prop · FZ03187 · 1975-12-31 00:00:00 — obligatoriskt,och landstingskommuner samt Landstingsförbundetanför att den regel som utredningen föreslår inte innebär någon reell ändringför landstingskommunerna, eftersom reglementen kommer att behövas även ifortsättningen i varje fall i landstingskommunerna och fiertalet kommuner. Bestämmelserom centraliserad medelsförvaltning har tagits in i 36 S- Bestämmelseni första stycket av förevarande paragraf om reglemente för kommunstyrelsen ochförvaltningsutskottet innebär att det inte är obligatoriskt att anta reglemente.De skäl som utredningen har åberopat har övertygat mig om att kommunema ochlandstingskommunerna själva bör lå avgöra i vilken form beslut omkommunstyrelsens resp, förvaltningsutskottets verksamhetsformer skall fattas.Några remissinstanser anser att reglementet bör vara obligatoriskt. Av vad deanför framgår att det är angeläget att kommunerna och landstingskommunernaantar reglemente för kommunstyrelsen resp, förvaltningsutskottet. De skäl somåberopas visar enligt min mening inte att det är nödvändigt att genom en regeli lag göra det till en skyldighet att utfärda reglemente, 1fråga om delegation hänvisar jag till vad jag har anfört i den allmännamotiveringen (avsnitt 12.4.2). Härutöver vill jag ta upp bl. a, några frågorsom har väckts under remissbehandlingen. Delegationen skall liksom skei två led, först ett bemyndigande av kommunfullmäktige eller ochdärefter ett beslut av kommunstyrelsen resp. förvaltningsutskottet varigenomviss beslutanderätt uppdras åt avdelning, ledamot, suppleant eller tjänsteman.Båda leden är nödvändiga villkor för att de beslut som fattas med stöd avdelegationen skall anses lagliga. Delegationsbestämmelserna behöver inteplaceras i reglemente för kommunstyrelsen eller förvaltningsutskottet. De kanockså tas in i ett särskilt beslut. resp. harantagit reglemente, är det från flera synpunkter lämpligt attdelegationsbestämmelserna tas in i reglementet. Det har dock överiämnals åtkommunfullmäktige resp. att avgöra om så skall ske eller om ettsärskilt beslut skall vara tillräckligt. 1likhet med utredningen anserjag att i paragrafen bör anges vilka ärenden sommåste avgöras av kommunstyrelsen resp. förvaltningsutskottet samfällt. Dessa ärenligt andra styckei framställningar och yttranden till kommunfullmäktigeresp. samt yttranden över besvär. Det senare gäller ävenförvaltningsutskottets ytirande med anledning av besvär över landstingetsbeslut. Yttrande med anledning av besvär över beslut som har fattats med stödav delegation börenligt min mening kunna avges antingen av styrelsen samfällteller av den avdelning eller den person som har fattat det överklagadebeslutet. Lagtexten har utformats så att det skall framgå Prop.1975/76:187 467 altlagens krav på samfällt yttrande gäller endast vid besvär över styrelsens egnabeslut. Samtligabeslut som har fattats med stöd av delegation skall som utredningen harförordat anmälas till kommunstyrelsen resp. förvaltningsutskottet. För att dettaklart skall framgå har tredje stycket utformats på ett sätt som något skiljersig från utredningens förslag. Bestämmelsen i tredje stycket innebär bl. a. attdet ankommer på styrelsen att bestämma hur anmälningsskyldigheten skallfullgöras. Beslut som har fattats med stöd av delegation behöver inte anmälasvid nästa sammanträde. Å andra sidan är det naturiigtvis inte lämpligt attanmälningarna dröjer alltför . Jag anser att det inte är nödvändigt att ilagen ange någon tid inom vilken besluten skall anmälas. Förhållandena växlarfrån nämnd till nämnd och från beslutstyp till beslutstyp. Det är knappastmöjligt att i lagen ange några allmänna riktlinjer för hur anmälningarna börske och i vilken utsträckning besluten bör protokollföras särskilt. Detta måstebestämmas i samband med att delegationsuppdrag meddelas. Huvudsaken är attanmälningssystemet på ett rimligt sätt tillgodoser kommunmedlemmarnas och dedirekt berördas intressen och styrelsens informations- och kontrollbehov samtgaranterar att delegationsbesluten, i den mån de inte överklagas, vinner lagakraft inom rimlig tid. Ifråga om möjligheten att bilda självständiga avdelningar inom förvaltningsutskottetbiträder jag utredningens förslag att denna ordning skall få förekomma endast iden landstingskommun som ännu har självständiga avdelningar kvar. Bestämmelserhärom har tagits in i lagen om införande av den nya kommunallagen. Idenna paragraf behandlas de kommunala och landstingskommunala nämnderna.Bestämmelserna om nämnderna har sin motsvarighet i 44 och 45 SS KL, 49 och 51SS KLS samt 54 S LL. I44 S första stycket KL och 54 S första stycket LL erinras om att regler omutseende av nämnder för specialreglerad förvaltning kan finnas i resp.specialförfattning. Exempel på sådana specialreglerade nämnder är byggnadsnämnd,hälsovårdsnämnd, social centralnämnd och skolstyrelse i kommunen samtsjukvårdsstyrelse, omsorgsstyrelse och utbildningsnämnd i landstingskommunen.KL och LL innehåller inga särskilda regler om de specialreglerade nämndernasorganisation och arbetsformer. Sådana bestämmelser finns i stället vanligen iresp. specialförfattning, dvs. Prop.1975/76:187 468 (1959:612,omtryckt 1972:776), skollagen (1962:319, omtryckt 1970:1026), sjukvårdslagen(1962:242) osv, 1 fråga om nämndernas organisation och arbetsformer hänvisarspecialförfattningarna ofta i större eller mindre utsträckning till KL:s ochLL:s regler om kommunstyrelsen resp, förvaltningsutskottet. 1fråga om regleringen av de specialreglerade nämnderna har KLS ett system somavviker från ordningen i KL och LL. Enligt 51 S 1 mom, KLS är, om intespecialförfattningarna innehåller andra regler, bestämmelserna i omkommunstyrelsens organisation och arbetsformer med några undantag tillämpligapå de specialreglerade nämnderna. Enligt44 S andra stycket KL får kommun tillsätta de övriga nämnder som behpvs försärskilda förvaltnings- och verkställighetsuppgifter. Dessa nämnders verksamhetregleras enbart av KL. Om fullmäktige inte inrättar en sådan s. k.kommunallagsreglerad (oreglerad, fakultativ, frivillig) vissuppgift (t. ex. gatunämnd, fastighetsnämnd, kulturnämnd) ligger denna kvar hoskommunstyrelsen. I huvudsak gäller genom hänvisningar i 45 S KL samma reglerför de kommunallagsreglerade nämnderna som för kommunstyrelsen. Vissa mindreskillnader finns dock. I motsats till vad som gäller i fråga om kommunstyrelsenhar fullmäktige frihet att bestämma över nämndernas sammansättning - någotminsta antal ledamöter är inte föreskrivet. Inte heller är det obligatorisktatt utse suppleanter. Beträffande mandatperiodens längd och vem som skall utseordförande i nämnden bestämmer fullmäktige också fritt. Ett enkelt beslut avfullmäktige är tillräckligt som underlag för nämnds rätt alt delegerabeslutanderätt. Vidare har nämnden möjlighet att till kommunstyrelsen överiämnasitt arkiv i den mån handlingarna inte behövs för del löpande arbetet. Bestämmelsernai 51 S KLS om de kommunallagsreglerade nämnderna innebär vissa avvikelser frånmotsvarande regler i KL, Mandattiderna för nämnderna i är , Iövrigt föreligger samma skillnader som mellan reglerna för kommunstyrelsen i KLoch motsvarande regler i KLS. Härtill kommer att borgarråden enligt huvudregelni 50 S KLS utses till ordförande i nämndema. Till skillnad från vad som gällerför kommunstyrelsen i men i likhet med vad som föreskrivs för kommunstyrelseni andra kommuner får suppleant närvara vid nämndsammanträde även när han intetjänstgör som ledamot. I fråga om arkivvården hänvisas i 52 S KLS till densärskilda arkivstadgan för . Förlandstingskommunernas del finns bestämmelserna om de kommunallagsregleradenämnderna i 54 S LL. Skillnaderna mellan de organisatoriska reglerna förkommunallagsreglerad nämnd i landstingskommun och motsvarande regler för sådannämnd i kommun är desamma som skillnaderna mellan reglerna för kommunstyrelsenoch reglerna för förvaltningsutskottet. Prop.1975/76:187 469 Utredningenförklarar alt en sammanföring av beslämmelserna om tillsättning av nämndernaoch bestämmelserna om deras organisation och verksamhetsformer lagtekniskt äratt föredra framför två separata paragrafer. En sådan lösning har, framhållerutredningen, redan använts i 54 S LL, Närdet gäller den teknik som bör användas i lagstiftningen om de specialregleradenämndernas organisation konstaterar utredningen att det finns tvåmodeller. Den ena modellen ulgörs av KL och LL och den andra av KLS. Den förstamodellen innebär att specialförfattningar i fråga om nämndorganisationenhänvisar till KL eller LL. Stockholmsmodellen innebär att även despecialreglerade nämndernas organisation behandlas i KLS, medan avvikandebestämmelser ges i resp. specialförfattning. Från tolkningssynpunkt får bäggesystemen enligt utredningen anses likvärdiga. 1 båda fallen är man tvungen attsöka reglerna i två olika författningar. Utredningenkonstaterar att den teknik som används i KL och LL har fungerat utan att någrakännbara olägenheter har uppstått. Vad som kan efteriysas är enligt utredningenen större enhetlighet än som har uppnåtts. Utredningen framhåller attändringar i KL automatiskt kommer att gälla för specialförfattningarna i denomfattning som författningen hänvisar till KL. Endast om ordningsföljdenmellan paragraferna i ändras måste ändring i specidförfattningarnashänvisningsbestämmelser ske med nuvarande system. Vill man ytteriigareförenhetliga organisationsbestäm-melserna, kan bägge systemen enligl utredningeni stort sägas vara likvärdiga. Vidvalet mellan alternativen anser utredningen att anledning saknas att frångåsystemet i KL och LL, som har fungerat tillfredsställande. Någon förenkling kani varje fall inte åstadkommas genom en övergång till modellen i KLS.Utredningen förklarar att enhetlighet i lagstiftningen enklast uppnås omsärreglerna i KLS slopas. Deändringar som har föreslagits i fråga om kommunstyrelsen resp. förvaltningsutskottetbör enligt uiredningen kunna tillämpas även på de kommunallagsregleradenämnderna. Härigenom ökas enhetligheten i lagstiftningen. Utredningenanser att kommunfullmäktiges och frihet att föreskriva annanmandattid för de kommunallagsreglerade nämnderna än den som gäller förstyrelsen bör kvarstå. För s. k. institutionsstyrelser och nämnder för vissatidsbegränsade uppgifter kan, påpekar uiredningen, kortare mandattid behövabestämmas. Utredningen anser att någon uttrycklig spärr i fråga om dekommunallagsreglerade nämndernas mandattid inte bör tas in i lagstiftningen.Friheten för fullmäktige alt bestämma annan mandatlid för dekommunallagsreglerade nämnderna underiättar enligt utredningen också ettförenhetligande av lagstiftningen. De kommunallagsreglerade nämnderna iStockholm kan behålla sina ettåriga mandattider utan att detta behöver särskiltanges i lagen. Prop.1975/76:187 470 Uiredningenföreslår vidare att kommunfullmäktige och landsting liksom skall hafull frihet att bestämma antalet ledamöter i de kommunallagsreglerade nämnderna.Däremot blirdet enligt demokratiutredningens förslag obligatoriskt att ulsesuppleanter även för ledamöter i de kommunallagsreglerade nämnderna.Kommunallagsutredningen påpekar att den regel som har föreslagits innebär attminst en suppleant måste utses i varje nämnd. Utredningen framhåller också attde bestämmelser om val av ordförande och vice ordförande och deras mandattidsamt om ersättare för ordförande som har införts på förslag avdemokratiutredningen görs till-lämplig även på de kommunallagsregleradenämnderna. Ifråga om behövs enligt utredningen särregler, om inte dennuvarande organisationen skall mbbas. Detta gäller beträffande borgarrådensuppdrag som ordförande i kommunens nämnder. Särregeln i 50 S KLS måste därför enligtutredningen i huvudsak behållas, åtminstone tills vidare, men den bör placerasbland de särskilda bestämmelserna om borgarråd. Utredningen anser att denspeciella regeln om att ordföranden i borgarrådsberedningen skall varaordförande i drätselnämnden bör fiyttas till lagen om införande av den nyakommunallagen. Vadgäller delegation i kommunallagsreglerad nämnd bör, säger utredningen, deändringar som har föreslagits för kommunstyrelsen och förvaltningsutskottetkunna tillämpas. Liksom bör det inte krävas attdele-gationsbeslämmelser skall tas in i reglemente. Med den utformning sombestämmelsen om delegation i kommunstyrelsen och förvaltningsutskottet har fåttbör det enligt utredningen räcka med att hänvisa till denna regel för de kommunallagsregleradenämndernas del. Utredningensförslag om bestämmelser för de kommunallagsreglerade nämnderna har föranlettendast några få kommentarer från remissinstanserna. kommun anser attmandattiden för dessa nämnder skall vara densamma som för styrelsen. Detta gerenligt kommunen större stadga ål den kommunala förvaltningen. kommunanser att det av lagtexten bör framgå att antalet ledamöter i nämnd skallbestämmas till ett udda tal. och Föreningen anmärker att möjligheten för kommunallagsregleradnämnd att själv utse ordförande och vice ordförande slopas genom utredningensförslag. Lunds och kommuner har inget att invända mot att de kommunallagsregleradenämndernas presidier enligt lagen skall utses av fullmäktige. 1likhet med utredningen anser jag att bestämmelserna om inrättande avfacknämnder och om deras organisation och verksamhetsformer bör föras Prop.1975/76:187 471 sammani en paragraf Somjag har sagt i den allmänna motiveringen (avsnitt 12,7.3) börden nya kommunallagen inte innehålla några särskilda bestämmelser omkommundelsorgan. Ulredningens förslag härom har därför inte tagits upp i lagen. Dengrundläggande regleringen av de kommunala och landstingskommunala nämndernasorganisation och verksamhetsformer bör ske enligt samma system som hittillshar tillämpats i KL och LL. För nämnder som kommunfullmäktige och landstingtillsätter med stöd av andra styckei i denna paragraf, s. k. kommunallagsregleradenämnder, t. ex. fastighetsnämnd, kulturnämnd och fritidsnämnd, finns regler omorganisation och verksamhetsformer i tredje stycket. Dessa regler har formenav hänvisningar till bestämmelserna om kommunstyrelsen och förvaltningsutskottet,vilka med några få undantag blir tillämpliga på de kommunallagsregleradenämnderna. För nämnder som kommunfullmäktige eller enligt förstastycket i denna paragraf tillsätter med stöd av specialförfattning, s. k.specialreglerade nämnder, t. ex, skolstyrelse, byggnadsnämnd, sjukvårdsstyrelseoch omsorgsstyrelse, finns bestämmelser om organisation och arbetsformer intei den nya kommunallagen utan i resp. specialförfattning, dvs. skollagen,byggnadsstadgan, sjukvårdslagen och lagen angående omsorger om vissa psykisktutvecklingsstörda. I dessa bestämmelser hänvisas emellertid i stor utsträckningtill reglerna om kommunstyrelsen och förvallningsutskottet. Jag avser att inomkort föreslå regeringen att frågan om regleringen av de specialregleradenämndernas organisation och verksamhetsformer las upp i en särskild propositiontill . Ifråga om vilka bestämmelser som skall vara tillämpliga på de kommunallagsregleradenämnderna harjag i allt väsentligt samma uppfattning som uiredningen.Bestämmelserna i tredje stycket innebär att följande regler kommer att gälla ifråga om dessa nämnders organisation och arbetsformer. Ledamöteroch suppleanter i kommunallagsreglerad nämnd väljs av fullmäktige till detantal som fullmäktige bestämmer. Fullmäktige får således frihet att avgöra hurmånga ledamöter och suppleanter som skall väljas. Del blir obligatoriskt attutse minst en suppleant. Fullmäktige skall vid valet bestämma ordningen mellansuppleanterna, om de inte väljs proportionellt (37 S), Beträffande valbarhettill ledamot eller suppleant i kommunallagsreglerad nämnd, verkan av attvalbarheten upphör och rätt till avsägelse är bestämmelserna i 9 S omfullmäktige tillämpliga. Den som har uppnått senast förvalet till nämnden är dock valbar. Verkschef hos nämnden är inte valbar tillledamot eller suppleant i nämnden (38 S), Ledamot och suppleant i nämnden harrätt till den ledighet från anställning som behövs för uppdraget (39 S).Fullmäktige har frihet att bestämma mandattid för kommunallagsreglerad nämnd.Avgår nämndledamot som har utsetts vid proportionellt val undertjänslgöringstiden, inträder suppleant i ledamotens ställe enligt den ordningsom har bestämts vid valet. Avgår annan ledamot förrättas fyllnadsval (40 S),Fullmäktige utser en ord- Prop.1975/76:187 472 förande,en vice ordförande och, om fullmäktige beslutar det, en andre vice ordförandebland nämndens ledamöter(4l S första stycket). Fullmäktige bestämmer liden föruppdraget. Om ingen av ordförandena kän närvara vid sammanträde med nämnden,skall denna utse annan ledamot att för tillfället föra ordet (41 S andrastycket). Nämnden får förordna ersättare för ordföranden, om denne under längretid är förhindrad att fullgöra uppdraget (41 S tredje slyckel). Nämndenbestämmer tid och plats för sina sammanträden. Extra sammanträde skall hållas,när ordföranden anser att det behövs eller minst en tredjedel avnämndledamöterna begärdet (42 S första styckei). Nämnden får kallaförtroendeman eller tjänsteman hos den egna kommunen eller den egnalandstingskommunen eller särskild sakkunnig att närvara vid sammanträde mednämnden. Om nämnden medger det, får den som har kallats till sammanträde dellai nämndens överiäggningar men inte i besluten (42 S andra styckei).Bestämmelserna i 16 S om suppleants tjänstgöring i fullmäktige ägermotsvarande tillämpning beträffande suppleant i kommunallagsreglerad nämnd (43S första stycket). Suppleant får närvara vid nämndens sammanträden, även om haninte tjänstgör, och skall underrättas om tid och plats för sammanträde (43 stycket). är beslutför när fiera än hälften av ledamötema ärnärvarande (44 S första stycket). Bestämmelserna i 18 S om jäv för ledamot ifullmäktige är till-lämpliga på ledamot i nämnden och annan som handläggerärende hos nämnden. Den som är jävig skall lämna sammanträdeslokalen (44 slycket), I fråga om förfarandet vid fattande av beslut, protokollföring,protokolls innehåll, justering av protokoll, tillkännagivande om justering ochreservation är bestämmelserna i 27, 30 och 31 SS om fullmäktige tillämpliga pånämnden. Nämndens protokoll får dock justeras av ordföranden och endast enjusteringsman (45 S första stycket). Nämndens arkiv skall vårdas enligt deföreskrifter som avses i 32 S (45 S andra stycket). Bestämmelserna i 7 Sförvaltningslagen om ingivande av handling är tillämpliga i ärende hos nämnden(46 S första stycket). Delgivning med nämnden sker med ordföranden eller densom enligt reglemente, instruktion eller särskilt beslut är behörig att ta emotdelgivning (46 S andra stycket). Fullmäktige får utfärda reglemente med närmarebestämmelser om nämndens verksamhet (47 S första styckei). Nämnden får medfullmäktiges medgivande delegera beslutanderätt i vissa grupper av ärendentill särskild avdelning av nämnden, till ledamot eller suppleant eller tilltjänsteman hos kommunen eller landstingskommunen (47 S andra styckei).Framställning eller yttrande lill fullmäktige liksom yttrande i anledning avbesvär över nämndens beslut måste dock beslutas av nämnden samfällt. Beslut somhar fattats med stöd av delegation skall anmälas till nämnden (47 S tredjestycket). Nämnden bestämmer i vilken ordning della skall ske. gäller f n. särskilda bestämmelser om att kommunstyrelsenutser borgarråd alt vara ordförande i nämnd, om vikarie för borgarråd och omatt vikarien även ersätter borgarrådet som ordförande Prop.1975/76:187 473 Som framgår av 52 och 53 SS föreslår jag att dessa särregler skall gällaäven i fortsättningen. På grund härav kan bestämmelserna i 41 S om ordförande,vice ordförande, tillfällig ordförande och ersättare för ordförande intetillämpas på kommunallagsreglerad nämnd i . Ett undantag frånhänvisningen till 41 S har därför i förevarande paragraf gjorts beträffandesådan nämnd. I de fall då kommunstyrelsen inte utser borgarråd till ordförandei kommunallagsreglerad nämnd kommer fullmäktige liksom att få bestämmavad som skall gälla i fråga om ordförande i kommunallagsreglerad nämnd iStockholms kommun. Idenna paragraf, vilken saknar motsvarighet i KL, KLS och LL, finns bestämmelserom gemensam personaladministration och egendomsförvaltning. Kommunaleller landstingskommunal nämnd handlägger i allmänhet alla slags ärenden inomett vissl sakområde, som sjukvård, hälsovård eller kultur, oberoende av om detgäller förvaltning, verkställighet, beredning eller utövande av självständigbeslutanderätt. Kommunstyrelsens och förvaltningsutskottets verksamhet spänneröver hela det kommunala resp, landstingskommunala fältet men de övriganämndernas verksamhet är i regel begränsad lill bestämda områden. Vidsidan av den förvaltning som direkt knyter an lill en nämnds uppgifter enligtlag eller reglemente fullgör nämnden ofta en rad mindre centrala åligganden,som inte är typiska för dess verksamhetsområde utan återkommer i ungefär sammaform hos de flesta nämnder, vare sig de är kommunallagsreglerade ellerspecialreglerade. Här åsyftas i första hand personaladministration,egendomsförvaltning och medelsförvaltning. Manhar särskilt i kommunerna försökt föra över dessa uppgifter från de olikafacknämnderna lill ett centralt organ. Denna ulveckling mol centraliseradpersonaladministration elc. har, i den mån den inte har haft direkt lagstöd,kunnat ske med stöd av den direktiv- och ddegationsräll som är knuten tillkommunfullmäktiges och anslagsbefogenhet. Den har emdlertidbromsats av kraven på alt förvaltningen i ett och samma ärende inte fårfördelas mellan fiera nämnder och att kommunfullmäktige och landsting inte fåruppdra åt en nämnd att handlägga ärenden för vilka en annan nämnd bär ansvaret(det odelade ansvarets princip). Rättsläget är inte så klart alt det är möjligtatt dra några säkra gränser mellan, å ena sidan, del område därkommunfullmäktige och landsting fritt avgör vilken nämnd som skall anförtrosförvaltningsuppgifter av det här akluella slaget och, å andra sidan, det områdedär lagstiftningen tvingar kommunen och landstingskommunen att låta resp.facknämnd handha uppgifterna. Störst har osäkerheten varit i fråga ommöjligheterna att centralisera den kom- Prop.1975/76:187 474 munalapersonaladministrationen, i synnerhet de s. k. myndighetsfunktionerna, dvs.beslut om tjänstetillsättning, vikariat, ledighet och skiljande från tjänst m.m. Dekommunallagsreglerade nämndernas sakområden bestäms av kommunfullmäktige ochlandsting enligt 44 S andra stycket KL och 54 S andra stycket LL. Inom sittområde har nämnd enligt 4 S KL och 5 S LL en egen kompetens iförvaltningsfrågor. Den närmare omfattningen av denna kompetens när det gällerpersonaladministration och egendomsförvaltning samt fullmäktiges befogenhet attföra över dessa uppgifter från kommunallagsreglerad facknämnd till annat organkan inte utläsas ur KL eller LL. I fråga om egendomsförvaltning får man dockviss ledning i några av bestämmelserna om kommunstyrelsen ochförvaltningsutskottet. 130 S KL föreskrivs att kommunstyrelsen har att förvalta kommunens egendom, iden mån inte sådan förvaltning har uppdragits åt annan nämnd. Denna bestämmelseger fullmäktige relativt fria händer alt organisera förvaltningen av denegendom (fastigheter och inventarier) som är avsedd för dekommunallagsreglerade nämndernas verksamhet efter vad som är lämpligt.Förvaltningsuppgiften kan ligga kvar hos kommunstyrelsen, uppdras åt ettsärskilt organ eller anförtros åt den facknämnd i vars verksamhet egendomenanvänds. Inget hindrar således att förvaltningen av exempelvis en biblioteksfastighetöveriämnas åt fastighetsnämnden, medan kulturnämnden har hand ombiblioteksverksamheten. För landstingen gäller i sak detsamma enligt 41 S LL.På moisvarande sätt kan kommunfullmäktige och landsting med stöd av regeln omegendomsförvaltningen och den direktiv- och delegationsrätt som är knuten tillanslagsmakten genomföra en ganska långtgående centralisering av upphandlingenav varor och tjänster för de kommunallagsreglerade facknämndernas behov. Enviss centralisering av de kommunallagsreglerade nämndernas personaladministrationär förenlig med KL och LL.