prop · FZ0350 · 1975-12-31 00:00:00 — Sättsvärdegränsen för dödsboanmälan så lågt som har angetts, anser jag det intenödvändigt att, som har föreslagits i promemorian, tillerkänna Prop.1975/76:50 54 dendödes borgenärer någon rätt att påfordra bouppteckning. En förutsättning är dockgivetvis atl dödsboanmälan används endast när lagens villkor verkligen äruppfyllda. På den punkten anser jag all man får tillräckliga garantier om man,som jag skall återkomma till, låter anmälan göras bara av någon som harutsetts genom det allmännas försorg. Ipromemorian föreslås att, utöver borgenär, även dödsbodelägare eller annanenskild rättsägare skall kunna påkalla bouppteckning, trots att dödsboanmälanredan har gjorts. Onekligen kan etl sådant syslem medföra praktiska svårigheter,särskilt om begäran om bouppteckning framställs . Med de merabegränsade förulsällningar för dödsboanmälan som har förordats blir detenligt min mening inte heller nödvändigt alt ge dödsbodelägare en så vidsträckträtt att påkalla bouppteckning som följer av promemorieförslaget. Rätten attpåkalla bouppteckning sedan dödsboanmälan har gjorts bör i stället begränsas tillfall då ny tillgång yppas och därigenom de materiella förutsättningarna fördödsboanmälan rubbas. I sådant fall bör det naturligen uppslå också enskyldighet för delägare atl låta förrätta bouppteckning. Lika litet som vid s.k. tilläggsbouppteckning bör någon särskild sista tidpunkt för förrättningenanges. 6.3 Utformningen av dödsboanmälan Ipromemorian framhålls att ett förfarande med dödsboanmälan måsle göras mycketenkelt, om förfarandet skall innebära några väsentliga fördelar ijämförelse.med en okomplicerad bouppteckning. Jag är av samma uppfattning.Enligt min mening medför också de förordade förutsättningarna för bruketav dödsboanmälan att förfaringssättet kan göras jämförelsevis smidigt. Liksomnär det gäller bouppteckningar bör dödsboanmälningar ges in lill tingsrätten.Viktigt är emellertid alt tingsrätten inte betungas med en skyldighet attingående pröva huruvida anmälningen är riktig i sak. För tingsrättens del bördet i stället uteslutande bli fråga om en formell granskning. I första handbör kontrolleras att antingen bouppteckning eller dödsboanmälan ges in i rälllid. Har dödsboanmälan gjorts, bör den fortsalta granskningen inskränka sig kontroll av all i lag angivna föreskrifter om anmälan har iakttagits. Jagåterkommer till delta i specialmotiveringen. Ansvaretför att en dödsboanmälan är riklig i sak skall enligl promemorian åvilasocialnämnden eller den som nämnden har delegerat uppgiften lill. Sådandelegation föreslås normalt ske lill tjänsteman inom socialvården. Ävennämndeman eller annan förtroendeman med erfarenhet av bouppteckningsförrättningarbör emellertid enligl promemorian kunna komma i fråga. Att anmälan skall görasav företrädare för det allmänna anses erbjuda garanti mot felaktigheter ochmissbruk. Tjänstemän vid socialnämnd eller i förekommande fall socialcentralnämnd förutsätts vara särskilt lämpade för uppgiften, bl. a. eftersom deinte sällan torde ha haft att göra med den Prop.1975/76:50 55 avlidnenär denne var i livet. Förslaget i denna del ansluter också till den ordningsom på många håll förekommer och som innebär att kommunala förtroendemän ellertjänstemän ombesörjer bouppteckning efter personer som vid sin bortgång varensamslående, utan tillgångar eller omhändertagna för vård. Vidremissbehandlingen har man på några håll ansett alt kravet på socialnämndensmedverkan är onödigt stelbent. Strängare krav än vid bouppteckning anses intenödvändiga. Eventuellt kunde det räcka om anmälan gjordes av dödsbodelägare.Socialstyrelsen motsätter sig i princip atl kommunerna åläggs uppgifter som haranknytning lill registrering av dödsfall och indrivande av arvsskatt, eftersomsådan verksamhet av tradition är en statlig angelägenhet. Från sidahar man emellertid i huvudsak ställt sig positiv till atl kommunerna lämnarservice i fråga om dödsboanmälan. Föregen del vill jag betona vikten av del allmännas medverkan i anmälningsförfarandel.En offentlig kontroll torde, somjag har antytt, vara nödvändigför atl inte möjligheten till dödsboanmälan skall missbrukas. Del är också viktigtatt de personer som gör dödsboanmälan har behövlig erfarenhet och tillräckligakunskaper. Enligt min mening erbjuder promemorieförslaget på denna punkl enlämplig lösning. Jag föreslår alltså att dödsboanmälan alltid skall göras avsocialnämnden eller någon som nämnden har förordnat. Vadsedan gäller socialnämndens möjlighet till delegation framhåller åtskilliga remissinstanseratl nämnden bör kunna ges tämligen fria händer. Som exempel på lämpligapersoner vid sidan av kommunala förtroendemän och tjänstemän anges bl. a.advokater och andra som yrkesmässigt tillhandagår allmänheten medbouppteckningar eller som har erfarenhet och sakkunskap i värderingsfrågor. Föratl systemet med dödsboanmälan skall fungera väl måste den enskilde ulan störrebesvär kunna nå någon som är behörig att göra anmälan. Enligt min mening är detdärför motiverat att socialnämnden ges möjlighet att delegera anmälningsrätten tillpersoner inom en ganska vid krets. Avgörande för om förordnande skall kunna meddelasbör i första hand vara atl den tilltänkte besitter erforderiig kompetens föruppgiften samt att han kan antas bevaka enskilda och allmänna intressen i denutsträckning som behövs. Innan förordnande meddelas måste härjämteersättningsfrågan vara löst. Anmälaren lorde - i den mån uppgiften inte åliggerhonom i tjänsten -i regel böra uppbära särskild ersättning av kommunen föruppdragets fullgörande. Som jag skall återkomma till bör kostnadenockså stanna på kommunen. Ipromemorian föreslås atl dödsboanmälan skall vara skriftlig. Detta förslag harinte mött någon erinran under remissbehandlingen. Även jag anser skriftlig formvara nödvändig. Vadgäller anmälningens innehåll bör till en början tas in den dödes Prop.1975/76:50 56 fullständiganamn, personnummer, bostadsadress och dödsdag. Även hans hemvist, dvs. denkommun och församling i vilken han var mantalsskriven, bör anges. Enligtpromemorieförslaget skall i anmälan vidare anges namn och adresser beträffandedödsbodelägare, i den mån uppgifterna är kända lör anmälaren. Någraremissinstanser ifrågasätter på denna punkt om man inle som regel bör kräva attdet görs en fullständig uppräkning av delägarna. Även jag anser att en sådan uppräkningnormalt bör ske. För delta talar - utöver allmänna ordningssynpunkter - alt detkan vara av värde med en komplett delägarförteckning, om ny lillgång efter dendöde skulle yppas sedan dödsboanmälan har skett. I sådant fall kan det, som jagredan har nämnl, bli nödvändigt alt förrätta bouppteckning enligt allmännaregler. Delsagda innebär att den som avser att göra dödsboanmälan alltid bör vara skyldigatt genom förfrågningar hos personer som känner till den dödes förhållanden tareda på vilka delägare som finns. Innan anmälan görs beträffande vuxenavliden, bör en kontroll även göras med pastorsämbetet i kyrkobokföringsorten.Att kravet på fullständig delägarredovisning kan behöva eftergesåterkommer jag till i specialmotiveringen. Somframhålls i promemorian bör den centrala delen av dödsboanmälan vara anmälarensintyg om tillgångarnas storiek. Med den av mig förordade materiellaförutsättningen för anmälan behöver intyget i princip bara ange att den dödestillgångar inte förslår till annat än begravningskostnader och andra utgiftermed anledning av dödsfallet. Efterlämnar den döde make får intygas atttillgångarna jämte den dödes andel i makens giftorättsgods inte överstiger dödsfallsulgifterna. Självklartär det inte meningen att intygsgivaren skall behöva anställa några meromfattande efterforskningar beträffande den dödes tillgångar. Inte heller skallhan behöva gå in på några svåra värderingsfrågor. Principen måste vara attbouppteckning skall förrättas, så snart det uppslår tvekan om huruvida dendödes tillgångar understiger den legala gränsen eller ej. Hänsyn bör också las lillom någon av dödsbodelägarna vill ha bouppteckning till stånd. Uttrycks sådantönskemål, bör dödsboanmälan normalt inte ske. Jagämnar i specialmotiveringen närmare gå in på de uppgifter som bör åligga densom avser att göra dödsboanmälan. Somanförs i promemorian bör lill dödsboanmälan användas förtryckt blankett somtillhandahålls av det allmänna. Jag biträder ;s uppfattning alt detlämpligen bör åligga att fastställa formulär för anmälan ochatt ombesörja blankettframställning och distribution till socialnämnderna. bör även ankomma att utfärda de anvisningar för dödsboanmälan som kanvisa sig behövliga. Vadslutligen gäller den laglekniska regleringen av institutet dödsboanmälanföreslår jag att man i 20 kap. 1 S ÄB gör ett tillägg av innebörd attbouppteckning inte behöver ske, om den dödes tillgångar eller, om han efteriämnarmake, tillgångarna jämte hans andel i makens giftorätlsgods inte 1975/76:50 57 förslårtill annat än begravningskostnader och andra utgifter med anledning avdödsfallet. De närmare föreskrifterna om hur anmälan skall göras och omanmälans form och innehåll bör lämpligen tas in i en ny paragraf, 8 a S, i 20kap. Bestämmelsen om bouppteckning när ny tillgång har yppats föreslås bliintagen i 10 S. 6.4 Följdändringar m. m. Ipromemorian föreslås att vissa jämkningar av formell eller redaktionell naturvidtas i ÄB med anledning av tillkomsten av bestämmelserna om dödsboanmälan.Liksom en del remissinstanser anser jag all några av dessa ändringar kan utgåsom onödiga. Hit hör de föreslagna ändringarna i 19 kap. 2S samt 21 kap. I, 2och 18 SS- 17 kap. 4 S finns bestämmelserom rätt för bröstarvinge att påkalla nedsättningav gåva för utfående av laglott. Bröstarvinge som vill göra sådan rätt gällandeskall väcka talan från det bouppteckning efter arvlåtarenavslutades. I promemorian föreslås alt en motsvarande tidsfrist skall gälla ifall då bouppteckning ersätts av dödsboanmälan. Etiårstiden skulle i så fallräknas från del dödsboanmälan gjordes. Förmin del anser jag att den föreslagna bestämmelsen i och för sig saknar störrepraktisk betydelse. I fall då ett dödsbos tillgångar är så små att förutsättningarför dödsboanmälan föreligger torde det sällan förekomma att egendom har skänktsbort i sådan omfattning att det blir aktuellt för bröstarvinge att påkallanedsättning av gåva för utfående av laglott. Skulle en sådan situation inträffatorde f ö. bouppteckning ofta förrättas för att rättsläget skall bli mera klariagt.Man kan dock inte helt utesluta möjligheten att dödsboanmälan sker och attbröstarvinge sedan vill väcka sådan talan som har angetts. Rimligen böräven i det fallet gälla en etlårsfrist inom vilken talan skall väckas. Jagbiträder alltså promemorieförslaget om att man i 7 kap. 4 S tar in enbestämmelse som innebär att när dödsboanmälan sker talan måste väckas inom etlår från det att anmälan gjordes. Skulle bouppteckning förrättas efter fristensutgång som följd av att ny tillgång yppats, bör rätlen att påkalla nedsättningav gåva vara prekluderad. Enbestämmelse motsvarande den som har förordats bör las in i 8 kap. 8 S ÄB,som handlar om tid för framställande av anspråk på underhållsbidrag. 2 S ÄB innehåller bestämmelser om vem som skall vårda avlidens egendom tilldess att den har omhändertagits av samtliga dödsbodelägare eller av den somannars har att förvalta boet. Vårdnadsplikten åvilar i första hand delägare somsammanbodde med den avlidne eller som annars kan ta vård om egendomen. Ävenefterlevande make som inte är dödsbodelägare har en vårdnadsplikt. Finns ingensådan närstående, åligger det husfolk, husvärd eller annan som är närmastdärtill atl tillfälligt ta hand om egen- 1975/76:50 58 domen.Vårdnadshavaren får sedan välja mellan alt själv tillkalla delägare i boeteller hos rätten göra anmälan om dödsfallet. 1 del senare fallet skall rällen,om det behövs, förordna god man all fullgöra den provisoriska dödsboförvaltningsom normalt åligger delägare. Vid behov är även polismyndigheten skyldig attvidta de åtgärder som ankommer på husvärd m. fl. Ipromemorian föreslås att anmälan från husvärd m. fl. om dödsfallet inle längreskall göras hos rätten utan till socialnämnden, som i förekommande fall skallförordna någon atl handha den provisoriska dödsboförvaltningen. Bestämmelsen blirformellt tillämplig inle bara på små dödsbon utan också beträffande dödsbon somhar inle obetydliga tillgångar. Vadsom sålunda föreslagits har i allmänhet godtagits under remissbehandlingen.Till dem som lämnar förslaget utan erinran hör bl.a. kom-mitnförbundet. Fråndomstolshåll ifrågasätts dock om man inte bör behålla ordningen med anmälan tillrätten. Vidare molsätter sig ell par statliga remissinstanser att kommunernaåläggs att ta hand om boet efter avlidna personer, åtminstone om det är frågaom ett bo med större tillgångar. slutligen anser altpolismyndigheten inle längre bör vara skyldig att ta hand om avlidens egendom. För min del anser jag atl starkaskäl talar lill förmån för promemorieförslaget. I de fall då en avlidensegendom enligt nuvarande regler har tagits om hand tillfälligt och anmälan omdödsfallet görs till rätten, föreligger ofta svårigheter alt finna någon som ärvillig att vara god man i dödsboet. Särskilt gäller detla naturiigtvis omtillgångarna är små. eller ingen ersättning brukar utgå för besväret, ochstundom får den gode mannen inte ens sina utlägg gottgjorda. Om man i ställetlåter socialnämnden se till att boet blir tillfälligt omhändertaget undviksdessa problem. Det får också helt allmänt anses ligga i linje medsocialnämndens allmänna uppgifter alt ombesörja dödsboförvallning till dess attdödsbodelägarna själva har tagit hand om egendomen. Påpekas bör att en sådanordning tillämpas i . Jag förordar således alt promemorieförslagelgenomförs i den nu berörda delen. Iförsta hand torde socialnämnden få befatta sig närmare med smärre dödsbon därdelägare saknas eller delägare undandrar sig alt medverka vid avvecklingen avboet. När dödsbo däremot har tillgångar av värde lorde socialnämnden som regel inlefå någon svårighet alt överiämna förvaltningen till delägarna.Nämndens uppgift blir då i huvudsak att underrätta delägarna, något somunderlättas av den moderna folkbokföringen. Tillfaller kvariåtenskapen allmännaarvsfonden, bör förvaltningen kunna övertas av företrädare förfonden. Socialnämndenbör själv få ansvaret för de förvaltningsålgärder som kommer i fråga men börgivetvis kunna anlita tjänsteman hos kommunen för del praktiska genomförandet. Tillförfarandet återkommer jag i specialmotiveringen. Prop.1975/76:50 59 Vaddärefter gäller polismyndighetens uppgifier i förevarande sammanhang anser jagdet alltjämt erforderiigt att polismyndigheten vid behov kan anlitas för de tillfälligaåtgärder som eljesi husvärd och andra är skyldiga att vidta. Påpekas bör ocksåall polismyndigheten enligt bestämmelserna i 2 kap. 3 lagen (1937:81) ominternationella rättsförhållanden rörande dödsbo har förhållandevis omfattandeförvaltningsuppgifter i fall då en person med hemvist utomlands efterlämnaregendom här i riket. Enligt18 kap. 4 S första stycket ÄB har bouppteckning en legitimerande verkan på såsätt att avtal som tredje man i god tro sluter med dem som enliglbouppteckningen är dödsbodelägare blir gällande, även om annan delägare finns.En särskild regel i andra stycket av nyssnämnda paragraf anger vidare atträttshandling som äger rum före bouppteckningsförrätt-ningen i vissa fall är giltigtrots att teslamentstagare inte har medverkat. Ipromemorian föreslås att vad som i paragrafen sägs om bouppteckning skall gälladödsboanmälan, när sådan är aktuell. För min del ställer jag mig liksom enremissinstans kritisk till förslaget i denna del. Även om en dödsboanmälan iprincip skall redovisa samtliga delägare kan det - som jag närmare kommer altutveckla i specialmotiveringen - i undantagsfall bli nödvändigt atl avslådärifrån. Anmälan blir således mindre tillföriitlig än bouppteckning sombehörighetshandling. Härtill kommer att en bouppteckning som behörighelshandlinggentemot iredje man tämligen lätt kan ersättas av t. ex. släktintyg frånfolkbokföringsmyndighet. Mol bakgrund av det anförda anser jag inte alt 18 kap.4S första stycket bör ändras så att det där, utöver bouppteckning, talas omdödsboanmälan. Inte heller i fråga om andra stycket synes en ändring varapraktiskt motiverad. 1promemorian föreslås att gäldsbestämmelserna i 21 kap. ÄB inte skall varatillämpliga, när dödsboanmälan har gjorts. Detta framgår av en särskild föreskrift,som föreslås bli införd i 19 S- Om man begränsar möjligheterna att göra dödsboanmälani enlighet med vad jag har förordat minskar behovet av en sådanföreskrift. Den regel som f n. finns i 19 S och som utesluter gäldsansvar ifall då det efter den döde finns endast utmätningsfri egendom lorde i de allraflesta fall medföra att det inte uppstår något gäldsansvar i fall dådödsboanmälan har gjorts. Helt kan dock en sådan situation inte uteslutas. Dettorde emellertid vara olämpligt att något gäldsansvar för dödsbodelägarnainträffar när dödsboanmälan har gjorts. Jag förordar därför atl man för in enföreskrift i 21 kap. 19 S som utesluter gäldsansvar i sådant fall. 1ett tidigare avsnitt har behandlats den situationen alt ny tillgång yppas sedandödsboanmälan har gjorts och det därmed inte längre finns förutsättningar fördödsboanmälan. I ett sådant fall skall bouppteckning förrättas. Därmed blirockså de vanliga reglerna i 21 kap. om gäldsansvar lillämpliga. Någon särskildföreskrift härom torde inte behövas. Ienlighet med vad jag har föreslagit skall man, när dödsboanmälan görs,kunna bortse från försäkring efter den döde till vilken förmånstagare 1975/76:50 60 FÖr att erforderlig kontroll av förmånstagarens förvärv skall kunna skebör emellertid AGL kompletteras med en föreskrift om deklarationsskyldighet iberörda situation. Jag föreslår därför all 45 S AGL ändras så alt skattskyldig förmånsiagaresom tillika är arvinge eller lestamentstagare blir deklarationspliktig, omdödsboanmälan har gjorts. Somframhålls i promemorian bör i 26 S prolokollskungörelsen (1971:1066) föreskrivasatt dödsboanmälan skall tas in i rättens bouppleckningsprotokoll. Denna frågafår senare anmälas för regeringen. I motsats till vad som har föreslagits ipromemorian anser jag emellertid inte att någon ändring bör göras i 7 S lagen (I928:28I)omallmänna arvsfonden. Enbart det förhållandet att dödsboanmälan har gjorts börinte påverka frågan huruvida god man för allmänna arvsfonden skall förordnas.Frågan bör i stället avgöras Ipromemorian anges att det förekommer atl kommunala förtroendemänoch tjänstemän är engagerade i arbetet med bouppteckningar. Detta gäller i inleobetydlig utsträckning smärre dödsbon. t.ex. har åriigenlöneutgifter på mer än för tjänstemän som upprättar bouppteckningaroch utreder sådana dödsbon. En skyldighet för kommunerna atl genomsocialnämnden medverka vid dödsboanmälan m. m. kan i vissa fiill innebära ökadekostnader. I de kommuner där man redan nu tar hand om dödsbos tillgångar m. m.torde dock enligt promemorian de sammanlagda kostnaderna bli lägre, eftersomsystemet med dödsboanmälan blir mindre kostnadskrävande än moisvarande arbetemed bouppteckningar. Vid remissbehandlingen harfrån bl. a. kommunalt håll framhållits att promemorieförslaget innebär ökadekostnader för kommunerna. anser att kommunerna bör fåmerutgifterna täckta genom statsbidrag, medan kommunförbundet inte kräversärskilda statsbidrag för verksamheten. Förbundet påpekar dock att även omförslaget för flertalet kommuner inte innebär att större uppgifter överförs tilldem är det ändå fråga om ett nytt åliggande. Kostnaderna för kommunerna måstedärför enligt kommunförbundets mening beaktas vid diskussionerna om kostnadsfördelningenmellan stat och kommun. Föregen del vill jag försl påpeka att man vid diskussionen av kostnadsfrågorna iviss mån får skilja mellan kostnaderna för dödsboförvallning och kostnadernaför dödsboanmälan. I fråga om dödsboförvaltningen innebär mitt tidigare förslagatt socialnämnden kan komma alt tillfälligt ta hand om även dödsbon därtillgångarna har ett ej obetydligt värde. I sådana fall skall givetviskostnaderna för förvaltningen i första hand betalas av dödsboet. Först i denmån tillgångarna inte förslår till alt täcka förvaltningskostnaderna Prop.1975/76:50 61 kommerdessa att belasta kommunen. Vad därefter gäller kostnaderna för dödsboanmälanbör de ersättas av kommunen. Jag vill emellertid påpeka att de av mig förordaderiktlinjerna innebär att antalet dödsboanmälningar blir lägre än de skulle blimed promemorieförslagel. Sammanfattningsvisinnebär de nu framlagda förslagen atl kommunerna torde åsamkas vissa ökadekostnader. I de kommuner där man redan nu befattar sig med dödsboförvaltning o.d. torde dock kostnadsökningen bli obetydlig. Även i övrigt torde de ökadekostnaderna bli måttliga i den mån de nya uppgifterna kan utföras av kommunensegna tjänstemän. När utomstående anlitas för alt göra dödsboanmälan kan iblandkostnaderna bli högre. Som jag redan har antytt bör den som i sådant fallförordnas ha rätt till skäligt arvode och kostnadsersättning för uppdragelsfullgörande. Kostnaden för varje uppdrag torde dock i allmänhet bli blygsam. Motbakgrund av det sagda anser jag inte atl det finns anledning att låta bidragfrån staten utgå för den kommunala service som kommer alt lämnas, om den nyalagstiftningen genomförs. Detär angelägel att möjligheten att göra dödsboanmälan införs så snart sommöjligt. Å andra sidan kan kommuner och övriga berörda behöva en vissförberedelsetid. Jag föreslår därför att den nya lagstiftningen träder i kraftden . 1 fråga om dödsfall som har inträffat före ikraftträdandetbör dock alltjämt äldre bestämmelser gälla. 1975/76:50 62 Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslagtill 1. lagom ändring i , 2. lagom ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt. Beträffande lagförslaget under 2 har samråd ägt rum med chefen för fi nansdepartementet. Förslagenbör fogas till regeringsprolokollel i detta ärende som bilaga 2. 1975/76:50 63 4§ och 8 kap. 8 H Iförevarande paragrafer har tagits in bestämmelser om vissa tidsfrister förväckande av talan m. m. i fall då dödsboanmälan har gjorts. Beiräffande motivenför bestämmelserna får jag hänvisa till avsnittet 6.4. 18 kap. 2 § Andrastycket har ändrats i enlighet med vad jag har föreslagit i avsnittet 6.4. Denya reglerna innebär atl den som enligt bestämmelserna i andra styckettillfälligt omhändertar den dödes egendom kan välja mellan att själv tillkalla delägareeller att göra anmälan om dödsfallet lill socialnämnden i den kommun där dendöde var mantalsskriven. Görs anmälan blir socialnämnden ansvarig fördenprovisoriska dödsboförvaltning som behandlas i paragrafens första stycke. 1 denprovisoriska dödsboförvallning som sålunda åvilar nämnden eller den somföreträder nämnden ingår för det första att la hand om boets egendom. Nämndenskall vidare underrätta delägarna om dödsfallet och, om god man behövs fördelägare, anmäla förhållandet till rätten på sätt som sägs i 18 kap. 4S . Socialnämndeneller den som företräder nämnden bör givetvis sträva efter att boet snarastkommer under delägarnas gemensamma förvallning. Fn inledande åtgärd blir alt tareda på delägarnas namn och adresser. Härvid kan det bli erforderiigt att anlitapastorsämbetet eller annan folkbokföringsmyndighet. Skulle delägarna intevilja medverka till dödsboförvaltningen bör de anmodas att begära särskildförvaltning enligl 19 kap. ÄB, dvs. Har den döde inteannan arvinge än allmänna arvsfonden bör kontakt las med fonden så attföreträdare för denna omgående kan överta förvaltningen. Kan den provisoriskaförvaltningen inte avslutas innan har förflutit från dödsfallet, blirnämnden enligt bestämmelserna i 20 kap. 2 S andra stycket jämfört med 20 kap. 1S skyldig att föranstalta om bouppteckning. När förutsättningar finns, är docksocialnämnden oförhindrad att i stället ta initiativ till dödsboanmälan enligt20 kap. I S. Prop.1975/76:50 64 Tillparagrafen har lagts en ny andra punkl i vilken anges att bouppteckning inte alltidbehöver ske.