prop · FZ03136 · 1975-12-31 00:00:00 — Försörjningsvillkoreti 6 § MbL föreslås utgå. Redan nu gäller i praxis att nästan aUa sökandeuppfyUer viUkoret eUer erhåUer dispens från det. Som en följd härav ändras 3 §MbK. Ipromemorian föreslås vidare sådan ändring i 1 § MbL att bam som föds av svenskmoder inte skall kunna bU statslöst vid födelsen. Änd-rmgen innebär att bam iäktenskap, av vars föräldrar endast modern är svensk medborgare medan fademantingen inte har medborgarskap i någon stat eUer inte överför sittmedborgarskap tUl barnet, förvärvar svenskt medborgarskap vid födseln oberoendeav var det är fött. Enändring av praxis vid självständig naturalisation av bara bör enligt förslagetäven genomföras. Som huvudregel bör gäUa att medborgar-skapsansöknmgar för barnunder i äktenskap meUan utiändsk fader och svensk moder bör bifallas,under fömtsättning att familjen är bosatt i landet och föräldraraa gemensamtansöker om svenskt medborgarskap för baraet. Samrådhar ägt rum med representanter för , och . Förslagetavses träda i kraft den 1 juU 1976. 1975/76:136 44 Lagom ändring i lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap Härigenomföreskrives i fråga om lagen (1950: 382) om svenskt medborgarskap delsatt i 9 a, 11, 12 och 14 §§ ordet "Konungen" skaU bytas mot "regeringen", delsatt 1, 6 och 10 §§ skaU ha nedan angivna lydelse. 1§ Svenskt medborgarskap förvändas vid födelsen av 1. barn i äktenskap, vars fader ärsvensk medborgare; 2. här i riket fött barn i akten- 2. bam iäktenskap av vars förskap, av vars föräldrar endast mo äldrarendast modera är svensk dera är svensk medborgare, om medborgare,om fadera ej har fadem ej har medborgarskap i nå- medborgarskap i någon stateller gon stat eller om baraet icke vid om bamet icke vid födelsen for-födelsen förvärvarfaderns med- värvar faderns medborgarskap; borgarskap; 3. bamutom äktenskap, vars moder är svensk medborgare. Hittebarn som anträffas här i riket anses såsom svensk medborgare intiUdess annat utrönes. 6§2 Utiänning, som 1. fyllt ; 2. har hemvisth'är 2. eller, i fråga i riket; om dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare, har hemvist här i riket; samt 3. fört en hederlig vandel; samt 3. förten hederlig vandel, 4. har möjlighet attförsörja sig och sin familj, kanpå ansökan upptagas till svensk medborgare (naturaUseras). Fråga omnaturalisation prövas av den centrala utiänningsmyndighet som avses i 3 §utlännmgslagen (193). Finnesdet medföra gagn för ri- Finnes det medföra gagn för ri ket att sökanden upptages tiU ket att sökanden upptages till svensk medborgare eUer har sti- svensk medborgare eUer har sö kanden förat ägt svenskt medbor- kanden förut ägt svenskt medbor garskap eller är sökanden gift med garskap eller är sökanden gift med svensk medborgare eUer föreligga svensk medborgare eller föreligga 1 9a § unförd genom 1968: 704. 12 § senaste lydelse 1971: 602 2 Senastelydelse 1971:1189. eljest med hänsyn tiU sökandens förhållanden särskilda skäl för dennes upptagande tiU svensk medborgare, må naturaUsation bevUjas, även om de i första stycket stadgade villkoren icke äro uppfyUda. eljestmed hänsyn tUl sökandens förhållanden särskilda skäl för dennes upptagande tiUsvensk medborgare, må naturalisation beviljas, även om de i första stycketstadgade viUkoren icke äro uppfyUda. Är sökanden dansk, finsk, isländsk ellernorsk medborgare, må även om annat särskilt skäl ej föreligger avvikelse skefrån det under punkt 2 angivna villkoret. Förlorarsökande, som har utländskt medborgarskap, ej detta i och med sin naturalisationutan fordras härför medgivande av den utiändska statens regering eUer annanmyndighet, må som viUkor för medborgarskapets förvärvande stadgas, attsökanden inför den centrala utlänningsmyndigheten styrker attdylikt medgivande lämnats. Dåutiänning enligt denna paragraf upptages tUl svensk medborgare, bestämmer dencentrala utlänningsmyndigheten, huruvida naturaUsationen skaU omfatta ävensökandens ogifta bara under . Konungen äger, efter avtalmed , , eUer , förordna om tiUämpning av en ellerflera av bestämmelsema under a)c) här nedan. Med fördragsslutande stat avsesi dessa bestämmelser den eUer de stater, med vilka ingått avtal omtUlämpning av bestämmelsen i fråga. Regeringen äger, efteravtal med , , eller , förordna om tillämpning av eneller flera av bestämmelsema under a)c) här nedan. Med fördragsslutande statavses i dessa bestämmelser den eUer de stater, med vUka mgått avtal omtiUämpning av bestämmelsen i fråga. a) Vidtillämpning av 1 § första stycket punkt 2 lUcställes födelse i fördragsslutande stat med födelse här i riket. Ifråga om anmälan enligt 3 § likställes hemvist i fördragsslutande stat medhemvist i rUet i den mån hemvisttiden mfallit ochtidigare än före anmälan. Såvittangår 4 § likstäUes hemvist mtiU ålder i fördragsslutande stat medhemvist i riket. Bestämmelseni 8 § första stycket äger ej tiUämpning på den som under sammanlagt mmst sjuår haft hemvist i fördragsslutande stat. b) Medborgarei fördragsslutande stat som 1. förvärvat medborgarskapet påannat sätt än genom naturalisation; 2. fyllt ; 3. har hemvist här 3.sedan fem ar har hemvist här i riket; samt i riket; samt 4. icke dömts tillfängelse, förvärvarsvenskt medborgarskap genom att hos i det län där han ärkyrkobokförd skriftiigen anmäla sin önskan härom. 3Senaste lydelse 1968:704. 1975/76:136 46 sådantförvärv av medborgarskap skaU vad i 5 § stadgas äga motsvarande tillämpning. c)Den som förlorat svenskt medborgarskap och därefter oavbratet varit medborgarei fördragsslutande stat, återvinner svenskt medborgarskap genom att, efter dethan tagit hemvist här i riket, hos i det län där han ärkyrkobokförd skriftUgen anmäla sin önskan härom. Vid sådant förvärv avmedborgarskap skall vad i 5 § stadgas äga motsvarande tillämpning. Dennalag träder i kraft . TiUdess regeringen förordnar annat gäUer i förhåUande till , ochNorge 10 § b) i dess aildre lydelse. Förordningom ändring i medboirgarskapskimgörelsen (1969: 235) Härigenom föreskrives i fråga om medborgarskapskungörelsen (1969: 235) dels att i4 § orden "Kungl. Maj:t" skall bytas ut mot "regeringen",dels att 3 § skaU ha nedan angivna lydelse. Myndighetsom tar emot anmä- Myndighet som tar emot anmä lan eller ansökan enligt lagen om lan eller ansökan enUgt lagen om svenskt medborgarskap skall göra svenskt medborgarskap skall göra den utrednuig som behövs för den utredning som behövs för 'ärendets prövning. I 'ärende enligt ärendets prövning. I ärende enligt 6 § samma lag skall utredningen 6 § samma lag skaU utredningen avse sökandens personliga förhål- avse sökandens personliga förhål landen och försörjningsförmåga landen samt frågan i vilken om- samt frågan i vUken omfattning fattning han fullgjort honom ålagd ban fullgjort sin skattskyldighet underhållsskyldighet och uppfyUt här i landet. sina förpliktelser mot det all- Avseranmälan eUer ansökan utlänning som vid anmälnings- eUer ansökningshandlingensingivande icke får uppebåUa sig i landet ytterligare mmst , skallmyndigheten genast underrätta statens invandrarverk om anmälningen elleransökningen. Dennaförordning träder i kraft . 1975/76:136 47 Ivarje stats medborgarskapslagstiftning anges vilka personer som från födselnskaU anses som medborgare i den staten. I allmänhet finns också bestämmelser omsenare förvärv av statens medborgarskap genom naturalisation eUer på annatsätt. Dennuvarande svenska medborgarskapslagstiftningen har tillkommit i samarbete meUanDanmark, och . Den har varit i kraft under n'åstan . Någon allmän översyn av lagstiftningen har inte skett . Invandraratredningenpekar i betänkandet Invandraraa och minori-tetema (SOU 1974: 69) på att mångainvandrare har kommit hit med avsUa att bosätta sig här för gott. Andrabestämmer sig senare för att stanna här. Det är för dem av väsentiig betydelseatt på enklast möjliga sätt kunna få svenskt medborgarskap. Utredningenframhåller också vikten av att barn till invandrare i vårt land och bam iäktenskap mellan svensk och utiänning får ett så gott medborgarrättsligt skyddsom möjligt. Idet nämnda betänkandet tar invandraratredningen särskilt upp tre medborgarskapsrättsligafrågor tUl diskussion, nämligen kvalifikationstiden för förvärv av svensktmedborgarskap genom naturaUsation (hem-vistvUlkoret), kravet påförsörjningsförmåga samt vissa frågor i samband med baras medborgarskap.Invandraratredningen har däremot inte ansett sig böra göra en allmän översyn avmedborgarskapslagstiftningen men uttalar att en sådan översyn bör övervägas. Frågorom ändring i lagen (1950: 382) om svenskt medborgarskap (MbL) har vid åtskUligatUlfäUen varit föremål för motioner i . Dessa har bl. a. gäUt sänkningav hemvisttiden samt medborgarskap för bam i äktenskap mellan svensk kvinna ochutländsk man. Även i internationellt sammanhang, både inom och utom ,har hithörande frågor varit föremål för överväganden. Detbör vidare nämnas att inom utarbetats departementspromemorianFaderskap och vårdnad (Ds Ju 1975: 17). I promemorian föreslås ändringar i bl.a. faderskaps- och vårdnadsregler och, som en konsekvens avdetta, även ändringar i MbL. Sålunda föreslås att, om modera tiU ett bam ärgift vid baraets födelse eUer om bon kort dessföriiman har blivit änka, hennesmake liksom nu skall anses vara fader tiU bamet. Däremot föreslås ändraderegler för det faUet att modera har skilt sig kort före baraets födelse. Denfrån-skUde mannen skaU då mte längre automatiskt anses vara fader tiU barnet,utan faderskapet skall fastställas genom erkännande eUer dom, på samma sätt somnär modera är ogift vid bamets födelse. I samband med dessa ändringar föreslåsatt termeraa bam i äktenskap och bara utom 1975/76:136 48 Vårdnadsreglema ändras enligt förslaget på sådant sätt, att föräldraraaäven efter skUsmässa får behålla gemensam vårdnad. Även för'äldrar som inte äreUer har varit gifta med varandra skaU enligt promemoriakunna få gemensam vårdnad om sina bam. Dessa förslag medför ändring i bl. 1och 5 §§ MbL. Det berörda promemorieförslaget torde få beaktas i samband medden vidare behandlingen av de förslag som i det följande läggs fram i förevarandepromemoria. Motbakgrand av vad som har angetts, främst invandrarutredningens överväganden,tas i denna promemoria upp vissa frågor om ändring i MbL. De frågor som närmarebehandlas i det följande avser hemvist-ocb försörjningsviUkoren vid för/ärv avsvenskt medborgarskap genom naturalisation och, i visst fall, amnälan samtmedborgarskap för barn i äktenskap mellan svensk kvinna och utiändsk man. Idetta sammanhang bÖr erinras om en fråga som hänger samman med den nuvarandelydelsen av lagen (1972: 650) om rätt till ledighet och lön vid deltagande isvenskundervisning för invandrare. De rättigheter lagen ger avser endastutiändska medborgare. Detta medför bl. a. att utiänning, som blir svenskmedborgare under tid han deltar i sådan undervisning, kan påfordraatt få fortsätta språkutbUdningen. Problemet får än större betydelse om kravetpå hemvisttid vid naturalisation sänks, som föreslås i det följande. Det ärangeläget att den nu berörda frågan i annat sammanhang tas upp till behandlmg. Slutiigenbör nämnas att invandrarutredningen i sitt betänkande även föreslagit attexpeditionsavgiften vid förvärv av svenskt medborgarskap slopas. I september1974 fick i uppdrag att pröva avvägningen avavgiftssättningen enUgt expeditionskungörelsen och föreslå sådana förändringarav avgifterna som framstår som motiverade. Invandraratredningens förslag idenna del bör behandlas i sammanhang med översyn och tassålunda inte upp i denna promemoria. BetänkandetMedborgarskap för barn och jämlikhet vid naturalisation, vilket avgetts avsärskUda sakkunniga från , , och , fogas till dennapromemoria som bilaga. 2 Gällande ordning i huvuddrag 2.1Medborgarskapslagens tiUkomst; ändringar i lagen Detnordiska samarbetet på medborgarskapslagstiftningens område inleddes redan på1880-talet. Såväl lag som lag tiU-kom efter nordisktsamarbete. GäUande bestämmelser om svenskt medborgarskap återfinns i lagen(1950: 382) om svenskt medborgarskap (MbL). Lagen trädde i kraft den 1 januari1951. Den bygger på ett av Prop.1975/76:136 49 särskildadelegerade för , och framlagt betänkande (SOU1949: 45). Förslag tUl medborgarskapslag förelades genom prop. Även och erhöU nya medborgarskapslagar, som i sakUgthänseende överensstämmer med den svenska. , som inte deltog i arbetet,erhöll ny medborgarskapslag . Samtidigtmed MbL tiUkom en kungörelse (1950: 614) med vissa bestämmelser rörandetiUämpningen av medborgarskapslagen. MbLinnefattar ändringar i skilda hänseenden jämfört med lag. Såledeshöjdes genom den nya lagen hemvistkravet vid naturaUsation från fem tiU sjuår. I praxis hade dock vid lagens tillkomst krävts minst sju årshemvist i riket. Naturalisationsåldem sänktes från 21 till . Gift kviimabehandlas i MbL självständigt, vUket innebär att hon endast kan naturaliseraspå egen ansökan. IMbL har sedan lagens tiUkomst skett vissa ändringar. Sakkunniga från ,, och avgav betänkandet Underlättande för nordiskamedborgare att viima medborgarskap i annat nordiskt land m. m. (Nordiskutrednmgsserie : 8). På grandval av förslaget genomfördes vissaändringar, som gjorde det lättare för medborgare i annat nordiskt land atterhålla svenskt medborgarskap (prop. 1968: 128). Sålunda sänktes kravet påhemvisttid vid förvärv av svenskt medborgarskap genom anmälan enligt 10 § b)MbL från tio tUl . Den undre åldersgränsen för sådan anmälan sänktes från21 till och den övre åldersgränsen då slopades. Det föratskic-kadesäven att Kungl. Maj:ts praxis i naturalisationsärenden skulle komma att ändrasså att för bifall tUl ansökan om naturalisation av medborgare från annatnordiskt land inte såsom dittUls skuUe krävas hemvist i under fem årutan i allmänhet endast hemvist här. Det nordiska samarbetet rörandemedborgarskapsfrågor har kommit till uttryck i 1962 årssamarbetsöverenskommelse mellan , , , och (SÖ1962:14). I art. 3 i överenskommelsen anges att de fördragsslutande parternaskall söka underlätta för medborgare i ett nordiskt land att förv'ärvamedborgarskap i annat nordiskt land. Vidarehar vissa förslag som framfördes i betänkandet DecentraUse-rmg avnaturalisationsärenden m. m. (SOU 1966: 20) tagits upp i prop. (1968: 142)angående riktlinjer för utlänningspolitiken m. m., prop. (1968: 158) angåendeändring i utlänningslagen m. m. och prop. (1969: 53) angående organisationen , m. m. 1968: 158 föreslogs att beslutanderätten i naturalisationsärenden skulleföras över från Kungl. till den centrala utlännmgsmyn-digheten. Mot dennamyndighets beslut skulle besvär kurma föras hos Kungl. Dessutom skuUemyndigheten kunna hänskjuta medborgarskapsärenden till Kungl. 4 1975/76. 1975/76:136 50 Kungl.Maj:ts praxis i naturalisationsärenden finns fogad som bUaga tiU propositionen.De i de nämnda propositionerna föreslagna ändringama i MbL trädde i kraft den 1juU 1969 (SFS 1968: 704). Central utiänningsmyndighet är sedan nämnda tidpimktstatens invandrarverk (). Medanledning av 'ändringarna i MbL utfärdades en ny medborgarskapskungörelse(1969: 235-MbK), som ersatte kungörelse. Enligt den nya kungörelsenhar polismyndigheten övertagit länsstyrelsemas utredningsuppgifter inaturalisationsärenden. föreskriven skyldighet förutredningsmyndigheten att avge ytirande togs bort i den nya kungörelsen. SlutUgenhar ändringar gjorts i MbL (prop. 1971:155, SFS 1971:1189 och prop.1971:143, SFS 1971: 881). Den förstnämnda ändringen avsåg s. k. vUlkorliganaturalisationsbeslut. Prövning huravida bevis om befrielse från medborgarskapi annat land har företetts inom förelagd tid skaU numera göras av SFV och intesom tidigare av länsstyrelse. I propositionen uttalade vidaredepartementschefen, att bevis om svenskt medborgarskap inte bör utfärdas förränförvärvet av det svenska medborgarskapet blivit slutiigt giUlande och mte, somtidigare var fallet, i samband med villkorligt beslut, om medborgarskap iavvaktan på att sökanden erhöU befrielse från tidigare medborgarskap.Villkorstiden förlängdes tUl mot tidigare ett. Den ändring som skedde pågrund av förslaget i prop. 1971: 143 innebar, att bestämmelsema i MbL om bamsförvärv och förlust av svenskt medborgarskap med anledning av att baraets fadereller moder förvärvar eller förlorar sådant medborgarskap skall gäUa i frågaom adoptivbarn endast om bamet också är adoptivfaderns eller adoptivmodernsbara i eller utom 'äktenskap. 2.2Bestämmelserna om förvärv av svenskt medborgarskap EnligtMbL kan utlänning förvärva svenskt medborgarskap antingen som självständigperson eller som biperson. De olika sätt på vUket svenskt medborgarskap kanerhållas framgår av följande uppställning. 1) vid födelsen 1 § (10 § a) 2) genom legitimation 2 § 3) genom anmälan a) den som oavbratet haft sitthemvist h'är i riket från det han fyllt och dessutom harhaft sitt hemvist här under sammanlagt förvärvar svensktmedborgarskap genom att, efter det att han fyllt tjugoett år men innan hanfyllt tjugotre, anmäla sin önskan att bli svensk medborgare (increscens) 3 §(10 § a) b) den som vid födelsen blivitsvensk och oavbratet haft sitt hemvist här i riket intiU ålder, mensom sedan förlorat sitt svenska Prop.1975/76:136 51 medborgarskap,återvinner det hemvist i riket (återvinning) 4 § (10 § a), 10 §c) och 15 § andra stycket c)dansk, finländsk eUer norsk medborgare som förvärvat medborgarskapet på annatsätt än genom naturaUsation, fyUt , har hemvist i riketsamt icke dömts tUl fängelse erhåUer svenskt medborgarskapgenom att anmäla sin önskan att bli svensk medborgare 10 § b) 4)genom naturalisation 6 §. B.Förvärv som biperson: avbara genom att fadera eller modera blir svensk medborgare 5 §, 6 § sistastycket, 10 § b) och c), 13 a § samt 15 § andra stycket. I 1 § MbL anges i vUka faU barn förvärvar svenskt medborgarskapvid födelsen. Enhgt bestämmelsen gäller olika regler för bam i äktenskap ochbarn utom äktenskap. Bam i äktenskap förvärvar svenskt medborgarskap vid födelsen,om fadera är svensk medborgare, medan bara utom äktenskap blir svenskmedborgare vid födelsen, om modera har svenskt medborgarskap. I båda faUensaknar det betydelse var baraet är fött. Från huvudregeln att faderas nationalitetär bestämmande för vUket medborgarskap bara i äktenskap förvärvar vid födelsenfinns ett undantag. Om fadera inte har medborgarskap i någon stat eller ombaraet inte förvärvar hans medborgarskap vid födelsen, får bara i äktenskapsvenskt medborgarskap om modera är svensk medborgare. En föratsättning är dockatt baraet har fötts här i riket. På grand av samhörigheten meUan de nordiskaländeraa har i 10 § a) öppnats möjlighet att i det senast berörda falletlikstäUa födelse eller hemvist här i riket med födelse eller hemvist i ,, eller . För tiUämpningen av bestämmelsen, liksom av 10 § iövrigt, krävs att avtal har träffats därom med de övriga nordiska länderaa.Sedan sådant avtal har träffats meUan , och (SFS1950: 664) och meUan och (SFS 1969: 6), har Kungl.Maj:t förordnat om tUlämpning i förhåUande tUl , och av 10§ MbL. I det faU som avses i 1 § 2 MbL gäUer sålunda att födelse i ,Fmland eUer likställs med födelse här i riket. I 2 § MbL behandlas förvärv av svenskt medborgarskap genomlegitimation. Ingår svensk man äktenskap med utiändsk kvinna medför det attföre äktenskapet fött bara tiU ma-karaa blir svensk medborgare, om baraet vidden aktueUa tidpunkten är ogift och inte har fyllt . EnUgt 3 § första stycket MbL förvärvar utlänning, som oavbrutethaft sitt hemvist i från det han fyUt och dessutom tidigare haftsitt hemvist här under sammanlagt , svenskt medborgarskap genomatt, efter det han har fyUt men 1975/76:136 52 innanhan har fyUt , anmäla sin önskan därom hos i det län där hanär kyrkobokförd. Om utlänningen inte är medborgare i någon stat eUer styrkeratt han skulle förlora sitt utiändska medborgarskap genom att förv'ärvasvenskt, får anmälan göras redan då han har fyllt , om han vid tiden föranmälan har sitt hemvist i riket och dessutom tidigare haft sitthemvist här under sammanlagt . TiU grund för bestämmelsen ligger denuppfattningen, att bara med utiändskt medborgarskap som har växt upp här ilandet därigenom har knutits så starkt tUl , att de bör ha fått att blisvenska medborgare om de så önskar. Medborgarskapsförvärvet sker genom s. k.increscens eUer inväxande i samhället. Enligt 10 § a) MbL likstäUs vidtill-lämpning av 3 § hemvist i , Fuiland eUer med hemvist här irUcet. Detta gäller dock endast i den mån hemvisttiden infaUit och tidigare än före anmälan. S.k. återvinning av svenskt medborgarskap regleras i 4 §. Har någon, som vidfödelsen bhvit svensk och oavbratet haft sitt hemvist här i riket intiU , förlorat sitt svenska medborgarskap, återviimer han detta, om han har hemvist i riket och anmäler sin ansökan hos i det ländär han är kyrkobokförd. Den som är utländsk medborgare måste samtidiigtstyrka att han förlorar det utiändska medborgarskapet. Enligt 10 § a) likställsvid tiUämpning av 4 § hemvist intiU i Deinmark, Fmland eller Norgemed hemvist här i riket. Medborgaraai de andra nordiska länderaa har genom 10 § b) fått rätt att genom ensidigförklaring förvärva svenskt medborgarskap, om de uppfyUer vissa viUkor.Medborgare i sådan stat förvärvar sålunda svenskt medborgarskap efter amnälanhos länsstyrelse, under förats'ätt-ning att han har förvärvat det danska,finländska eUer norska medborgarskapet på annat sätt än genom naturaUsation,att han har fyllt , att han har hemvist här i riket samt atthan inte har dömts tiU fängelse. Närnågon blir svensk medborgare med stöd av 3 §, 4 § eller 10 § b) medför detenUgt 5 § i allmänhet att hans eUer hennes ogifta bara som har hemvist här iriket och inte har fyllt också får svenskt medborgarskap. Besväröver länsstyrelses beslut i anmälningsärenden har tidigare avgjorts avregeringsrätten men avgörs fr. o. m. av kammarrätt, varifrånfullföljd kan ske tUl regeringsrätten. Villkor för naturaUsation är enligt 6 § första stycketMbL att den sökande har fyllt , att han har hemvist här iriket, att han fört en hederlig vandel samt att han har möjlighet att försörjasig och sin famUj. Även om dessa villkor mte är uppfyllda kan emellertid enligtaadra stycket i samma paragraf naturalisation äga rum, om det med hänsyn tiUsökandens förhållanden förelig- 1975/76:136 53 gersärskilda skäl för detta. Som exempel på sådana särskilda skäl nämns i lagenatt det skulle medföra gagn för riket att sökanden upptas tiU svenskmedborgare, att sökanden förat har haft svenskt medborgarskap eUer attsökanden är gift med svensk medborgare. N'är sökanden är dansk, finsk, isländskeller norsk medborgare, kan undantag göras från kravet hemvisti riket, även om annat särskilt skäl inte föreUgger. Om utiänning inte förlorarsitt utländska medborgarskap genom naturalisationen utan särskUt medgivande frånden utländska regeringen eUer annan myndighet, kan enligt 6 § tredje stycketMbL stäUas som villkor för att sökanden skall få svenskt medborgarskap, att haninom styrker att sådant medgivande har lämnats. InaturaUsa-ttonsärende bestämmer om naturaUsationen skaU omfatta även sökandensogifta bam under . Besvär över SIV:s beslut i naturalisationsärendenavgörs av regeringen. Enledande princip inom svensk medborgarskapsrått 'är sedan gammalt att dubbeltmedborgarskap bör undvikas. har också anslutit sig tUl 1963 årsEuroparådskonvention om begränsning av fall av flerfaldigt medborgarskap m. m.Enligt konventionen gäUer bl. a. att myndig medborgare i fördragsslutande statinte tiUåts behåUa tidigare medborgarskap när han efter ansökan fårmedborgarskap i annan fördragsslutande stat. Envuxen sökande som blir svensk medborgare förlorar i allmänhet automatiskt sitttidigare medborgarskap. Detta är fallet med personer från exempelvis denordiska ländema, , , ,och . Medborgare från vissa andra länder, t. ex. deösteuropeiska stateraa samt , , och ,måste däremot hos det föratvarande hemlandets myndigheter begära befrielse frånsitt medborgarskap i det landet. I dessa faU blir utiänningen svensk medborgareendast under förutsättning att han , vanligen , befriasfrån sitt gamla medborgarskap.