975: 32 46 mentförpackningar och har ett försäljningsvärde somberäknas uppgå till 140 milj. kr. Förbrukningen domineras helt avdryckesmarknaden. Beträffande öl- och läskförpackningar har andelen biukar ökat kraftigt från till . Konsumtionenav ölburkar var 1972 ca 345 milj. st. vUket motsvarar en materialförbrukning pådrygt (järn, aluminium och tenn). Motsvarande förbrukning avengångsglas var knappt 300 milj. st. Förpackningar i plast (Rigello) ochplast-f papper (pure-pae) har tiUkommit och kvantitetenvar 1972 55 resp. 95 milj. st. Förbrukningen i av olika förpackningstyper för ölklass I III, kolsyrad läsk, stilldrinks och juicer framgår av nedanståendetabell (milj. enheter): Plast (Rigello) av totalkonsumtionen av öl sker dock fortfarande ireturglas. Motsvarande siffra för läskedryckskonsumtionen är . Konsumtionen av glasförpackningar för vin och sprit tordeuppgå till ca 130 milj./år varav ca 85 milj. utgörs av returförpackningar. Totalt torde antalet övriga engångsförpackningar av metalleller glas uppgå till 1 miljard. Av följande tabell, som visar produktionen avdryckesförpackiiingar och deras användning för olika drycker , framgåratt förpackningstyperna varierar mellan olika drycker. Krav på exempelvisgastäthet och skydd mot ljus påverkar valet av förpackning. a Stilldrinks har i ökad utsträckningbörjat tappas på returglas, , Källa: Förpackningar, Näringslivsgruppens basfakta samtNäringslivets arbetsgrupp i nedskräpningsfrågor, rapport. Prop.1975: 32 47 Antalettrippar (dvs. det antal gånger en returflaska används iiman den försvinner) fören öl- och läskedrycksflaska i detaljhandeln är nu ca 8. Tripptalet varierardock kraftigt mellan olika drycker och olika konsumenter. Totalt ärtrippantalet så högt som 15 beroende på främst restaurangernas högaåterlämning. Antalet trippar för en returflaska från Systembolaget är endast ca1,5. Tripptaletpåverkas också av panten, som har ökat kraftigt, vilketframgår av nedanstående tabell. (öreper förpackning) vin och sprit samtliga back öl, läsk Isanunanhanget kan det också vara av intresse att belysa framställningskostnadenför olika förpackningar (1973): Rigelloflaska() 20 " Returglas() 19 " Engångsglas() 14 " () 13 " (28cl) 11" Intressetför returförpackningar tycks också ha ökat hos såväl konsumenter som ihandelsledet. Exempelvis har (315 000 medl.) upphört medförsäljning av engångsglas. Burk finns dock fortfarande kvar. EnUgt KonsumStockholm innebär detta inte några större problem i butiksarbetet. Ettutvecklingsarbete pågår dessutom att göra returflaskorna lättare och därmedattraktivare. Vikten på ölreturflaskor har sänkts från till300 gram . Returflaskor som väger har testats och visat sig välså starka som dagens returflaska. Sedanvåren 1973 finns en särskild avgift på per förpackning för såvälengångs- som returförpackningar, med undantag för de minstaportionsförpackningarna på högst . har i uppdragatt utreda effekterna av denna avgift. I en första delrapport (SOU 1974:44) gesen beskrivning av de effekter förpackningsavgiften hittUls haft. Förändringarnai det samlade förpackningssortimentet sammanfattas på följande sätt. Denaluminiumfolierade enUtersförpack-ningen för juice har ökat kraftigt. Burkenoch Rigelloflaskan har behållit sin marknadsandel. Engångsglasets andel av dentotala konsumtionen Returglasets andel har ökat. Utredningens slutsats är att avgiftenhittUls inte haft någon mer betydande inverkan på kostnader, sysselsättning ochmiljö. Avfallshanteringenkan indelas i följande moment: Insamlingoch transport av hushåUsavfaU utförs av kommunerna dels i egen regi och delsmed hjälp av entreprenör. Enligt en företagen undersökning betjänas av befolkningen genom entreprenörer och direkt genom kommunen. Dengängse metoden för hantering av avfaU inom fastighet är att avfallet uppsamlasi behållare av engångs- eller returtyp som renhållningsföretagen hämtar medavtalat intervall. Hämtningsintervallen bör av hygieniska skäl inte varalängre än . För latrinhämtning är dock tvåveckorsintervall vanligt. Beträffandetransport av fast avfall finns ett altemativ i det s. k. sug-transportsystemet.Metoden har utarbetats av AB Centralsug. Även Svenska Fläktfabriken harutvecklat ett liknande system. Systemet torde f. n. endast vara aktuellt inomnybyggnadsområden där avfallsproduktionen är hög inom ett relativt begränsatområde. a. finns en sådan anläggning i driftoch andra är under byggnad eller projekteras. Även för latrin har utvecklatssärskilt vakuumsystem som börjar komma tUl användning i kombination medsnålspolande toaletter på passagerarbåtar, persontåg och inom vissa bostadsområden. Kostnadenför hämtning av sopor är i regel den största posten i den totalahanteringskostnaden, ofta av storleksordningen Detslutliga hanteringsmomentet behandlingen räknas enligtmiljöskyddskungörelsen till miljöfarlig verksamhet, dvs. anläggandet av enbehandlingsanläggning skaU prövas av koncessionsnämnden, naturvårdsverketeller . Denvanligaste metoden för omhändertagande av hushåUsavfaU är uppläggning(deponering) med eUer utan föregående homogenisering som förekommer i avfaUen. I mindre omfattning () förekommer förbränning och kompostering.Liknande siffror redovisas från bl. a. , och . Enanläggnmg för pyrolys är nu också under utveckling (se vidare sid. 51). Isammanhanget bör också nämnas separering av hushåUsavfall vid källan eUer vidbehandlingsanläggning (se avsnitt 11.5), Föravfallsupplag gäller alltid att valet av plats har stor betydelse. 1975: 32 49 olämpliglokaUsering kan leda tiU förorening av såväl ytvatten som grundvatten. Hänsynmåste också tas till lukt, buller, insynsskydd och angränsande områdensutnyttjande. Skötseln av en anläggning är av stor betydelse för att minskastörningarna. Exempelvis innebär dålig täckning av avfallet att detta blirlättåtkomligt för smittospridande djur såsom råttor och måsfåglar. Avfallsupplagutan förbehandling ("soptipp") har varit och är alltjämt detvanligaste förfarandet, främst beroende på att detta sätt att hantera avfalletbetraktas som relativt biUigt på kort sikt. För att minska markbehovet och förbättraförutsättningama för nedbrytningen av avfaUet kan detta före uppläggningenhomogeniseras genom mal-nmg. Härmed minskar brandrisken och smittospridandedjur får mindre möjlighet att komma åt avfallet. Kravet på täckmassor minskaravsevärt. Möjlighet till kontroll av inkommande avfall förbättras. Sambehandlingmed awattnat slam från kommunala avloppsreningsverk kan också genomföras.Målning är dessutom en grundfömtsättning för separering och återvinning avkomponenter ur blandat avfall såsom hushållsavfall. Målningav avfaUet sker i hammarkvarnar, impaktorkvamar, raspar eller roterande tmmmor.Hammarkvarnen kan vara försedd med utmstning för automatisk avskiljning av ejmalbara produkter. I finns endast ett fåtalhomogeniseringsanläggningar i drift, bl. a. i , , ochVäxjö. Sammanfattningsviskan sägas att det är tveksamt om uppläggning av avfaU utan förbehandlingfortsättningsvis bör accepteras för anläggningar av den storlek som numeraofta är aktuell. Vidkompostering eftersträvas en snabb biologisk nedbrytning av det organiskaavfallet tUl en produkt, som kan återföras tiU jorden eller deponeras med småolägenheter. Nedbrytningen kan ske i upplag eller i torn, roterande behållareetc. där betingelserna för de verksamma mikroorganismerna görs optimaltgynnsamma. Avloppsslam och latrin kan med fördel inblandas. Slutprodukten bliren jordliknande produkt. För att det färdiga kompostmaterialet skall kunnaanvändas som jordförbättringsmedel måste i flertalet faU dock metallföremål,större plastbitar o. dyl. frånskiljas. Tvåhuvudtyper av kompostermg kan urskiljas, öppen respektive sluten kompostering.Vid öppen kompostering läggs avfaUet ut i strängar eUer stackar i det fria ochsyrebehovet tiUfredsstäUs oih så behövs genom luftinblåsning. Slutenkompostering innebär att nedbrytningsförloppet påskyndas i reaktorer, tom,roterande trummor eller Uknande. I dessa skapas gynnsamma betingelser genom attsyretillförsel, vattenhalt, temperatur m. m. ständigt håUs på optimal nivå. Frånmiljösynpunkt är kompostering av avfaU fördelaktigare och 1975: 32 50 Metoden är mer kostnadskrävande än deponering men ej så dyr somförbränning. Möjligheterna att avsätta komposten bör förberedas i varjeenskilt fall eftersom det inte är självklart att allt går att avyttra. Denstörsta kostnadsreduktion som kan bli aktuell är motsvarande priset förmatjord. För tiUverkning av kompost åtgår emellertid ca avfall,vilket innebär att sänkningen per ton behandlat avfall är av sammastorleksordning som merkostnaden för kompostering relativt homogenisering. Imitten av startades ett fullskaleförsök i med samkompostering avslam och hushållssopor. Forskningsarbetet bekostas av (1,65milj. ), anläggningskostnaderna av styrelsen förteknisk utveckling och driftskostnaderna av kommunen. Samkomposteringsmetodeninnebär att awattnat slam från avloppsreningsverk blandas med hushållssopor,som sedan komposteras. Slutprodukten får en relativt enhetUg konsistens och ärnästan helt luktfri. Bland fördelarna med en sådan kontrollerad komposteringär bl. a. bättre hygien, minskad volym och minskad risk för gmndvattenskador.Slutprodukten skall kunna användas som jordförbättringsmedel. HushållsavfaUetshöga värmevärde (ca /kg) gör att det kan förbrännas utantiUsatsbränsle. Det ställs dock stora krav på förbränningsanordningarnasutformning, eftersom avfallets sammansättning och värmevärde kan vara mycketskiftande. Vidfullständig förbränning med syreöverskott blir slutprodukterna i huvudsakkoldioxid och vattenånga. Dessutom förekommer föroreningar i form av stoft ochicke önskvärda gaser bl. a. svaveldioxid och saltsyra. Rökgaserna måste därförrenas innan de släpps ut. Ofta används filter som avskiljer endast fastaföroreningar (t. ex. cyklonrenare, elektrofUter). För borttagande av ävengasformiga föroreningar krävs någon form av rökgastvätt. Temperaturen iförbränningsgaserna är 9001 C och måste före reningen sänkas till under350° C för att inte reningsutrustningen skall skadas. Värmeöverskottet kanutnyttjas för fjärrvärmeförsörjning eller kraftproduktion med en verkningsgradpå Denerforderliga utrustningen för stoftavskiljning utgör vid val av el-filter ellermotsvarande höga kvalitet av anläggningens totalkostnad, fömtsattatt värmeåtervinnmg sker och att denna belastas med kostnaderna förnedbringande av rökgasernas temperatur. Utmst-nmg för borttagande av gasformigaföroreningar och därmed sammanhängande sekundär utmstning är mycketkostnadskrävande. Vidförbränning minskar avfaUsvolymen till och vikten till avurspmngliga värden. För dessa rester, liksom för övrigt icke brännbart avfall,erfordras en kompletterande deponeringsanlägg-ning. Förbränning tUlämpas i flerakommuner. Totalt finns drygt 40 ugnar med en kapacitet av /tim. ochfördelade på ett 20-tal an- 1975: 32 51 läggningar.De största finns i (och Lövsta) och (). Förutomdessa beprövade metoder finns ett flertal metoder under utveckling. TUl demest intressanta hör pyrolys eller torrdestillation. Pyrolys innebär enupphettning (ca 1 C) av avfallet utan tillträde eller i begränsad närvaroav syre. Avfallet sönderdelas därmed och ger som slutprodukter en gasblandning(kolmonoxid, koloxid och vätgas) samt lätta oljor, tjära och en fast återstod.Gasen kan sedan användas för uppvärmning eller som råvara för framställning avolika kemiska produkter. Vid högre temperatur ökar utbytet av gas på oljefraktionensbekostnad. I jämförelse med förbränning anses pyrolys ge mindre mängderluftföroreningar. Medstöd av medel från STU har en särskild utredningsgrupp gjort en utvärdering avpyrolysmetodens möjligheter och problem. a. har en jämförelse gjorts medandra metoder för avfallsbehandling. Gruppens sammanfattande bedömning visaratt pyrolys som behandlingsmetod för avfall har god potential beträffandemiljö, lokalisering, teknik och ekonomi. För att få ett säkrarebedömningsunderlag förordas en svensk försöksanläggning. Iaugusti beviljades Gummifabrik ett statsbidrag på 2,6 milj. kr.för att bygga en pyrolysanläggning. Vid denna anläggning kommer att behandlassåväl gummiavfall från fabriken som hushållsavfall från kommunen. Anläggningenberäknas vara klar . I enprognos för räknar man med följande utveckling beträffandebehandlingsmetoder för hushållsavfall (ISWA-bullentinen nr 8, ) Enligtdenna prognos skulle således förbränningen öka till ungefär det dubbla. Komposteringen skulle däremot liggakvar på samma nivå. En kraftig förskjutning från tippning mot deponeringförutses. Hämtningav skrymmande avfall (utrangerade möbler, barnvagnar, redskap etc.) sker påolika sätt runt om i landet. EnUgt genomförd inventering inaturvårdsverkets regi är förhållandena relativt ordnade. I ett stort antalkommuner sker hämtning , som regel och vår. Ivissa kommuner tas det skrymmande avfallet om hand med det ordinariehushållsavfallet. Andra alternativ är uppställning av container eUer hämtningefter budning. I ett antal kommuner saknas dock all organiserad uppsanilihg! 1975: 32 52 Beträffandeomhändertagande av läkemedel och gifter som hänförs till det kommunalarenhållningsmonopolet har vissa kommuner på olika sätt sökt lösa detta.Stockholms kommun har för sin del träffat avtal med Apoteksbolaget atthushållen kostnadsfritt skall få lämna avfall av detta slag till apoteken.Avtal har vidare träffats med attlösningsmedel, färgrester och liknande preparat från hushållen kostnadsfrittskall få mlämnas till färghandelsaffä-rema. Beträffande oljor och övrigapetroleumprodukter, som kan förekomma i hushållssammanhang, tar gatukontoretkostnadsfritt emot sådant avfall vid och Fmängensrenhållningsstationer. Östra renhållningsstationen samt Lövsta och . Från apotek, färghandlare och frångatukontorets egna mottagningsstationer transporteras sedan avfaUet till ABIndustridestillation för omhändertagande. insamlades ca avdessa avfallstyper inom ramen för det kommunala renhållningsmonopolet. bevUjades tiU Apoteksbolaget, och ett gemensamt statsbidrag på375 . för uppförande av en förbränningsugn för läkemedelsavfall.Anläggningen kommer att byggas i Åkers Styckebmk. En regional samordning avhanteringen av hushållsavfallet till större behandlingsanläggningar kan väntasske på . Fördelama med en samordning i större regioner kommer attbli alltmer påtaglig aUt eftersom tekniken för behandling och även återvinningblir mer avancerad. Frågan om regional avfallshanteruig behandlas ytterligarei kapitel 7. Ianslutning till regionala anläggningar kan det bli nödvändigt medomlastningsstationer. Sådana stationer finns endast i Göteborgs-området.I omlastningsstationer kan man fömtse en viss sortering och förbehandling avavfaUet. Avfallshanteringen torde successivt komma att bli tekniskt ochsystemmässigt mer avancerad . Kostnadenför hantering av hushållsavfallet ligger på ca . per hushålloch år, dvs. Av den totala kostnaden föravfallshanteringen faller på insamlingen, på behandlmgen och 10 %på transporten. Mot bakgmnd av att behandling och slutligt omhändertagande avkommunalt avfall i åtskilliga faU ej sker under tiUfredsställande former,kommer kostnaderna för kommunerna att bU högre än vad som hittiUs varit fallet.Rationalisering av insamling och transport bör kunna motverka merkostnadernaför en kvalitetshöjning beträffande behandlingen. Återvinning kan knappast göraavfallshanteringen lönande men kan bidra till att sänka kostnadema. Undersenare år har intresset för återvinning successivt breddats. Från såvälstatligt som kommunalt och industriellt håll är man numera enigom att en mer planenlig återvinning av material ur avfall kommer att blinödvändig . Pådrivande faktorer är miljövårdsaspekter, hänsyn tillbegränsade naturresurstUlgångar och i vissa fall ren lönsamhet. Inomindustrin förekommer en omfattande återvinningsverksamhet. a. stigande råvampriser har även återvinning urhushållsavfall börjat bli intressant. UrhushållsavfaUet är det möjligt att ta tillvara papper (tidningar, tidskrifter),glas, plåt, växtnäring/humus (kompost), energi (förbränning), gas ochpetroleumprodukter (pyrolys). Detidigare behandlade hanteringsmetoderna kompostering och förbränning kan iviss utsträckning betraktas som återvinning, liksom också pyrolys. Tillverkningav kompost ur hushållsavfall och slam från avloppsreningsverk har i vårt landinte fått någon större spridning beroende dels på att kostnaderna förframställning av kompost varit för höga och dels på att intresset för detframställda kompostmaterialet hittUls varit ringa. har dockintresset för kompostering ökat beroende framför allt på de stora mängder slamsom nu produceras vid våra avloppsreningsverk. Samkompostering av slam ochhushållsavfall är en tänkbar lösning, som är föremål för undersökning bl. a.i s. k. Laxåprojekt. Förbränningav avfall i samband med värme- eller kraftutvinning förekommer i ett begränsatantal fall. De största anläggningarna finns i och . Destegrade oljepriserna har medfört ett ökat intresse för denna typ avanläggningar. Förbränning torde dock i ett fåtal fall kunna bli ettkonkurrensmässigt alternativ till den vanligaste förekommandebehandlingsmetoden deponering. Attur den potentiella råvamkällan hushållsavfallet (22,)söka utvinna "råvaror" såsoni papper, plåt, glas etc. på annat sättän genom utsortering kräver utveckling av ny teknik förmaterialseparering. Visst utvecklingsarbete erfordras också för att förfinametoderna för processteknisk bearbetning av det utsorterade materialet, framförallt cellulosafibrer. Den erforderliga utvecklingstiden kan uppskattas tUl 5 a10 år. Vari hanteringskedjan återvinning av hushållsavfall skall sättas in är ännu oklart vid källan, dvs. i hushållen, i anslutning till omlastningsstationer ellervid behandlingsanläggning. Enfömtsättnmg för en 'sorteringsverksamhet är att avsättningsmöjUg-hetema för deutsorterade materialen är goda liksom att materialen kan levereraskontinuerligt. Förkommunernas del innebär återvinningsverksamheten en minskad belastningpå renbållningsverksamheten och för landets del en besparing av råvamresiuer. 1975: 32 54 Enligten uppskattning konsumeras i hushållen; textil/år tidnings- och journalpapper/år Värdetfritt fabrik av detta avfall konverterat till råvara kan uppskattas tUlstorleksordningen . I praktiken kan möjligen halva mängden återanvändas.En viss energibesparing kan dessutom göras. Följande siffror visar ungefärligbesparing om återvunnet material används som råvara: Avfallspapper 0,10,2ton olja per ton papper Plåt 0,30,5" " " " stål Aluminium ca 2,9 " " " " aluminium Beträffandeglas, plåt och textilier anses industrin kunna ta hand om så gott som heladen kvantitet som i praktiken kan utsorteras. För papperets del kompletterasden inhemska avsättningen med export. Exporten får dock betraktas som någotosäker. Ett par svenska pappersbruk planerar emellertid särskildaavsvärtningsanläggningar för tidningspapper, varför avsättningsmöjligheternaför tidnings- och journalpappersreturer är gynnsamma på såväl kort som långsikt. Idagförekommer inte någon separering av hushållsavfall vid omlastningsstationereller behandlingsanläggningar. Beträffande papper och textUier bedrivsinsamling från hushållen genom t. ex. vissa ideella organisationer.Denna typ av insamlingar är dock sporadisk och helt beroende av det ekonomiskautbytet (se vidare kapitel 12 om pappersavfall). typ av återvinning genom separering av olika komponenter i hushållsavfallethar startats genom Stiftelsen . I stiftelsen, som bildades1972, ingår . , , Supra ochStora . Verksamheten bedrivs dels av stiftelsen själv,dels genom elt av stiftelsen ägt bolag , ASAB.Målsättningen är att genom återanvändning minska sopvolymerna och därmedbelastningen på renhållningsväsendet. Stiftelsen skall främja forskning, gekonsultation och svara för information. Stiftelsen inriktar huvudsakligenverksamheten på återvinning av hushållssopor. Ett första försök startades iÖrebro (Vivallaområdet) för separering av hushållssopor. pågårförsök med kontinuerlig separering av avfaUet i ca 86 000 hushåll på olika håUi landet. Motsvarande omfattning var 58 000 hushåll. Dematerial som separeras är torrt papper (tidningar, tidskrifter, wellpapp,kartonger, påsar), glas (flaskor, burkar) och plåt (burkar). Insamlingen gällersåväl flerfamiljshus som vUlaområden,: Omfattningen av denna verksamhetframgår av tabeU på de följande sidorna. Pågåendeförsök med återvinning av papper och glas/plåt ur hushållssopor; m. fl. Soprum/contain. Plåttunnor -f bilhämtning 12 HSB-föreningar 3 HSB-föreningar »5 800 '1000 metall & textil AB 2 546 85 688 Kommunens renhållningsverk -1-AB Industrilev. 'omfattar även plåt 'omfattar endast papper. Enav grundförutsättningarna är att denna hantering inte får vålla sådana besvärför lägenhetsinnehavama och fastighetsskötarna att de upplever sorteringen somalltför stor belastning.