prop · FY03103 · 1975-12-31 00:00:00 — Även aktieägare, som dellager i beslutet atl fortsätta verksamhetenfram till den ordinarie bolagsstämman under nästkommande räkenskapsår, ådrarsig personlig betalningsskyldighet. Denna skillnad torde inte ha åsyftats. Lagrådet föreslår, att fjärde stycket avfattas sålunda:"Underlåter styrelseledamöterna att fullgöra vad som åligger dem enligtförsta stycket, svarar de och andra som med vetskap härom handlar på bolagetsvägnar solidariskt för bolagets uppkommande förbindelser. Sådant ansvarinträder även för aktieägare som, när likvidationsplikt föreligger enliglförsta slyckel andra punkten, med vetskap härom dellager i beslut att fortsättabolagets verksamhet. Ansvarighet varom nu är fråga gäller dock ej förförbindelser som uppkommer sedan likvidationsfrågan hänskjutits lill rätlensprövning eller balansräkning utvisande alt bolagels eget kapital uppgår tillhälften av det registrerade aktiekapitalet blivit granskad av revisorerna ochgodkänd av bolagsstämma." Det erinras om att aktieägare, som genom missbruk av sittinflytande i bolaget föranleder att styrelsen underlåter att fullgöra sinaskyldigheter enligt första stycket, kan bli skadeslåndsskyldiga enligt 15 kap.3 §. 13 kap. 3 § Enligt 15 kap. 3 § kan aktieägare, som genom att medverkatill överträdelse av aktiebolagslagen eller bolagsordningen uppsåtligen ellerav grov oaktsamhet tillfogar annan aktieägare skada, under vissa' förutsättningaråläggas att inlösa skadelidande aktieägares aktier. Lösenbeloppel skall enligtparagrafen bestämmas till belopp som är skäligt med hänsyn till bolagetsställning och övriga omständigheter. I anslutning till paragrafen framläggerföredragande statsrådet i remissprotokollel synpunkter pä hur inlösensummanskall bestämmas. Sålunda anföres bl. a. att man vid värderingen skall bortsefrån den värdetryckande faktor som maktmissbruket kan ha inneburit. I förevarande paragraf behandlas fall då aktieägares maktmissbmkär av mer svårartad karaktär. Under förutsättningar, som anges i lagrummet,kan rätten på talan av ägare till en tiondel av aktierna besluta atl bolagetskall träda i Ukvidation. På yrkande av bolaget kan emellertid rätten i sådantfall i stället ålägga bolaget att inlösa kärandens aktier. I motsats till 15kap. 3 § innehåller förevarande paragraf dock inte någon regel omlösenbeloppets storlek. De principer, som i detta hänseende skall tiUämpas vidinlösen enligt 15 kap. 3 §, bör naturligen äga gUtighet även vid inlösen jämlikt 13 kap. 3 §.Någon uttrycklig bestämmelse härom synes inte erfordras. Det måframhållas att, om bolaget ålägges att lösa aktierna, rättens avgörande bör skegenom dom. Visar det sig därefier all bolaget inle löser aktierna inomfastställd tid, får talan att bolaget skall träda i likvidation tagas upp isärskild rättegång. 13 kap. 10 § Innebörden av att här avsedda ålgärder skall vidtas genastär all, när rätten förordnat om likvidation, anmälan för registrering skall skeoch kallelse på okända borgenärer skall sökas utan hinder av att beslutet ejvunnit laga kraft samt att, om likvidationen beslutats av bolagsstämman,utgången av den i 9 kap. 17 § angivna klanderliden ej skall avvaktas. Jfr vadsom anföres nedan vid 13 kap 17 §. 13 kap. 12 § I det remitterade lagförslaget upptages inle någonmotsvarighet till bestämmelsen i 156 § nu gällande aktiebolagslag att likvidatorernaofördröjligen skall upprätta inventarium och balansräkning. Orsaken härtill är,enligt vad som framgår av remissprotokollet under förevarande paragraf, altden balansräkning, som ingår i styrelsens slutredovisning enligt 9 §, geringångsvärden för redovisningen under likvidationen, varigenom aktieägarna fårmöjlighet att överblicka alla förändringar i del egna kapitalet intilllikvidationens avslutande. HärtUl må anmärkas att fall kan tänkas förekomma, då någonslutredovisning enligt 9 § inte bUr framlagd. Så torde särskUt kunna bliförhållandet om likvidationen föranletts av att bolaget saknar till registretanmäld behörig styrelse eller verkställande direktör. I sådant fall bör detankomma på likvidatorerna själva att upprätta erforderliga handlingar angåendebolagets städning vid likvidationens början. Någon uttrycklig bestämmelse däromtorde inte erfordras. 13 kap. 14 § Departementsförslaget innebär i likhet medutredningsförslaget men i motsats till gällande lag att frågan omansvarsfrihet ät likvidator tas upp till behandling och avgörande på ordinariebolagsstämma där årsredovisningen framläggs. Detta kommer i departementsförslagetslagtext till uttryck i 13 kap. 7 § tredje stycket, som i princip gör bestämmelsernaom styrelsen tillämpliga på likvidatorema, samt 13 kap. 12 § första stycket,där bestämmelser ges om likvidatorernas årsredovisning som skall framläggas påordinarie bolagsstämma. Förevårande paragraf reglerar likvidatorernasslutredovisning. Det torde ofta inträffa att denna avges under löpanderäkenskapsår. Aktieägamas granskning av redovisningen enligt andra stycketkommer i sådana fall att ske på en extra stämma. Självfallet börsamtidigt därmed behandlas frågan om ansvarsfrihet för likvidatorernasåtgärder efter det föregående räkenskapsårets slut. Detta bör komma till tydligareuttryck i lagtexten, förslagsvis genom att i sista punkten av andra stycket avförevarande paragraf hänvisas också till andra stycket 3 i 9 kap. 5 §. 13 kap. 15 § Som angivits vid 13 kap. 14 § skall frågan omansvarsfrihet för likvidatorema för likvidationens slutperiod behandlas på denbolagsstämma där aktieägarnas granskning av slutredovisningen sker. Som regelfinns sålunda ingen anledning att påkalla bolagsstämma enligt andra stycket avförevarande paragraf, såvitt gäller prövning av fråga om skadeståndstalan mot likvidatorema.Undantagsvis kan dock tänkas att andra stycket kan komma alt liilämpasbeträffande likvidatorerna, exempelvis i fall när tidigare beslut omansvarsfrihet för dem inte är giltigt eller när frågan om ansvarsfrihet överhuvud inte prövats. Bestämmelsen i andra stycket torde emellertid kunna fåtillämpning framförallt då det gäller talan mot aktieägare. Situationen kanvara den att väl likvidatorerna fått ansvarsfrihet vid den bolagsstämma, därgranskningen av slutredovisningen skett, men att en aktieägargrupprepresenterande av aktiekapitalet därefter finner attskadeståndstalan bör väckas mot annan aktieägare, som missbrukat sin slällning.Förutsättning för sådan talan är, såsom utvecklas senare vid 15 kap. 5 §, bl.a. att frågan om dess anställande behandlats vid bolagsstämma. Enligt 15 kap. 5 § fjärde stycket föreligger möjlighet att även om ansvarsfrihet beviljats eller beslut fatlats att icke föraskadeståndstalan utan att aktieägare representerande avaktierna röstat däremot likväl väcka sådan talan, nämligen om bolagsstämman vilseletts.Det må här framhållas att, såsom anges vid 15 kap. 5 §, fråga om talan i sådantfall inte behöver behandlas på ny stämma. 13 kap. 17 § Fjärde stycket har ordagrant hämtats från 131 § fjärdestycket i aktiebolagsutredningens förslag. Av 17 § i utredningens förslag tillkungörelse om registrering beträffande aktiebolag framgår, att lagbestämmelsentrots sin avfattning skall avse inte endast fall då av bolagsstämman fattatlikvidationsbeslut efter upphävts genom lagakraftägande dom utan ävenfall då rätten meddelat likvidalionsbeslutet och detta upphävts av högreinstans genom lagakraftägande beslut. Detta bör framgå av lagtexten.Bestämmelsen bör alltså avfattas så, att den gäller fall då Ukvidationsbeslutblivit upphävt genom domstols laga- kraflägande dom eller beslul. I samband härmed bör vissredaktionell jämkning av lagtexten vidtas. Beträffande vissa uttalanden i inledningen lill detlakapitel torde få hänvisas till vad lagrådet anfört vid behandlingen av 6 kap. 6§. 14 kap. 3 § I specialmotiveringen till förevarande paragraf uttalasatt fusion enligt 2 § utgör en speciell form av bolagsbildning. Bestämmelsen iandra stycket av förevarande paragraf avser att säkerställa en revisionskontrollav motsvarande slag som är föreskriven enligt 2 kap. 9 § andra stycket vidaktiebolags bildande i allmänhet. Enligt sistnämnda lagrum skall av revisornsyttrande framgå att apportegendomen i stiftelseurkunden ej åsatts högre värdeän det verkliga värdet för bolaget och att egendomen är eller kan antagas blitill nytta för bolagels verksamhet. Enligt ordalagen i andra stycket avförevarande paragraf krävs för registrering av fusionsavtalet att revisomintygar att summan av de "egna kapitalen" i de överlåtande bolagenöverstiger aktiekapitalet i det övertagande bolaget. Med hänsyn tillinnebörden av uttrycket "eget kapital" i 11 kap. 7 § andra stycket äremellertid den valda formuleringen vUseledande. Bestämmelsen bör i ställetutformas i närmare anslutning till 2 kap. 9 § andra stycket. Dock torde vidfusion enligt 14 kap. 2 § någon motsvarighet inte behövas till bestämmelsen isistnämnda lagrum om apportegendomens nytta för bolagets verksamhet. Medhänsyn till det anförda föreslås att andra stycket av förevarande paragraf fårföljande lydelse: "Hinder mot registrering av avtal om fusion enligt 2§ möter, om ej yttrande företes från auktoriserad eller godkänd revisor avvilket framgår att aktiekapitalet i det övertagande bolaget icke överstiger deöverlåtande bolagens sammanlagda verkliga värde för det övertagandebolaget." 14 kap. 4 § Lagrådet hänvisar beträffande tolkningen av begreppetborgenär tiU vad som anförts under 6 kap. 6 §. 14 kap. 5 § Den föreslagna formuleringen av första stycket avförevarande paragraf har direkt motsvarighet i 6 kap. 7 § första stycket.Lagrådet har föreslagit viss iindring av sistnämnda lagmm. Molsvarande ändringbör göras i förevarande paragraf, förslagsvis genom att före"beslut" i första stycket införes "lagakraftvunnet". 14 kap. 10 § Enligt andra stycket av förevarande paragraf kandotterbolagets styrelse, när anmodan till aktieägare, mot vilkalösningsanspråk riktas, kungjorts i tidningarna, hos vederbörande tingsrättbegära förordnande av god man. I tredje stycket föreskrivs för det fallet attgemensam skiljeman för nyssnämnda aktieägare inte uppgivils, att god man skallförordnas, om det ej tidigare skett enligt andra stycket. I specialmotiveringenanges den i andra stycket tillskapade möjligheten att begära förordnande redannär kungörelsen skett ha tillkommit för atl man skall vinna tid. Det äroklart vad en god man för aktieägare skall kunna uträtta innan man vet om deberörda aktieägama kommer att höra av sig eller vad de kommer att föreslå. HärtiUkommer alt, även om en god man i en del fall skulle kunna handla åtminstoneförberedelsevis redan innan visshet därom föreligger, den praktiska fördelenblir begränsad, eftersom tidsfristen inom vilken skUjeman skall uppges är kort,endast . Bestämmelsen om god man i andra slyckel bör därför lämpligenfå ulgå. Med denna ändring och med ytterligare vissa redaktionella jämkningarkan förevarande paragraf förslagsvis få följande lydelse: "Villmoderbolag lösa in aktier i dotterbolag enligt 9 § och kan överenskommelsehärom icke träffas, skall moderbolaget hos dotterbolagets styrelse skriftligenbegära att tvisten hänskjutes till skiljemän och uppge sin skiljeman. Dotterbolagetsstyrelse skall vid begäran enligt första stycket ofördröjligen genomkungörelse i Post- och och tidning inom den ort där styrelsenhar sitt säte anmoda aktieägare, mot vilka lösningsanspråket riktas, attskriftligen uppge sin skiljeman till dotterbolaget senast fränkungörelsen. Anmodan skall även genom brev sändas till varje sådan aktieägare,om hans postadress är känd för bolaget. Har ickesamtliga i aktieboken införda aktieägare, mot vilka lösningsanspråket riktas,inom föreskriven tid uppgivit en gemensam skiljeman, skall dotterbolagetsstyrelse hos rätten i den ort där styrelsen har sitt säte begära förordnandeav god man. Denne skall hos överexekutor i nämnda ort ansöka om förordnande avsådan skiljeman och i tvisten bevaka frånvarande aktieägares rätt." 14 kap. 11 § Det verkar onekligen förbryllande att man såsom sker idenna paragraf anser sig behöva särskilt föreskriva att aktieägarna ärskyldiga att till det inlösande moderbolaget överlämna sina aktiebrev också fördet fall att lösenbeloppet är fastställt. Atl part skall ställa sig en dom liUefterrättelse torde inte behöva utsägas, och skiljedomen kan ju enligt det remitterade förslaget i motsats tillvad som skulle gälla enligt aktiebolagsutredningens förslag inte klandras påmateriell grund. Jfr även 12 §. Det synes som om man i första stycket bordenöja sig med en föreskrift om att aktieägarna under givna förutsättningar ärskyldiga att redan innan lösenbeloppet fastställts överlämna aktiebreven motgodtagbar säkerhet. Under åberopande av vad sålunda anförts hemställerlagrådet, alt första stycket erhåller följande lydelse: "Prövas tvist ominlösen enligt 9 § av skiljemän och är det oslridigl mellan parterna attlösningsrätt föreligger eller förklaras i skiljedom att sådan rätt är för handenutan att lösenbeloppet fastslälles, är aktieägarna skyldiga att tillmoderbolaget överlämna sina akliebrev med påskrift om överlåtelse, ommoderbolaget ställer av skiljemännen godkänd säkerhet för kommande lösenbeloppjämte ränta." T doktrinen råder delade meningar om huruvida och i såfall under vilka förutsättningar mellandom kan meddelas i skUjemannaförfaran-dei allmänhet (se , Skiljeförfarandet, 1966, s. 108 med där lämnadehänvisningar). I fall som här avses skall emellertid skUjemännen enligt denföreslagna lagtexten oavsett vad som må gälla enligt skUjemannalagen kunnameddela sådan dom beträffande lösningsrätten och därefier fortsätta medförhandling om lösenbeloppets storlek (jfr 9 § andra stycket). I fråga om andra stycket bör till förekommande avmissförstånd påpekas att aktieägare från den dag lösenbeloppet förfallit tUlbetalning har rält lill ränta enligt allmänna regler (se f. n. 9 kap. 10 § handelsbalken). 15 kap. 5 § Av motiven framgår, alt talan som avses i första stycketinte skall få väckas vare sig av bolaget (i regel representerat av en nystyrelse) eller av en aktieägarminoritet, om ej ärendet behandlatspå bolagsstämma. Mol denna ståndpunkt är intet i sak atl erinra (beträffandeen speciell situation, nämligen brottslig gärning, hänvisas dock till vad nedansägs). Vad sålunda är avsett atl gälla synes emellertid böra komma tilltydligt uttryck i lagtexten. Stämman kan fatta formligt beslut om attskadeståndstalan skall väckas. Men handläggningen på stämman kan också mynnaut i att styrelsen osv. ej beviljas ansvarsfrihet (decharge), och detta börvara tillräckligt för att skadeståndstalan skall få anhängiggöras. Därvid bördock beaktas, att termen ansvarsfrihet ej bör användas i fråga om stiftare,revisorer och aktieägare. Skall talan kunna väckas av bolaget mot någon somtillhör dessa kategorier, bör alltså stämman besluta att sådan talan skall väckas.Under förutsättningar som anges i första punkten kan också en aktieägarminoritetföra skadeståndstalan. Med hänsyn lill vad nu sagts bör första stycket förstapunkten innehålla, att talan om skadestånd tUl bolaget enligt 13 §§ kanväckas, om vid bolagslämma majoriteten eller en minoritet beslående av ägaretill minst en tiondel av samtliga aktier biträtt förslag om anställande avskadeståndstalan eller, såvitt gäller styrelseledamot eller verkställandedirektör, röstat emot förslag om ansvarsfrihet. Denna utformning av bestämmelsen föranleder ytterligarenågra kommentarer. Det får anses ligga i sakens natur att, om ansvarsfrihet bevUjats,detta beslul är slutgiltigt i så måtto alt ny bolagsstämma ej kan besluta attbolaget skall väcka skadeståndstalan. Däremot står givetvis för en aktieägarminoritet,som avses i bestämmelsen, alltid möjligheten öppen alt väcka talan, underförutsättning att sådan minoritet röstat mot ansvarsfrihet. Om behandlingen avdechargefrågan på bolagsstämman lett till atl ansvarsfrihet ej beviljats, harinte blott en sådan minoritetsgrupp som sagts rätt atl väcka talan utansådan rätt tillkommer även styrelsen (i regel en nytillträdande styrelse) utanytterligare beslut av stämman om att skadeståndstalan skall väckas. Detankommer dock på styrelsen att på eget ansvar pröva, huruvida talan skallföras. I sammanhanget är att märka, att dechargevägran kan ha den karaktären, atlstämmomajoriteten endast velat "pricka" den avgående styrelsen men ejönskar göra ekonomiskt ansvar gällande (, Om aktiebolag s. 99). Den minoritetsgrupp, som väcker talan, behöver ej varaidentisk med den som röstat emot ansvarsfrihet eller emot beslut att ej väckatalan. Att frågan om ansvarsfrihet resp. frågan huruvidaskadeståndstalan skall föras behandlats på bolagsstämma får anses utgöraprocessförutsättning i skadeståndsmålet. Stämningsansökan skall alltsåavvisas, om förutsättningen ej visas vara för handen. Det ankommer däremot intepå domstolen att pröva, huruvida styrelsen har bolagels uppdrag att föraskadeståndstalan. Frågan bärom är en sak mellan den agerande styrelsen och denbolagsstämma som i sinom tid skall ta ställning till spörsmålet om ansvarsfrihet för styrelsen. Första stycket andra punkten innehåller en bestämmelse omuppgörelse beträffande sådan skadeståndsskyldighet som här avses. Avsiktentorde vara atl, liksom enligt gällande rätt, endast bolagsstämman äger beslutaom uppgörelse. Detta bör komma till uttryck i lagtexten. Om aktieägare förtalan för bolagets räkning, bör därjämte hans samtycke erfordras för attuppgörelse skall kunna äga rum. Det bör alltså föreskrivas dels att uppgörelsebeträffande skadeståndsskyldigheten kan träffas endast av bolagsstämman ochblott under förutsättning att ej ägare till en tiondel av samtliga aktierröstar mot förslag härom, dels att, om skadeståndstalan föres av aktieägare förbolagets räkning, uppgörelse ej kan träffas utan hans samtycke. Enligt andra stycket svarar aktieägare, som anställt talanför bolagets räkning, för rättegångskostnaderna. Innebörden härav framgår avförarbetena till 88 § aktiebolagslag (se NJA II 1910 nr 14 s. 120), till vilka härmå hänvisas. För vad aktieägaren sålunda utgivit i rättegångskostnader har hanenligt det remitterade förslaget rätt till ersättning av bolaget i den mån dettäcks av vad bolaget vunnit i rättegången, medan han enligt gällande lag harrätt till ersättning i den mån del täcks av vad som kommit bolaget till godogenom rättegången. Förslaget innebär en sannolikl ej åsyftad saklig ändringbl. a. i det fall att en svarande som ålagts att betala rättegångskostnader är insolvenl.Gällande lags formulering synes vara att föredra. I fjärde stycket bör vidtagas vissa redaktionellajämkningar. Det bör observeras, att skadeståndstalan enligt detta stycke kanföras utan ny handläggning på bolagsstämma. Det räcker således med den behandlingsom redan ägt rum enligt första stycket. Exempelvis kan en aktieägarminoritet,som anser sig vilseledd, direkt inge stämningsansökan till rätlen, utan altnågon fömyad handläggning av frågan om ansvarsfrihet eller om väckande avskadeståndstalan uppställs som processförutsättning. Enligt gällande lag kan skadeståndstalan för bolagelsräkning mot styrelseledamot osv. på grund av brott i regel väckas oavsett om ansvarsfrihetbeviljats. Har brottet t. ex. en förskingring upptäckts efter det attansvarsfrihet beviljats, torde enligt det remitterade förslaget i allmänhetfjärde stycket vara tUlämpligt. Men behov kan föreligga att fora målsägandelalanför bolagets räkning innan dechargefrågan behandlats på bolagsstämma. I ettnytt femte stycke i paragrafen bör därför föreskrivas att, utan hinder av vadsom sagts ovan i paragrafen, skadeståndstalan som grundas på brott kan föras avstyrelsen. Sammanfattande vad nu sagts föreslår lagrådet, attparagrafen ges följande lydelse: "Talan om skadestånd till bolaget enligt13 §§ kan väckas, om vid bolagsstämma majoriteten eller en minoritet beslåendeav ägare till minst en tiondel av samtliga aktier biträtt förslag omanställande av skadeståndstalan eller, såvitt gäller styrelseledamot eUerverkställande direktör, röstat mot förslag om ansvarsfrihet. Uppgörelsebeträffande skadeståndsskyldigheten kan träffas endast av bolagsstämman ochblott under förutsättning att ej ägare till en tiondel av samtliga aktierröstar mot förslag härom. Föres skadeståndstalan av aktieägare för bolagetsräkning, kan uppgörelse ej träffas ulan hans samtycke. Talan om skadestånd tUl bolaget får föras av ägare tillminst en tiondel av samtliga aktier. Om aktieägare sedan talan väckts avstårfrån talan, kan likväl de övriga fullfölja denna. Den som anställt talansvarar för rättegångskostnaderna men har rätt till ersättning av bolaget för kostnad som täckes av vad som kommil bolagettill godo genom rättegången. Talan för bolagets räkning mot styrelseledamot ochverkställande direktör om skadestånd på grund av beslut eller åtgärd under etträkenskapsår skall väckas sist från det årsredovisning och revisionsberättelseför räkenskapsåret lades fram på bolagsstämma. Har beslut fattats att bevilja ansvarsfrihet eller atticke föra skadeståndstalan utan att aktieägare, som avses i första stycket,röstat däremot eller har liden för talan försuttits enligl tredje stycket, kanlikväl talan enligt första eller andra stycket väckas, om i årsredovisningeneller revisionsberättelsen eller eljest till bolagsstämman ej lämnats iväsentliga hänseenden riktiga och fullständiga uppgifter angående beslut elleråtgärd vara talan grundas. hinder av vad som sagts ovan i denna paragraf kanskadeståndstalan som grundas på brott föras av styrelsen." 17 kap. 1 § Av tredje stycket av förevarande paragraf följer att omett förbjudet subjekt förvärvat bunden aktie på annat sätt än genom teckningeller överlåtelse t. ex. genom arv eller bodelning han kan vid ökning avaktiekapitalet tilldelas de bundna aktier till vUka hans aktieinnehavberättigar. Lagrådet får i sammanhanget påpeka att lagen inte särskilt reglerarförfarandet när någon, som varit svensk medborgare och därvid förvärvat bundnaaktier, efter förlust av det svenska medborgar-.skapet vill delta i fond- ellernyemission på gmnd av sina behållna aktier. En rimlig analog tolkning avstycket torde emellertid innebära att även i sådant fall bundna aktier fårtilldelas honom. 18 kap. 1 § I det remitterade lagförslaget har inte upptagitsbestämmelser om avgifter i registreringsärenden (jfr 203 § gällande lag och 171§ aktiebolagsutredningens förslag). Avsikten är emellertid att i en av regeringenmeddelad registreringsförordning skall upptas bestämmelser om skyldighet försökande att i vissa fall erlägga avgift i registreringsärende. I sammaförordning torde komma att upptas bestämmelser om skyldighet för patentverketatt på begäran mot avgift förhandsgranska handlingar i samband medbolagsbildning och nyemission. Av 8 kap. 3 § regeringsformen följer att föreskrifter omavgifter till staten vilka innebär åligganden för enskilda eller ingrepp ideras ekonomiska förhållanden hör till lagområdet. kan emellertidmed slöd av 8 kap. 9 och 11 §§ regeringsformen bemyndiga regeringen att utfärdasådana föreskrifter med rätt för regeringen att överlåta åtförvaltningsmyndighet att meddela bestämmelser i ämnet. Det kan hävdas att ivart fall de sedvanliga avgiftema i patentverkets registre- ringsärenden är av sådan beskaffenhet att dyliktbemyndigande krävs. Med hänsyn härtill och då bemyndigande bör inhämtas itveksamma fall föreslås att till 18 kap. 1 § fogas ett nytt stycke avförslagsvis följande lydelse. "Föreskrifter om avgifter i regislreringsärendenenligt denna lag meddelas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,av regislreringsmyndigheten.' 18 kap. 5 § Gällande lag innehåller i 200 § andra stycket enbestämmelse av innebörd att om någon i annat fall än när fråga är om firmainlrånganser att en införing i aktiebolagsregistret länder honom till förfång kan hanföra talan vid domstol om registreringens hävande och om skadestånd. Någonmotsvarighet därtill har inte upptagits i förslagel till ny lag. Skälet angesvara att det inte finns något praktiskt behov av en sådan beslämmelse.