prop · FZ03159 · 1975-12-31 00:00:00 — medförslag till organisation av och anslag för det nya ; Regeringenföreslär att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. Ipropositionen lämnas förslag till organisation av det nya konsumentverk, somskall börja sin verksamhet , då verksamheten hos nuvarandekonsumentverk och konsumentombudsman skall upphöra. Vidare lämnas förslag tillanslag för det nya verket. I 1975/76. 1975/76:159 2 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , ,, , Propositionmed förslag till organisation av och anslag för det nya Ipropositionen (1975/76:34) med förslag till marknadsföringslag, m. m. föreslogregeringen alt nuvarande konsumentombudsmannen (KO)och skulleföras samman till en organisation, benämnd , där chefen tillikaskulle vara konsumentombudsman. Hur organisationen mera i detalj skulleutformas angavs inte. Det förutsattes att särskilda sakkunniga skulletillkallas för att närmare överväga denna fråga. Riksdagenantog i allt väsentligt förslagen i propositionen (NU 1975/76:14, rskr1975/76:108). uttalade därvid att de uppgifter som avser KO-verksamhetenborde hällas samman inom en särskild enhel i den nya organisationen. 1budgetpropositionen (1975/76:100 bil. 12 s. 50 och 53) vid innevarande riksmötehar anslagen för KO och , i avvaktan på särskild proposition iämnet, förts upp med oförändrade belopp i förhållande till innevarandebudgetär. Medstöd av regeringens bemyndigande tillkallade jag åttasakkunniga' med uppdrag att utarbeta förslag rörande den närmare organisationenav m. m. fr. o. m. (H 1975:07). 1 uppdragetingick också att göra anslagsframställning för den nya myndigheten. Desakkunniga, som har antagit namnet organisaiionskom- 'Konsumentombudsmannen , ordförande, förste byräsekreieraren ,kanslirådet Per , byrådirektören , avdelningsdirektören , avdelningsdirektören , avdelningschefen ochbyrådirektören 1975/76:159 3 mittenför , har lagt fram sina förslag i betänkandet (Ds H 1976:2)Organisation av nya . Iskrivelse till har ,hantverks- och induslriorganisalion, ochSveriges köpmannaförbund föreslagit att det nya verkets styrelse skall utökasfrån nio till elva ledamöter och att av dessa minst tre skall ha ingåendesakkännedom och erfarenhet om produktion och distribution av konsumentvaroroch konsumenttjänster. () började sin verksamhet . KO:s uppgifter avser i förstahand tillämpningen av två lagar, nämligen lagen (1970:412) öm olillböriigmarknadsföring och lagen (1971:112) om förbud mot oskäliga avtalsvillkor(avtalsvillkorslagen). Lagenom olillböriig marknadsföring syftar till all hindra att reklam och annankommersiell marknadsföring bedrivs med otillböriiga metoder. Lagens centralabestämmelse är en allmänt formulerad s. k. generalklausul. Enligl denna kannäringsidkare som vid marknadsföring av vara eller tjänst företar reklamåtgärdeller annan handling, som genom att strida mot god affärssed eller på annatsätt är olillböriig mot konsumenter eller näringsidkare, förbjudas allfortsätta därmed eller att företa annan liknande handling. Förbud meddelas avmarknadsdomstolen och skall förenas med vile om inte detta av särskilda skäl ärobehövligt. Ansökanom förbud görs av KO eller, om denne för visst fall har beslutat alt inle göraansökan, av näringsidkare som berörs av handlingen eller sammanslutning avnäringsidkare, konsumenter eller löntagare. Iärenden av mindre vikt kan KO själv pröva fråga om förbud genom ett s. k.förbudsföreläggande. Det är ett förenklat förfarande som innebär att KOskriftligt förelägger näringsidkare förbud att fortsätta med viss marknadsföring.Godkänns föreläggandet flr det samma verkan som ett förbud som har meddelats avmarknadsdomstolen. Ett förbudsföreläggande är alltid förenat med vite. Avtalsvillkorslagensyftar till att hindra bruket av avtalsvillkor som är oskäliga mot konsument.Lagen är uppbyggd efter mönster av lagen om olillböriig marknadsföring. Dencentrala bestämmelsen är sälunda en generalklausul som innebär attmarknadsdomstolen kan förbjuda en näringsidkare att vid erbjudande av varaeller tjänst till konsument använda avtalsvillkor som med hänsyn till vederiagetoch övriga omständigheter är att anse som oskäligt mot konsumenten. Även härskall förbud förenas med vite, om inte detta av särskilda skäl är obehövligt. 1975/76. Prop.1975/76:159 4 reglernaär i princip desamma som i lagen om olillböriig marknadsföring. KO:suppgifter är inle begränsade lill vad som direkl anges i de nämnda lagarna.Enligt instruktionen åligger det även KO att granska dels marknadsföringsåtgärderoch avtalsvillkor inom områden, där otillböriiga åtgärder eller oskäligavillkor kan antas vara speciellt vanliga eller till särskilt men förkonsumenterna, dels andra marknadsföringsåtgärder och avtalsvillkor, som har slorpraktisk belydelse. Vidare skall KO, om näringsidkare företar olillböriigmarknadsföringsåtgärd eller använder oskäligt avtalsvillkor, söka förmå honomatt frivilligt avstå därifrån. Det ankommer också på KO att övervaka efterievnadenav beslul och av KO utfärdade förbudsförelägganden samt attanmäla överträdelser av förbud lill allmän åklagare. Avdet nu anförda framgår att KO ocksä har uppgifter av övervakande ochförhandlande natur. I detta arbete är KO:s rätt enligt de nämnda lagarna allkräva in yttranden och upplysningar (ytterst genom vitesföreläggande) frånnäringsidkare av betydelse. Underlagför sin verksamhet erhåller KO i första hand genom en löpande egen granskningav förelagens marknadsföring och avtalsvillkor samt genom de anmälningar, somallmänheten gör till KO. Material erhålls vidare från bl. a. kommunalakonsumentvägledare och hemkonsulenter samt och allmännareklamationsnämnden. FinnerKO att en näringsidkare har vidtagit en olillböriig marknadsföringsåtgärdeller använt ett oskäligt avtalsvillkor söker KO förmå denne att fortsättningsvisavstå därifrån. Vanligtvis nås en uppgörelse tämligen snabbt, varvidnäringsidkaren ulfaster sig alt ändra marknadsföringen eller avtalsvillkoret.I mer komplicerade fall kan omfattande överiäggningar mellan KO ochnäringsidkaren krävas innan ärendet kan slutföras. Även i dessa situationer kannormalt uppgörelse nås om vad näringsidkaren fortsättningsvis skall iaktta.För att befästa uppgörelsen med enskilda näringsidkare används i vissa falldet tidigare nämnda förbudsföreläggandet. Stundtalsfinner KO att ett problem är av mer generell karaktär och berör hela branschereller stora delar av dessa. 1 sådana fall upptas överläggningar med berördabranschorganisationer i syfte att få till stånd överenskommelse rörandemarknadsföringens eller avtalsvillkorens beskaffenhet. I en överenskommelsebrukar ingå att branschorganisationen åtar sig att bland sina medlemmar verkaför alt överenskommelsen efterievs. Överenskommelsen blir också ett viktigtinstrument i KO:s kontakter med enskilda näringsidkare. Självfalletförekommer situationer där överenskommelser av nämnt slag inte kanträffas. Detta kan bero på att parterna inte kan enas eller att representativbranschorganisation eller liknande saknas. På marknadsföringssidan arbetar KOi sådana lägen delvis med ensidigt utfärdade riktlinjer för förelagensagerande. Riktlinjerna ligger då till grund för KO:s ställningstagande ienskilda ärenden. 1975/76:159 5 Endaslett fåtal fall behöver föras lill . Del hell övervägandeantalet ärenden avgörs hos KO. avklarades totalt 4 413 ärenden.Av dessa fördes 34 lill . 57 av ärendena skrevs av eftergodkänt förbudsföreläggande. KOinformerar om sin verksamhet, bl. a. genom att ge ut tidskriften ,där i första hand utgången av viktigare ärenden redovisas. KO ger också ut pressmeddelanden och har andrakontakter med massmedia. Information lämnas vidare genom föredrag vid kurseroch konferenser m. m. KObiträds i ämbetet av en ställföreträdare. Beslut i verksamheien fattas ytterstav någon av KO eller ställföreträdaren, vilka också i samtliga ärendensjälva fört det allmännas lalan inför . Arbetet i övrigtbedrivs inom åtta enheter. Sex av dessa svarar för beredningen av KO:s ärenden.På en av dessa enheter ankommer vidare ansvaret för KO:s administration. Ensjunde enhet svarar för KO:s informationsverksamhet och en åttonde för registratur,arkiv m. m. Organisationenomfattar totalt 28 tjänster, varav tvä ordinarie för KO och dennesställföreträdare. Övriga tjänsler är inrättade som extra tjänsler. Härutöverfinns även arvodesbefatlningar 1 ärenden av mer komplicerad natur förekommerdet att KO anlitar utomstående experter. är del fråga om ekonomisk,teknisk eller medicinsk sakkunskap. Avstor vikl för KO:s arbete är det system med automatisk databehandling för diarieföring,arkivsökning m. m. som har tagils fram under medverkan av statskonioret ochdatamaskincentralen för administrativ databehandling (DAFA). /76 har för KO:s verksamhet anvisats ett förslagsanslag av . Konsumentverketbörjade sin verksamhet . Verket, som är centralförvaltningsmyndighet för konsumentfrågor, har till uppgift att stödja konsumentemaoch förbättra deras ställning pä marknaden. Detåligger verket särskilt bl. - att undersöka och följa konsumenternasförhållanden, - att stödja hushållen i deras strävan att utnyttjasina resurser sä att de egna behoven bäst tillgodoses, - all uppmärksamma konsumentgrupper, som ekonomiskt,socialt eller utbildningsmässigt är svaga, - all övervaka marknadens utbud av varor ochtjänster, - att söka påverka producenter, distributörer ochmarknadsförare att anpassa sin verksamhet efler konsumenternas behov, - att la initiativ lill och stödja forskning inomverkets arbetsområde. 1975/76:159 6 Verketsvarar vidare för den statliga hemkonsulentverksamheten, för kontakter medkommunal och annan lokal konsumentverksamhet samt för försöksverksamheten medallmänna reklamaiionsnämnden. Verket har också den övergripande tillsynen överförsöksverksamheten med slatligl stöd till kommersiell service i glesbygd. Underlagför verksamhet erhålls genom bl. a. enskilda konsumenters kontaktermed kommunala konsumentorgan, hemkonsulenter, verkets egna rådgivare, allmännareklamaiionsnämnden etc. Verket gör härutöver egna undersökningar rörandekonsumenternas förhållanden i olika hänseenden saml bevakar fortlöpandemarknadens utbud. Genomen analys av underiagsmaterialet söker verket bilda sig en uppfattning om ivilken utsträckning konsumenternas intressen och behov är tillgodosedda.Stundtals avser denna analys övergripande hushälls-eller samhällsfunktioneroch bedrivs i mereller mindre omfattande utredningsprojekt. I andra fall är detfråga om beskaffenheten hos enskilda nyttigheter, varvid utredningsarbetet oftakan sägas ha karaktär av ärendehantering. Utredningsarbetetbedrivs i första hand inom verket. Utomstående expertis anlitas dessutom,exempelvis för mer omfattande tekniska, juridiska och ekonomiska utredningar. förhållanden pä marknaden som strider mot eller inte till fullo svararmot konsumenternas intressen, vidtas åtgärder i syfte att (1 förbättringar tillslånd. Åtgärderna kan i huvudsak delas in i producent-påverkan och information. Medproducentpåverkan förstås att verket i direkt kontakt med berörda förelag ellerbranschorganisationer söker förmå dessa att ändra sin verksamhet på visstsätt. Det kan vara fräga om att dra tillbaka fariiga produkter från marknadeneller att utforma produktinformationen på visst sätt, exempelvis när detgäller varudeklarationer. En näraliggande form av åtgärder är den påverkan somutövas på myndigheter och organisationer. Del kan här vara fråga om alt verkaför ett ökat inslag av konsumentfosiran i utbildningen eller att bevakakonsumenternas intressen i samhällsplanering o. d. Vidare kan nämnas all verketmot ersättning utför varuprovningar ål företag m. fi. samt svarar fördel s. k. VDN-systemetför varadeklarationer. Verkelsinformationsverksamhet innefattar allmän information i opinionsbildande syfte,rådgivning lill enskilda konsumenter i den mån den inle utförs av kommunalaorgan eller hemkonsulenter, produktion av läromedel och faktablad tillvägledning för konsumentema, presskontakler etc. Här bör särskilt nämnasverkets tidskrift och Rön som innehåller såväl resultat från verketsutredande verksamhet som allmän konsumentinformation och opinionsbildning.Verket ger tillbaka ocksä ut en tidskrift benämnd Konsumenträttmed information om i första hand lagstiftning på konsumentområdet. Enbetydelsefull del av verkets arbeie avser stöd m. m. till och regionalverksamhet. Arbetet i denna del består bl. a. i all förse kom- 1975/76:159 7 munalaoch regionala organ med material för verksamheten samt råd och upplysningar ienskilda ärenden. Vidare svarar verket för viss utbildning av de kommunalt ochregionalt verksamma tjänstemännen. Enkunskapskälla för verket utgör forskning på konsumentområdet. Verketdisponerar särskilda medel för stöd till sädan forskning. Ansvaretför försöksverksamheten med medför delvisuppgifter av administrativ art, avseende anställning av personal, lokalfrågor,budget och redovisning m. m. Verket svarar härutöver även för en allmänuppföljning av verksamhetens effektivitet och resultat. Uppgifternai anslutning till det statliga stödet lill kommersiell service i glesbygdomfattar dels en allmän bevakning av utvecklingen på området, dels handläggningav ansökningar om investeringsstöd och kreditgaranti för sådan service. Konsumentverketleds av en slyrelse och en verkschef, som tillika är ordförande i styrelsen.Verkschefen biträds i frågor om planering och samordning m. m. av ettplaneringssekretariat. Detutredande och producentpåverkande arbetet ankommer på två utredningsavdelningar.Dessa är i sin tur indelade i sammanlagt fyra underenheter, vilkasverksamhetsområden knyter an lill viktigare konsumtionsområden, nämligenmathållning, bostad, beklädnad samt frilid, resor m. m. Eninformationsenhet svarar för verkels information, stödet lill ochregional verksamhet, verkets tidskrifter, presskontakler, föriagsverksamheloch kontakter med utbildningsväsendet. Enheten är i sin tur indelad i en enhetför utbildning och utställningar, en kommunenhet och en redaktion. Redaktionenhar i praktiken verkat i tre underenheter, en för Råd och Rön, en förpresskontakter och en för föriagsverksamhel. Enteknisk enhel svarar för intern teknisk service och förfogar över egna laboratorieresurser.På enheten ankommer vidare ansvaret för verkels varuprovningar på uppdrag. Enadministrativ enhet slutligen svarar för verkets adminislralion. Enheten ärindelad i en ekonomienhet, en personal- och kanslienhel saml en juridisk enhet. är vidare knuten en rådgivande , glesbygdsnämnden. finns f. n. Vidare finns arvodesbefatlningar på skildanivåer. Härtill kommer 27 tjänster placerade på allmänna reklamationsnämndenskansli. Medelför den verksamhel som har beskrivits i det föregående anvisas för budgetåret1975/76 över följande anslag under statsbudgetens tionde huvudtitel. D8.Bidrag till kommersiell service i glesbygd V:8.Lån till investeringar för kommersiell service i glesbygd. 1975/76:159 8 Överanslaget till förvaltningskostnader, som f. n. är beräknat till ,anvisas medel för verkets egen direkla verksamhel. Verksamheten är programbudgeteradmed följande huvudprogram. Varuprovningar m. m. på uppdrag Vidarefinns följande program för intäkter i verksamheten. Försäljning av publikationer m. m. ProgrammetUtredning och producentkontakt motsvarar huvudsakligen verksamheien hos verketsbåda utredningsavdelningar. Intäkterna från varudeklarationsverksamheten gottförsutredningsprogrammel. ProgrammetInformation och utbildning motsvarar huvudsakligen verksamheten hos verketsinformationsenhet och inbegriper följaktligen även stödet till ochregional konsumentpolitisk verksamhet. Intäkterna från försäljningen av publikationerm. m. gottförs informationsprogrammet. ProgrammetVaraprovningar m. m. pä uppdrag redovisas under en som förslagsvis betecknadanslagspost med ett formellt belopp på . Under denna post redovisaskostnader och intäkter för verkets uppdragsverksamhet. Anslaget får i principinte belastas. Forskningsanslaget,som f. n. är beräknat till , är ett reservationsanslag vilketverket disponerar för stöd lill forskning, studieförbundens verksamhet m. m.Ett särskilt anslag avser verksamheten hos och är fn. AnslagetBidrag till kommersiell service i glesbygd är f n. Av medlen är . beräknade för bidrag till kommunalt subventionerad hemsändning.Beslut i sådana ärenden fattas av länsstyrelserna. Resterande medel, 200 000kr., har beräknats för infriande av sådana statliga kreditgarantier somkonsumentverket tecknar. AnslagetLån till investeringar för kommersiell service i glesbygd är f n. 3 Den nya marknadsföringslagen Dennya marknadsföringslagen (1975:1418) har enligt 1 § till ändamål att främjakonsumenternas intressen i samband med näringsidkares marknadsföring av varor,tjänsler och andra nyttigheter och att motverka marknadsföring som är olillböriigmot konsumenter eller näringsidkare. Lagenär uppbyggd kring tre generalklausuler. Den första (2 §) handlar om olillböriigmarknadsföring och har sin motsvarighet i den nu gällande 1975/76:159 9 marknadsföringslagen(jfr avsnitt 2.1). Denandra generalklausulen (3 §) handlar om informationsskyldighet. Där föreskrivsatt kan ålägga näringsidkare att vid marknadsföring av vara,tjänst eller annan nyttighet lämna information, som har särskild betydelse fränkonsumentsynpunkt. Dentredje generalklausulen (4 §) rör frågor om produktsäkerhet m. m. Därföreskrivs all kan förbjuda näringsidkare att till konsumentför enskilt brak saluhålla eller hyra ut vara, som på grund av sina egenskapermedför särskild risk för skada pä person eller egendom. Detsamma gäller omvaran är uppenbart otjänlig för sitt huvudsakliga ändamål. Förbudeller åläggande enligt de nu nämnda bestämmelserna skall, säsom harvarit fallel enligt lagen om olillböriig marknadsföring, förenas med vite ominte detta av särskilda skäl är obehövligt. Marknadsföringslagenshandläggningsregler innebär att fråga om förbud eller åläggande enligt någon avde tre generalklausulerna tas upp efter ansökan av KO. Om KO för visst fallbeslutar att inte göra ansökan, får dock ansökan göras av sammanslutning avkonsumenter, löntagare eller näringsidkare eller, beträffande fråga om olillböriigmarknadsföring, av näringsidkare som berörs av handlingen. Föratt kunna fullgöra sina uppgifter får KO begära in yttrande eller upplysningav näringsidkare. Om förbud eller åläggande kan antas komma i fråga ävenbegära in handling, varuprov och liknande som kan ha betydelse i ärendet. KOhar i fall som inte är av större vikt möjlighet att själv pröva frågor omförbud eller åläggande enligt någon av lagens generalklausuler. Detta skergenom förbudsföriäggande eller informationsföreläggande (14 och 15 §§). Förbudsföreläggandeinnebär alt den som antas ha företagit en olillböriig marknadsföringsåtgärdeller sålt eller hyrt ut sådan skadlig eller otjänlig vara, som avses iproduktsäkerhetsbestämmelsen, av KO föreläggs förbud vid vite alt fortsätta därmed.På motsvarande sätt innebär informationsföreläggande att den som antas ha underiåtitatt lämna sädan information som är av särskild betydelse frän konsumentsynpunktav KO föreläggs vid vite att lämna informationen. Godkänt föreläggande gällersom förbud eller åläggande som har meddelats av . Iförarbetena lill marknadsföringslagen förutsätts att resultat i allmänhet kanåstadkommas genom frivilliga överenskommelser eller åtaganden och att tvingandeåtgärder endast undantagsvis skall behöva tillgripas. 1 likhei med vad som f. n.gäller enligt lagen om olillböriig marknadsföring och avtalsvillkorslagenkommer lagens tillämpning i praktiken i stor utsträckning att bygga påutrednings- och förhandlingsarbete. Denna verksamhet kommer att bedrivas av detnya . Den dömande verksamheien utövas som redan har angetts avmarknadsdomstolen. 1975/76:159 10 handlasinte närmare här. Tillämpningenav den nya marknadsföringslagen är avsedd all få i stort samma utformning somtillämpningen av den nuvarande lagen om olillböriig marknadsföring. Dettainnebär att det nya genom anmälningar, egen verksamhet ellerpä annat sätt blir uppmärksammat på brister i företagens marknadsföring.Alltefter problemens beskaffenhet las kontakter med företag ellerbranschorganisationer i syfte att fl till stånd en förbättring. Det kan varafråga om att ställa krav på ändringar i företagens information ellerproduktutformning. Ettviktigt inslag i arbetet blir utfärdandet av riktlinjer för företagens marknadsföringoch produktutformning. Sådana riktlinjer tas fram i arbetet hos KOoch . De kommer nij att öka i betydelse genom att de enligtstatsmakternas beslut kommer att vara vägledande för marknadsdomstolensavgöranden i enskilda ärenden. Riktlinjerna kan utarbetas i samråd med berördaförelag eller branschorganisationer och sålunda vara resultatet avöverenskommelser med dessa eller utfärdas ensidigt av konsumentverket.Riktlinjerna kommer normalt att föregås av utredningsarbete inom verket. Arbeteti övrigt enligl marknadsföringslagen kommer att bestå i att övervakaföretagens marknadsföring och ingripa vid behov. Anledning till åtgärder kanvara att visst företag inte följer slutna överenskommelser eller utfärdaderiktlinjer. Åtgärder kan emellertid vidtas även där inga riktlinjer föreligger.Detta blir liksom ofta fallet beträffande olillböriig marknadsföring.Även i fräga om informationslämnande och produktsäkerhet kan konsumentintressetvara så starkt eller entydigt att eventuella riktlinjer inte kan eller behöveravvaktas. Deåtgärder som i dessa fall blir aktuella kommer normall all innebära att företagkontaktas och överiäggningar tas upp i syfte att fl en ändring till stånd. Omföretaget ulfaster sig att vidta de ändringar som verket anser påkallade kan fräganavskrivas. 1 viktigare fall kan förbuds- eller informationsföreläggande av KObrukas för att befästa den nådda uppgörelsen. Om företaget inte alls eller iendast begränsad utsträckning går verket till mötes uppkommer fråga om att föraärendet till för avgörande. Även där en uppgörelse kan nås,kan intresset av ett prejudicerande beslul av domstolen motivera att ärendetförs dit. Tillden nya myndighetens uppgifter i anslutning till marknadsföringslagen hörockså att övervaka efterievnaden av t)eslut och av förbuds-och informationsförelägganden utfärdade av KO. Därvid kan åtgärder behövavidtas för utdömande av förelagda viten. 1975/76:159 11 4Organisationskommitténs förslag 4.1 Det nya uppgifter Kommitténkonstaterar att statsmakternas beslut om ny marknadsföringslag ochsammanslagning av KO och inte innebär att konsumentpolitikensmålsättning eller inriktning principiellt ändras. Utöver de arbetsuppgifter somtillkommer i anslulning lill den nya marknadsföringslagen avses den nuvarandeverksamheten hos de båda myndigheterna ingå i den nya organisationen. del av arbetet kommer att avse konsumenternas behov av nyttigheier avskilda slag och de former under vilka dessa behov tillgodoses. Målsättningenför arbetet i dessa delar kan enligt kommittén i grova drag sägas vara 1. att verka för att ändamålsenliga varor, tjänsteroch andra nyttigheier tillhandahålls konsumenterna och att ange alternativasätt för konsumenterna att tillgodose sina behov av sådana nyttigheter, 2. att verka för att konsumenterna flr den informationsom behövs för att de på bästa sätt skall kunna tillgodogöra sig de nyttigheiersom bjuds ul pä marknaden och alt tillse alt företagen inte använder otillböriigametoder i sin marknadsföring, 3. att verka för att konsumenternas intressentillgodoses i fråga om avtalsmässiga förhållanden på marknaden. Underden första punkten faller frågor om produkters beskaffenhet i olika hänseenden.Hit hör tillämpningen av 4 § marknadsföringslagen (produktsäkerhet m.m.).Arbetet kan också gälla mer övergripande frågor, exempelvis hur konsumenternapå bästa sätt skall sköta sin mathållning eller tillgodose sina transportbehov. Underden andra punkten faller frågor om den information om olika varor, tjänster ochandra nyttigheier som konsumenterna flr från skilda häll.