prop · FZ03164 · 1975-12-31 00:00:00 — Beträffande delta senare slag av regler är att märka att de visseriigenprimärt har till syfte att framtvinga ett återställande av läget sådani det varföre den ifrågavarande ålgärden men att de, om de är ändamålsenligt utformadeoch tillämpas konsekvent, kan ha en mycket starkt avhållande effekt. Derasbetydelse framhävs även av att de riktas just mot de fall där ett byggandeskett i strid mot byggnadslagstiftningens materiella innehåll. De bör därför i preveniionsavseendeanses ha väl så slor betydelse som de egentliga påföljdsreglerna. Hur härmed änförhåller sig är det för samhället av största vikt att rättelse av en olovligtgenomförd Prop.1975/76:164 232 byggnadsåtgärdkan komma till stånd och att de tillämpande myndighelerna regelmässigtframtvingar rättelse utom i fall, där åtgärden vid prövning i efterhand ansesböra godtagas. De genom remissen nu föreslagna reglerna om ingripanden förattåstadkomma rättelse innebärenligl lagrådets mening en betydande och i hög gradönskvärd förbättring av rättelsemöjligheterna. 2.Frågan om lämpligheten av ett avgiftssystem Tankenatt ersätta nu gällande straffbestämmelser med ett syslem av administrativaavgifter är den del av förslaget som särskilt tilldrar sig intresse. I dettaavseende innebär remissen att en helt ny ordning skall införas på förevarandeområde. Alt utnyttja avgifter av skilda slag i stället för eller vid sidan avordinära straffrättsliga påföljder för all motverka lagöverträdelser är inte nägonnyhet i vårt land, men har detta praktiserats i endasl obetydligomfattning. Som exempel har i förevarande ärende anförts skattetilläggen enligttaxeringslagen samt överlastavgifterna, som fordonsägare kan bli skyldiga attutge. Här kan hänvisas även till parkeringsboten, som inle kan räknas till bötespåföljdernautan är en sanktion riktad mot en oidentifierad fordonsförare. Vidare kannämnas, att på senare lid har som ett led i lagstiftningen omanställningsfrämjande åtgärder införts ett system med s. k. varselavgifter.Efter prövning av domstol kan sådan avgift, beräknad efter noggrant angivnanormer, tas ut av arbetsgivare, som har åsidosatt lagstadgad skyldighet allvarsla om driftsinskränkning. Dennu föreslagna ordningen med avgifter som reaktion mot överträdelser avbyggnadsförfattningarna skiljer sig på olika sätt från de lösningar medsanktionsavgifter som har tillämpats och måsle betraktas som entämligen djärv nydaning. Detta är inte i och för sig något negativt. Särskiltnär fråga är om ett sanktionssystem är del emellertid angeläget att man inteutan vägande skäl gör avsteg frän vedertagna principer till skydd förrättssäkerheten. Viss återhållsamhet när det gäller att införa nyheter av nuifrågavarande slag är också motiverad med hänsyn till att frågan om enreformering av det ekonomiska sanktionssysiemet inom straffrätten för närvarandeär föremål för särskild ulredning (se riksdagsberällelse Ju 53). Ett naturiigtkrav vid införandet av ett helt nytt sanklionssysteni är i övrigt att detta iolika hänseenden är utformat så att det kan ge de resultat som eftersträvas. fall där en ordning med avgifter som alternativ till straff hargenomförts har strävan i första hand varit att finna en ersättning för böter.När fråga är om allvariiga lagöverträdelser, har det inle ansetts komma i frågaalt låta avgifter hell ersätta ordinära straffpåföljder. Såvitt framgår av detremissyttrande brottsförbyggande rådet har avgivit över departementspromemoriansynes också de strävanden inom kriminalpolitiken som går ut på att begränsastraffrättens roll vara inriktade just på vad man kallar "mindreregelöverträdelser". En liknande inställning kommer till uttryck Prop.1975/76:164 233 idet av nordiska straffrättskommittén avgivna betänkandet NU 1975:5. Allavgiftspåföljder ansetts böra i allmänhet komma i fråga endast vid mera bagatellartadbrottslighet torde hänga samman med att i de fall, då frihetsberövande påföljdkan komma under övervägande, fråga som regel är om lagöverträdelser vid vilkadet finns behov av att utnylQa straffets moralbildande effekt, medan dettabehov inte gör sig gällande på samma sätt vid överträdelser för vilka böter ärden naluriiga påföljden. En vidgad användning av avgiftssanktioner kan kommaatt uppfattas som en markering av hur de överträdelser som avses bör bedömas. Begränsningenav avgiftssanktionerna till mindre allvariig brottslighet bör även ses motbakgrunden av att för tillämpning av siraff i princip krävs att hänsyn tas lillflera olika faktorer såsom den misstänktes skuld och lagöverträdelsens svårhetsgrad.Såvitt gäller böter tillkommer att lagöverträdarens ekonomiska förhållandenvanligen måste beaktas. Grundsatsen att ingen skall kunna ådömas påföljd för engärning, om han inte kan göras ansvarig för denna, bygger på rättvisekrav ochhar stark förankring i det allmänna rättsmedvetandet. I vidare meninginnefattas däri också krav på en erforderiig nyansering vid bedömningen i delenskilda fallel. Alt påföljden för en viss gärning i princip skall drabbalagöverträdare lika och att därför vid bestämmande av en ekonomisk påföljdhänsyn skall las till den enskildes betalningsförmåga tillhör på motsvarandesätt grunderna för det slrarfrälls-liga påföljdssysiemet. Nuangivna hänsynstaganden ställer av naturliga skäl särskilda krav på den ulredningsom skall ligga till grund för bedömningen. En väsentlig fördel som man villvinna med ett avgiftssystem är all det kan tillämpas utan att hänsynstagandenav nyssnämnt slag behöver göras. Vid utredningen i det särskilda fallet bör iallmänhet andra omständigheter inle behöva klarläggas än som erfordras för skall kunna slå fast att en överträdelse objektivt sett har ägt rum. Dettamåste rimligen medföra all möjlighetema att tillämpa ett avgiftssystem blirbegränsade. Man bör sålunda inte medge ett summariskt förfarande, när fråga ärom allvarligare överträdelser, för vilka en verkligt kännbar påföljd börutmätas. Alt rent schablonmässigt ~ och alltså utan iakttagande av normer somutbildats pä det straffrättsliga området och om vilkas värde inte torde rådanågra delade meningar - ålägga mycket höga avgifter bör sålunda inte tillåtas,om det inte med hänsyn till sättet för avgifternas bestämmande ändock kanaccepteras, t. ex. när avgiften sätts i direkt relation till den somlagöverträdelsen har medfört eller kunnat medföra. För att ett system medavgifter bestämda på detta sätt skall kunna tillämpas måste ål den beslutande myndighelenanförtros att företa en närmare prövning om och i vilken utsträckning överträdelsenhar varit ägnad att i det särskilda fallel medföra . På speciellaområden torde dock förekomsten och storieken av vinningen framträda så klartatt ett rent schablonmässigt förfarande är möjligt. 1975/76:164 234 Medhänsyn till vad som sagts kan det ifrågasättas, om det remitterade förslagelinnefattar en jalla avseenden ändamålsenlig och godtagbar lösning. Sålunda ärdet diskutabelt, om de överträdelser som byggnads- och till-läggsavgifternariktar sig mol är sådana att uttagande enbart av avgifter är en lämpligsanktion. Hithörande fall innefattar nämligen inte bara enkla försummelser utanockså sådana handlingar med uppsåt att kringgå lagstiftningen som det finnsall anledning att med kraft ingripa mot. Såsom ett avsleg från hittillsupprätthållna principer fär vidare betecknas del förhållandel alt avgifternaskall kunna påföras annan än den till vilken överträdelsen på ett naturligtsätt kan hänföras. Lagrådet kommer alt i del följande närmare beröra frågan omdetta avsteg men vill redan här framhålla det otillfredsställande i att pågrund av avgiftssystemets konstruktion i denna del den som har begått enlagöverträdelse och kanskelill och med en allvariig sådan kan komma alt gå hellfri från påföljd. Somskäl för införande av förslagets avgiftssystem anförs i huvudsak all nuvarandebestämmelser om böter och - i grova fall - fängelse är otillräckliga, att erforderiigaslraffskärpningar skulle vara olämpliga från kri-minalpolitisk synpunkt och allde föreslagna administrativa sanktionerna måste antas vara vida överlägsna denuvarande straffrättsliga påföljderna som medel att komma till rätta med delolovliga byggandet. De närmare överväganden på vilka denna uppfallning grundashar inle redovisats, Visseriigen förhåller det sig otvivelaktigt så alt enövergång till sanktioner med enbart administrativa avgifter erbjuder bestämdafördelar beträffande ett stort antal överträdelser på ifrågavarande område.Snabbare och effektivare ingripanden blir därigenom ofta möjliga. Detta är avvärde inte bara i repressivt hänseende utan också med hänsyn till kostnadernaför förfarandet. Såvitt gäller den grövre brottslighet som också förekommer påområdet, fastän kanske inte så ofta, synes förslaget emellertid innebära eninte obetydlig försämring av möjlighelerna att ingripa med adekvata påföljder.Att här endast tillämpa administrativa avgifter kan, även om avgifterna i vissafall uppgår lill mycket höga belopp, inte anses tillräckligt. Delta gäller ävenbortsett från det förhållandet att avgiftsplikten i vissa lägen inte kommer attalls drabba den verkligt skyldige. Att behandla kvalificerade lagöverträdelserpå nu angivet sätt måste le sig stötande och kan få menliga konsekvenser, närdel gäller att i den allmänna uppfattningen inskärpa bely-delsen av all byggnadsförfaltningarnaefterlevs. Tilldel sagda kan fogas den anmärkningen alt det föreslagna systemet medadministrativa avgifter lider av den brislen att man inle kommer alt hatillgång till de inom slraffprocessen förekommande säkerhetsåtgärderna kvarstadoch skingringsförbud. Det kommer sålunda inte att finnas några möjligheter althindra den betalningsskyldige att dra sig undan betalningen genom att överlåtaegendom eller vidtaga andra sådana transaktioner. Likaväl som hänsynslösalagöverträdare nu genom transaktioner av detta slag försöker skydda sig mot rättelseåigärderkommer de med all sannolikhet Prop.1975/76:164 235 attförsöka skydda sig mot alt behöva betala avgifter. Riskerna för detta kanväntas bli särskilt stora, om man inför sådana verkligt betydande avgifter somtilläggsavgifterna. 3.Närmare om de föreslagna avgifterna Vadförst beträffar byggnadsavgiften delar lagrådet uppfattningen, att redan detförhållandet alt åtgärd som krävt byggnadslov här vidtagits ulan sädant lov börföranleda påföljd. Föreskrifterna om skyldighet att söka byggnadslov innanmarken bebyggs eller byggnad ändras eller används för nytt ändamål syftarnämligen till att säkerställa att tillböriig hänsyn tas till miljön och tillkraven på säkerhet, sundhet, ändamålsenlighet och trevnad. Om byggnadslovskrävandeåtgärd vidlas ulan lov, kan överträdelsen visseriigen i många fall enbartinnebära att den byggande inte på förhand försäkrat sig om byggnadslov till ensom det senare visar sig fullt acceptabel byggnadsåtgärd. Dessa fall kanbetecknas som rena ordnings-förseelser. 1 andra fall kan den vidtagna åtgärdenvara sådan att den inte skulle ha godkänts vid en förhandsprövning men av olikaskäl, t. ex. hänsyn till samhällsekonomiska och sociala inlressen, måsleaccepteras i efterhand. Men del förekommer också åtgärder, där det utförda ståri klar strid mot gällande planer eller byggnadsförbud eller mot särskilda säkerhetsföreskrifteroch sålunda är helt oacceptabelt, 1 en del av dessa fall kan det vara fråga omen kränkning av betydande allmänt intresse. Dessa senare läll är alltså avannan karaktär än som vanligen hänförs till ordningsförseelser. Lagrådet har iprincip intet att erinra mol ett sanktionssystem som innebär, att allt olovligtbyggande drabbas av en schablonmässigt bestämd avgift, benämnd byggnadsavgift.Emellertid måste krävas att vid sidan av sådan avgifi annan påföljd tillämpas,när fråga är om allvarligare överträdelser. Till utformningen avpåföljdssystemet i den delen återkommer lagrådet i det följande. Detkan ifrågasättas, om byggnadsavgift inle också borde utgå när någon visserligenfält byggnadslov till viss åtgärd men inte har rättat sig efter de villkor somgällde för lovet. Vid stora avvikelser, såsom när en hell annan typ av byggnaduppförts än lovet avsåg, bör handlandet kunna hänföras till olovligt byggande,I mänga fall blir det emellertid fråga om mindre avvikelser, ofta så obetydligaatt det inte vore rimligt att som sanktion ta ut en avgift av den storlek sombyggnadsavgiften bör ha. Man skulle å andra sidan införa ett element av skönsmässigheli avgiftssystemet, om avvikelsens betydelse skulle få bli avgörande för ombyggnadsavgift skall utgå eller ej. Vad som sagts nu föranleder attåsidosättande av villkor för byggnadslov inte bör utgöra grund för uttagande avbyggnadsavgift. 1princip bör byggnadsavgift utgå så snart en byggnadslovskrävande åtgärd harvidtagits utan lov. Hänsyn bör sålunda inte tas till uppsåt eller graden avvårdslöshet hos den som åsidosatt kravet på byggnadslov. Prop.1975/76:164 236 nadslovsenare meddelas eller föreläggande eller handräckning tillgrips för att lä delutförda rättal bör inle heller fä inverka på avgiftens uttagande. Det kan lilloch med sättas i fråga,om man skall kunna undgå byggnadsavgift genom frivilligrättelse. Även om en olovligt uppförd byggnad rivs, kan det ibland varaomöjligt att återställa miljön i ursprungligt skick. Det allmänna intressetkan just ha varit knutet till att området bevarades orört. Sådana fall får dockantas höra till undantagen. 1 regel torde vid frivillig rättelse det allmännaintresset bli tillgodosett. Med hänsyn härtill och för att inte hämmafrivilliga åtgärder i detta syfte bör man avstå från att ta ul byggnadsavgift isådana fall. Närdel gäller byggnadsavgiftens storiek i det enskilda fallet bör tillses, attavgiften blir tillräckligt hög för att motverka olovligt byggande men inte högreän att den ter sig rimlig även vid oavsiktlig överträdelse. Vidare bör beaktas,att byggnadsavgiften i allmänhet kommer att utgöra den enda påföljden förolovliga åtgärder av högst skilda slag, frän uppförande av omfattandebebyggelse till uppsättande av en skylt. Avgiften måste därför kunna varierainom vida gränser. måste dock avgiften vara tämligen lätt attbestämma och så normerad att den kan förutses av den avgiftsskyldige. mening får förslaget alt byggnadsavgiften skall utgå med belopp sommotsvarar fyra gånger byggnadslovsavgiften vid en motsvarande åtgärd, dock medminst , anses uppfylla dessa krav. En svaghet är onekligen, alt taxanför byggandslovsavgift bestäms av vaQe kommun för sig och att det inte ens ärnödvändigt att kommunen ,antar sådan taxa. Ett allvariigt åsidosättande avkravet på byggnadslov kan alltså teoretiskt medföra byggnadsavgift som i enkommun uppgår till men i en annan kommun stannar vid 500kronor. Anledning finns emellertid att förvänta att kommunerna i allmänhet kommerattfastställa taxa för byggnadslovsavgift med ledning av det normalförslag somhar utarbetats av och slatens planverk. Därmed minskarrisken för mera betydande skillnader mellan kommunerna i fråga ombyggnadsavgift vid samma slags olovliga ålgärd. Med hänsyn härtill och till de förQänsterförslagel i denna del i övrigt har anser lagrådet att det kan tillstyrkas. Motden föreslagna tilläggsavgiften kan däremot riktas fiera allvariigainvändningar. Detkan till en böQan starkt ifrågasättas, om den verkligen kommer att utgöra ettändamålsenligt och verksamt medel att motverka just den form av olovligtbyggande som det från allmän synpunkt setl är mest angeläget alt förhindra,nämligen byggande i strid mot de materiella byggnadsföreskrifterna. Vad som olovligenutförts i dessa fall skall som allmän regel inte fä Slå kvar, ochbyggnadsnämnderna har att noga övervaka att rättelse kommer lill stånd. Skerrättelse, skall emellertid i princip någon tilläggsavgift inte ulgå. Dennaavgift kommer följaktligen i huvudsak bara att drabba sådant byggande som vidprövning i efterhand anses kunna godtas. Prop.1975/76:164 237 somtidigare anförts innebär överträdelsen i dessa fall endast denordningsförseelsen, att den byggande inte på förhand har försäkrat sig ombyggnadlov till en fullt acceptabel byggnadsåtgärd. Tilläggsavgiften, som kanuppgå till mycket högt belopp, står i dessa fall inte i rimligt förhållandetill den underiåtenhet som den byggande har gjort sig skyldig till. Närdetolovligt utförda inte i efterhand accepteras utan mäste undanröjas, drabbas denbyggande ofta av en kännbar ekonomisk föriust. Denna kan tillsammans medbyggnadsavgiften i allmänhet anses utgöra en tillräcklig sanktion. Innebäråtgärden kränkning av mera betydande allmänt intresse och har den företagits uppsåtligeneller av grov vårdslöshet, bör dock samhällets ogillande komma till uttryck ien särskild påföljd vid sidan av byggnadsavgiften. Behovet av att kunnatillämpa en sådan påföljd framstår särskilt klart med tanke på det fallet, attnägon har haft betydande ekonomisk fördel av sitt olagliga förfarande men hanvid den tidpunkt när en rättelse blir aktuell inte har så stort intresse av altfortsättningsvis kunna ulnytQa vad han utan tillstånd har genomfört eller avannan orsak inte drabbas särskilt hårt av en rättelseätgärd. Denna situationkan t.ex. föreligga, när byggnad har tagits i anspråk för otillåtet ändamål.Med hänsyn till de angivna speciella kriterierna för den påföljd som börförekomma vid sidan av byggnadsavgiften kan påföljden inte utgöras av enschablonmässigt bestämd avgift. Motbakgrund av det sagda får lagrådet föreslå att tilläggsavgiften ulgår ur detnya sanktionssysiemet. Som ytteriigare skäl för denna ståndpunkt kan åberopasvad lagrådet anför i det följande under punkt 5 beträffande beslutsmyndigheten.I stället för att tillämpa en ordning med tilläggsavgift bör man vid fall avolovligt byggande, som sker uppsåtligen eller av grov oaktsamhet och innebärkränkning av mera betydande allmänt intresse, kunna ingripa mot den skyldige påsamma sätt som vid andra svåra lagöverträdelser. Han bör alltså ådömas straffav allmän domstol. För alt sanktionen skall bli tillräckligt effektiv bördomstolen vid sidan av straffet kunna döma ut en straffavgift. Till frågan omstraff och straffavgift återkommer lagrådet under punkt 6. Vadslutligen angår förslaget om särskild avgift innebär det, såsom ocksäföredragande statsrådet påpekar, en viss avvikelse från principen attadministrativa avgifter bör bestämmas utan skönsmässiga inslag. Med hänsyn tillde omsländigheler som åberopas lill stöd för förslaget bör avsteget emellertidkunna godtas, och lagrådet finner inte heller i övrigt anledning till någonväsentlig erinran mot konstruktionen av den särskilda avgiften. 4.Valet av subjekt för byggnads- och tilläggsavgifterna Enliglremissen skall den som vid liden för avgiftsprövningen är ägare av den byggnadeller anläggning som berörs av en olovlig byggnadsåtgärd alltid påföras debyggnads- och tilläggsavgifter som kommer i fråga. 1975/76:164 238 innebärsåledes, att avgiftsskyldighelen bestäms utan hänsyn till om den som drabbas hargjort sig skyldig till den lagöverträdelse del är fråga om och alltså utanhinder av att annan, vanligen då en förutvarande ägare, myckel väl kan vara denegentlige lagöverträdaren. alt avgiften kan drabba någon som inte harutfört eller haft något som helst alt skaffa med den olovliga byggnadsåtgärdeneller haft möjlighel att avväQa den olaglighet som förekommit innebär enbetänklig nyhet på sankiionsområdel och kan svåriigen accepteras. Ettavsteg som sagts från vad som eljest har ansetts böra upprätthållasbeträffande påföljdssanklioner kan inte nöjaktigt motiveras med att en ny ägarefär kräva åter av föregående ägare vad han kan ha tvingats att erlägga iavgifter. Sådan återkravsrätl kan vara helt illusorisk. Just i demest kvalificerade fallen, där den tidigare ägaren har gjort sig skyldig medveten överträdelse av reglema om byggnadslov och han kanske med god förQänsthar avhänt sig den ifrågavarande egendomen, är det väl tänkbart att han ordnarsina ekonomiska förhållanden så att en återkravsrätl blir värdelös. Också iandra fall blir möjligheterna att få ersättning för utgivna avgifter emellertidhelt beroende av den förre ägarens betalningsförmåga vid den tid då kravet kangöras gällande. Altlägga avgiftsskyldigheten på den nye ägaren under hänvisning lill att den, somsålunda drabbas av avgifi på grund av annans lidigare lagöverträdelse, kansägas ha handlat oförsiktigt vid sitt förvärv och därför bör fä stå sitt kastär inle godtagbart. Möjligen skulle denna motivering kunna åberopas, om den nyeägarens ansvar begränsades till vissa bestämda lyper av äganderättsförvärv, t.ex. köp och vissa andra överlåtelser, beträffande vilka man kan räkna med altförvärvaren regelmässigt har möjlighet att kontrollera om olovligbyggnadsverksamhet har förekommit. Enligt förslagel skall någon sådanbegränsning inte gälla, utan principen om den nye ägarens betalningsansvar föravgifter skall tillämpas generellt vid alla slags förvärv, vilket kan medföra högstotillfredsställande verkningar i en del fall. Förslaget torde vidare ge upphovtill svårlösta problem med tanke på villkorliga överiåtelser, beträffande vilkadet vid tiden för avgifts-skyldighetens bestämmande inle kan avgöras om enslutlig överiåtelse har kommit till stånd. Denna fräga får övervägas närmare,om den föreslagna lösningen skall genomföras. Det fallel måste likasåuppmärksammas att efter avgiftens fastställande överiåtelsen går åter ellerförklaras ogiltig. Härkan vidare påpekas att, om avsikten är all låta den nye ägaren svara för avgiftav det skälet att han har gjort sig skyldig till viss uraktlåtenhet vid sillförvärv, grundema för avgiftens bestämmande bör utformas med hänsyn till svårhetsgradenav en sådan försummelse. Enbart omfattningen och karaktären av den ursprungligaöverträdelsen bör i vaQe fall inle såsom enligt remissen fä vara avgörande. Förslageti vad det gäller ny ägares ansvar kan inte heller lillfredsslällande motiverasmed all denne redan enligl gällande ordning liksom enligl re- Prop.1975/76:164 239 missenkan fä finna sig i att rällelseålgärder framtvingas. Byggnadsavgift är avseddatt utgå även om rättelse tvångsvis genomförs, och vad tilläggsavgiftenbeträffar kan den uppgå lill belopp som vida överstiger värdel för den nyeägaren av den fastighet eller byggnad som avses med rättelsen. Särskilt måbeaktas att nu angivna värde av egendomen kan, t. ex. på grund av upplåtna panlrättigheter,ha varit myckel lågl redan vid förvärvet. För betalning av påförda avgiftersvarar emellertid inle bara denna egendom utan ägaren får finna sig i att ocksåhans övriga tillgångar las i anspråk. Vad som anförts mot förslaget all låtany ägare bli betalningsskyldig för byggnads- och tilläggsavgifter innefattar inlenågot avgörande skäl mot att över huvud tagel tillämpa avgiftspåföljder avdetta slag, men sådan ändring bör genomföras i förslaget att avgifterna påförsden som var ägare vid liden för den olovliga åtgärdens vidtagande. Man kan ulgåfrån alt det är han som i nästan alla fall ligger bakom åtgärden, men även omså inte skulle vara förhållandet, fär det likväl anses befogat altlåta honom bära ansvar för vad som utförts beiräffande egendomen. Attkonstruera avgiftspåföljden med ett så beskaffat ägaransvar låter sig välförenas med vad som i allmänhet gäller i fråga om sanktioner för lagöverträdelserav mindre allvariig karaktär. Väsentligt äremellertid att ägaren, om han kanvisa att han inte alls kan lastas för den överträdelse som avgiften gäller,skall kunna vinna befrielse frän avgiftsskyldigheten. Det remitterade förslagetfär anses medge tillräcklig möjlighet i sädant hänseende genom reglerna omjämkning och eftergift. Detänkta påföljdsavgifterna är avsedda att hanteras i första hand av byggnadsnämndema,och någon prövning inom ramen för ell straffprocessueUt förfarande vid allmändomstol skall alltså inte äga rum. Denna avvikelse från vad som i vanliga falltillämpas, när det gäller att bestämma sanktioner för lagöverträdelser, ärföranledd av strävan alt vinna största möjliga förenkling.