prop · FZ03211 · 1975-12-31 00:00:00 — Därigenom skapas möjlighet till inflytande från kommunerochfackliga organisationer, vilkel ger garantier för att lokala fakta ochförutsättningar blir beaktade. Denutveckling av informationssystemet förelag-samhälle som förordas isysselsättningsulredningens betänkande och rapporten ligger i linje medlänsstyrelsernas uppfaltning. Länsslyrelsen i menar t, ex,att omfattande direkta kontakter är en nödvändig och givande fortsättning avden på enkätvägen insamlade informationen. En seriös satsning på sådanadirekta överiäggningar underiättar också ett förstärkt samarbete mellan delänsorgan som har ansvar för arbetsmarknads- och sysselsättningsfrågorna dvs.främst , länsarbetsnämnden och företagareföreningen. Statskontoretanser att man bör vidareutveckla underlaget från informationssystemet för attgenom bearbet-ningarav företagens inrapportering få meranvändbart underiagföratt analysera industriutvecklingen i landet. Någrakommuner har tagit upp frågan om sambandet mellan energi-förbrukning ochsysselsättning. kommun understrykeratt stor omsorg måste läggas nedpä den utredning härom som sysselsättningsutredningen förbereder och hurvälfärdsmälen skall kunna anpassas till en minskad tillväxt ienergianvändningen. Likaså understryker5M?e/7s vattenfallsverk betydelsen avatt dessa samband blirilsidigt utredda och studerade. Detta bör ske så altresultatet kan föreligga inför behandling av energifrågan , Länsslyrelseni län anför att myckel lalar för all sysselsättningsökningarna underåterstoden av i huvudsak kommeratt ske inom tjänstesektorn.Betydande delar av denna expansion kommer alt vara lokall betingad medanknytning till sjukvård, åldringsvård, barntillsyn och övrig social omvårdnad.Della innebär, all sysselsättningsökningen kan få en spridning som blir jämtfördelad mellan samtliga kommuner. En följdeffekt av tjänstesektorns fortsattaexpansion blir dock en spontant större tillväxt i befolkningsiäla regioner.Länsslyrelsen understryker därför betydelsen av att den verksamhel, som nuinletts av deceniraliseringsutredningen fortsätter, Länsslyrelsen skulle gärnase alt decentraliséringsulredningens Prop.1975/76:211 107 uppdragkompletterades med någon form av direktiv lill varie central myndighet attundersöka förutsältningama att decentralisera arbetsuppgifter -och detta intebara lill primära centra. Fleraremissinstanser tar upp denna fråga. De talar om att möjlighelerna tilldecentralisering bör tillvaratagas. Sålunda anför kommun att, även omutlokaliseringen av statliga verk i stort är avslutad, bör en fortsatt decentraliseringtill länen närdet gäller vissa områden inom denstatliga verksam-heten kunna geförutsättningar för en större spridning av sysselsättningen inom den offentligatjänstesektorn. Landstingeti menar att diskussionen om offentlig service och desslokalisering torde i stor utsträckning ha gällt fördelningen mellanregioncentra och kommuncentra. Det bör beaktas att sysselsättningsskäl kantala för lokalisering också till mindre orter, om underiag för viss verksamhetfinns på sådana platser. Fleralänsstyrelser och landsting stryker under den regionalpolitiska roll jord-ochskogsbruket spelar i länet. Sålunda anför länsslyrelsen i att omsvårare arbetsmarknadsproblem skall kunna undvikas i samband med en fortsattönskvärd anpassning av lantbruksföretagen behövs fortsatta betydande insatsersäväl inom ramen för jordbrukspolitiken som inom näringspolitiken i övrigt. Denframtida rationaliseringspoliliken bör enligt utformas pä sädantsätt att möjligheter skapas för att, inom områden där jordbruket fortfarandehar slor betydelse för sysselsättningen, stödja en strukturrationalisering ibalanserad takt. Del är härvid angeläget att rapportens uttalande om att dencentrala och regionala planeringen pä jordbrukets område och denregionalpolitiska planeringen bör samordnas, närmare utvecklas och klargöras.Även i län anser all sysselsättningen inom jordbruket kanutvecklas gynnsammare än vad föreliggande utredningar antyder. Förhållandenainom denna näring är av stor betydelse inte bara för den totalasysselsätiningsvolymen utan också för den geografiska fördelningen avarbetstillfällena. Moisvarandediskussion förs om skogsbruket. kommun anför att ett effektivt ochproduktivt skogsbruk är av stor betydelse för den region tillhör. Delär önskvärt att sysselsättningsminskningen begränsas bl. a. genom att deskogsvärdande åtgärderna ökas. Liknande synpunkter anförs även av StalsföreiagAB. Linköpingskommun anser det angeläget att en långsiktig planering av byggnadsverksamhetenkommer till stånd och att denna planering samordnas med den kortsiktigaplaneringen och planeringen av beredskapsarbeten. Planeringen avbyggnadsverksamheten bör enligt kommunen anknytas till den äriiga revisionenav länsplaneringen. En samordning av den kort- och långsiktiga planeringen börhärvid komma till ständ. Även i län tillstyrker angivnaplaneringsförslag Prop.1975/75:211 108 5.3Samverkan för regional utveckling (SOU 1974:82) Genombeslut bemyndigade Kungl. Maj:t chefen för dåvarandeinrikesdepartementet alt tillkalla sakkunniga med uppdrag att ulreda frågan omstarkare styrmedel i regionalpolitiskt syfte. De sakkunniga' antog benämningenutredningen om regionalpolitiska styrmedel. Utredningen har avlämnatbetänkandet (SOU 1974:82) Samverkan för regional utveckling. Till betänkandethar fogats reservationer av ledamöterna särskilt yttrande av ledamoten . Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av postverket, ,(), , statskontoret, ,(), , koncessionsnämnden förmiljöskydd, kommerskollegium, (),överstyrelsenförekonomiskt försvar,(), , statensplanverk, förenade fabriksverken, statens indu-strierk (SIND), samtligalänsstyrelser, expertgruppen för regional utredningsverksamhet (ERU),sysselsättningsutredningen, (),utredningen rörande miljöproblem m. m. i vissa industriområden,. , (), i (LO), Land-sttngsfdrbundet,lantbrukarnas riksförbund, , (),. Svenska företagares riksförbund.Svenska handelskammareförbundet. , akademikers centralorganisation (), , , hantverks-och industriorganisation (SHIO), , . Stiftelsen Industricentra ochTjänstemännens centralorganisation (TCO). har bifogatyttranden från flera företagareföreningar. Flera länsstyrelser har bifogatyttranden frän landsting, länsarbetsnämnder, kommuner, företagareföreningar,handelskamrar, fackliga organisationer m. fl. Dessutom har yttrande inkommitfrän . År1965 infördes statligt lokaliseringsstöd som ett medel för all påverkaföretagens lokalisering till orter och regioner, där en förstärkning av näringslivoch sysselsättning är önskvärd. Stödet har byggts ul efier hand. ' Landshövdingen , ordförande samtriksdagsmännen , Prop.1975/76:211 109 Regionalpolitisktstöd lämnas f n. som lokaliseringsstöd i form av lokaliseringsbidrag,avskrivningslän, lokaliseringslån, länegaranti och flyttningsersättning,introduklionsstöd, utbildningsstöd, sysselsättningsstöd samt flyttningsstödtill personal med kvalificerad yrkesutbildning. Gällande bestämmelser om denregionalpolitiska stödverksamheten finns i kungörelsen (1970:180) om statligtregio-nalpoUtiskt stöd (omtryckt 1973:552; ändrad senast 1975:352). År1971 infördes lokaliseringssamråd i Stockholms-, Göteborgs- ochMalmöregionerna, Lokaliseringssamrådet har till syfte att garantera attföretag, som överväger att etablera eller utvidga viss verksamhel i de mestexpansiva regionerna, fär information om samhällets regionalpolitik,lokaliseringsstödet och lokaliseringsförutsättningar i olika delar av landel.Samrådsskyldighet föreligger så snart den tilltänkta byggnadsåtgärden medförett lokaltillskoll om minsl 500 moch lokalerna är avsedda alt hell eller tillhuvudsaklig del användas för partihandel, varuhandelsförmedling, bank- ochannan finansverksamhet, försäkringsverksamhet, fastighetsverksamhet och fastighetsförmedlingsamt uppdragsverksamhet. Även tillverkningsindustrin omfattades tidigare avsamrådsskyldigheten. Samråd sker med en lokaliseringsdelegation inom AMS. Gällandebestämmelserom etableringssamräd finns i lagen (1970:725; ändrad 1973:549) ochkungörelsen (1971:51; ändrad senast 1974:334) om lokaliseringssamråd. Utredningenanser att de ekonomiska styrmedlen i form av lokaliseringsstöd m, m. äreffektiva. Stödet tillgodoser förelagens viktigare finansieringsbehov. Möjligheternaatt ytteriigare påverka sysselsättningstillfällenas regionala fördelning genomen utbyggnad av de ekonomiska stödåtgärderna anser dock utredningen varabegränsade. Denuvarande administrativa styrmedlen har, enligt utredningen, inle haft särskiltstor betydelse för att utjämna obalanser i sysselsättningen mellan olika delarav landel. Möjligheterna att påverka valet av lokaliseringsort genomlokaliseringssamrädet begränsas av all kontakterna mellan företag och samhällesker alllför sent i planeringsprocessen. Utredningenmenar att en förstärkning av åtgärderna behövs för att uppfylla de mål somstatsmakterna har beslutat om på det regionalpolitiska områdei. kan en sädan förstärkning främsl ske genom att de restriktiva styrmedlenutvecklas. Utredningen diskuterar tvä olika lösningar,'ett syslem medtillständsprövning och ett system med avgifter. Utredningen menar attallvarliga invändningar kan riklas mot ett system med avgifter. Ett generelltverkande avgiftssystem kan direkt hämma företagens etablerings- ochutvidgningsplaner. Vidare ger inle systemet sam- Prop.1975/75:211 llO hålletslokaliseringsorgan möjlighet att informera om lämpliga lokaliseringsalternativ.Ett system med tUlståndsgivning har däremot flera fördelar enligt utredningensbedömning. Det främjar kontakterna mellan förelag och de offentligaplaneringsorganen. Utformningen kan göras anpassningsbar så att både samhälletsoch företagens behov tillgodoses. I regel kommer inte hellertillståndsgivningen att innebära någon ekonomisk belastning för företaget.Utredningen anser mot denna bakgrund att övervägande skäl talar för att denuvarande regionalpolitiska styrmedlen kompletteras med tillständsprövning. Utredningenföreslär att tillständsprövningen skall avse uppförande, förvärv ochförhyrning av lokaler eller att lokaler tas i anspråk för annat ändamål äntidigare. Prövningen skall gälla generellt inom landet för företag, organisationer,myndigheter och enskilda personer Fabrikslokaler och lagerlokaler över I 000 msamt kontors-, förvaltnings- och forskningslokaler över 500 m skall omfattas avtillståndplikten. Följandeundantag från tillståndskravet föreslås. förbättringav personalutrymmen och arbetsmiljö lokalerför landstings- eller primärkommunal förvaltning åtgärdersom genom annan lagstiftning prövas av regeringen statligamyndigheters åtgärder som i annan ordning prövas av re lokalerför vilka alternativ lokalisering saknas, t. ex. lantbmksbygg nåder,butiker, sjukhus, skolor, kyrkor, hotell, restauranger, samlings Utredningenföreslår att en ny myndighet, statens lokaliseringsdelegation, inrättas för attha hand om prövningen av etableringstillstånd. Enligt utredningens uppfattningska delegationen vidare vara samordnare av de regionalpolitiska styrmedlen.Delegationen skall göra samlade bedömningar, väga olika sektorers behov motvarandra och ta initiativ i planerings- och fördelningsfrågor som påverkar denregionala utvecklingen. Lokaliserings-delegationen ska också informera omlokaliseringsförutsältningarna i olika delar av landet. Det regionalpolitiskastödet bör däremot, enligt utredningens mening, inte has om hand avdelegationen. Remissinstansernainstämmer i huvudsak i utredningens uppfattning att det behövs en förstärkningav de regionalpolitiska styrmedlen. Närdet gäller utredningens förslag omtillständsprövning är dock meningarna starkt delade. Flera remissinstanser ärtveksamma eller redovisar inte någon klar uppfattning. Även inom fleraremissinstanser råder starkt delade meningar. Reservationer har fogats tillyttrandena från bl. å. AMS och flera länsstyrelser. Prop.1975/76:211 111 Fleralänsstyrelser, särskilt länsstyrelserna inom stödområdet, förordaretableringskontroll i någon form som komplement till nuvaranderegionalpolitiska åigärder. I anser sålunda att deekonomiska stödåtgärderna har flera begränsningar Stödet har främst utnyttjatsav företag som vill bygga ut sin verksamhet. Resultatet för de olika orternasdel har därför i stor utsträckning blivit beroende av näringsstrukturen iutgångsläget. Även Lö delar utredningens uppfattning om att nuvarande styrmedelbör kompletteras med tillständsprövning. LO anser dock inte attetableringskontroll i sig självt löser de regionala problemen. De nuvarandestyrmedlen bör med vissa justeringar även i fortsättningen utgöra grunden förregionalpolitiken. Emellertid kan etableringskontroll medföra ökade möjligheteratt fä utbyggnader föriagda till orter som bäst behöver dem. I likhet medflertalet remissinstanser framhäller LO att förutsättningen för regionalutjämning av sysselsättningsskillnader är en expansivsysselsättningsutveckling. Tillde remissinstanser som tar avstånd från etableringskontroll hör bl. a. AMS,SIND, NO, , och . AMS anseratt de regionalpolitiska medlen bör ha formen av stimulans för att uppfattassom positiva av företagen. Styrelsen framhåller vidare att ett system medetableringskontroll kan fordra allt förstor insats av administrativa resurser.NO avstyrker utredningens förslag och anser an etableringskontroll kan rubbakonkurrensförhällandena mellan företagen vilket kan medföra negativa verkningarför effektivitet och prisbildning. I avstyrkerutredningens förslagoch menar att etableringskontroll kan medföra minskadexpansionsvilja inom näringslivet. SAF, och framhäller i ett gemensamt yttrande att samhälletredan nu kan utöva starkt inflytande pä i första hand de större företagensbeslut om lokaliseringar och att utredningen inte har visat exempel påindustriella utbyggnader som har blivit fellokaliserade. Således saknas destarka motiv som enligt deras mening krävs för att införa etableringskontroll. Fleraremissinstanser som är positiva till etableringskontroll anser att utredningensförslag har vissa nackdelar och framhäller att förslaget bör modifieras. Ävendessa remissinstanser anser att det finns risk för att etableringskontroll kanhämma företagens expansionsvilja eller medföra att utbyggnader förläggs tillutlandet. Det betonas att handläggningen måste utformas sä att tungroddbyråkrati undviks. Z.fl>;ss(v/-e/sert/ m.fl.länsstyrelser inom stödområdet menar att tillständsprövningen inte bör omfattastödområdet. Länsstyrelserna i , Alvsborgs och Örebrolän liksom KF ifrågasätter om inte allt för små lokaler omfattas av tillståndsprövningen.En högresiorleksgränsinnebäratt antalet ärenden minskar. Härigenom kan dethandläggande organei koncentrera sig på de byggnadsåt-gärdersom är mestintressanta ur regionalpolitisk synpunkt. Prop.1975/75:211 112 dergälleroftastsmåoch medelstora företag. Ofta finns fördessa företag inte nägon verkligvalsituation när det gäller lokaliseringsort. Bådede remissorgan som förordar och de som motsätter sig etableringskontrollbetonar att det behövs ökad information mellan näringsliv och myndigheter ilokaiiseringsfrägor. Informationsutbytet borde ske pä ett tidigt stadium iplaneringen. Därigenom skulle samhällets organ fä ökade möjligheter altpåverka valet av lokaliseringsort. Företagen skulle få ökad kännedom omstödmöjligheter och lokaliseringsförutsättningar inom olika orter. a,i län anser alt informationssystemet företag-samhällekan byggas ut. Andra remissorgan anser att behovet av informationsutbyte blirtillgodosett inom ramen för den föreslagna etableringskontrollen. Utredningenföreslår alt prövningen av etableringstillstånd skall handhas av ett nyttorgan, statens lokaliseringsdelegation. Delegationen bör enligt utredningensuppfattning även ha samordnande uppgifter inom regionalpolitiken. Nästansamtliga remissinstanser avvisar en sådan organisatorisk ordning. Även många avde remissinstanser som förordar etableringskontroll menar att förslaget innebären krånglig handläggning som inte står i proportion till de fördelar som kanvinnas. Flertalet remissinstanser menar i likhet med iGävleborgs län att tillståndsgivningen organisatoriskt måste hållas samman medstödgivningen. En sådan ordning fordras för att fä till ständ en snabbhandläggning av lokaliseringsfrågor. i anser attden tillständsgivande myndigheten kommer att ha arbetsuppgifter som griper överflera verks arbetsområden, vilket motiverar att tillständsprövningen centralthandhas inom . Även länsslyrelsen I länframhäller att prövningen bör ske inom eftersom samordningenav regionalpolitiken ankommer pä regeringen. Andra remissinstanser t. ex.A"/"menar att en nödvändig samordning med stödgivningen kan erhållasgenom att tillståndsprövningen föriäggs till AMS. Fleralänsstyrelser och LO påtalar de obalanser i fräga om sysselsättning som finnsinom länen. Det är därför väsentligt att länsstyrelserna aktivt medverkar i ettsystem med etableringskontroll. Vissa länsstyrelser anser att länsstyrelsernabör vara beslutande myndighet när det gäller mindre utbyggnader. Andralänsstyrelser anser att den centrala beslutsmyndigheten enbart bör fördelautbyggnaderna på län och att det sedan bör ankomma pä länsstyrelserna att angeort inom länet. Flera länsstyrelser menar att informationsverksamheten börskötas av länsstyrelserna som redan har goda kontakter med berörda företag ochorganisationer. Prop.1975/76:211 113 5.4Regionalpolitik (SOU 1975:90, kap. 9) 5.4.1Möjligheterna an styra arbetsplatsernas lokalisering Sysselsättningsutredningendiskuterar allmänt möjligheten att styra arbetstillfällenas lokalisering inomen näringsgren. Den bestäms av kravet pä närhet till marknaden, råvarukällor,kommunikationer, andra produktionsenheter m. m. Vissa verksamheter gär enligtutredningen överhuvudtaget inte att lokalisera annat än till vissa bestämdaplatser. Andra verksamheter däremot är i det närmaste helt obundna vad detgäller lokaliseringen. Mellandessa två ytieriigheter finns hela skalan av mer eller mindre lokaliseringsbaraverksamheter. En viktig skiljelinje kan schematiskt uttryckt sägas gå mellanverksamheter som är inriktade pä varuproduktion och verksamheter inomtjänstesektorn. De förra är till stor del relativt obundna vad gällerlokaliseringen medan de senares lokalisering och dimensionering i storutsträckning är avhängig av befolkningens storiek och geografiska fördelning. Förden fortsatta diskussionen menar utredningen alt det därför synes ändamålsenligtatt dela upp verksamheterna med hänsyn till hur låsta eller röriiga de är vadgäller lokaliseringen. 1. lokal service 2. areella näringar (jord- och skogsbruk m. 3. regional service 5. nationell service 6. tillverkningsindustri. Denlokala servicen omfattar sädan grundläggande verksamhet som finns i variekommun. En storökning av sysselsättningen väntas inom denna verksamhetsgmpp. Ilångsiktigt perspektiv kommer sannolikt enligt utredningen servicenivån ochocksä servicesysselsättningen per inväna realt vara ungefär densamma i allaregioner. Förden lokala servicen finns det inte några egentliga möjligheter att påverkalokaliseringen mellan kommunerna och därmed heller inte mellan de lokalaarbetsmarknaderna. Det man möjligen kan diskutera är om man av sysselsäliningsmässigaellerändra skäl kan och bör påskynda utvecklingen i vissa regioner. Det blir däen fräga om tidigareläggning av den allmänna serviceutbyggnad som ändå skullekomma till stånd. Deareella näringarna, dvs. jord- och skogsbmket samt fisket, väntas få enfortsatt vikande sysselsättning. En viss uppbromsning jämfört med tidigare ärdock att vänta. Några möjligheter att långsiktigt påverka den regionalafördelningen av sysselsättningen inom näringen synes enligl Prop.1975/75:211 114 Vad man däremot gör och kan göra är att bl. a. med hjälp av detsärskilda norriandsslödet dämpa takten i strukturrationaliseringen och pä detsättet ocksä avgången frän näringen i de delar av landet där bristen päaltemativ sysselsättning är stor. Sysselsättningeninom de areella näringarna bestäms av den tillgängliga arealen och dessbeskaffenhet. Delta hindrar emellertid inte att man av sysselsättnings- ochregionalpolitiska skäl med speciella stimulansmedel kan öka t. ex.skogsvärdsinsatserna tidigare i vissa regioner än i andra. Sädana insatser kanocksä vara näringspolitiskt motiverade med hänsyn till den råvarubrist somfömtses framöver Denregionala servicen omfattar servicefunktioner som gymnasium, sjukhus, vamhusm. - sädant som normalt finns i regionala centra. En betydandesysselsättningsökning kan väntas också inom denna verksamhetsgrupp. Vissamöjligheter finns att sprida den regionala servicen till exempelvis kommuncentra.Pä den samhälleliga sidan pågår redan nu en spridning inom den öppna sjukvårdenoch långtidssjukvärden. Däremot synes utvecklingen på den kommersiella sidansnarast gå i motsatt riktning med satsningar pä vamhus och stormarknadenUtredningen menaratt landstingen och länsstyrelserna här har en gemensamuppgift att bevaka möjligheterna till en ytteriigare spridning ut till deolika kommuncentra för att därigenom förstärka arbetsmarknaden och ävenservicen i dessa. Länsservicehänför sig närmasl lill de servicefunktioner som normalt finns i de s. k.primära centra - sädana som eftergymnasial utbildning, centrallasarett ellerregionssjukhus, länsstyrelse och andra statliga länsorgan, stormarknadsvaruhus,olika slag av specialiserad service etc. Även denna del av servicesektorn harexpanderat mycket kraftigt . Expansionen kommer attfortsätta men förmodligen i en något lugnare takt. Möjlighetertill en viss spridning av länsservicen torde enligt utredningen finnas. Dettafår emellertid inte ske i sädan omfattning att de förhindrar den regionalastrukturplanens intentioner att bygga upp arbetsmarknaden i de primära centrasä att den kvalitativt närmar sig storstädernas. Tillden nationella servicen hänförs i första hand den statliga centralaförvaltningen, huvudkontor för banker, försäkringsbolag och andra storakoncemer Dit hör också andra mycket specialiserade servicefunktioner. Dennationella servicen är i huvudsak lokaliserad till . Visssådan service finns emellertid också i Göteborgs-och . Ocksådenna typ av service och tjänster kommeratt fortsätta expandera. Den beslutadeoch påböriade omlokaliseringen av statlig verksamhet till ett antal primäracentra kommer till en del att avlänka expansionen till andra delar av landet. Konkurrensenom arbetskraften kan komma att öka i de största orterna. Främst gäller dettamellan industrin och de delar av servicen som inte Prop.1975/76:211 115 ärdirekt kopplad till det lokala befolkningsunderiaget, bl. a. den nationellaservicen. Olika vägar att decentralisera funktioner och arbetsuppgifter tillandra orter måste därför enligt utredningen prövas. En särskild utredning dens. k. deceniraliseringsutredningen, studerar den frägan. Tillverkningsindustrinkommer genom sin geografiska obundenhet att spela en nyckelroll förmöjligheterna att nå upp till mälet arbete ät alla i alla regioner Ser man tillde övriga näringarna är de lokaliserings-mässigt låsta på olika regionalanivåer Industrin är den verksamhet med vilken man får fylla utsysselsättningsutrymmet i de skilda regionerna. Det största utrymmet finnsrelativt selt pä de lokala mindre arbetsmarknaderna där servicesektorn är sämstrepresenterad och det minsta utrymmet finns i de största städerna. När detgäller de senare områdena, är det emellertid viktigt att man kan behälla ochutveckla den industri man nu har sä att dessa regioner inte blir renodladetjänste- och serviceorter. Settöver aren relativt stor del av industrin att betrakta somröriig. Detta även om man i fysisk mening inte skulle flytta ett enda företag.Bmttoförändringarna - nedläggningar, nyetableringar och andra förändringar -är sä stora att de ensamma klarar en betydande omfördelning mellan regionerna.Tillverkningsindustrin inrymmer verksamheterav mycket varierande karaktär, detgäller inte minst frän lokaliseringssynpunkt. Vissa verksamheter är med hänsyntill närhetskrav till råvaror, djuphamnar elc. helt lästa till en bestämdplats.