prop · FZ03179 · 1975-12-31 00:00:00 — 4.4Bestämmelserna om ordinarie arbetstid Möjlighetenatt i kollektivavtal överenskomma om längre ordinarie arbetstid än lagen angerhar använts i mycket liten omfattning. 1975/76:179 33 arbetsveckaförekommer dock för bl. a. läkare, fyrvaktare och personal inom försvaret. Somtidigare nämnts har i avtal för underjordsarbetare och vissa skiftarbetarebestämts kortare ordinarie arbetstid än . Ett tjugotalansökningar om dispens för förlängd ordinarie arbetstid prövas avarbetarskyddsstyrelsen. Beträffandeövertidsregleringen har arbefstidsgrappen i sin genomgång funnit att avtalenofta tillämpar en annan definition på övertid än lagen. Flera avtal tillämparsåledes s. k. mjuk arbetsvecka, dvs. den ordinarie veckoarbetstiden reducerassådana veckor då helgdagar inträffar. Vad gäller övriga ledighetsperioder somsemester, sjukfrånvaro och tjänstledighet finns i. kollektivavtalen ofta ingabestämmelser som reglerar verkningarna i övertidshänseende. Kritik har från arbetstagarhållriktats mot lagen i detta hänseende. Man menar att arbetstidslagen bordeinnehålla bestämmelser om s. k. privUigierad frånvaro enUgt t. ex. semesterlagensmodell. Lagensmöjlighet att genom avtal öka uttaget av allmän övertid har utnyttjats på detstatliga tjänstemannaområdet. Avtalen för privattjänstemännen innehåller i endel fall bestämmelser om allmän övertid som går utöver lagens stadganden. Arbetarskyddsstyrelsenkan om synneriiga skäl föreligger bevilja dispens för uttag av extra övertid.Antalet dispensärenden har håUit sig kring 5 500 per åroch innebär ingen större förändring jämfört med förhåUandena innan den nyalagen trädde i kraft. Arbetarskyddsstyrelsen bifaUer regelmässigt utan närmaresakprövning framställningarna om extra övertid, om dispensansökningamatillstyrkts av vederbörande arbetstagare eller arbetstagarorganisation. Antaletärenden som föranlett mera ingående sakprövning håller sig under tio . Övertidsuttagetför förberedelse- och avslutningsarbete torde enligt arbetstidsgmppen varaobetydligt för det stora flertalet arbetstagare. Inom vissa områden förekommerdet emellertid regelbundet. Från arbetstagarhåll har ansetts att sådan övertidär principiellt otillfredsställande och att den tillämpas i alltför storutsträckning. Arbetarskyddsstyrelsen har ett antal fall uppe tUlbedömning. Omfattningenav övertid för nödfallsarbete har stigit kraftigt sedan lagen trädde i kraft.Detta kan emellertid till stor del förklaras med att tillämpningsområdetvidgats jämfört med tidigare. Arbetarskyddsstyrelsen har möjlighet att gedispens från anmälningsskyldigheten avseende nödfallsarbete. Denna möjlighethar utnyttjats i ett fåtal fall. Joumalföringenav övertid har vållat vissa smärre problem. har inte fört delagstadgade anteckningarna. Vissa anpassningsproblem har också förekommit isamband med övertidsregistrering med hjälp av ADB. 1975/76:179 34 Vidarbetstidslagens tUlkomst fanns vissa farhågor för att lagens jourtidsregler skuUemedföra att jourtid skulle komma att utnyttjas inom ett större område än tidigare.EnUgt arbetstidsgruppen finns emellertid inte belägg för att jourtid kommitatt utnyttjas på områden för vUka den inte varit avsedd. Avsteg från lagensbestämmelser om juortid har gjorts i vissa avtal på bl. a. det statliga områdetoch för kommunal-och landstingsanstäUda. Ansträngningar har dock kunnat spårasfrån arbetsgivarhåll att nedbringa jourtidsuttaget. Ett antal ärenden som berörjourtidsuttag handläggs av arbetarskyddsstyrelsen. Problemen vid tUlämpningenhar framför aUt berört deltidsanställdas jourtid. TUlskillnad från jourtid lagregleras ej beredskapstid. Från arbetstagarhåll harframförts önskemål om bestämmelser som begränsar bered-skapstidsuttaget ochregler för hur beredskap skall tillgodoräknas som arbetstid. Överträdelserav arbetstidslagen som föranlett åtal och dom har förekommit i några få fallunder senare år. Förseelsema har gäUt övertidsuttag och anteckningar omövertid. FrånarbetstagarhåU har framförts att nuvarande sanktionssystem inte effektivtförhindrar brott mot arbetstidslagen. Arbetarskyddsstyrelsenhar handlagt omkring 8 0009 000 ärenden medanledning av arbetstidslagen. Flertalet ärenden har gällt uttag av extraövertid (drygt 5 000 ) och nödfallsarbete (omkring 2 000 ). 4.9 Formernaför handläggning av dispensärenden Fråganom obUgatorisk förbundsremiss vid handläggningen av dispensärenden hardiskuterats såväl vid arbetstidslagens tillkomst som därefter. Från arbetstagarhållhar framställts yrkande om en sådan ordning. Arbetarskyddsstyrelsenhar tillstäUt partema en skrivelse vari rekommenderas attarbetsgivaren lämnar sin framställning om nödfallsarbete till den lokalaarbetstagarorganisationen för påteckning innan den tillställsarbetarskyddsstyrelsen. 4.10 Sammanfattandesynpunkter från arbetsmarknadens parter Frånarbetstagarhåll har kritik riktats mot arbetstidslagens bestämmelser omordinarie arbetstid, jourtid, beredskapstid m. m. Enligt organisationernasmening finns behov av ett starkare stöd för arbetstagarpartens intressen änden nuvarande lagen ger. 1975/76:179 35 Frånarbetsgivarhåll framhåUs att en ytterligare reglering av arbetstidsfrågornainte är möjUg om arbetstidslagen skall behåUa sin karaktär av ramlag för iprincip hela arbetsmarknaden. EnUgt arbetsgivarsidan finns snarare ett behov avuppmjukning av lagens regler vad gäller jour-och övertid, begränsningsperioderoch dispensgivning. skrivelse tiU statsrådet och chefen för den 17mars 1974 hemstäUer TCO om en utredning rörande förkortningar av den dagligaarbetstiden och de specieUa problem som följer med deltidsarbete samt en allmänöversyn av arbetstidslagen. TCO:skrav på en översyn av arbetstidslagen bygger i huvudsak på följande överväganden. De förslag årsarbetstidskommitté som lades tUl gmnd för allmänna arbetstidslagen betraktadessom en radikal omgestaltning av arbetstidslagstiftningen och en anpassning tiUdet moderna arbetsUvet. Reformverksamheten på arbetslivsområdet har emellertidfortsatt i snabb takt vilket kan motivera en översyn av lagen. Lagensutformning förutsatte en avtalsreglering mellan partema i en mängd frågor. TCOmenar att arbetstagarparten i dessa avtalsförhandlingar inte ges tUlräckligtstark ställning. Lagen har i vissa fall kommit att utgöra ett negativtnormgivande element. Förutom sådana allmännasynpunkter på lagen tas vissa konkreta punkter upp i TCO;s framställning. En sådan är lagensbestämmelser om undantag från lagens tillämpning. TCO anser detotillfredsställande med nuvarande ordning som ger arbetsgivarnatolkningsföreträde på denna punkt. En annan punkt i lagen som berörs i TCO:sframställning är att lagen utgår från s. k. hård arbetsvecka. Eftersomflertalet arbetstagare har sin arbetstid beräknad efter s. k. mjukarbetsvecka, blir konsekvensen av lagens regler att arbetsgivaren kan ta utmer övertid än vad som avses enligt lagen. Lagen saknar även regler om vilkenfrånvaro som skall betraktas som privUigierad vid registrering av övertid. Arbetstidslagen saknarregler om dygnsmaximum. Det är enligt TCO:s mening angeläget att frågan omdygnsmaximum löses antingen i arbetarskyddslagen eller i arbetstidslagen. TCOönskar även en översyn av lagens bestämmelser om övertid, jourtjänst ochberedskapstid. Arbetstidslagen bör även kompletteras med bestämmelser somreglerar arbetstidsuttaget vid tjänsteresor. TCO anser det angeläget inteminst ur familjepoUtisk synvinkel att arbetsgivarens rätt att ta ut mertid begränsas. 1975/76:179 36 5.2 Framställningfrån 9 i Yärö 9 i har i skrivelse den 22november 1974 hemställt om en översyn av arbetstidslagen, syftande till attändra lagens regler om övertidsuttag. Anledningentill framställningen är att man inom avdelningen ifrågasätter tillämpningen avreglerna för uttag av nödfallsövertid. EnUgt avdelningens uppfattning finns möjUgheter att ta ut nödfallsövertid för vad som måste betraktas somlöpande underhållsarbete. Iframställningen påpekas att vidförbundets kongress 1974 enades om att lagens regler på denna punkt borde sesöver. har i en skrivelse hemställtatt tillsynen över arbetstidslagen sker på ett sådant sätt att arbetsgivarnaförhindras att regelmässigt tUlgripa övertid. Extra Övertid bör få tillgripasendast när synnerliga skäl föreligger. Svenska Byggnadsarbetareförbundetpåpekar också i sin skrivelse att handläggningen av ärenden om extra övertidbör ses över. bör remiss ske till berört fackförbund i allaärenden rörande extra övertid, oavsett om de berörda arbetstagarna tiUstyrkt framstäUningen. har i skrivelse påpekat attlagens bestämmelse om att övertid inte skall registreras förrän 40 timmarsarbete utförts medför olägenheter vid frånvaro p. g. a. sjukdom,semester eller annan ledighet. Arbetsgivaren kan vid sådan ledighet ta utövertid i större utsträckning än som avses i lagen. Iskrivelsen påpekas också att överenskommelse träffats om kortare arbetsveckainom bl. a. massa- och pappersindustri för kontinuerUgt treskiftsarbete. Medlagens nuvarande utformning medför detta ytterligare möjligheter till uttag avoregistrerad övertid. hemställer attdessa konsekvenser beaktas vid en översyn av lagen. 6 Överväganden och förslag Somredogjorts för i det föregående har från vissa arbetstagarorganisationers sidagjorts framställningar om ändringar av bl. a. arbetstidslagensövertidsbestämmelser. Framställningarna tar sikte bl. a. på över- 1975/76:179 37 tidsberäkningenenligt lagen, vilken nu anknyter till det i lagen föreskrivna måttet förordinarie arbetstid och jourtid. Ett önskemål har varit att det tillåtnaövertidsuttaget kunde anknyta till den avtalade ordinarie arbetstiden ochjourtiden, när denna är kortare än vad lagen anger. Ettannat önskemål har varit att s. k. mjuk vecka tillämpas vid övertidsberäkningen.Vidare har anmärkning riktats mot utformningen och tillämpningen av desärskilda övertidsbestämmelser som rör nödfaUsarbete samt förberedelse- ochavslutningsarbete. Slutligen har yrkats att frågor om dispens från arbetstidsbestämmelsemaaUtid handläggs i sådan ordning att vederbörande fackliga organisation bereds tillfäUeatt yttra sig innan beslut fattas. I det följande behandlas frågorna i denordning de nu nämnts. Arbetstidslagen(1970: 103) innehåller ingen definition av vad som menas med övertid. I praxisanses emeUertid endast sådan arbetstid som överskrider de i lagen angivnagränserna för ordinarie arbetstid eller jourtid eller de högre gränser försådan tid som partema enats om i kollektivavtal utgöra övertid enligt lagen.Vad som sagts nu hänger samman med lagens syfte att ange gränserna för detmaximala uttaget av ordinarie arbetstid, jourtid och övertid. Genomarbetstidslagens konstmktion kommer sålunda arbetstid i vad den understiger 40timmar inte att utgöra övertid i lagens mening. Kortare arbetstid kanha överenskommits genom kollektivavtal för visst avtalsområde. Sådanaöverenskommelser har senast träffats i fråga och treskifts- och underjordsarbetandesamt för vissa grupper på den statliga sektorn med särskilt betungande ochoregelbunden arbetstid (se bil. s. 6 och 10). Att den ordinarie arbetstiden ärkortare än kan vidare bero på deltidstjänstgöring, påinfallande helgdagar eller på ledighet p. g. a. sjukdom eller av annananledning. Förutsatt att detta är avtalat eller underförstått ianställningsavtalet, kan arbetsgivaren fylla ut skillnaden mellan den avtaladeeller faktiskt arbetade tiden och den lagstadgade ordinarie arbetstiden innanövertidsreglerna i lagen blir tillämpliga. Frånvissa av arbetstagarorganisationerna har man, som förat nämnts, pekat på deolägenheter som nuvarande system kan medföra för arbetstagama. De frågor somhar aktualiserats har olika räckvidd och förutsätter i vissa fall långtgåendeändringar av arbetstidslagen. TUlen början kan böra övervägas om inte det samlade mått av övertidsuttag somlagen medger bör kunna anknytas till sådan kortare arbetstid förheltidstjänstgöring som har överenskommits genom kollektivavtal. De koUektivavtalsom träffats angående kortare 1975/76:179 38 arbetstidför vissa grupper tar sikte på arbetstagare med besvärande arbetsförhållanden.Under den framtid som bör tas i beaktande i detta sammanhang finns anledningatt räkna med att just sådana grupper som nämnts främst kommer i fråga förgenerella arbetstidsförkortningar avtalsvägen. I den mån sänkningen avarbetstiden har angiven grund, kan hävdas att en anknytning av detlagstadgade övertidsuttaget tUl den avtalade ordinarie arbetstiden ligger väli linje med arbetstidslagstiftningens allmänna syfte att ange den totala arbetstidsom kan fordras av en arbetstagare. Även om en sådan ordning från formella utgångspunkterinnebär en ändring i arbetstidslagens uppbyggnad, borde den därför vara möjligatt genomföra inom ramen för nuvarande lag. Attgöra skillnad mellan de fall då arbetstidsförkortningen motiveras med attarbetet av olika skäl är särskilt betungande och de fall då parterna på andragrunder överenskommit om kortare arbetstid vid full tjänst än pervecka låter sig å andra sidan inte göra. En sådan ordning är inte praktisktgenomförbar. Övervägs en anknytning av lagens övertidsberäkning till denavtalade arbetstiden för heltid även när denna understiger ,måste detta gälla oavsett på vilka grunder tiden förkortas. Detkan däremot finnas skäl att fästa avgörande vikt vid frågan i vUka former denkortare arbetstiden har avtalats. Att låta bestämmelser i enskilda tjänsteavtalom kortare arbetstid än den lagen anger få betydelse för tillämpningen avlagens övertidsbestämmelser kan knappast vara befogat. Om behov föreUgger av ensärskUd reglering i dessa fall, får den i stället tas in i avtalet.Arbetstidslagen är i stor utsträckning dispositiv i den meningen, att undantagfrån lagens bestämmelser får göras genom kollektivavtal, som på arbetstagarsidanslutits eller godkänts av huvudorganisation. Äveni nu aktuellt hänseende talar övervägande skäl för att man bör utgå från sådanaavtal. Avtal om förkortning av den ordinarie arbetstiden i förhållande tillden i lagen föreskrivna maximitiden torde också ipraktiken vanligen träffas på förbundsnivå eller motsvarande. Enändring av övertidsbegreppet av nu berört innehåll torde, mot bakgrand av dengrundmurade tolkning begreppet fått i praxis, böra ske genom en utttryckligbestämmelse i lagen. Denna bör innehålla en definition av vad som vid lagenstillämpning skall förstås med övertid. Sålunda bör föreskrivas att med övertidavses arbetstid som överstiger den för ordinarie arbetstid och jourtid i lagenangivna tidsmängden eUer, där i den ordning som anges i 3 § kortare ordinariearbetstid eller jourtid avtalats, arbetstid som överstiger tid som sålundaavtalats. Bestämmelsen kan lämpligen inleda kapitlet om övertid. Somförat antytts har arbetstidslagens övertidsbegrepp betydelse också förövertidsberäkningen vid minskning av den faktiska arbetstiden på 1975/76:179 39 grundav ledighet vid infallande , semesterfrånvaro, sjukfrånvaro o. d. Om enarbetstagare arbetat på övertid visst antal timmar men inombegränsningsperioden varit frånvarande från arbetet av förat angivna skäl undersamma antal timmar anses någon övertid enUgt lagen inte ha förekommit. Dennahindrar alltså inte att det maximala övertidsmåttet enligt 810 §§ tas ut äveni detta fall. En annan sak är att övertid kan anses föreUgga enligt avtal,vilket påverkar rätten till ersättning för sådan arbetstid. Arbetstidslagen utgåremellertid inte från att s. k. hård arbetsvecka skaU tillämpas. Man har vidlagens tUlkomst ansett att frågor om helg-dagsledigheter bäst lösesavtalsvägen. Lagen lägger emellertid som framgått inte hinder i vägen för hårdarbetsvecka, eftersom man ansett sig kunna föratsatta att arbetstagare medsådan arbetstidsförläggning kompenseras genom fritid för arbetade . Helgledighetemaär överhuvud inte lagreglerade i . Avtal som sedvänja avgör numera heltdessa spörsmål, delvis på olika sätt inom skUda verksamhetsområden. Att genereUtföreskriva att den högsta ordinarie arbetstiden för tillämpligbegränsningsperiod skall reduceras med hänsyn tUl infallande helgdag innebärmot den bakgranden en deltaljreglerande åtgärd som inte passar väl in iarbetstidslagen. Nägot påtagligt behov av att nu ändra lagen på denna punkt harheller inte visat sig föreUgga. Skulle det emellertid visa sig att frågor omhelgdagsledighet inte på tiUfredsställande sätt regleras mellan parterna, fårfrågan om lagstiftning senare tas upp till övervägande. Även om en generell regelom reducering av den ordinarie arbetstiden med hänsyn till infallande helgdagarsålunda inte nu bör tas upp, kan övervägas att införa en bestämmelse som tarsikte på övertidsberäkningen i motsvarande fall. Övertid enUgt 10 § beräknasmed utgångspunkt från den i 4 § angivna högsta tillåtna ordinarie arbetstidenom och det i 5 § angivna måttet för jourtid. Enligt förslagetskall i vissa fall avtalad ordinarie arbetstid och jourtid utgöra utgångspunktför beräkningen. Inträffar helgdagsledighet kan utan hinder av arbetstidslagenmotsvarande tid vid annat tUlfäUe tas ut som ordinarie arbetstid eUer övertid,innan den i 10 § reglerade övertiden behöver tas i anspråk. Frågan har aktualitetendast i de fall då större övertidsuttag förekommer. Även om så är fallet kanantagas, att möjligheten att på angivet sätt kompensera bortfallet avarbetstid med anledning av helgdag vanligen inte tUlgrips. Undantagsvisinträffar dock detta. Detnu berörda förfaringssättet framstår som föga rimligt. Även om arbetstidslageninte förbjuder sådant övertidsuttag som nämnts, har det dock vid lagenstillkomst förutsatts att parterna avtalsvägen skulle enas om en lämplig lösningi nu angivet hänseende. Sedanfrågan om lagreglering nu på nytt väckts från arbetstagarhåll 1975/76:179 40 motbakgrund av att helgledighet i vissa fall kompenserats genom ökatövertidsuttag, bör emellertid övervägas att införa en bestämmelse i lagen. Ensådan bestämmelse bör innebära, att den ordinarie arbetstiden i vissa fallreduceras vid beräkning av det maximalt tillåtna övertidsuttaget enligt 10 §arbetstidslagen. Detta bör ske när det under viss begränsningsperiod infallerhelgdag på annan dag än lördag eller söndag. En ytterligare förutsättning börvara att helgdagen är arbetsfri. För det stora flertalet arbetstagare tordedetta vara fallet. För att uppnå enkelhet och klarhet vid tillämpningen börvidare i lagen anges det antal timmar med vilket reduceringen skall ske. Detföreslås att den ordinarie arbetstiden vid övertidsberäkningen minskas med åttatimmar för varje sådan helgdag. Den nu föreslagna bestämmelsen bör tas in somett andra stycke i den nya 7 a §. Någonmotsvarande reducering av avtalad ordinarie arbetstid i de fall denna liggertill grand för övertidsberäkningen föreslås inte. Denna fråga får föratsättasbli löst i de särskilda arbetstidsavtalen. Attinte heller sjukfrånvaro eller annan form av frånvaro betraktas vidövertidsregistrering som sker strikt på lagens grundval hänger samman medarbetstidslagens karaktär av maximilagstiftning. I den mån frågan omhänsynstagande till olika frånvaroformer vid övertidsberäkning över huvuddiskuterades vid lagstiftningens tillkomst, har det troligen ansetts attlagstiftningen kunnat fylla sin uppgift utan att uppta regler härom. Dennauppfattning kan i vart fall sägas ha visst fog för sig när lagstiftningensuppgift nu begränsats till att ge vissa allmänna' maximinormer för arbetstidenslängd. Det måste anses självfallet att arbetstidslagen skall tillämpas påsådant sätt, att exempelvis semesterledighet och sjukledighet jämställs medarbetad tid vid beräkningen av tUlåtet övertidsuttag. I vissa andra fall kandet vara mera tveksamt i vad mån frånvaro skall i angivna hänseende jämställasmed tid då arbete utförts. I praktiken torde emellertid lagens utformning pådenna punkt inte föranleda nämnvärda olägenheter. En ändring skulle därför närmastfå motiveras från principiella utgångspunkter. Skulle det emellertid visa sigatt avsaknaden av särskilda bestämmelser i nu berörda hänseende vållarsvårigheter, får frågan om lagstiftning tas upp nå nytt. Detkan i detta sammanhang vidare framhållas att frågan vilka frånvaroanledningarsom vid övertidsberäkningen bör jämställas med arbetad ordinarie tid, s. k.privilegierad frånvaro, har visst samband med det arbete som f. n. bedrivs inom1974 års semesterkommitté (A 1974: 01). Inom kommittén övervägs bl. a. vilkaändringar som bör göras beträffande privUegiegrunderna i semesterlagen. Ävenom de privUegierade frånvaroanledningar som kan tänkas komma i fråga inomarbetstidslagstiftningen kan böra ges en annan utformning än motsvaranderegler i semesterlagen, bör i vart fall semesterkommitténs förslag och denvidare behandUngen av detta avvaktas innan någon ändring övervägs i arbetstidslagen. 1975/76:179 41 övertidsberäkningsom sker strikt enUgt arbetstidslagen kan leda tiU särskilda konsekvenser förden som är deltidsanställd. Att lagen, som tidigare framhålUts, utgår från den heltidsanstäUdessituation beror på att den avser att ge normer för vad som enligt allmän uppfattnmgskaU vara högsta tUlåtna ordinarie arbetstid, jourtid och övertid. Mot dennabakgrund uppstår inte övertid enligt lagen förrän arbetstagaren oavsett omhan är heltids- eller deltidsanställd fullgjort en ordinarie arbetstid avminst . Önskemål har framstäUts om ett skydd mot attarbetsgivaren beordrar den deltidsanstäUde att utföra arbete i störreutsträckning än vad som föratsätts vid anstäUningen. I denna del kan anförasatt en arbetsgivare enligt allmänna avtalsrättsliga grander inte kan åläggaarbetstagare övertid, jourtid eller beredskap utan att uttrycklig ellerunderförstådd överenskommelse träffats. Motsvarande gäller i fråga om mertidutöver vad som överenskommits som ordinarie tid för deltidsanställd. Ettklarläggande av arbetsgivarens rätt i detta hänseende bör för undvikande avtvist ske i avtalet. Därmed kan man begränsa utrymmet för tystaöverenskommelser om mertid av innebörd att anställningen i och för sig drarmed sig skyldighet att fullgöra arbetstid utöver avtalad normalarbetstid. Ennärliggande fråga är den huravida övertidsuttaget enligt arbetstidslagen börsättas i relation till omfattningen av den deltidsanställdes ordinariearbetstid enligt anställningsavtalet. En sådan ändring av lagens innehållinnebär emeUertid att lagen skulle ges en helt ny inriktning. Från allmännaskyddssynpunkter är ändringen inte heller motiverad. Nägon ändring av övertidsbestämmelsemai detta hänseende bör därför inte nu Övervägas. Liksom när det gällerarbetsgivarens möjlighet att av deltidsanställd beordra mertid inom ramen förden maximala ordinarie arbetstiden enligt arbetstidslagen fär begränsningar irätten tUl övertidsuttag lösas i anställningsavtalet. 6.2Särskilda former av övertid Övertidenligt arbetstidslagen kan förekomma i fyra olika former, övertid förnödfallsarbete, övertid för förberedelse- och avslutningsarbete, allmänövertid och extra övertid. Övertid för nödfallsarbete (8 §) kräver att en ilagen beskriven nödfallssituation föreligger. Sådan övertid får tas ut i denutsträckning förhållandena kräver. Arbetsgivaren skall anmälaförhållandet till arbetarskyddsstyrelsen, vars tillstånd fordras för attarbetet skall få fortsättas. Övertid för förberedelse- och avslutningsarbete(9 §) förutsätter att det för driftens behöriga gång är nödvändigt att föreeller efter den ordinarie arbetstiden utföra sådant arbete. Övertidsuttaget ärmaximerat eller, i vissa fall, under en fyraveckorsperiod.AUmän övertid (10 §) får, utöver nu nämnd övertid, tas ut med visst antal tim- 1975/76:179 42 marper begränsningsperiod, om det påkaUas av särskilda förhållanden. Övertiden ärmaximerad till . Arbetarskyddsstyrelsen får, när synnerligaskäl föreUgger, lämna dispens för extra övertid med perår. Ifråga om tillämpningen av de båda först nämnda formerna av övertid har frånarbetstagarorganisationerna framställts viss kritik.