prop · FZ03211 · 1975-12-31 00:00:00 — för likaledes fram problemenför ungdomarna men menar att för medelålders och äldre män krävs en samordningav arbetsmarknads-och socialpolitiska insalser då varken förtidspensioneringeller dagcenier-verksamhei löser gruppens problem. Kommunen anser detnödvändigt all fastställa planerings- och verkställighetsansvar när det gälleråtgärder för de grupper som har mer betydande svårigheter på den traditionellaarbetsmarknaden. TCO efteriyser ökad forskning vad avser sysselsättningsproblemenför frånskilda äldre män samt hur förtidspensioneringen har till-lämpats.Statens invandrarverk framhåller att invandrarkvinnor i högre grad än hittillsönskar förvärvsarbete. Verket efteriyser en utvärdering av nuvarande insatseroch planmässiga förberedelser . Länsstyrelseni påpekar bl. a. behovet av planering för lokalaarbetsmarknader för att förbättra närheten till arbetsställena. För den äldrearbetskraften krävs utbyggnad av företagshälsovården och ökad utbildning samtökade förmedlingsinsalser från arbetsförmedlingen. Ökad yrkeslivsanknytningbör enligl länsslyrelsen underiätta övergången från skola till näringsliv.Svenska kommunförbiindet instämmer med utredningen i de krav som denpotentiella arbetskraften ställer på kolleklivtrafiken, närhet till arbetsplatsetc. Länsstyrelseni fäster särskild vikt vid all arbeistillfällena skall anpassastill arbetskraftens förutsättningar och att arbetsmarknadspolitiken i störreutsträckning förs in i företagen. Kramjörs kommun anser alt en utökadlokaliseringspolitik bätlre kan utnyttja den potentiella arbetskraften iframförallt skogslänen. och kommuner pekar på svårigheternaall erbjuda sysselsättning för båda makarna i mindre och ensidiga orter. Ytteriigareprecisering av den potentiella arbetskraften och sysselsättningsmålenefteriyses av Östeigötlands ECO m. f\. anser attarbetskraftstillgången måste analyseras utifrån lokala förulsällningar. Prop.1975/76:211 16 läns landsting betonar alt sysselsättningspolitiken måstegrundas på en regionalpolitik som likställer förulsällningarna mellan olikadelar av landet och även inom regionerna. Utjämningssträvandena av bl. a.sysselsättningsgraden borde enligt ha valts som utgångspunkt föranalysen av de potentiella arbetskraftstillgångarna. Även iNorrbonens län samt påpekar de regionala variationernai sysselsättningsgraden bland befolkningen. Flera remissinsianser påpekar brister i kartläggningen avden potentiella arbetskraften. och I län framhåller därvid fördelarna med intervjuundersökningar.Länsstyrelsen efteriyser flödesstatistik på regional nivå. SCB anser attpågående undersökning om levnadsförhållandena i samhället kommer att ge nyamöjligheler att belysa och analysera sysselsättningsförhåUandena. Länsstyrelseni menar alt den potentiella arbetskraften underskattats och önskaren konkretisering av denna på länsnivå i kommande länsplaneringsomgångar. Statskontoret efteriyser studier av effekterna avarbetstidsförkortningen samt om den offentliga sektorns expansion leder tillökal inslag av kvinnlig arbetskraft. SAF, och Industriförbundetpåpekar bristerna i nuvarande statisiikunderiag och de konsekvenser som dettamedför vid analyserna av sysselsättningen och arbetskraftstillgångarna. 2.3 Sysselsättningen och dess fördelning - alternativakalkyler (SOU 1975:90, kap. 5) Sysselsättningsuiredningen diskuterar mot bakgrund avolika räkneexempel sysselsättningsutvecklingen under återstoden av 1970-talet.Diskussionen görs lill stor del på grundval av långtidsutredning. 1del följande redovisas vissa slutsatser beträffande den offentliga sekiorn. 2.3.1 Hälso- och sjukvårdssektorn Det är viktigt att ha en helhetsbild när hälso- ochsjukvården diskuteras. Mot bakgrund av beskrivningen av långtidssjukvårdendiskuteras därför i det följande utvecklingen inom hälso- och sjukvården i sinhelhet. Tre nivåer tas upp. De tre alternativen har räknats fram inomlandstingsförbundet. Med utgångspunkt från oförändrad vårdstandard kanbefolkningsutvecklingen fram beräknas kräva ca 10 %i ökade ekonomiska resurser, varav lill följd av åldersförskjulningar.Sjukvården är alltså i behov av ett resurstillskott på enbart föralt nuvarande standard skall kunna bibehållas. I personal skulle detta ha Prop.1975/76:211 17 inneburitett behov av ca 25 000 nyanställda och ytteriigare ca30 000 nyanställda fram . Redan under åren 1973-1975 har antaletanställda ökat med ca 40 000. Till en del beror det också per sysselsatt minskat, vilket ökat personalbehovet. Enligtlandstingens planer och enligt tillgängliga sjukvårdsplanerkan antalet sysselsatta inom hälso- och sjukvården beräknas öka perår och därefter fram till år 1985.Inom hela den landstingskommunala verksamheten skulle 90 000 personer behövanyanställas och ytteriigare 65 000 . Enligtdirektiven till sysselsättningsuiredningen har de sakkunniga att bedöma devillkor för sysselsättningspolitiken som följer av kraven på en minst likasnabb ökning av sysselsättningen i fortsättningen som den som inträffadeunder . Enförkortning av arbetstiden till innebär ettytteriigare personalbehov motsvarande 50 000 anställda utöver vad en utvecklingi enlighet med landstingens planer skulle ge samt ytteriigare 80 000 vid sammautveckling som . Omräknatför innebär de skilda alternativen en ökning på 22 000, 74000 resp. 104 000 sysselsatta. 2.3.2UtveckUngen Jör social service Dealternativ som här diskuteras för delar av den sociala servicen visar att detfinns ett stort behov av en framtida utbyggnad. Genom befolkningsutvecklingenökas behovet av åldringsvård som målet arbete åt alla kräver attbamomsrogen byggs ut. Tab.2.1 visar tre alternativ för sysselsättningsutvecklingen inom social serviceunder . Tab.2.1 Ökat personalbehov inom social service 1975-1980 enligt tre alternativ (1OOO-tal anställda) BarnomsorgÅldringsvård Övrig social service Summa 25 35 65 1975/76:211 18 Allernaliva kan sägas representera oförändrad ambitionsnivå. Barnomsorgen byggs endastut i sådan takt att bristen på platser inte blir större. Åldringsvårdenexpanderar endasl till följd av att antalet äldre ökar. Alternativb representerar kommunernas bedömningar av personalbehovet. De är gjorda underförutsättning att några betydande resurstillskott inle kommer att blitillgängliga. Alternativc är knutet till behovet. Barnomsorgen närmar sig full behovstäckning ochåldringsvården byggs ut i samma takt som med relativt godresurstillgång. Dekvarstående utbildningsbehoven medför att det också för undervisningssektornär motiverat att utgå ifrån en viss sysselsättningsexpansion. En oförändradambitionsnivå för sektorns utveckling är att bygga ut ungdomsskolan på platserdär detta krävs på grund av befolkningsomflyttningar och att bygga utvuxenutbildningen så att den får samma relativa betydelse iarbetsmarknadspolitiken. Det är emellertid svårt att exakt ange dessa tal. Somett närmevärde antas därför här att en oförändrad ambitionsivå motsvararlångtidsutredningens baskalkyl på volymökning . Det skulle innebäraen sysselsättningsökning på 18 000 personer. Ettandra alternativ vore att följa ökningstakten i kommunernas personalbehovsprognoser.Det skulle ge eller 23 000 nya sysselsättningstillfällen. Iett tredje alternativ kan en expansion i samma takt som under 1960-taletberäknas, dvs. Man utgår härvid frän att det alltjämt finns storaotillfredsställda behov inom utbildningssektorn. En sådan kalkyl ger ensysselsättningsökning på totalt omkring 50 000 personer mellan åren 1975 och1980. 2.3.4 Övrigstatlig och verksamhet Någrabehovskalkyler av det slag som presenterats för sjukvård och barnomsorg harinte utförts för de aktuella delarna av den statliga sektorn. Det finnsemellertid anledning att räkna med en fortsatt sysselsättningsökning inomstatlig och . Liksomför undervisningssektorn kan det i ett alternativ med oförändrad ambitionsnivåfinnas anledning att följa långtidsutredningens basalternativ. Det ger enökning på . Sysselsättningen skulle därmed komma att ökamed 7 000 personer. Iett alternativ som grundas på bedömningar av utvecklingen inom olika sektorerkan det därför vara motiverat att utgå från ökningstakten i pri-märkommunemasverksamhet, föratt se hur detta påverkar sysselsättningslägel. 1 ett sådantalternattv som knyts lill resurserna skulle därmed anlas 1975/76:211 19 ensysselsättningsökning på 2 96 . Det ger 23 000 nyasysselsättnings-tillfällen. Iett tredje alternativ skulle en tidigare utvecklingstakt kunna behållas.Expansionen har tidigare legal . Det skulle ge en sysselsättningsökningpå 35 000 personer. 2.3.5Totalbedömning av den offentliga sektorns sysselsättningsutveckling Inteminst på långtidssjukvårdens, åldringsvårdens och barnomsorgens områden finnsangelägna behov som icke kan täckas utan speciella insatser. Genomgången av deolika delarna av den offentliga sektorn visar att en viss expansion ärofrånkomlig även om ambitionsnivån hålls oförändrad. Många behov är emellertidså angelägna att betydligt snabbare ökningstakt måste väljas. För att klara avstatsmakternas eftersträvade mål på sysselsättningspolitikens område måste bl.a. barnomsorgen byggas ut. Sammanfattningsvisanges tre ambitionsnivåer för den offentliga sektorns utveckling. - Oförändrad ambitionsnivå. Utbyggnad motiveras avbefolkningsförändringar och av att man vill förhindra att köer växer. - Aktuell verksamhetsplanering. Denna ambitionsnivåär i huvudsak grundad på primärkommunernas och landstingens planer sådana deföreligger . - Högre ambitionsnivå. Utbyggnad baserad påinventeringar av behov på enskilda områden inom den offentliga sektorn. Däruppenbara behov föreligger kan kalkylerna gälla utbyggnadstakt i nivå med vadsom vid tidigare tillfälle varit en snabb utbyggnad. Om överenskommelser harträffats om utbyggnader som överstiger tidigare högsta expansionstakter liggerdessa till grund för kalkylen. Regeringens och Svenska kommunförbundetsöverenskommelse beträffande barnomsorgen är ett exempel på detta. Mot bakgrund av det nyssanförda erhålls en bild av den offentliga sektorns utveckling under perioden1975-1980 (se fig. 2.8). En oförändrad ambitionsnivå skulle ge ensysselsättningsökning på omkring 70 000 personer. Den aktuellaverksamhetsplaneringen skulle ge ett tillskott på omkring 155 000 och denhögre ambitionsnivån drygt 250 000 sysselsatta. Sysselsättningsökningenliggerenligl den högre nivån något högre än ökningen under perioden 1970-1975.Den ligger därmed också högre än den som anges i långtidsutredningensalternativ åriig ökning i den privata konsumtionen. Utbyggnaden enligtverksamhetsplanerna ligger på motsvarande sätt något högre änlångtidsutredningens alternativ årlig privat konsumtionsökning. Enutbyggnad av den offentliga sektorn enligt något av de skisserade alternativentorde inte bli likformig över hela landet. Såväl för den sociala Arbetskraftsbehov (tusental) nyanställda I-'-'-'''''''''''''''I cflruire Fig. 2.8 Sysselsättningsutvecklingen inom den offeniligasekiorn 1975-1980 enligt allernaliv. servicen(främst barnomsorgen) som för hälso- och sjukvården gäller att den är utbyggdfrämst i de större kommunema. Diskussionerna om den potentiella arbetskraftenkan tjäna som riktmärke också för en diskussion om var den offentliga sektornfrämst bör byggas ut. Så måste t. ex. en utjämning av de regionalaskillnaderna i kvinnornas sysselsättningsgrad, utöver att arbetstillfällenskall skapas, också i vissa fall bygga på att barnomsorgen byggs ut i regionermed låg sysselsättningsgrad. Ettdrygt 60-tal av remissinstanserna har kommenterat avsnittet. Den kartläggningav servicebehoven, som utredningen utfört och de kalkylexempel Prop.1975/76:211 21 somhar baserats på dessa kartläggningarkan enligt flera remissinstanser, bland demlänsstyrelserna I och , tjäna endast som allmännariktvärden för politiken och det måste betonas att de är räkneexempel.Länsstyrelsen i län konstaterar med beklagande att utredningen inte ansettdet möjligt att göra några regionala bedömningar. Enligt en uppfattning, somstöds av i , bör en sådan regionalisering genomförsinom ramen för länsplaneringen. Några remissinstanser vänder sig motkalkylteknikens utformning. anser att man inte kan betraktautredningens högsta alternativ som behovsrelaterat med hänsyn till deschematiska metoder som använts. Kalkylerna måste i stället ses som grova riktvärdenfören framtida utveckling snarare än som mål. Fleralänsstyrelser och landsting instämmer i sysselsättningsutredningens bedömningatt stora behov föreligger inom de områden där offentlig verksamhet domineraroch då speciellt inom vårdsektorn och att det därför är mest angeläget att ökainsatserna där. i pekar emellertid på att detdessutom är nödvändigt att förbättra betingelserna för industrin eftersomtillväxten i den ofTentliga sektom i många län och kommuner av strukturellaskäl inte är tillräcklig för att klara arbetsmarknadsproblemen. Länsstyrelseni pekar också på den värn-producerande sektorns vitalabetydelse ur regionalpolitisk synvinkel. läns landsting menar att enexpansion inom den offentliga sektorn gynnas av en snabbproduktivitetsutveckling inom industrin men att avvägningen mellantjänsteproduktion och varuproduktion i ett längre perspektiv kommer att bliberoende av hur stor u-hjälp man beslutar sig för. Detav sysselsättningsutredningens alternativ för utvecklingen inom den ofTentligasektorn som innebär den högsta ambitionsnivån och som anger ökningen av antaletsysselsatta till ca 250000 personer fram , vinner mest gehör blandremissinstansema. Flera av instanserna ansluter sig emellertid inte oreserverattill detta mäl utan pekar, i likhet med bl. a. landstingen I ochVästmanlands län, på de stora svårigheterna att klara av de ekonomiskapåfrestningaren sådan utbyggnad med tillgängliga finansieringsformer medförför bl. a. sjukvårdshuvudmännen. Vetlandakommun anför att noggranna ekonomiska studier måste ske, som visar hur de olikautbyggnadsalternativen kan uppfyllas inom ramen för en realistiskfinansieringspolitik. Kristianstadsläns landsllng anför att generösa statsbidrag måste tillskjutas om detföreslagna målet ska kunna uppnås men motsätter sig att verksamhetenfinansieras via en höjd arbetsgivaravgift med hänvisning till att landstingetsverksamhet kräver mycket personal. Flera av sjukvårdens huvudmän, bland demGävleborgs läns landsting, erinrar i likhet med också omsvårigheterna att uppnå den höga ambitionsnivån pä grund av bristande tillgångtill arbetskraft i vissa nyckelpositioner, exempelvis sjuksköterskor. Prop.1975/76:211 22 Flertaletremissinstanser ansluter sig till sysselsättningsulredningens uppfattning attde största otillfredsställda behoven inom den offentliga sektorn står att finnainom långtidsvården, åldringsvården och barnomsorgen. I Malmöhuslän pekar på att den största gruppen av potentiell arbetskraft finns blandkvinnorna och att ett av de största förvärvshindren för dem är svårigheten attskaffa barntillsyn. ansluler sig till uppfattningen attbarnomsorgen måste byggas ut väsentligt men framhåller i likhet medlänsslyrelsen i län att utbyggnaden inte bara får ses urarbetsmarknadsperspektiv utan att barnomsorgen måste förbättraskvalitativt och planeras utifrån barnens behov av en bättre miljö. uppmärksammar specielll de former av förvärvshinder somspråkbartiärer och brist på information utgör och pekar på behovet av informationoch flerspråkig personal inom barnomsorgen. biträder utredningens högsta kalkylalternativ ochframhåller bl. a. att en sådan utbyggnad ger möjligheter till större personaltäthetvilket leder till stabilare kontakter och större trygghet hos patienterna.Östergötlands och handelskammare finnerdet mindre troligt under en så som fram skall kunna åstadkomma sådanaförändringar i förutsättningarna att gå ut i arbete att den högre målsättningenkan uppfyllas. Handelskammaren delar dock utredningens uppfattning att detfinns stora behov av ytteriigare arbetsinsatser främst inom vårdsektorn menframhåller att en satsning på industrin måste utgöra grunden för utbyggnaden avden offentliga sektorn. Socialstyrelsenanser det önskvärt att utredningen i det fortsatta arbetet utför kalkyler sombelyser realismen i de olika efterfrågealternativen. Styrelsen konstaterar att85-90 % av de anställda i hälso- och sjukvård samt socialvård utgörs av kvinnoroch att man inte kan vänta sig några radikala förändringar i dessa andelstalfram . Merparten av sysselsättningstillskottet i de nämndasektorerna - 169 000 enligt det högsla av utredningens alternativ - antassåledes utgöras av kvinnor. Detta tal ställer motlångtidsutredningen, som räknat med ett totalt tillskott i arbetskraften, inkl.den privata sektom, av 163 000 kvinnor . Mot bakgrundav förkortad arbetstid, ökat deltidsarbete och den redan höga andelenyrkesverksamma sjuksköterskor, undersköterskor m. fl. anser detorealistiskt att räkna med någon större ökning av andelen yrkesverksamma.Ansträngningarna att bibehålla och öka arbetsvolymen måste enligt styrelsenhelt inriktas på en höjning av anställningarnas omfattning, uttryckt i delar avheltid, för de redan yrkes-utbildade samt av utbildningskapaciteten. En ökadrekrytering förutsätter vidare en stark utbyggnad av barnomsorgen. I anslutningtill detta hävdar att de behovsberäkningar som utredningengjort för utvecklingen av barnomsorgen och stödet till de äldre är för låga. HaUandsläns landsting pekar på de olägenheter en ojämnt fördelad ex- Prop.1975/76:211 23 pansionav landstingens tjänstesektor ger upphov till i form av markeradestandardskillnader mellan olika delar av ett län eller mellan olika landstingskommuner.Sådana skillnader kan uppstå om expansionen av sysselsättningsskäl sker påvissa orter. anför i anslutning till detta problem attkommuner som utarmas på arbetstilirällen inom tjänstesektorn får latent arbetslösheteller svårigheter att rekrytera folk till andra näringsgrenar. Vadavser sysselsättningen inom andra delar av den offentliga sektorn pekar ÖB påatt minskningen av antalet sysselsatta inom försvaret är beroende avstatsmakternas direktiv. Slatens vägverk framhåller att utredningen interedovisat behoven av drift och byggande av vägar och pekar på den betydelse etteffektivare transportsystem har för de regionalpolitiska strävandena. Fleraremissinstanser anser att sysselsättningsutredningen ägnat alltför litenuppmärksamhet åt näringarna utanför den offentliga sektorn. Sålunda betonar bl.a. länsslyrelsen i och Lö industrins betydelse försysselsättningen och vikten av att gå närmare in på kopplingarna mellan denoffentliga och den privata sektorn. TCOframhåller att den partiella analys utredningen utfört gör det svårt att bedömavilka konsekvenser en utbyggnad av den ofTentliga sektorn får förarbetsmarknaden som helhet. Detta är inte minst märkbart närdet gäller att göraregionala bedömningar av utredningens förslag. Organisationen betonar starktde bindningar som finns mellan sektorerna och anser att utredningen i detkommande arbetet måste analysera sysselsättningsutvecklingen inom den privatasektorn så att en samlad bild av utvecklingen kan erhållas. SAF,och anser attutredningsarbetet alltför ensidigt inriktats på att skapa ökad sysselsättninginom den offentliga sektorn. Statskontoretpekar pä förhällandet att sysselsättningsutredningen, länsplaneringen ochlångtidsutredningen sammantagna redovisar inte mindre än åtta olikabedömningar av den framtida utvecklingen, vilka sinsemellan uppvisar väsentligaolikheter, i huvudsak betingade av skilda syften med bedömningarna, och en storspännvidd mellan alternativen. Enligl statskontoret är bedömningarna av denoffentliga sektorns utveckling mereller mindre svärtillämpliga på de olikasektorernas planering. Man säger att det är svårt att göra en samlad bedömningav de tre planeringsdokumentens olika alternativ och konstaterar med beklagandeatt det f. n. saknas metoder och material för att skapa ett mer sammansmältplaneringsunderiag, vilket hade varit önskvärt för att utnyttja denna -åtminstone - unika situation med tre samtidiga planeringsdokument. Prop.1975/76:211 24 2.4Befolknings- och näringsHvsutveckling enligt länsplanering 1974 (SOU 1975:91,kap. Närdet gäller totalbefolkningens utvckling pekar länsstyrelsernas prognoser på ca8,4 milj. invånare 1980 och ca 8,7 milj. . Detta motsvarar entillväxt på 0,4 96 och på0,. Som jämförelse kan nämnas att befolkningsökningen var 0,9. Nedgången beror på både mindre invandring ochlägre naturiig befolkningstillväxt. Även om de summeradelänsstyrelseprognoserna visar på lägre befolkningstillväxt än tidigare pekar depå en störte folkmängd i riket än centralt upprättade prognoser. Tab.2.2 Folkmängden i länet och riket , 1970, 1974 samt prognoser för åren1980 och 1990 Källor:Folk- och bostadsräkningarna 1965 och 1970; Statistiska meddelanden ser. Be nr1975:3; Befolkningsprognoserna i länsplanering 1974 Prop.1975/76:211 25 Dennaturiiga folkökningen för 1970-lalet uppgår enligl prognoserna till 231 000personer medan den sammantagna befolkningsökningen för riket under perioden1970-1980 beräknas uppgå till 368 000 personer. Detta skulle förutsätta attinvandringen uppgår till 137 000 personer. Avökningen i folkmängden väntas enligt länsplaneringensprognoser sammanlagt ca 166 000 personer utgöra nettoinflytlning från utlandet,medan den naturiiga befolkningsförändringen ökar befolkningen med ca 94 000invånare. I länsstyrelsernas prognoser görs ingen uppdelning mellan inrikes-och utrikesflyttning. Den invandring som konstateras vid en summering avprognosernas arbetskraftsbalanser, är därför en följd av att tillgångenpå arbetskraft har underskattats någol. År1970 uppgick antalet förvärvsarbetande till ca 3,5 miljoner.' Under perioden1970-1980 kommer antalet sysselsättningstillfällen enligt länsstyrelsernasprognoser att öka med ca 90 000 eller . För 1980-talet förutses enhögre ökningstakt - ca 200 000 arbetstillfällen eller mer än 5 96. ökade antalet arbetstillfällen med ca 70 000. Dettavar således en större ökning än den som prognoseras för hela 1970-lalet. Detkan noteras alt utvecklingen har varit mera positivän prognosen. Prognosernaför jord- och skogsbruk stämmer väl överens med utvecklingen under perioden1970-1974. Detta innebär en sysselsättningsminskning under 1970-taletoch . För tillverkningsindustrin förutses en svagökning fram . Prognoserna tyder på en minskning under 1980-talet.Sysselsättningen inom industrin har ökat mer än vadsom prognoserats fram till är 1980. Sysselsättningen inom byggnadsindustrinprognoseras minska med 23 96 . Under 1980-ialetberäknas en fortsatt minskning . Ca 80 96 av den prognoseradesysselsätiningsminsk-ningen hade redan inträffat i slutet avår 1974. Servicesektorerna vamhandel, samfärdsel, post- och televerk samtprivata tjänsler beräknas öka antalet sysselsättningstillfällen 1990nä en nivå på ca 1,2 milj. sysselsatta. Prognosernastämmer väl överens med utvecklingen . För offentligförvaltning och tjänster prognoseras en ökning på ca 450 000 nyaarbetstilirällen fram . Utvecklingen fram till slutet av år 1974tyder dock på att den för prognoserade sysselsättningsnivån sannoliktuppnås . Arbetskraftsbehovetunder hela beräknas öka med ca 290 000förvärvsarbetande. Arbetskraftstillgängama i riket antas ökamed knappt 130 000 personer, vilket innebär att 'Med förvärvsarbetande avses i detta avsnitl personer som förvärvsarbetar minsl20 tim./vecka enligl folkräkningens definitioner. Detta ger lägre värden änarbetskraftsundersökningarna (). Tab. 2.3 Antalet sysselsatta 1970,1980 och 1990 samt relativ förändring(S6)för perioderna 1965-1970,1970-1980 och1980-1990 enligt länsstyrelsernas prognoser (1 OOO-tal) Samf, post och tele nettoimmigrationenskulle täcka merparten eller av arbetskraftsbehovet. Effekterna av deökade kvinnliga sysselsättningsgraderna medför ett tillskott på drygt 220 000fler förvärvsarbetande kvinnor . Under samma periodmedför den väntade nedgången av de manliga sysselsättningsgraderna ca 150 000färre förvärvsarbetande.