prop · FZ0382 · 1975-12-31 00:00:00 — 1975/76: 82 Regeringens proposition 4, om ändring i ; Regeringen föreslår attantaga det förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokolldenna dag. I propositionen föreslås vissaändringar i bestämmelser om gäldenärsbrott. En gäldenär somförstör, ger bort eller på liknande sätt avhänder sig egendom av betydandevärde skall enligt förslaget kunna dömas för oredlighet mot borgenärer redan idet fallet alt han framkallar allvarlig fara för att han skall komma påobestånd. Vidare föreslås att allmänt åtal för vårdslöshet mot borgenärer ifortsättningen skall ske bara när åtalet är påkallat från allmän synpunkt. Ifråga om brottet iTiannamän mot borgenärer föreslås ändringar av den huvudsakligainnebörden att en betalning av förfallen skuld med vanliga betalningsmedelskall, även om gäldenären är på obestånd, kunna bli straffbar endast när hanhar handlat i otillbörligt syfte. Lagändringarna avses träda i kraft den 1 juli1976. 1 1975/76. Prop.1975/76: 82 2 Lag om ändring i Härigenomföreskrives i fråga om dels att 11 kap. 1 och 35 §§ skall hanedan angivna lydelse, dels att i balken skall införas en ny paragraf, 11 kap.8 §, av nedan angivna lydelse. Gäldenär, som förstör eller genom gåva eller annan liknande åtgärd avhänder sig egendom av betydenhet och därigenom försätter sig på obestånd eller förvärrar sitt obestånd, dömes för oredlighet mot borgenärer till fängelse i högst . Gäldenär, som förstör eller genomgåva eller annan liknande åtgärd avhänder sig egendom av betydenhet ochdärigenom försätter sig på obestånd eller förvärrar sitt obestånd, dömes föror e d-lighet mot borgenärer till fängelse i högst . Detsamma skallgälla, om gäldenär genom sådant förfarande framkallar allvarlig fara för atthan skall komma på obestånd. Gäldenär, som vid konkurs eller offentlig ackordshandling utan konkurs eller i förteckning till utmätningsed förtiger tillgäng, uppgiver obefinfiig skuld eller lämnar annan sådan oriktig uppgift, skall ock, om ej uppgiften rättas innan den beedigas eller eljest lägges till grund för förfarandet, dömas för oredlighet mot borgenärer. Detsamma skall gälla, om gäldenär i samband med annan exekutiv förrättning åberopar oriktig handling eller skenavtal och därigenom hindrar att erforderlig egendom genom förrättningen tages i anspråk för att bereda borgenär betalning eller säkerhet. Gäldenär, som vid konkurs ellerförhandling om offentligt ackord eller i förteckning till utmätningsedförtiger tillgång, uppgiver obefintlig skuld eller lämnar annan sådan oriktiguppgift, skall ock, om ej uppgiften rättas innan den beedigas eller eljestlägges till grund för förfarandet, dömas för oredlighet mot borgenärer. Detsammaskall gälla, om gäldenär i samband med annan exekutiv förrättning åberoparoriktig handling eller skenavtal och därigenom hindrar att erforderlig egendomgenom förrättningen tages i anspråk för att bereda borgenär betalning ellersäkerhet. Gäldenär som, då konkurs ärförestående, ur riket bortför tillgång av betydenhet med uppsåt att hålla denundan konkursen, så ock gäldenär, som i konkurs undandrager eller undanhållerkonkursförvaltningen tillgång, dömes likaledes för oredlighet mot borgenärer. 3 § Gäldenär, som fortsätterrörelse under förbrukande av avsevärda medel utan motsvarande nytta förrörelsen eller lever slösakfigt eller inlåter 1975/76: 82 sig påäventyrligt företag eller lättsiimig ansvarsförbindelse eller vidtager annansådan åtgärd och som därigenom uppsåtligen eller av grov oaktsamhet framkallareller förvärrar obestånd, dömes för vårdslöshet mot borgenärer till fängelse ihögst . Gäldenär, som vid konkurs eller offentligackordsförhandling utan konkurs eller i förteckning till ut-mälningsed av grovoaktsamhet förtiger fillgång, uppgiver obefintlig skuld eller lämnar annansådan oriktig uppgift, dömes likaledes, om ej uppgiften rättas innan denbeedigas eller eljest lägges till grund för förfarandet, för vårdslöshet motborgenärer. Gäldenär, som vid konkurs eller förhandling om offentligtackord eller i förteckning till utmätningsed av grov oaktsamhet förtiger tillgång,uppgiver obefintlig skuld eller lämnar annan sådan oriktig uppgift, dömeslikaledes, om ej uppgiften rättas innan den beedigas eller eljest lägges tillgrund för förfarandet, för vårdslöshet mot borgenärer. Gäldenär som, då konkurs är förestående, betalar eller ställer säkerhet för borgenärs fordran eller vidtager annan sådan åtgärd och därigenom avsevärt förringar övriga borgenärers rätt, dömes för mannamån mot borgenärer till fängelse i högst . Detsainina skall gälla, om bokföringsskyldig gäldenär, ehuru han enligt god köpmanssed uppenbarligen bort inställa sina betalningar, förfar som sagts. Gäldenär som, då han är påobestånd, gynnar viss borgenär genom att betala skuld som ej förfallen,betala med annat än sedvanliga betalningsmedel eller överlämna säkerhet somej var betingad vid skuldens tillkomst eller genom att vidtaga annan sådanåtgärd, dömes, om åtgärden avsevärt förringar andra borgenärers rätt, för mannamånmot borgenärer till fängelse i högst . Detsamma skall gälla, om gäldenäreni otillbörligt syfte gynnar viss borgenär på annat sätt än som sagts ochandra borgenärers rätt därigenom avsevärt förringas. Gäldenär, som för att främja ackordhemligen lämnar eller utlovar betalning eller annan förmån, dömes ock förmannamån mot borgenärer. 5 § Åsidosätter gäldenäruppsåtligen eller av oaktsamhet honom åliggande bokföringsskyldighet på sådantsätt att ställningen och rörelsens gång ej kunna i huvudsak bedömas med ledningav bokföringen, dömes för bokföringsbrott fill fängelse i högst eller,om brottet är ringa, fill böter. Åtal jör bokföringsbrott må äga rum allenast såframtgäldenären från det brottet förövades kommit i konkurs, fått ellererbjudit ackord eller inställt sina betalningar. Prop.1975/76: 82 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Vårdslöshet mot borgenärer enligt3 § första stycket må åtalas av åklagare endast om åtal finnes påkallat urallmän synpunkt. Åtal för bokföringsbrott må äga rumendast om gäldenären från det brottet förövades kommit i konkurs,fått eller erbjudit ackord eller inställt sina betalningar. Denna lag träder i kraft . Prop.1975/76: 82 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , ,, , , , , Lagrådsremissmed förslag till ändringar i I 11 kap. (BrB) behandlasgäldenärsbrotten, dvs. brott som består i att en gäldenär på skilda sättåsidosätter sina skyldigheter gentemot sina fordringsägare. De brott som tasupp i detta kapitel är oredlighet mot borgenärer, grov sådan oredlighet,vårdslöshet och mannamån mot borgenärer samt bokföringsbrott. har en översyn av reglerna omgäldenärsbrott aktualiserats i olika sammanhang. I en skrivelse den 24 augusti1972 fill chefen för jusfitiedepartementet har sålunda 1968 årsbrottmålsutredning (Ju 1969: 54) föreslagit att kriminaliseringens omfattningpå detta område tas upp till förnyad prövning. En översyn av gäldenärsbrottenhar också förordats bl. a. av brottskommissionen (Ju 1973: 01) i betänkandet(Ds Ju 1973: 5) Åtgärder för att bekämpa brottsligheten och förbättra denallmänna ordningen och konkurslagskommittén (Ju 1971: 06) i betänkandet (SOU1974: 6) Förenklad konkurs m. m. I en skrivelse tiU chefen förjusfitiedepartementet har vidare riksåklagaren () hemställt om visslagändring i 11 kap. BrB. RÄ föreslår i skrivelsen att det i 11 kap. BrB införsen bestämmelse om att vårdslöshet mot borgenärer skall åtalas endast om åklagarefinner det påkallat från allmän synpunkt. Reglema om gäldenärsbrott har ett nära samband medden civilrätts-liga lagstiftningen om förhållandet mellan gäldenär ochborgenärer, särskilt konkurslagstiftningen. Genom den antagna lagen(1975: 244) om ändring i konkurslagen (1921: 225) har en partiell revision avkonkurslagen genomförts (prop. 1975: 6, LU 1975: 12 rskr 1975: 91). Ettviktigt syfte bakom denna reform har varit att så långt möjligt motverka 1975/76: 82 6 otillbörligatransaktioner från en gäldenärs sida i samband med förestående konkurs. Deändringar som i detta sammanhang har gjorts i konkurslagen aktualiserar i vissaavseenden ändringar också i reglerna om gäldenärsbrott. Mot den angivna bakgrunden har inomjustitiedepartementet upprättats en promemoria (Ds Ju 1975: 3)med förslag till vissa ändringar i BrB:s bestämmelser om gäldenärsbrott.Promemorian bör fogas fill protokollet i detta ärende som bilaga 1. Efterremiss har yttranden över promemorian avgetls av RÅ, ,(), statskontoret, bankinspektionen, (), kommerskollegium, (), statens industriverk,i , konkurslagskommittén. ,föreningsbankers förbund. (),/SR (SÄCO/SR),, . Föreningen , Föreningen . Föreningen , köpmannaförbundoch Köpmannaföreningamas central för ackords- och konkursärenden(ackordscentralen). Dessutom har (), och avgett ett gemensamtremissyttrande. RÄhar bifogat yttranden från överåklagarna i , och Malmöåklagardistrikt samt länsåklagarna i och , i län och i . har bifogat yttranden frånStockholms handelskammare, handelskammaren i och Skåneshandelskammare samt från Föreningen auktoriserade revisorer. FöreningenSveriges åklagare har bifogat yttranden från föreningens lokalavdelningar iStockholms och samt i län. Reglerna om gäldenärsbrott i 11 kap. BrB inleds meden straffbestämmelse som avser oredlighet mot borgenärer (1 §). Huvudfallet avdetla brott är att gäldenären förstör eller genom gåva eller annan liknande åtgärdavhänder sig egendom av betydenhet och därigenom försätter sig på obeståndeller förvärrar sitt obestånd (första stycket). Förstörande kan i vissa falläga rum genom underlåtenhet att ta tillvara egendom. Även en åtgärd somekonomiskt är att jämställa med förstörelse anses falla under bestämmelsen, somt. ex. att någon säljer en värdefull maskin som skrot. Under bestämmelsenfaller också annan rättshandling än gåva, om den ekonomiskt sett kan jämställasmed en sådan. Som exempel kan nämnas försäljning till underpris i gåvosyfte.Ett annat exempel Prop.1975/76: 82 7 är att gäldenären ingår en förbindelse utan vederlag ellermot otillräckligt vederlag. Om gäldenären inte redan är påobestånd när han företar handlingen, fordras det för straffbarhet att han genomsin handling försätter sig på obestånd. I detta fall krävs sålunda att åtgärdeni och för sig skall framkalla obestånd. Det räcker alltså inte med att den iförening med ytterligare åtgärder från gäldenärens sida får en sådan effekt. Oredlighetsparagrafen riktar sigockså mot gäldenär som vid konkurs eller i liknande sammanhang förtigertillgång, uppger obefintlig skuld eller lämnar annan sådan oriktig uppgift.För slraffbarhet förutsätts här att uppgiften inte rättas innan den beedigaseller på annat sätt läggs till grund för förfarandet. Vidare straffbeläggs somoredlighet att gäldenär i samband med exekutiv förrättning åberopar oriktig handlingeller skenavtal och på så sätt förhindrar att borgenären får betalning ellersäkerhet (andra stycket). Gäldenär som inför förestående konkurs för bortegendom ur riket för att hålla den undan konkursen eller som undandrar crerundanhåller konkursförvaltningen egendom döms slutligen också för oredlighet(tredje stycket). Äv allmänna principer följer attdet för ansvar för oredlighet mot borgenärer krävs uppsåt, omfattande allaobjektiva rekvisit. Om sådant brott som avses i 1 § äratl anse som grovt, skall enligt 2 § gärningsmannen dömas för grov oredlighetmot borgenärer. Vid bedömande om brottet är grovt skall särskilt beaktas omgäldenären har beedigat oriktig uppgift eller begagnat falsk handling ellervilseledande bokföring eller om brottet har varit av betydande omfattning. Vårdslöshet mot borgenärerbehandlas i 3 §. I första stycket har straffbelagts att gäldenär fortsätterrörelse under förbrukande av avsevärda medel utan motsvarande nytta förrörelsen eller lever slösaktigt eller inlåter sig på äventyrligt företag ellerlättsinnig ansvarsförbindelse eller vidtar annan sådan åtgärd och därigenomuppsåtligen eller av grov oaktsamhet framkallar eller förvärrar obestånd. Förstraffansvar fordras att det bakomliggande förfarandet sker uppsåtligen.Däremot räcker det att gärningsmannen såvitt gäller framkallandet ellerförvärrandet av obeståndet gör sig skyldig till grov oaktsamhet. Det förutsättsemellertid även i detta fall att gäldenärens förfarande i och för sig och alltsåinte endast i förening med ytterligare åtgärder framkallar obestånd. För vårdslöshet mot borgenärer dömsockså gäldenär som vid konkurs eller i liknande sammanhang av grov oaktsamhetförtiger fillgång, uppger obefintlig skuld eller lämnar annan sådan oriktiguppgift, om inte uppgiften rättas innan den beedigas eller eljest läggs tillgrund för förfarandet (3 § andra stycket). Till gäldenärsbrotten hör ocksåmannamån mot borgenärer (4 §) som förutsätter att gäldenär, då konkurs ärförestående, betalar eller ställer säkerhet för borgenärs fordran och därigenomavsevärt förringar övriga 1975/76: 82 8 Med att konkurs är förestående likställs såvitt gäller bokföringsskyldiggäldenär, att han enligt god köpmanssed uppenbarligen har bort inställa sinabetalningar (första stycket). För mannamån mot borgenärer straffas enligt andrastycket också gäldenär som i hemlighet lämnar eller ufiovar betalning ellerannan förmån för att främja ackord. För bokföringsbrott (5 §) förutsätts att gäldenärenuppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter bokföringsskyldighet på sådant sättatt ställningen och rörelsens gång inte kan i huvudsak bedömas med ledning avbokföringen. Bokföringsskyldigheten kan åsidosättas inte bara genom en positivåtgärd, såsom orikfig införing i räkenskaperna, utan också genom attgäldenären försummar att göra de införingar som behövs. Ätt förstöra något somenligt föreskrifterna om bokföringsskyldighet skall bevaras är däremot regelmässigtatt bedöma som undertryckande av urkund enligt 14 kap. 4 § BrB. När det gäller bokföringsbrott har som en särskildförutsättning för åtal föreskrivits att gäldenären från tiden förbrottet skall ha :försatts i konkurs, fått eller erbjudit ackord eller ställtin sina betalningar. I anslutning härtill har en särskildpreskriptionsbestämmelse tagits in i 35 kap. 4 § andra stycket BrB. Äv dennabestämmelse framgår att preskriptionstiden här skall räknas från den dag dåbeslut om konkurs meddelades eller åtal eljest tidigast kunde ske. Äv de i 11 kap. BrB upptagna brotten har endast detsom består i bortförande av egendom ur riket straffbelagts på försöksstadiet (6§). I 7 § föreskrivs att i fall då ställföreträdare för gäldenär begår gäldenärsbrottdenne skall dömas som om han själv vore gäldenär. I samma lagrum finns ocksåbestämmelser om i vilka fall borgenär kan dömas för medverkan till mannamån motborgenärer. Det förutsätts här för straffbarhet att borgenären har brukatotillbörligt hot eller ofillbörligt löfte eller handlat i hemligt samförståndmed gäldenären. Straffsatsen för gäldenärsbrotten är, utom såvittgäller grov oredlighet, fängelse i högst . För bokföringsbrott kan dock,om brottet är ringa, dömas till böter. Straffet för grov oredlighet är fängelselägst och högst . I departementspromemorian läggs fram vissa förslagtill ändringar i 11 kap. BrB med det huvudsakliga syftet att ökaförutsättningarna för att rättsväsendets resurser när det gäller ekonomiskbrottslighet skall kunna koncentreras på de allvarligare fallen. I fråga omoredlighet mot borgenärer förordas ett tillägg till 1 § första stycket.Tillägget innebär att en gäldenär som förstör eller genom gåva eller annanliknande åtgärd avhänder sig egendom av betydenhet skall kunna dömas för ored- 1975/76: 82 o lighetinte bara om han därigenom försätter sig på obestånd eller förvärrar sittobestånd utan också när åtgärden framkallar en uppenbar fara för att han skallkomma på obestånd. Beträffande vårdslöshet mot borgenärer föreslås ingenändring av själva brottsbeskrivningen. Däremot föreslås att en ny bestämmelseinförs om att vårdslöshet mot borgenärer enligt 3 § första stycket skall åtalasav åklagare bara om åtal är påkallat från allmän synpunkt. När det gällermannamån mot borgenärer föreslås att 4 § första stycket får det innehållet attgäldenär som, då han är på obestånd, otillbörligt gynnar borgenär genom attbetala skuld med annat än vanliga betalningsmedel eller elleröverlämna säkerhet för skuld vid vars tillkomst säkerhet inte var betingadeller genom alt vidta annan sådan åtgärd skall dömas för mannamån, om åtgärdenavsevärt förringar övriga borgenärers rätt. Vidare föreslås att detsamma skallgälla, om gäldenären vid tiden för åtgärden inte är på obestånd men uppenbarfara föreligger för att han skall komma på obestånd. Bokföringsbrottet enligt 5§ berörs inte av ändringsförslagen. I fråga om de närmare motiven tillpromemorieförslagen liksom dess innehåll och innebörd i övrigt hänvisas tillbilaga 1. De uttalanden som har gjorts i promemorian omangelägenheten att skapa ökade förutsättningar för att rättsväsendets resursernär del gäller ekonomisk brottslighet skall kunna koncentreras på deallvarligare fallen har i allmänhet vunnit anslutning från remissinstansernassida. Promemorieförslagen har också i stort sett fått ett gynnsamt mottagandevid remissbehandlingen, även om åsikterna har gått i sär på ett par punkter.Som en allmän fördel framhåller att de föreslagnaändringarna på ett smidigt sätt har kunnat inpassas inom ramen för det gällandenormsystemet i 11 kap. BrB. Å andra sidan understryker ett par instanser, bl.a. RSV och konkurslagskommittén, att en mera genomgripande översyn avgäldenärsbrotten än som skett i promemorian bör göras. De nämnda instansernaanser dock att promemorieförslagen i och för sig är lämpade att läggas till grundför lagstiftning. Ackordscentralen har anslutit sig till konkurslagskommitténsyttrande men gett uttryck för åsikten att utredningsmaterialet måsteväsentligt breddas och fördjupas för att kunna tjäna som underlag för en reform. Till promemorieförslaget i dess helhet ansluter sigbl. a. RPS, statskontoret, RSV, AMS, , och . Vid remissbehandlingen har olika meningar yppats ifråga om promemorians förslag att en gäldenär som förstör eller genom gåvaeller annan liknande åtgärd avhänder sig egendom av betydenhet skall kunna Prop.1975/76: 82 10 dömas för oredlighet mot borgenärer enligt 11 kap. 1§ BrBäven i det fallet att han genom åtgärden framkallar en uppenbar fara för attkomma på obestånd. Flertalet remissinstanser ställer sig positiva tillpromemorieförslaget i denna del eller lämnar det utan erinran. Överåklagaren iMalmö anser att den nu berörda utvidgningen av straffansvaret är välmotiverad.Den kommer enligt överåklagaren att medföra en välkommen lättnad i åklagarensbevisbörda, då det ofta i mål av detta slag varit förenat med storasvårigheter att styrka att en viss åtgärd medfört att gäldenären försatt sigpå obestånd eller förvärrat detta. Utredning och lagföring i åtskilliga ärendenrörande misstanke om oredlighet mot borgenärer kan genom den föreslagnalagändringen förväntas bli förenklad och mindre omfattande än vad som ärfallet. Enligt överåklagarens mening är den utvidgade kriminaliseringen ocksåsynnerligen angelägen med hänsyn till att den lämnar möjlighet att meraeffektivt ingripa mot t. ex. vissa otillåtna dispositioner över aktiebolagstillgångar. Överåklagaren framhåller därvid att den korta preskriptionstidenvid brott mot aktiebolagslagen i många fall skapar svårigheter att beivra ävenflagranta överträdelser mot denna. I detta hänseende nämns särskiltotill-låten vinstutdelning. Även överåklagaren i anser det väl motiveratatt vid misstanke om oredlighet mot borgenärer befria åklagarmyndigheten frånden svåra bördan att styrka att den aktuella transaktionen direktorsakat gäldenärens obestånd och att därför förslaget bör vara ägnat attunderlätta utredningarna i mål rörande denna brottstyp. Samma uppfattning harlänsåklagaren i som också framhåller att ettgenomförande av förslaget inte torde medföra en ökad kriminalisering av ejönskvärt slag. Även domareförbimd lämnarförslaget utan erinran. Förbundet framhåller dock att det endast undantagsvistorde kunna styrkas att en handling har innefattat uppenbar fara för obeståndinnan gäldenären faktiskt har försatts i konkurs eller exekutiv förrättningmisslyckats och att förslaget från denna synpunkt inte innebär någon ändring iprakfiken i förhållande till nuvarande ordning. Samma synpunkt anförs av RPSsom emellertid också tillstyrker förslaget. RPS understryker att utredningsarbetetkommer att förenklas genom det förbättrade bevisläge som uppkommer genom attdet nuvarande kravet på direkt kausalitet mellan gärningen ochinsolvenstillståndet tas bort. Härigenom kan man enligt RPS lättare komma åtsamvetslösa gäldenärer som uppsåtligen utsätter sig för en uppenbar fara förett kalkylerat obestånd t. ex. genom att ge bort en stor del av sin egendom.RPS påpekar dock att det är tveksamt om de tidsvinster som uppstår genom detförenklade utredningsarbetet uppväger den större tidsåtgång som kan förväntasbli följden av ett ökat antal brottsanmälningar. i anser att redanangelägenhe- 1975/76: 82 11 ten att komma ifrån de ofta komplicerade och omfattandemen föga meningsfyllda utredningarna om kausaliteten talar för förslaget. Närdet gäller oredlighetsbrottet är enligt dessutom den skärpningockså i sak som förslaget leder till påkallad. Detta anser varapåtagligt när det gäller den kategori gäldenärer som har att göramed i sin uppbördsverksamhet. Promemorjeförslaget i denna deltillstyrks vidare uttryckligen av bankinspektionen, RSV, konimerskollegium,AMS, , handelskammaren i , Skåneshandelskammare, och /SR. Bankinspektionen anser attmotsvarande ändring bör göras också när det gäller brottet vårdslöshet motborgenärer. I sak tillstyrks förslaget vidare av SAF, grossistförbundoch . Bland de instanser som ställer sigpositiva till förslaget märks också konkurslagskommittén som anser attpromemorian på ett övertygande sätt visat de olägenheter som är förenade meddet krav på direkt samband mellan åtgärd och obestånd som gällande rättställer upp. Kommittén påpekar att ett genomförande av promemorieförslagetvisserligen synes medföra att straffansvar för en gäldenär som har företagit enbenefik transaktion i vissa lägen kan inträda trots att möjlighet till återvinningär utesluten men anser att detta förhållande inte har någon större prakfiskbetydelse. Kommittén vill därför inte motsätta sig att en gäldenär skall kunnadömas för oredlighet mot borgenärer även i det fallet att hans åtgärd, t. ex.en gåva, endast i förening med ytterligare omständigheter har framkallatobeståndet. Emellertid sätter kommittén i fråga om inte en annan lagteknisklösning bör väljas. Orden "framkallar uppenbar fara" ger knappastadekvat uttryck för det avsedda syftet att fånga in även åtgärder som endast iförening med andra inträffade omständigheter leder till obestånd. En annaninvändning mot det alternativa farerekvisitet är att detta gör det möjligt attställa gäldenär, som framkallat fara för obestånd, till ansvar oavsett omobestånd sedermera inträffar eller ej. Kommittén anser att det knappast ärtillfredsställande att en person skall kunna dömas för oredlighet motborgenärer trots att han förblivit solvent eller, med andra ord, är i stånd attbetala alla sina borgenärer i normal ordning. Ätt faran endast undantagsvis kanstyrkas i detta läge är en sak för sig. En möjlighet är enligt kommittén att utformadet alternativa rekvisitet så, att straffansvar skall inträda även närgäldenärens åtgärd i förening med andra omständigheter framkallat obestånd. Enannan utväg som kommittén tar upp är att behålla det alternativafarerekvisitet men uppställa förutsättningen att gäldenären har försatts ikonkurs eller inställt sina betalningar. Även i län pekar på att en utformning av ett tillägg till oredlighetsparagrafenenligt promemorieförslaget leder till att en gäldenär som genom oredligtförfarande framkallar 1975/76:82 12 uppenbarfara för obestånd kan dömas till ansvar även om det inte blir något obestånd,t. ex. på grund av någon oväntad händelse (arv e. Denna konsekvens börenligt undanröjas på lämpligt sätt.