prop · FZ0356 · 1975-12-31 00:00:00 — om ändring ibyggnadslagen (1947:385); beslutad den 6 november1975. Regeringenföreslår alt antaga det förslag som har upptagits i bifogade utdragav regeringsprotokoll. Ipropositionen uttalas att det redan nu-innan riktlinjerna fören framtida skogspolitikhar lagts fast - är nödvändigt atl hålla tillbaka åtgärder som innebär ökadförbrukning av skogsråvara. Vidare påpekas att en omfattande utbyggnad avskogsindustrin, som i ett långsiktigt perspektiv inte kan förses med råvara itillräcklig omfattning, kan komma att medföra betydande strukturella problemoch problem för sysselsättningen. Del framhålls att det krävs en långsiktigplanering av hela skogsnäringen för alt en från samhälleliga utgångspunkterrimlig utveckling skall komma till stånd. Ipropositionen läggs fram förslag till ändring av 136 a § byggnadslagen (1947:385).Ändringen syflar till atl redan nu förbättra samhällets möjligheter attkontrollera och pröva åtgärder inom skogsindustrin som kan innebära ökadförbrukning av svensk träfiberråvara. Den föreslagna ändringen av 136 a tjbyggnadslagen innebär att tillkomsten och lokaliseringen av industriell ellerliknande verksamhet skall kunna prövas med utgångspunkt i hushållningen med iräfiberråvara. Vissaföljdändringar av ansvars- och påföljdsbestämmelserna i 147 § byggnadslagenföreslås också. 1Riksdagen 1975/76. Lag om ändring i byggnadslagen (1947:385) Härigenom föreskrives att 136 a och 147 tjS byggnadslagen(1947:385)'skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lyddse Föreslagen lyddse 136 a S' Tillkomsten och lokaliseringen av Tillkomsten och lokaliseringen av industriell eller liknande verksam- industrielleller liknande verksam het, som är av väsentlig betydelse het,som är av väsentlig betydelse för hushållningen med energi eller förhushållningen med energi, med med landets samlade mark- och val- iräfiberråvaraeller med landets sam- tentillgångar, skall prövas av rege- lademark- och vattentillgångar, ringen i den omfattning som nedan skallprövas av regeringen i den om- säges. fattning som nedan säges. Nyanläggning av följande slag av verksamhet skall prövas, nämligen 1. järn- ochstålverk, metallverk och ferrolegeringsverk, 2. sågverkmed en årlig produk- 2.sågverk med en åriig produktionskapacitet öVere/ziga/jfye 50 (()0 m' lionskapacitet om SOOO.m sågadesågade trävaror, träsliperi, pappers- trävaror eller mer, massafabrik, pap-bruk och cellulosafabrik, pershruk, samt fabrik förtillverkning av fiberskivor, spänskivor eller plywood, 3. fabrik för framställning avoorganiska eller organiska kemikalier eller av petrokemiska produkter i övrigt, 4. fabrik förraffinering av råoljor, 5. atomkraftanläggning, 6. anläggning för upparbetningav atombränsle, 7. ångkraftanläggning och annananläggning för eldning med fossilt bränsle med tillförd effekt överstigande500 megawatt,. 8. fabrik förframställning av gödselmedel, 9. cementfabrik. Utvidgning av verksamhet som anges i andra stycket 2skall prövas om förbrukningen per kalenderår av iräfiberråvara kommer att ökamed minsl 10 000 m' rundvirke eller motsvarande mängd annan iräfiberråvara, iförhållande lill det av åren 1973. 'Lagen omtryckt 1972:775. 'Senaste lydelse 1975:459. Tillstånd enligt första stycket får meddelas endast om kommunen tillstyrkt detta. Tillstånd kan förenas med villkor för tillgodoseende av allmänna intressen och göras beroende av att saken fullföljes genom ansökan till i den ordning som föreskrives i miljöskyddslagen (1969:387). 147 S' Den som företager nybyggnad eller annan åtgärd i strid mot förbud som meddelats i denna lag eller med stöd av lagen dömes till böter. Äro omständigheterna synnerligen försvårande, må till fängelse dömas. Finnerregeringen för visst fall atl verksamhet som avses i andra stycket ej är av denbetydelse som i första stycket säges, kan regeringen medgiva undantag frånprövningsskyldigheten. Utvidgningav sådan verksamhet som anges i andra stycket skall prövas om regeringen ivisst fall beslutar härom. Nyanläggningeller utvidgning, som gäller verksamhet som avses i första stycket, skall iannat fall än som anges i andra och .ftärde styckena prövas om regeringen ivisst fall beslutar härom. Densom uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter villkor som regeringenmeddelat med slöd av 136 a § sjunde stycket, så all allmän rätt kan 1975när förbrukningen var högst eller i förhållande till den förbrukning som har tillålllsenligl denna paragraf Finnerregeringen för visst fall att verksamhet som avses i andra eller tredje stycketej är av den betydelse som i första stycket säges, kan regeringen medgivaundantag från prövningsskyldigheten. Planeradutvidgning av sågverk som innebär all den årliga produktionskapaciteten ökar lill5 000 m'sågade trävaror eller mer skatl anmälas till regeringen. Nyanläggningeller utvidgning, som gäller verksamhet som avses i första stycket, skall iannat fall än som anges i andra och tredje styckena prövas om regeringen ivisst fall beslutar härom. Tillböter eller fängelse i högsl ell år dömes den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1.påbörjar verksamhet, vilken en- 1*1975/76. kränkas, dömes lill böter eller.fängelse I högst . ligt 136 a § andra stycket skall prövas av regeringen,ulan att regeringen har meddelat tillstånd tlll verksamheien eller inedglvitundanlag från prövningsskyldighelen, 2. ökarförbrukningen av iräftber-råvara med minst den mängd som i 136 a tredjestycket säges utan alt regeringen har meddelat lillslånd ökningen eller tnedgiviiundanlag fiån prövningsskyldighelen, 3. påbörjareller fortsäller verksamhet lillslånd av regeringen, sedan regeringen medslöd av 136 a sjätte stycket har beslutat pröva verksamheten, eller 4. åsidosättervillkor eller föreskrift som regeringen har meddelat med stöd av 136 a sS så atlallmän eller enskild rätt kan kränkas. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter atlgöra anmälan enligl 136 a § femte stycket dömes tlll böter. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1976.Bestämmelserna i 136 a § tredje stycket och 147 S andra stycket 2 äger ejtillämpning på sådan ökning av förbrukningen av träfiberråvara som sker för attmöjliggöra produktion som före denna lags ikraftträdande har tillåtits enligt136 a tj i dess tidigare lydelse. Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , . Propositionom ändring i byggnadslagen (1947:385). Frågorrörande hushållningen med våra skogsresurser har tilldragit sigett allt större intresse. Berörda myndigheter och organisationer är överens omatt man måste vara återhållsam med utbyggnader av skogsindustri som innebärökad förbrukning av vedråvara. I direktiven till 1973 årsskogsutredning (Jo 1973:06) framhålls att frågan om virkesbalanser börbehandlas med förtur. Uiredningen avlämnade delbetänkandet (DsJo 1975:1) Virkesbehov och virkestillgång. Efter remiss har yttrandenöver delbetänkandet avgetts av statskontoret, ,, lantbruksstyrelsen, efter hörande avskogsvårdsstyrelserna, , (),statens planverk, statens industriverk, domänverket, stiftsnämnderna i ,och , styrelsen för jordbrukets högskolor och statensveterinärmedicinska anstalt, samtliga länsstyrelser, skogsadministrativautredningen (Jo 1974:03), , statens råd förskogs- och jordbruksforskning, () gemensamt medSveriges skogsägareföreningars riksförbund samt av företrädande Svenska cellulosa- och pappersbmksföreningen.Svenska sågverks- och trävaruexportföreningen och Svenska wallboardföreningen.Yttranden har vidare avgetts av , och Skogs- och lantarbetsgivareföreningengemensamt. i (LO), (), samt gemensamt av Svenska industri-tjänstemannaförbundet.Svenska pappersindustriarbetareförbundet. Prop.1975/76:56 6 skogsarbetareförbundel.Svenska träindustriarbetareförbundet och . Länsstyrelsernahar i åtskilliga fall bifogat yttranden från kommuner, handelskammare,skogsvårdsstyrelser, lantbruksnämnder m. fi. Svenska pappersindustriarbetareförbundet.Svenska skogsarbetareförbundet. ochSveriges arbetsledareförburid har i en gemensam skrivelse tillchefen för industridepartementet ställt krav på skärpta näringspolitiskainsatser på skogsområdet. Eftersamråd med chefema för jordbruks- och industridepartementen avser jag att taupp förslag till vissa åtgärder med anledning av behovet att hushålla med våraskogstillgångar. 2Skogsindustrins råvaruförsörjning 2.1 Gällande skogspolitik Densvenska skogen har utnyttjats som råvara för olika industriellttillverkade produkter. Dess betydelse i detta sammanhang har ökat både absolutoch relativt sett. Under detta sekel har, , de åriigabruttoavverkningarna varit ca 50 milj. skogskubikmeter (m'sk). Under samma tidsteg andelen industrivirke från till av den totalaavverkningen. Därefter har bruttoavverkningarna ökat kraftigt, till f n. över80 milj. m'sk, som andelen industrivirke har ökat till . Dennaökning har ända till kunnat ske utan att det totalavirkesförrådet i våra skogar har minskat. Samtidigtsom det industriella utnyttjandet av skogarna ökade under första hälften av1800-talet upphörde i stort sett samhällets tidigare reglering av hushållningenmed skogarna. Nya regleringar infördes dels för i frågaom återväxtåtgärder, dels för de nyavvittrade enskilda skogarna i lappmarkernai fråga om ransonering av skogen, innebärande bl. a. tvång att följa avmyndigheterna fastställd hushållningsplan. Först infördes emellertidgenerella bestämmelser med krav på återväxtåtgärder efter avverkning eller medandra ord krav på ett kontinuerligt skogsbruk. Olämpliga huggningar 1923 komplettering med regler om skydd för sådan skog.Skogsvårdslagens (1948:237) tillkomst innebär en ytterligare skärpning.Samtidigt infördes ransoneringsregler för större förekomster av mogen, s. k.ej utvecklingsbar, skog. Dengällande skogspolitiken kommer till uttryck i skogsvårdslagen. Denna gällerinte för statens och kyrkans skogar för vilka emellertid i huvudsak sammaprinciper tillämpas. Följande uttalande av föredragande departementschefen iden proposition där förslaget till skogsvårdslag lades fram (prop. 1948:34) kansägas vara en sammanfattning av de skogspolitiska målen. Prop.1975/76:56 7 Medhänsyn till den stora betydelse som skogsbruket och de träförädlande industriernahar både för näringslivet inom landet och för möjligheterna till handelsutbytemed andra länder, är det i högsta grad angeläget, att skogarnasproduktionsförmåga utnyttjas effektivt, så att förutsättningar skapas för ettuppehållande och, såvitt möjligt, en utvidgning av landets skogsbruk och därmedockså av de industrier, vilka äro beroende av skogen för sin råvaruförsörjning. Iskogsvårdslagen slås fast atl skogsbruket bör bedrivas efter i huvudsak ekonomiskaprinciper. I första hand bör eftersträvas en från ekonomisk synpunkttillfredsställande avkastning från skogsmarken. Vid sidan av de ekonomiskaprinciperna för skogsskötseln bör enligt motiven till lagen beaktas skogensbetydelse då det gäller att bereda arbete åt befolkningen inom landelsskogsbygder och att förse skogsindustrierna med råvaror. Vidare sägs att detfrån samhällets synpunkt är av stor vikt att arbetstillfällena i skogen ochtillgången på skogsprodukter blir relativt jämnt fördelade på längretidsperioder. Sålunda bör enligt skogsvårdslagen skogsbmket bedrivas så att ihuvudsak jämn avkastning såvitt möjligt erhålls (1 §). Skogsvårdslagensbestämmelser om dels återväxtåtgärder efter avverkning, dels hushållning medskogen syftar till att säkerställa målet att upprätthålla ett kontinuerligt skogsbmkmed jämn avkastning. Om det efter avverkning inte har lämnats kvar nöjaktigskog, krävs det sålunda att sådana åtgärder vidtas som fordras för att det inomskälig tid skall finnas nöjaktig återväxt på det avverkade området (14§). Föralt trygga ett tillfredsställande utnyttjande av skogsmarkens produktionsförmågalår utvecklingsbar skog inte avverkas på annat sätt än genom sådan gallring somär ändamålsenlig för skogens utveckling. Skog anses som utvecklingshar så längedet, under förutsättning av lämplig skötsel, måste antas bli mer lönande attlåta skogen stå kvar än att avverka den (6 §). Med ändamålsenliggallring avses avverkning i huvudsak av klenare träd i sådan begränsadomfattning att det kvariämnade beståndet kan utnyttja markensproduktionsförmåga. Hushållningenmed den skog som inte är utvecklingsbar, ibland kallad den mogna skogen,regleras i 7 § skogsvårdslagen. Enligt denna paragraf får avverkning av ejutvecklingsbar skog inle på någon fastighet ske så att större rubbningaruppkommer i avkastningens jämnhet. Dispenskan erhållas från de bestämmelser som begränsar avverknings-möjligheterna.Tillstånd till sådan avverkning som innebär avsteg från jämnhetsregeln i 7 §kan t. ex. erhållas om skogsägaren behöver avverka skogen för att finansieravälmotiverade grundförbättrande åtgärder på sin bruknings-enhet. Anvisningarför tillämpningen av skogsvårdslagen utfärdas av . Fr. o. m. den1 har anvisningarna skärpts i fråga om tilllämpningen avavverknings- och återväxtbestämmelserna. 1** 1975/76. Prop.1975/76:56 8 1973års skogsutredning lade fram ett delbetänkande (Ds Jo 1975:1)Virkesbehov och virkestillgång. Där redovisade utredningen beräkningar övermöjligheterna att förse den svenska skogsindustrin medvirkesråvara. skulle frågan om virkesbalanssituationen, dvs. frågan omförhållandet mellan virkesbehov och virkestillgång i vårt land, behandlas medförtur. För att få underlag för bedömning av denna fråga har utredningenbeträffande behovssidan, genom en enkät till massa-och skivindustrin och genomen sågverksinventering, inhämtat uppgifter om bl. a. skogsindustrins faktiskavirkesförbrukning och dess förväntade kapacitet och virkesbehov år1980. Undersökningarna visaratt rund-virkesbehovet som var 62,5 milj. m',av de tillfrågade företagen beräknas öka till 78,1 milj. m' , om hänsyninte behöver tas till eventuella svårigheter att erhålla virke. Om hänsyn tas tillvirkesexporten och till de träd som avverkas i samband med t. ex.ungskogsröjningar, men inte tas till vara, motsvarar de nämnda virkesbehoven enbruttoavverkning av 84 milj. m'sk resp. 106 milj. m'sk. Utredningen kallardetta behovsalternativ C. I behovsalternativ B, som innebär att hänsyn tastill endast en rationaliseringseffekt om och till de utbyggnader förvilka tillstånd har getts enligt 136 a § byggnadslagen (1947:385, omtryckt1972:775, 136 a § ändrad senast 1975:459) (BL) ökar bruttoavverkningen till 94milj. m'sk . Behovsalternativ A innebär att virkesbehovet ligger kvar på1973 års nivå, vilket motsvarar en bruttoavverkning av 84 milj. m'sk. Medutgångspunkt i riksskogstaxeringens beskrivning av tillståndet 1970 har utredningen låtit beräkna de framtida möjligheterna attförsörja skogsindustrin med virke. I beräkningarna har inte tagits hänsyn till demöjligheter som kan finnas att förbättra virkesproduktionen i skogarna. Inteheller har hänsyn tagits till de ekonomiska eller andra faktorer som kanbegränsa avverkningarna. Motbehovsalternativ A ställer utredningen ett avverkningsalternativ, 84:2, somskall ge svar på frågorna hur länge och i vilken omfattning behovsnivåkan tillgodoses. Beräkningsresultaten visar att detta virkesbehov kantillgodoses i stort sett . Efter har den möjligabruttoavverkningen minskat till 75 milj. m'sk. har den minskat till60 milj. m'sk. Utredningens avverkningsalternativ 90:2 visar att behovsalternativetB kan tillgodoses helt endast , varefter avverkningsmöjligheternaminskar hastigt. Bådeavverkningsalternativet 84:2 och alternativet 90:2 belyser enligt utredningenen utveckling som inte kan anses stå i överensstämmelse med riktlinjema förgällande skogspolitik. Detta gäller naturligtvis i ännu högre grad ett avverkningsalternativsom skulle tillgodose behovsalternativet C. Prop.1975/76:56 9 Föratt belysa vilken avverkningsnivå som skulle kunna tillgodose kravet på enlångsiktig, jämn avverkning har utredningen gjort en tredje avverkningsberäkning,alternativ 84:1. I detta altemativ hålls bruttoavverkningen på nivån 84 milj. m'skfram , varefter den sänks till en nivå som dels kan bibehållasunder en , dels möjliggör en återuppbyggnad av virkesförrådet vid 100-årsperiodensslut till samma nivå som vid dess början. Beräkningarna visar attavverkningarna måste sänkas för att en sådan nivå skallnås som kan betraktas som uthållig. Detta innebär att det behövsett virkestillskott av ca 18 milj. m'sk om 1973 års behovsnivå skallkunna tillgodoses. Somsammanfattning konstaterar utredningen att den svenska skogsindustrins rävarubehovnu har nått en sådan nivå att virkestillgången är en klart begränsande faktor.Om industriproduktionen skall kunna behållas nivå måsteenligt utredningen ett årligt underskott av 15-20 milj. m'sk täckas genom ökadvirkesproduktion, bättre utnyttjande av tillgänglig råvara eller på annat sätt. Medhänsyn till de snabba förändringar som kännetecknar utvecklingen i skogsbruketoch skogsindustrin är det enligt utredningen av stor vikt att man snarastmöjligt kan sätta igång fortlöpande, metodiska studier av skogsproduktion och virkeskonsumlion.Utredningen lägger fram förslag med sådant syfte. Fleraremissinstanser har kommenterat utredningens sätt att beräkna virkesbehovet. Enligtskogsstyrelsen kan industrins prognosuppgifter för vara alltför starktpåverkade av konjunkturiäget vid undersökningstillfället. Liknande synpunkterframförs av länsstyrelserna i , , , och Västernorriandslän. LRF och anser att det inte ärrealistiskt att generalisera till ett genomsnitt för ett antal år.Beräkningarna borde i stället ha gmndats på ett reduceratkapacitetsutnyttjande. Enligt förbunden måste skogsindustrin ha kapellet så altkonjunkturtoppar kan utnyttjas. Enligt domänverket var bruttoavverkningen år1973, om hänsyn tas till lagerreduktionen detta år, 77 milj. m'sk. Verketanser det dock sannolikt att det krävs en avverkning av 84 milj. msk för att råvarubehovetoch industrikapaciteten skall tillfredsställas. påpekar att denår använda lagerkvantiteten kan ha haft omfattande lagringsskador vilket medförtstörre vedbehov. Därför kan enligt styrelsen den verkliga förbrukningen underåret ha varit större än den beräknade. Domänverketanser att det är realistiskt att räkna med en fortsatt minskning av åtgångslaleni industrin. Vidare förutsätter verket att rundvirkesförbrukningen i skivindustrinår 1980 kommer att vara betydligt lägre än vad enkätsvaren visar eflersomandra råvaror kommer att användas. Prop.1975/76:56 10 dustrielltutnyttjande av virke som lämnas kvar i skogen i kombination med bättre råvaruutnyttjandei industrin skulle enligt verkets beräkningar kunna medge en expansionmotsvarande 5-7 milj. m' utan att 1973/avverkningsnivå höjs. Utredningensval av utgångsnivåer iavverkningsberäkningar-n a och följderna av dessakommenteras av fiertalet remissinstanser. För länsslyrelserna i , ,och framstår alternativet 84:1 som mest realistisktmot bakgmnd av kända förhållanden. Länssiyrdsen i anser attavverkningarna inte bör tillåtas att bli större än den åriiga tillväxten.Länsstyrelsen i är av den uppfattningen att förutsättningar börfinnas för en framtida avverkning som ligger avsevärt över alternativ 84:1. Enligtstatens industriverk bör det fortsatta utredningsarbetet koncentreras tillavverkningsalternativ som utgår från behovsalternativen B och C. Länssiyrdseni län anser att alternativa beräkningar bör göras för lägreutgångsnivåer än 84 milj. m'sk och i fömtsätteratt utredningen i sina fortsatta bedömningar väger in konjunkturvariationer. Flertaletremissinstanser anser mot bakgrund av de presenterade beräkningarna att allakrafter måste sättas in på produktionshöj ande åtgärder i skogsbruket. Fleranoterar även att utredningen har för avsikt att bygga in sådana åtgärder i sinafortsatta beräkningar. Styrelsen for jordbrukets högskolor och statensveterinärmedicinska anstalt anser att det mot bakgrund av den under det senastedecenniet faktiskt tillämpade skogsskötseln är välbetänkt av utredningen att iberäkningarna inte räkna med framtida möjligheter att höja virkesproduktionen.Enligt styrelsen får möjligheterna att på lång sikt öka virkesproduktioneninte redan nu tas till intäkt för ytteriigare utbyggnad av industrin. Sammauppfattning har I . Iutredningens konstaterande att den svenska skogsindustrins rävarubehov nu harnått en sådan nivå att virkestillgången är en klart begränsande faktor instämmerfiera remissinstanser, bl. a. domänverket, länsslyrelserna i ochGollands län, Skogslndusiriernas sain-arbeisulskoti och samtliga hörda arbetslagareorganisationer.Länsstyrelsen i hävdar att något utrymme förindustriexpansion inte finns i länet. Enligt länssiyrdsen i län är deutbyggnadsplaner som industrin redovisar helt orealistiska med hänsyn tillråvarutillgången och skogspolitikens långsiktiga mål. Länssiyrdsen I Väsimanlandslän anser att det från samhällets synpunkt inte är försvarbart att tillåtaökade eller oförändrade avverkningar om det inte är heltsäkert att det kan produceras motsvarande mängd virke i skogen. Länsstyrelseni anser att det är synnerligen angeläget att skogarna sköts såatt en på lång sikt hög och jämn avkastning kan upprätthållas. Enligt AMS ärdet nödvändigt att utbyggnaden av skogsindustrin totalt och i olika delar avlandet sker under beaktande av det möjliga virkesuttaget. virkesförsörjning inte upprätthållas föreligger enligtstyrelsen risker för framtida sysselsättningsstörningar. LRF och framför den uppfattningen att det sannolikt kommer att finnas utrymmeför viss industriexpansion. Flera remissinstanser behandlar frågan om den framtidapolitiken för skogsnäringen. i län anser att det är önskvärtatt alla slags skogsindustrier underkastas kontroll i fråga om utbyggnad avbefintlig kapacitet och nyetablering. Mot detta uttalande reserverar sig tvåledamöter. i anser att en övergripande planeringav skogsindustrins utbyggnad är absolut nödvändig. Enligt iKalmar län skall industrins utbyggnad ske på sådant sätt att obalans inteuppstår mellan virkestillgången och industrikapaciteten och med beaktande avatt naturvårds- och miljövårdsintressen inte åsidosätts. Svenska pappersindiistriai-belareför-biindei.Svenska skogsarbeiareförbundei, . ochSveriges aibetsledareförbund anför i sitt gemensamma yttrande, i vilket LO ochTCO instämmer, att det är nödvändigt att begränsa råvaruuttaget så att ettuthålligt skogsbruk kan upprätthållas. Även i länär av denna mening. 1 sitt gemensamma yttrande hemställer de hördafackförbunden, med instämmande av LO och TCO. att regeringen i fortsättningentar på sig en reell uppsikt över utvecklingen inom skogsnäringen i sin helhet.Detta bör ske dels via en statlig kontroll och styrning av råvaruförbrukningen,dels genom en statlig övervakning och reglering av utbyggnaden inomskogsindustrin med syfte att åstadkomma en total samordning avstrukturomvandlingen. Nämnda organisationer hemställer att regeringen iavvaktan härpå stoppar all utbyggnad av virkesförbrukande industri ochinförande av fierskiftsdrift som ökar virkesförbrukningen. Enligt domänverketaren styrning av nyetablering av skogsindustri angelägen. Denna kan enligtverket ske genom någon form av ransoneringssystem för virke som möjliggörsgenom t. ex. en kontroll vid industriportarna av införd mängd virke. Verketanser att det i första hand bör prövas ett system som görs till föremål för frivilligöverenskommelse inom branschen. Enligt i är detangeläget att mera omgående dämpa skogsindustrins råvaruförbrukning under dentid som behövs fördel fortsatta utredningsarbetet. i Kronobergslän anser att industrins kapacitet för traditionell svensk råvara tills vidareinte bör ökas nämnvärt innan klarhet har nåtts i frågan om skogarnasproduktionsförmåga medger en sådan ökning. Enligt Skogsindustriernas samarbetsutskottprövar industrin, i avvaktan på att hela bilden beträffande de framtida avverkningsmöjlig-heternaskall klarna, olika vägar att begränsa ytterligare ökning av förbrukningen avinhemsk råvara. 1 detta syfte har, säger samarbetsutskottet, träffats ett avtalom samverkan kring virkesförbrukningen inom skogsindustrin syftande till attföretagen fram till den inte skall öka sin förbrukning avsvensk vedråvara utöver /74 ärs förbrukning i vidare mån