prop · FY031 · 1975-12-31 00:00:00 — Svenska fartyg och av svenska företag på långtidskontraktdisponerade utländska fartyg svarar för enbart en mindre del av sjöfarten påSverige, Olika länders betingelser för sjötransporter i form av kostnadsnivå,ka-pitaltiligång och teknisk standard är i hög grad skiljaktiga. Detta påverkarbeskaffenheten av de fartyg som sätts in pä svenska hamnar.Flagg-diskriminering och också bekvämlighetsflagg båda företeelser i ökning påverkar därtill fartygssammansättningen. Fartygen måste vidare utformas medhänsyn till kapacitet och utrustning också i de utländska hamnar som tar emotden svenska utförseln och där importvarorna lastas ut, I det medellånga perspektiv som den avsjöfartsverket framlagda verksamhetsplanen täcker fram till ungefär får bedömningen vad avser punkterna 26 i huvudsak ske med ledning av nuvarandetendenser. Den starka utveckling som pågår ger i och för sig utrymme för enbetydande dynamik. Erfarenheten visar emellertid, att det är betydligt lättareatt ange troliga utvecklingslinjer än att bestämma dessas genomslagskraft. Nyttoch gammalt kommer under alla förhållanden att finnas sida vid sida, vUketökar kraven på insatser, I fråga om utvecklingen av det sjötransporterade godset kan följande framhållas. har den totalasjöburna kvantiteten av inrikes och utrikes gods ökat från 68,1 milj, ton till103,5 milj, ton, dvs, , Efter konjunkturnedgången som påverkat volymenför har volymen visat en kraftig ökning. Ökningenjämfört med är och jämfört med , Ökningenföll helt på exporten. Inberäknat färjetransportcrna gick det lastade godsetupp från 32,2 mUj. ton till 40 mUj, ton , alltså med 7,8 milj,ton eller . Importen kom inte nivå. Införseln av råolja ochpetroleumprodukter låg t, o, m. 2,3 mUj,ton lägre än trots tiUkommande transitskeppningar. Övrigt godsökade med ca 2 milj, ton. beräknar att den totalasjöburna kvantiteten skall bli 150 milj. ton, varav oljeskepp-ningarna beräknasutgöra 67 milj. ton. Den med lastfartyg i utrikes farttransporterade godsmängden har ökat från 53,6 till78,4 milj. ton, dvs, med . Färjegodseti utrikes trafik ökade från 4,5 till Prop.1975:1 Bilaga 8 103 12,2 milj. ton, dvs, , Ökningen mellan åren1972 och uppgick till 1,4 mUj. Sjöfartsverkefs prognos förutsätter att denmed lastfartygi utrikes fart transporterade godsmängden blir 97 milj, ton och att det utrikes färjegodset blir25 milj. ton. De inrikes godstransporterna har underperioden 19651973 ökat från 10,0 till 12,9 milj. ton. räknarverket med en total volym av 28 milj. ton, varav petroleumprodukter beräknassvara för 19 mUj. I fråga om utvecklingen av fartygens lastförmåga och djupgåendegäller att har skett enbetydande ökning av laststorlekarnahos de fartyg som trafikerar svenska hamnar även om konjunkturläge ochisförhållanden påverkat utvecklingen mellan olika år. För lastfartygen iutrikes fart ökade sålunda medellasten från 1 740till , eller . Förutsatt en fortsatt relativ årlig ökning avsamma storlek kommer medellasten att vara ca . Vid tillämpningav den av använda definitionen på begreppet färja i allmän trafik insatt fartyg anpassat förenhetslaster och med en turlista som innebäranlöp av svensk hamn minst en gång kommer medellasten förlastfartyg, exkl. färjor, att ligga ännu högre eller vid drygt 5 000ton, vilket betyder en minskning av antalet ingående resor i direkt utrikes fart från 29 1973 tUl 18 1980. Sjöfartsverketräknar med en accelererad förskjutning mot de högre storleksklasserna. Inom densvenska handelsflottan sker en snabb ut-mönstring av befintliga mindre enheter.En betydande del av det stycke-ochpartigods som skeppas i små fartyg kommer vidare att föras över tillfärjorna. Av det beräknade totala utrikes lastfartygsgodset utgörhälften råolja och petroleumprodukter som redan nu transporteras i storaenheter. En förskjutning mot än större fartyg beräknas ske. Råoljeimporten beräknas öka från ca 11milj. ton till ca 29 milj. ton . I transporterna påvästkusthamnarna lär huvudsakligen sättas in skepp i storleksklasserna 200 000tiU dödvikt och med ett djupgående upp till 22 meter.Ostkustraffinaderierna beräknas på siktkunna få sin råoljeförsörjning med tankfartyg i 100 000 tonsklassen. Även förprodukttransporterna sker en förskjutning mot större fartyg. Standardstorieken beräknas öka till , med ett djupgående med full last intill . börjärnmalmsexporten ligga kring 10 milj, tonper år med huvuddelen av utlastningen över , Det tillåtna maximala djupgåendet i Sandöleden utgör 11,5meter, vUket svarar mot fullastade fartyg om ca . Betydligtstörre fartyg upp till drygt 70 000 tondödvikt avgår från hamnen med dellast. Då 80 tas i driftminskar förmodligen malmutlastningen över betyd- Prop.1975:1 Bilaga 8 ]04 ligt.Eventuellt faller den helt bort. För utskeppningarna av stålämnen, totalt ca 4 milj, ton, lär komma att utnyttjashuvudsakligen fartyg i storleksklassen20 dödvikt. På uppgående transporterar dessa bl, a, kol.Innan förutsättningar finns för systemtransport lär betydande kvantiteterkokskol skeppas tUl i fartyg med en för hamnen maximal storlek. Liknandefömtsättningar gäller för transporterna til! Av återståendemassgodstransporter lär huvuddelen av transporterna komma att begränsas till nord- ochöstersjöområdena med utnyttjande av fartygmellan 3 000 och dödvikt. Skogsprodukterna kommer till ökaddel att transporteras med färjor eller i annan reguljär trafik. Utbyggnaderna av Trollhätte ochSödertälje kanaler gör det möjligt att också på inlandsvattnen utnyttja meralastdryga fartyg. a. får detta betydelse för de inrikes oljeskeppningarna.I fråga om de snabbt växande oljeskeppningarna längs kusten lär dessa åtminstone vad gäller transporterna från västkustraffinaderierna huvudsakligen ske med tankfartyg i de nya standardklasserna, alltså enheterkring dödvikt med i de flesta fall anlöp av minst tvålossningshamnar. De i genomsnitt betydligtkortare skeppningsdistanserna kan göra det motiverat att utnyttja mindrefartyg vid transport från raffinaderier vid . De ökadetransporterna av inrikes torrlastgods bör komma att ske med betydligt störrefartyg än f, n. räknar för lastfartyg om brutto ochdäröver med ca 4 000 lastfartygsresor i inrikes fart . Vad avser de kombinerade last- ochpassagerarfärjorna liksom de rena lastfärjorna tyder de senaste årensleveranser och utestående beställningar på ökning av både lastförmåga ochfart. Den förutsatta starka ökningen av transporterade kvantiteter gör dock atttill skillnad mot vad som gäller förlastfartygen en uppgång av antalet resor bör ske, I fråga om fartygens utrustningm, m, torde allmänt gälla, att ju större och nyare ett fartyg är, desto bättreär dess nautiska utrustning Hksom dessförutsättningar för fart under svåra väderleksförhållanden. Prognosentyder på en starkt positiv utveckling i detta avseende . Specialiseringeninte enbart efter last och hanteringssystem utan också efter trade ger tiUgångtiU bl, a. lastdryga, isförstärkta och därmed för vintersjöfart väl lämpade fartyg. Desenare åren har den ökade tillgången påsådana fartyg betydligt förbättrat förutsättningarna för kontinuerligatransporter av mera kvalificerat gods på såväl bottenhavs- som bottenvikshamnarna.Olika rederiers nybyggnadsprogram liksom uttalandenfrån större avlastare tyder på en ytterligare ökad tillgång till is-förstärktafartyg . Prop.1975:1 Bilaga 8 ]05 Den geografiska fördelningen av trafiken på kuststräckorna var för det ut- ochinrikes lastfartygsgodset sådan att StrömstadMalmö, inkl. Vänernhade , TrelleborgHallstavik, inkl , och GävleHaparanda ,Inräknas färjetrafiken ökar andel ytterligare. Främst utbyggnadenav raffineringskapaciteten i har ökat del avlastfartygstrafiken. Härtill har ocksåbidragit koncentrationen av den långväga linjefarten och utbyggnaden avrorolinjerna i närtrafik, TiUkomsten av lysekilsraffinaderiet för med sig enytterligare förskjutning. Skäl föreligger att räkna med en brytning av denna tendens . Huvuddelen av senaretillkommande raffinaderikapacitet kan förläggas till ostkusten. 80 ökar betydligtskeppningskvantiteterna över även om malmutlastningen minskar.Regionalpolitiska satsningar kan komma att ytterligare stärkanorrlandshamnarnas godsunderlag, I fråga om hamnarna har koncentrationen av styckegodset redan kommit mycket långt. De ca 35 allmänna hamnarsom är av betydelse för den regionala transportförsörjningen torde medkanske något undantag ha åtminstone oförändrat godsunderlag fram tillår 1980. Vissa av industrins lastageplatserkan falla bort eUer få en starkt reducerad godsomsättning, I samband mednyetableringar kan andra industrihamnar komma tUl. I fråga om utvecklingen av antalet hamnanlöpper resa kan framhållas att på en och samma resa i direkt utrikes trafik fallerofta flera hamnanlöp. Fartyget kan lossa ien svensk hamn och därefter anlöpa en annan för lastning. Lossning och/ellerlastning kan också ske i två eller flera hamnar. Under de senaste årenhar skett en påtaglig minskning av antalet anlöp. räknar nu medatt utvecklingen under de närmaste årenskall bli den motsatta på grund av den av drivmedelsekonomin ytterligare förstärkta övergången tUl större fartyg tillsammans med önskan att håUa nere relativtsett fördyrade landtransportkostnader, vilket bör leda tUl lossning ochlastning i flera hamnar. När det gäller utvecklingen av trafikenmed fartyg i tät reguljär trafikförutses hela kvantitetsökningen i fråga cm parti- och styckegods tas om handav färjor i allmän trafik. Till den del skeppningarna fortfarande ombesörjs medlastfartyg har man att räkna med en fortsatt övergång till specialfartyg ochsystemtransporter, vilket får till följd att fartygen i ökad utsträckning fårett regelbundet trafikmönster, Sarama börgäUa tankfartygen genom förskjutningen av produkttransporterna till inrikesfart. Även för vissa andra massgodstransporter kan resultatet blidetsamma efter övergång tUl specialfar- 1975:1 Bilaga 8 i06 tyg.Totalt sett finns anledning räkna med att en allt större del av fartygstrafikenkommer att ske med enheter som kontinuerligt anlöper samma hamnar. Under budgetåret1973/74 förde programbudgetarbetet fram till ett reviderat budget- ochredovisningssystem och en på databearbetningupplagd lotsningsstatistik. Förberedelserna för centralförvaltningensomlokalisering fortsatte. Flyttningen till sker . Deresurser förberedelserna har tagit i anspråk har tillsammans med en stor personalavgång begränsatmöjligheterna tUl administrativtutvecklingsarbete och också negativt påverkat den löpande verksamheten. Beträffande denverksamhet som faller inom programmet Farledsverksamhet kan nämnas följande. Betydandeinvesteringar gjordes för farleden till . De båda stora fyrarna Dynabrott ochBrandskärsflak jämte ett antal mindre fyrar harsatts på plats. Arbetena med den nya lotsstationen vid Fiskebäcksvik pågickhela budgetåret. Fyren Farstugrundet utanför blev färdig och bl. a. en ytterligare fyrkassun för sammaområde började byggas. Upprustningen av fyrbeståndet på Västkustenfortsatte. hadetillgång till fem lotsdistriktsfartyg och två gas-ningsjakter, dvs, fartyg för gasning avfyrar. Antalet utryckningar isjöräddningsverksamheten av de i verksamhetensamarbetande myndigheterna m, fl, utgjorde 1 1973 mot 915 åretföre, Utsjömätningarna var huvudsakligeninriktade på farvattnen ost och syd om . Mätningarna i ochMälaren fortsatte. Åtskilliga grundklackaretc, upptäcktes, vilka visar att tillförlitligheten i nuvarandesjömätningsunderlag inte alltid är tUlfredsstäUande, var oförändradunder verksamhetsåret. Antalet lotsningarsom ökat under /73 sjönk på nytt och utgjorde ca 45 700,vilket var ca 1 100 mindre än föregående budgetår. Antalet lotsplatschefer ochlotsar minskade med en, medan antalet båtmän ökade med nio. Liksom /73 var vintern1973/74 extremt mild. kunde för fjärde året i följd hållas öppenhela året. Antalet lastdryga, isvärdigafartyg ökade betydligt. Samtliga fem havsisbrytare var insatta i assistansverksamheten. Antaletfartygsassistanser utgjorde 711 mot 247 föregående år och 1989 imedeltal för femårsperioden /681971/72.Den för avsedda isbrytaren levererades, men behövde inte sättas in i isbrytarverksamheten.Havsisbrytaren sjösattes. flProp.1975:1 Bilaga 8 i07 Beträffandeprogrammet Fartygsverksamhet kan följande framhållas. gavut bestämmelser, anvisningar m. m. om lyftinrättningar på fartyg, arbete med tankar m. m. på fartyg, skyddmot buller på fartyg samt en ny fribordskungörelse. Dessutom utgavs översättningarav publikationer utgivna av IMCO m. fl. Den fortsatt höganybyggnadstakten inom den svenska handelsflottan band betydande personalresurser för delagstadgade besiktningarna. Antalet nybyggnadsbesiktningar ökade med drygt hälftenjämfört med /73. Totalt gjordes under verksamhetsåret ca 2 800 besiktningar och inspektioner av svenska ochutländska fartyg. Verksamheten inom arbetsmiljöområdetomfattade förutom utarbetande av olikabestämmelser en breddad informations- och utbildningsverksamhet isamråd med främst förutsättningarnaatt med förebild från skyddsarbetet i land få till stånd en systematiskregistrering av olyckstillbud. I fråga om denfrivilliga typprovningen av fritidsbåtar utformades i samarbete med bl, a.sjöfartsadministrationerna i , och »orge gemensamma nordiska normer förfritidsbåtar. Dessa trädde i kraft den 1juli 1974, Arbetsbelastningen ökade genom att tidigare prövade båttyperfick omprövas enligt de nordiska reglerna. Sammanlagda antalet skeppsmätningar påsvenska och utländska fartyg utgjorde mot 254 föregående år. Minskningen fällde utiändskafartyg. Ca 2 020 yrkesskadefall inomsjöfartsyrket blev behandlade inomsjöfartsinspektionens säkerhetssektion, I svenska farvatten rapporteradegrundstötningar utgjorde och antalet kollisioner mellan fartyg26, Jämfört med innebar detta en viss ökning. I verksamhetsplanenför budgetåren 1974/75 1979/80 redogör förverksamhetens inriktning un-derinnevarande budgetår och den närmaste femårsperioden. Som överordnat målför den samlade verksamheten anger fartygens säkerhet till skydd för människor och yttremiljö. I målet ligger vad beträffar verkets uppgifter säkerheten såväl påsjövägarna som ombord. Genom att medverkai ett allt vidare internationellt samarbete tar verket del av insatserna för att ökasäkerheten såväl på olika nationers fartyg som i de farvatten vilka utnyttjasav den internationella sjöfarten. Strävan är att komma fram till gemensamma, avalla länder godtagna normer och garantier för att dessa efterlevs. Verksamhetensinriktning har som tidigare nämnts föranlett en uppdelning på två ändamålsinriktade program,nämligen Farledsverksamhet Prop.1975:1 Bilaga 8 log Som medel för att nå det för farledsverksamheten uppställdamålet svarar för olika nautisk-tekniska funktioner, dvs, främst sjömätning och utgivning av sjökort med kompletterandefarledsbeskrivningar, farledsutmärkning, anordningar för lägesbestämning,lotsning, isbrytning och som sista åtgärd sjöräddning. Dessa funktionerkompletteras med normgivning, information, inspektion och annan kontroll samtregleringar och förbud, åtgärder som bortsett från isbrytningen främstankommer på sjöfartsinspektionen. De utnyttjas för inspektionens normerandeoch övervakande uppgifter inom farledsverksamhetenoch är de medel som står till buds för inspektionens huvuduppgift,säkerheten ombord på svenska fartyg oberoende av geografisk fart, I verkets målsättning ingår att i svenskafarvatten ge sjöfarten sådana betingelser att den tUlsammans med kompletterandetransportmedel bidrar fill ekonomisktUlväxt och regional balans. En påtaglig utvecklingslinje är ett alltlängre gående samspel mellan fartyg, farleder och hamnar. Utvecklingen motstörre, mera maskinstarka och bättre utrustade fartyg ger totalt sett ensäkrare sjöfart. Kapitalvärdet hos dessa fartyg stiger emellertid genom specialisering och annan teknisk utveckling betydligtutöver vad som följer med den i och för sig starka allmänna uppgången avvarvspriserna. Dyrare fartyg ställer krav på ökad effektivitet hos såvälsjövägar som terminalanläggningar. Hamnarna anpassar sig till de nya fartygen.Ofrånkomligt är att också den statliga farledsservicen gör detsamma.Resultatet blir annars lägre sjösäkerhet och onödigt dyra sjötransporter. söker att få de olikamedlen att samverka så att en fastlagd standard går att nå och uppehålla medminsta möjliga resurser. Olika tekniska begränsningar söker verket övervinnagenom forsknings-och utvecklingsarbete. Bedömningarna måste emellertid gåutöver det egna verksamhetsområdet. Övriga parters uppoffringar måste ocksåföras in i övervägandena. Verket har därtill att ta hänsyn till olika restriktioner,bl. a. dem sora följer med de regionalpolitiska målsättningarna liksom med debindningar som beror på sjöfartens internationella karaktär och på enfri världssjöfart inriktade sjöfartspolitik. Ifråga om verksamhetsplanen anför verket översiktligt följande. Ar 1971 avlöstes enordning med en under successivt uppmjukad lotsavgiftsplikt av ett system med principielllotsfrihet kombinerad med straffsanktionerat lotstvång. HittiUs har lotstvånginförts i mycket begränsad utsträckning och omfattat enbart större fartyg med last av mineraloljor och annat farligt gods. Dennedgång av lotsningsbe-nägenheten som skett har gått betydligt längre änsjöfartsverket anser förenligt med säkerheten i farled och skyddet av miljön.Verket har därför föreslagit en utvidgning av lotstvånget att införas i tvåetapper. 1975:1 Bilaga 8 109 medelsberäkningar i det följandeär grundade på att förslagen blir genomförda. Detta påverkar såvälpersonalbehov som upp-passningsorganisation. Verket lägger liksomtidigare år stor vikt vid att kunna häUa underhåll ochersättningsinvesteringar på en långsiktigt godtagbar nivå. Vidare föreslåssatsningar på sjömätningen och på sjökortsutgivningen. Ökade satsningarföreslås på områden som utvecklingsverksamhet och arbetarskydd. Verket återkommer tillsitt förslag om anskaffning av ytterligare en havsisbrytare. Tillgången tilldenna anges som en minimiförutsättning för att möta bl, a, de starkt ökadeskeppningsbehov som följer vid tillkomsten av det nya stålverket i . Relativt storavolymökningar föreslår inom programmet Fartygsverksamhet. Ilikhet med personer med arbete i land har ombordanställda rätt tUl enbetydligt bättre inte bara arbets- utan också fritidsmiljö. Bådadera skallfartygen kunna ge. Även för det yttre miljöskyddet, hindrandet av föroreningarm. m. och den löpande inspektionsverksamheten krävs resursförstärkningar. 1 fråga om deövergripande funktionerna planering och utveckling viH "verket betydligthöja ambitionsnivån. Avdelningarnas planeringsresurser bör byggas ut. Därtillbör inrättas en funktion för att hålla samman planeringen inom verket, svaraför metodfrågor etc. Stor vikt lägger vid personalplaneringenoch utbildningen. Utvecklingen inom navigation, fartygsbyggnad, elektro- ochbyggnadsteknik etc. går fort och förutsätter kontinuerlig vidareutbildning avverkets olika specialister. Stor vikt bör även läggas vid utbildning sombefrämjar personalens administrativa färdigheter liksom den allmännaorienteringen i uppgifter. Efter den tiUfälliganedgången stiger sjö-Iransportvolymen på nytt ochdärigenom också avgiftsinkomster. Räknat börgodsvolymen ha ökat med ca 23 mUj. ton och kommit upp i drygt 120 milj.ton. Under återstoden av beräknar ökningen till imedeltal sex milj. ton per är. De kraftiga löne- och prisstegringarnatiilsamm.ans med bi. a. uppdämda underhållsbehov gör dock att deninkomstförstärkning som följer med den ökade sjötrafiken inte är tiUräcklig.Efter tre år med oförändrade taxor ser det som nödvändigt attavgifterna räknas upp. Program F a r I ed s v er ks amhe t För de olika delprogrammen under programmet Farledsverksamhet anför sjöfartsverketbl.a. Prop.1975:1 Bilaga 8 KommunikationsdeparteraeBtet uo Delprogrammet Utvecklingsverksamhet innefattar sådant tekniskt utvecklingsarbete som syftar till produktivitetshöjning inomsjöfartsverket och förbättrad sjösäkerhet. Den inom farledsverksamhetenutnyttjade tekniken är ofta mycket speciell. Genom att tillämpningen normaltsker i liten skala har den ringa kommersiellt intresse. Verket får därför ta påsig en stor del av utvecklingsarbetet. Goda resultat har kommit fram. Den medelsförstärkning som erhållitsför innevarande budgetår ger möjlighet att något öka ambitionsnivån.Sjöfartsverket räknar med ytterligare resursförstärkningar imder planperiodenför satsning både på vidareutveckling av befintlig teknologi och på ny sådan. Utvecklingsverksamhetenär fördelad på fyra huvudgrupper, nämligen fyr-, el- och teleteknisk, byggnadsteknisk,fartygsteknisk samt sjömätnings-och kartografisk utveckling. Till de aktuella projekten hör utveckling av en för svenska förhållanden lämpligelektronisk utrustning för det system med trafikinformation somsjöfartsverket räknar med att efter hand bygga ut vid vissa större lotsplatser. En väsentligt ökadsatsning på tekniskt utvecklingsarbete för fartygs-och båtmateriel är angelägen. Häri ingår nya konstruktioner och framdrivningsarrangemang förlotsbåtar. Ett annat projekt är att vidareutveckla hydrokopterasdriftsfunktioner och på så sätt göra den mer lämpad för både sommar- ochvintertransporter. Förprojektering m. m. bör ske av nykonstruktioner för attersätta nuvarande distrikts- och arbetsfartyg, I farledsutmärkningen förhandelssjöfarten ingår dels fasta anläggningarsom fyrar och kummel och dels flytande sjömärken, bojar och prickar. Särskildasmåfyrar och prickar tjänar fritidssjöfarten och fisket. Kostnaderna för dessabestrids genom särkostnadsbidrag frår» nionde huvudtiteln. somnu går att överblicka kvarstår behovet av konventionell farledsutmärkning.Såsom redovisat i tidigare verksamhetsplaner finns en strävan att övergå från flytande tillfasta markeringar. Det nu avslutadeutbytet av fyrskepp mot fasta fyrar är en viktig etapp i dennautveckling. Såväl säkerhet som driftsekonomi har förbättrats väsentligt. En annan utvecklingslinje är attbyta ut bojar mot fyrar i norrlandsfarvattnen till gagn förvintersjöfarten. Enbart i relativt grunda farvattenär emellertid ett sådant utbyte ekonomiskt rimligt. Med de nya kraven påtrafikseparering m. m. går det inte att för kustfarvattnen totalt sett minskaantalet bojstationer. Utvecklingsarbetet får inriktas på att komma fram tUl bUligare och merlätthanterliga anordningar. Genom de särskUdamedel i sysselsättningsfrämjande syfte som verket erhållit under en följd av år har detgått att tidigarelägga olika angelägna fyrprojekt. Detta gör det möjligt att iviss utsträckning hålla nere Prop.1975:1 Bilaga 8 i ] ] dekommande årens investeringar. Vissa belopp krävs dock för att kunna tillgodosenya trafikbehöv. Som exempel kan nämnas att mer djupgående fartyg kan krävautmärkning av ytteriigare grundområden eller ändrad leddragning. Vidare behövsmedel för ersättning av fyrar, som av åldersskäl och också i viss mån bristandeunderhåll måste helt eller delvis förnyas. Ett nytt program finns upprättat för attmöjliggöra avbemanning av samtiiga fyrar. Arbetet beräknas slutfört under år1980, TUlkommande investeringar beräknas till 6,9 milj, kr, och den slutiigaårliga besparingen utgör 2,4 mUj. I vissa fall kan andra statiigamyndigheter ha intresse av en åtminstone begränsad fortsatt bemanning. Ensådan kan också ha betydelse för handelssjöfarten. Överläggningar pågår medolika myndigheter. Vad avser radionavigeringsstationerna nämner verket att avtal träffats omleverans av utrustning för övergång tills, k, multipulssändning (av deccakedjoma i , Genom konverteringen kommer dessa upp tUldagens tekniska nivå och blir användbara också för handelsfartyg med modernamottagare. Inte minst får detta betydelse för vintersjöfarten. Iinvesteringsprogrammet ingår också att modernisera styrstativen på norraöstersjökedjan. angerlotsningsorganisationen som ryggraden i det svenska sjösäkerhetssystemet.Uppgifterna är inte begränsade till enbart lotsning utan omfattar också andraviktiga säkerhetsfunktioner.