prop · FZ03155 · 1975-12-31 00:00:00 — i menar attkommittén utan tiUräcklig gmnd har dömt ut det nuvarande varningsinstitutet.Genom ett med hänsyn tUl det enskilda faUet avpassat innehåU torde den positivaeffekten av varning kunna öka. i län uttalar i anslutningtUl pricksystemet att vamingen bör ha kvar sin karaktär av vUlkorlig återkallelse. 10 Pricksystem Kommittén: Kommitténföreslår ett pricksystem för att dels ermra trafikantema om följderna avfortsatt trafikbrottslighet, dels välja ut sådana förare som på grand avupprepad brottsUghet måste uppmärksammas närmare. Systemet avses ökatrafiksäkerheten och rättssäkerheten samt möjUggöra rationeUare handläggningsformer,bl. a. genom att datatekniken kan användas. Ettstort antal remissinstanser har yttrat sig över förslaget i denna del. Mångafinner det intressant och tUlstyrker systemet åtminstone i princip. Andra ärmera tveksamma och ett fåtal avstyrker förslaget. Genomgående karakteriserasyttrandena även de till förslaget positiva av försiktighet iställningstagandet, och man varnar för risken av ökad byråkratisering. Fleraremissinstanser önskar ytterUgare utredning. Förslagettillstyrks av följande instanser. Regeringsrättenanser det värdefullt att körkortshavarna genom pricksystemet påtagligt erinrasom följdema av fortsatta trafikförseelser. Systemet kommer säkerUgen också attmedverka tiU stöne enhetlighet i praxis. Å andra sidan riskeras en schablonartadtUlämpning. Hänsyn måste tas till trafikfarligheten i det enskUda fallet, ochen nyanserad bedömning måste ske. Åtskilliga organisatoriska ochadministrativa frågor aktualiseras. Även om regeringsrätten sålunda är positiv tUlförslaget. 1975/76:155 158 kritiserardomstolen vissa enskildheter i den uppläggning av systemet som harpresenterats. Riksåklagaren erinrar om att pricksystem finns i ett flertalländer bl. a. i , och och att erfarenheterna synesgoda. Hovrätten för Nedre finner pricksystemet vara en betydelsefullnyhet. anser att systemet kaneffektivisera samhällsreaktionerna mot trafikbrott. Statens trafiksäkerhetsverkbiträder förslaget om pricksystem och fäster störst avseende vid denpedagogiska effekten. Utsikterna till framgång med systemet blir dock beroendeav informationsuisat-serna. Verket hyser å andra sidan farhågor för attpricksystemet genom långt gående schabloniseruig inte får den nödvändigaförankringen i aU-mänhetens rättsmedvetande. PricktabeUen behöver överarbetas,och värderingarna där av de olika förseelserna bör bringas i överensstämmelsemed bötesskalan vid ordningsbot. Även anser att prickkatalogennoggrant bör ses över och nyanseras. i framhåUer med ett pricksystem skapar fömtsättningar för ett enklare och merarationellt handläggningssystem. i och länpoängterar att de avvägningar som skall ligga till grund för pricktabellenmåste ske med största omsorg. Systemet kan genomföras bättre inom ramen förlänsrätts handläggning än allmän domstols handläggning. i Örebrolän anser att ett pricksystem har flera fördelar och att det skulle gå utmärktatt kombinera systemet med handläggning i länsrätt vid upprepad trafikbrottslighet.Ett stelbent byråkratiskt system måste undvikas. i länfinner pricksystemet välkommet för att på ett tidigare stadium än vad som nusker påminna körkortshavarna om bättre trafikbeteende. Denna påminnelse bördock inte ersätta varningen, som bör ha kvar sin karaktär av villkorUg återkallelse.Länsstyrelsen i påpekar också att ett pricksystem utmärktlämpar sig för handläggning i länsrätten. Dessutom möjliggör det en långtgående avkriminalisering av vårdslöshetsbrott i trafiken. iVästerbottens län anser att pricksystemet lätt kan inpassas i det nuvarande omprövnuigssyste-met.Det måste emellertid relateras tUl gäUande rättstUlämpning, och det torde taåtminstone att få fram ett poängsystem. Föreningen att pricksystemet ger möjlighet till ökad effektivitet ochrättssäkerhet. Förslaget synes dock i vissa avseenden tungrott och upplagt såatt det kan leda tUl byråkratisering. Möjlighetema tUl ätalsunderlåtelsebeträffande trafikbrott som sammanträffar med annan grövre brottslighet muiskasockså, vilket kan leda tUl ökad arbetsbelastning på domstolar och åklagare.Systemet kan dessutom kräva utförligare utredningar av poUsen. FöreningenSveriges statsåklagare är positiv tUl ett pricksystem men ifrågasätter om inteen viss pricknivå bör leda tUl automatisk körkortsindragning. menar att främst pedagogiska skäl talar för pricksystemet.Genomförandet 1975/76:155 159 avsystemet måste emeUertid föregås av en analys av nuvarande praxis. Körkortsvamingenbör bibehåUas men mera än vad som sker anpassas till de individuella faUen.KAK välkomnar pricksystemet men anser att man också bör ha"plusprickar", t. ex. för personer som har kört långa sträckor underen följd av år utan anmärkning. LO betonar bl. a. systemets pedagogiska förtjänster.M ställer sig i princip positivt till förslaget men betonar angelägenheten avatt man undviker ett stelbent system. M menar också att man böravkriminalisera de trafikförseelser som skall föranleda prickbelastning ochkörkortsreaktion. NTF ansluter sig tUl principen om ett pricksystem men betonaratt kommitténs förslag inte kan läggas till grund för lagstiftning. Olikadelfrågor måste utredas ytterligare. menar att pricksystemeträtt använt bör kunna bidra tUl en bätlre efterlevnad av trafikreglerna.Svenska polisförbundet anser att den föreslagna pricktabellen måste ses över,innan den kan läggas till grund för lagstiftning. En förutsättning för att pricksyslemetskall leda till resultat är att körkortshavarna får god information om det.SACO tillstyrker förslaget men befarar att systemet kan minska i effektivitetgenom att arbetsbelastningen hos de inkopplade organen blir aUtför stor. Motdenna bakgrund finns det enligt mening anledning överväga om inte enviss pricknivå automatiskt bör medföra förlust av körkortet. anser pricksystemet vara ett viktigt moment i strävandena attnyansera körkortsingripandena. Förbundet betonar vikten av information tUl körkortshavarna. Någraremissinstanser högsta domstolen, och Föreningen anser att pricksystemet bör tillämpas även på personer som saknarkörkort. framhåller också att prickbelastning vid viss nivåautomatiskt bör leda tiU körkortsspärr. Handläggnmgen förenklas därigenom. Åandra sidan måste enUgt hovrätten prickbelastning kunna undvikas vid vissa intressekolUsioner,t. ex. vid hastighetsöverträdelser av läkare eller veterinär i brådskandetjänsteutövning. Enspeciell aspekt på pricksystemet som främst gäller ansvarsfördelningenmellan arbetsgivare (fordonsägare), arbetsledare och arbetstagare(yrkeschaufförer) i yrkesmässig trafik tas upp av de berördafackorganisationerna, dvs. , , trafikbilägares riksorganisation och TCO.Dessa organisationer tUlstyrker i princip att ett pricksystem införs.Arbetsgivarna menar emellertid att pricksystemet kan leda till orimligakonsekvenser för dem. Arbetstagarna befarar å sin sida motsvarandekonsekvenser för sin del. TCO menar att den överflyttning av ägaransvaret påarbetsledare som kan ske enUgt vägtrafiklagstiftningen missgynnar nämndakategori i fråga om prickbelastning. 1975/76:155 160 föratsätteratt förslaget utreds ytterUgare, innan det läggs tiU grund för lagstiftning. Beträffandeden administrativa uppläggningen m. m. av pricksystemet framhåUs avsamarbetsorganet för ADB inom rättsväsendet och bilregisternämnden attprickarna bör registreras inom Rl-systemet och inte som kommittén harföreslagit i körkortsregistret. Systemtekniska hinder föreligger emellertidinte för vare sig den ena eller andra lösningen. Tidsåtgång och kostnader förde ändringar i systemen som behövs kan inte överblickas . Statskontoretförklarar sig berett att medverka tiU pricksystemets praktiska genomförande ochpekar också på sekretessproblemen. Följanderemissinstanser är tveksamma till förslaget om pricksystem. Götahovrätt finner det svårt att förutse de trafiksäkerhetsfrämjande effektema avsystemet. Risk föreligger att det kan uppfattas som stereotypt och orättvist. Erfarenhetemaav övriga föreslagna åtgärder bör avvaktas innan systemet införs. Kammarrätteni menar att systemet blir resurs- och kostnadskrävande. Motsvarandemedel bör användas för annat trafiksäkerhetsarbete, t. ex. bättretrafikövervakning. i är inte övertygad om attsystemet skaU få de önskade effekterna. Det synes också vara aUtför tiUkrånglatoch stelt uppbyggt. YtterUgare överväganden krävs. MHF anser det tveksamt ompricksystemet medför en bättre trafUcsäkerhetsfrämjande effekt än nuvarandesystem. Förslaget tUl prickUsta är ohåUbart. MHF förordar att frågan utreds ytterUgare.Länsstyrelsen i befarar att systemet skaU medföra alltför stor schablonisering.Det kan leda tUl att domar överklagas och godkännande av strafföreläggandenvägras i högre grad än . I stället bör övervägas ett system där körkortshavarnai samband med registreringen av trafikförseelser får en undenättelse om sinsamlade belastning och i samband därmed information om riskerna förkörkortsåtgärder vid fortsatta upprepade förseelser. Följanderemissinstanser avstyrker förslaget om pricksystem. Kammarrätten i Göteborganser att ett varningsinstitut av i stort sett nuvarande slag men mera frekventtiUämpat än det nuvarande är att föredra framför det föreslagna pricksystemet.Rikspolisstyrelsen är inne på liknande tankegångar och menar att samma positivaeffekt som förslaget syftar tUl synes kurma uppnås med en nyanserad tiUämpningav reglerna om återkaUelse och vaming och genom möjUgheterna att förelägga körkortshavareatt komma in med läkarintyg eUer kompetensbevis. Kriminalvårdsstyrelsenifrågasätter om inte systemet blir alltför omfattande och resurskrävandejämfört med de vinster som kan förväntas från trafiksäkerhetssynpunkt.Styrelsen avstyrker att ett pricksystem införs, i vart faU med den utformningsom kommittén har föreslagit. 1975/76:155 161 11 Återanpassning Kommittén: Rehabiliterandeåtgärder t. ex. undervisning eller gruppsamtal bör användas sombehandlingsform vid trafikbrott och knytas till den villkorliga återkallelsen.Samtidigt föreslår kommittén att trafikundervisning skall meddelas ifångvårdsanstalter, ungdomsvårdsskolor etc. Trafikkonsulenterna skaU medverka irehabiliteringsåtgärderna. Den som har genomgått kurs skall i vissa fall kunnafå spärrtid nedsatt med högst en månad. Meningarnaom rehabUiteringsverksamheten är delade. Även en del av de instanser som iprincip är positivt inställda är osäkra beträffande de effekter som kan nås. Följandeinstanser tillstyrker i princip förslaget. Socialstyrelsenfinner det angeläget att ett institut tiUskapas för rehabilitering av personersom har begått trafikbrott. Medicmsk undersökning bör ingå. Enligtsocialstyrelsens mening kan det inte vara fråga om antingen straff eller rehabUiteringutan bådadera. Styrelsen anser det också viktigt att man inte försitter möjlighetematill trafikutbUdning vid anstaltsvistelse. erinrarinledningsvis om att de försök med förarrehabUitering som har gjorts i intesynes ge några säkra slutsatser om effekterna av en sådan verksamhet. Verketställer sig emellertid positivt tiU tanken att använda utbildning som behandlingsformi de fall där detta kan bedömas lämpligt. Verket framhåller vikten av att endifferentiering av kursinnehåUet kommer tUl stånd. Den förhållandevis stora gmppav förare som medvetet åsidosätter bestämmelser vars innebörd det inte kanråda någon tvekan om (hastig hetsbegränsning, rött ljus o. påverkas inteav kunskaps- eller fär-dighetsinriktad kurs. Här måste i stället åtgärdersättas in för att söka påverka vederbörandes attityd tUl trafikreglerna. mening är det uppenbart att såväl diagnos- som åtgärdssystemet måsteges att utvecklas, eftersom det saknas praktisk erfarenhet att byggapå. Ett omfattande utredningsarbete fordras härvidlag. Viss genomgången kursbör på föreslaget sätt kunna medföra ändring av påföljden. Riksrevisionsverketfinner att det från trafiksäkerhetssynpunkt är angeläget att bygga m ett ökatinslag av rehabiUtering och poshiv återkoppUng (inlärning) iprocessen/påföljdssystemet. i län uttalar att rehabUiteringoch vidareutbUdning av bilförare och andra trafUcanter bör få stöne utrymme ännu i samhäUets reaktion på felaktiga beteenden i trafiken. iGöteborgs och län menar att även rehabUiterande åtgärder med tanke på körkortsåterkallelsernas 11 1975176.1 saml. 1975/76:155 162 mångagånger stora sociala betydelse torde kunna vara tUl stort gagn. Länsstyrelseni framhåller att ökad kunskap hos den enskilde alltid gerbättre grund för rationella överväganden i kritiska situationer. Det finnsemellertid alltid människor som "viU annorlunda" och tar störrerisker. De föreslagna trafikkonsulenterna torde få stor betydelse förundervisningen. LO finner tanken på utbildning som inslag i ett påföljdssystemintresseväckande. Uppslagets värde beror på möjUgheterna att diagnosticera detfelaktiga trafikbeteendet och utforma utbildningen med hänsyn tUl individen.Vidare kan ifrågasättas om utbildning är ett adekvat medel mot den inte ringagrupp av bilister som medvetet underlåter att följa trafikreglerna. NTFtillstyrker i princip kommitténs förslag om att straff för trafikbrottkombineras med rehabiliteringsåtgärder men anser likväl att förslaget inte kangenomföras utan ytterligare överväganden och överarbetningar. Genom deföreslagna rehabiliteringsåtgärderna kan man endast i ringa utsträckningpåverka den totala trafiksäkerhetsbilden. Frågan om rehabiUtering avtrafikbrottslingar kan inte lösas fristående från förarutbildningen i övrigtoch inte heller med bortseende från det frivilliga fortbildningsarbetet. anser det rimligt att undervisningoch information blir en behandUngsform vid trafikbrott. Nya ochkostnadskrävande institut behöver emellertid inte tillskapas, eftersomtrafikskolorna är rustade att bedriva denna verksamhet. Följanderemissinstanser är tveksamma till förslaget. Sveahovrätt menar att kommittén inte tillräckligt har beaktat att det beträffandet. ex. alkoholmissbrukare i första hand gäller att ge vederbörande insikt omhans besvär och göra honom motiverad att ändra sina vanor och att det ofta nogkan bli fråga om en långvarig, av återfaU avbruten, vård och behandling iförening med sociala stödåtgärder. Kommitténs uttalande att det torde kunnases som lockande för föraren att friviUigt delta i vårdarbetet och därigenomöka sina möjligheter att få en positiv prognos anses därför av hovrätten saknagenerell giltighet och under alla omständigheter innebära en underskattning avproblemen ur trafiksäkerhetssynpunkt. Hovrätten vill emellertid inte bestrida,att det från rehabiUteringssynpunkt kan vara angeläget att om möjligt kopplasamman körkortsfrågan med nykterhetsvårdande behandling. En fram-komUg vägsynes vara att genomföra ett mera nyanserat påföljdssystem mednykterhetsvårdande behandling i enlighet med trafiknykterhets-brottskommitténsförslag i SOU 1970: 61. Hovrätten för Nedre , som har avstyrkt förslagom villkorlig körkortsåterkallelse, uttalar att den därmed inte vUl föningabetydelsen av rehabiUterande åtgärder. Dessa bör emeUertid sättas in i etttidigare skede ocb vidtas inom ramen för pricksystemet. Kriminalvårdsstyrelsenifrågasätter om inte kommittén har överskattat värdet av trafikrehabiliteringi det enskilda fallet. 1975/76:155 163 Länsstyrelseni län instämmer i att det är en stor brist i det nuvarande systemetatt det i samband med vamingen inte görs något försök att genom rehabiliteringeller på annat sätt förhindra återkallelsen. tror att de muntligaförhandlingar som i allt stöne utsträckning håUs inför länsrättenbetyder åtskilligt för förståelsen av varningsåtgärden. En utveckling på dennalinje är önskvärd. Den kan kompletteras med kallelse till församtal med länsstyrelsetjänsteman eller eventuellt konsulent enligt deriktlinjer som kommittén har dragit upp. MHF pekar på den stora roll som trafiknykterhetsbrottoch fylleriförseelser spelar vid körkortsåterkaUelserna. Det största behovetär enligt förbundets mening nykterhetsvård, och denna bör äga mm inom ramen förden officieUa kommunala nykterhetsvården. Vidare framhåller förbundet för utbildning och kontroll av förare som skall kvalificerasig för nytt körkort efter återkallelse f. n. saknas. Det bör därför ses som enangelägen uppgift för trafiksäkerhetsverket att utarbeta sådana program.Förbundet betonar också möjligheterna att i arbetet utnyttjafrivilligorganisationerna. anser att kommitténhar gått för långt i omsorgerna om körkortshavarna. Föreningen förordar enförsöksverksamhet inom ett begränsat område med stark trafikintensitet. 12 Underlätelse av körkortsingripande, m. m. Återkallelsepå grund av trafiknykterhetsbrott bör kunna underlåtas, om kömingen har avsettkort flyttning av fordon på gård, parkermgs-plats etc. Spärrtidsom överstiger bör kunna sättas ned när tvåårsperioden har gått tUlända och särskilda skäl föranleder nedsättning. Förslagenhar i allmänhet inte kommenterats. menar att möjlighet till omprövning spärrtid börfinnas. 13 Behörighet att föra taxi Kommittén: Förrätt att föra personbU eUer lätt lastbU i yrkesmässig trafik för personbefordranbör införas ett särskilt behörighetskrav. Droskföraryrket bör inte få utövas avperson beträffande vUken det finns skäl anta att risk föreligger att han skallutsätta passagerare för angrepp mot liv eller hälsa eUer för sedUghetsbrott. 1975/76:155 164 Förslagethar berörts endast av ett fåtal remissinstanser. Länsstyrelseni anser att det måste vara ytterst vanskligt att utreda omrisk föreligger att föraren skall utsätta sma passagerare för sådana angreppsom kommittén har angivit. Det bör ligga i droskägarens intresse att anställapersonal som är pålitlig och lämplig för uppgiften. LO finner de skäl somkommittén har utvecklat i fråga om särskilda behörighetskrav för droskförare varaanmärkningsvärda. Lämplighetsprövningen för droskföraryrket måste ske på sammasätt som på arbetsmarknaden i övrigt, dvs. i form av anställningsintervjuer ochreferenskontroll. anför liknande synpunktersom LO. 14 Handläggningen av frågor om körkortsingripande Kommitténföreslår att i strafföreläggande skaU kunna tas upp körkortsåterkallelse ikombination med en körkortsspärr . Flertaletremissinstanser som har yttrat sig i denna del avstyrker förslaget. Följanderemissinstanser som tillstyrker förslaget anför. Riksåklagarenanser inte i motsats till vad som har anförts av vissa åklagarmyndigheter somhan har hört hinder föreligga att medge åklagare möjUghet att istrafföreläggande föreskriva viss kortare tids återkallelse. KörkortsåterkaUelsegenom strafföreläggande torde anmärker riksåklagaren inte få betydelseannat än i de faU där den misstänkte underkastar sig återkallelsen.Kammarrätten i menar att även varning bör kunna tas upp istrafföreläggande. erinrar om att den förnågra år sedan införda möjligheten att utfärda strafföreläggande i mål om vårdslösheti trafik har medfört en minskning av antalet trafikmål vid tingsrätterna.Förklaringen härtill torde vara att den som får strafföreläggande får klart försig den ifrågasatta påföljden och därmed vågar underkasta sig denna. Det skuUevara av ännu större värde om han då också finge veta om körkortsingripandeifrågasätts. Det synes sannolikt att den föreslagna ändringen i institutetstrafföreläggande är ägnad att minska antalet trafikmål vid allmän domstol.Länsstyrelsen i uttalar att med de begränsningar för användandeav strafföreläggande och de 1975/76:155 165 regleri övrigt för handläggningen som kommittén har föreslagit och med beaktande ävenav att föreläggande får rättsverkningar mot den enskilde efter godkännande börkravet på rättssäkerhet vara tillgodosett. FöreningenSveriges statsåklagare och Föreningen har utan att närmarebehandla frågan inte gjort någon invändning mot förslaget. Följanderemissinstanser intar en avvaktande håUning eller avstyrker förslaget. Regeringsrättenavvisar förslaget redan på den grund att rätten inte kan tillstyrka attminimitiden för körkortsåterkallelse sätts . Även bortsetthärifrån finner regeringsrätten det mycket tveksamt om man kan accepteratanken att körkortsåterkallelse läggs hos en myndighet som redan på förhand ärlåst av . Vidare hänvisar regeringsrätten till sininstäUning i fråga om handläggningen av körkorlsingripanden i anledning avupprepade trafikbrott. Det ligger en stor fara i att systemet skulle leda till schablonartadbedömning och att ett av syftena med den av kommittén föreslagna körkortsreformen en nyanserad bedömning inte kommer att uppnås. avstyrkerförslaget under erinran om att det inte är lämpligt att handlägga frågor om såallvarliga reaktioner som även en kort tids förlust av körkort ofta innebär i strafföreläggandetssummariska form. Hovrätten erinrar också om att enligt förslaget skallmedverkan av nänmd vara obligatorisk i alla mål om körkortsåterkallelse vid domstol.Kammarrätten i befarar att man i betydande omfattning kommer attvägra godkännande av strafföreläggande som innefattar körkortsåterkallelse.Rikspolisstyrelsen hänvisar till ett av länspolischefen i avgivetyttrande i vilket uttalas att systemet med körkortsåterkallelse istrafföreläggande kommer att ge utrymme för ojämnhet i rättstillämpningen ochatt risken för rättsotrygghet är uppenbar. i anseratt det föreslagna systemet innebär ett steg tiUbaka sedan man genomlänsrätterna har tillgodosett välmotiverade krav på lekmannainflytande och rättssäkertprocessuellt förfarande. Sannolikt skulle man i flertalet fall vägra godkännastrafföreläggande som upptar körkortsåterkallelse. i Göteborgsoch län anser att det från rättssäkerhetssynpunkt innebär en försämringom förslaget genomförs, i all synnerhet som det också innebär att körkortsåterkallelsepå tid över regelmässigt skaU ske med nämnd och med personliginställelse. Man måste räkna med att systemet kommer att leda till att antaletstrafförelägganden avsevärt minskar. i län anser det intetilltalande från rättssäkerhetssynpunkt att körkortsfrågor handläggs genomstrafförelägganden. Utredning om körkortshavarens sociala situation ochpersonliga förhållanden kan inte ske. Körkortshavarens möjligheter attargumentera och lägga fram sina synpunkter blir också mycket begränsade.Länsstyrelsen 1975/76:155 166 iNorrbottens län framför motsvarande synpunkter. anför att även en körkortsåterkaUelsepå mindre än kan vara av avgörande social betydelse för den enskilde.Det kan finnas risk för att slrafföreläggandet uppfattas som ett beslut sommåste accepteras. betonar att följderna av en körkortsåterkallelse särskilt för yrkesförare blir så aUvarUga att det bör prövas om en sådanåtgärd inte alltid bör föregås av domstolsförhandling, där möjlighet ges helhetsbedömning av de sociala och ekonomiska konsekvenserna. betonar att körkortsfrågan inte bör avgöras utan betrygganderättssäkerhetsgarantier. 14.2Allmän domstol eller förvaltningsdomstol Allmändomstol bör avgöra körkortsfrågan i anledning av trafikbrott. För dennaståndpunkt talar en rad skäl, såsom trafiksäkerhetssynpunkter,rättssäkerhetssynpunkter och kostnadsskäl. Nästanalla remissinstanser har yttrat sig över förslaget i denna del. De som tUlstyrkerförslaget betonar bl. a. trafiksäkerhetssynpunktema och den rationellareordning för handläggningen som skapas genom att frågoma om straff resp. körkorthandläggs . Det bör dock anmärkas att det till några tUlstyrkandeyttranden har fogats reservationer, vari ett bibehållande av nuvarande ordningförordas. De remissinstanser som avstyrker överflyttning åberopar bl. a. attkommitténs överväganden grundar sig på förhållanden som rådde innanlänsrättsorganisationen tiUskapades och att utrymme finns förförbättringar inom det nuvarande systemet. De avstyrkande instanserna äröverlag kritiska eller skeptiska till kommitténs kostnadsberäkningar. Förslagettillstyrks av bl. a. högsta domstolen, riksåklagaren, , Götahovrätt, hovrätten för Nedre , kammarrätten i ,domstolsväsendets organisationsnämnd, ,statskontoret, , Föreningen , FöreningenSveriges statsåklagare, jurister vid allmännaadvokatbyråer, KAK, LO, NTF, , ,, och . Någrainstanser intar en avvaktande hållning eller anför r eservationer.