prop · FZ0384 · 1975-12-31 00:00:00 — När det idet följande talas om arbetsförmedling på kulturområdet avses därmedförmedling av arbete, oavsett anställningens varaktighet, eller av uppdrag somkan jämställas med arbete. Det slår dock klart atl gränsen för vad som kaninrymmas i denna definition är flytande. Någon generell avgränsning av detområde inom vilket arbetsförmedlingen skall biträda kan därför inle anges. Detfår ankomma på AMS att dra upp riktiinjer för verksamheten och påarbetsförmedlingens personal att med utgångspunkt från dessa rikthnjer ochförhållandena i varje särskilt fall avgöra om deras medverkan skall kunnapåfordras. Ettannat problem är att arbetstagarna ofta ställer krav på tjänster som denoffentliga arbetsförmedlingen inle kan erbjuda, såsom intres-sekontorstjänslereller tjänster av impressario- och managerkaraklär. Etttredje problem, som kanske är det viktigaste, är den begränsning i arbetsförmedlingensmöjligheter att erbjuda arbete som sammanhänger med atl förmedlingen bara harinformation om en mindre del av de arbetstillfällen som finns på marknaden. Detlahänger i sin lur samman med att dessa av olika skäl kanaliseras via etl stortantal enskilda förmedlingar. En del av dessa förmedlingar verkar i strid medlagen med vissa bestämmelser om arbetsförmedling som förbjuder enskUd arbetsförmedlingi förvärvssyfte. OLÄFhade två viktiga utgångspunkter för val av organisation av arbetsförmedlingenpå kulturområdet som båda kom alt bli avgörande för utredningens förslag. Enutgångspunkt var att kulturområdet inte får isoleras från arbetsmarknaden iövrigt. Den andra utgångspunkten var att kulturarbetsmarknaden i mångaavseenden skUjer sig från arbetsmarknaden i övrigt på elt sådant sätt attnågon typ av särarrangemang i fråga om arbetsförmedlingen är ofrånkomlig. Dessatvå utgångspunkter är fortfarande gUtiga. bör vidare göras så alt den dels kan öka utbudet av informationom lediga platser och leda till en effektivare förmedlingsverksamhet, delsockså underlätta genomförandet av arbetsmarknadspolitiska åtgärder påkulturområdet, vilka förekommer i mindre utsträckning på kulturarbetsmarknadenän på andra delar av arbetsmarknaden. Mot denna bakgrund framstår del somnaturligt att den offentliga arbetsförmedlingen på kulturområdet ligger kvarinom arbetsmarknadsverket. Härför erfordras emellertid för det första enavsevärd personalförstärkning. För det andra bör förmedlingen vara en specialförmedlingsom de nuvarande artist- och musikersektionerna. För det tredje bör ettutvidgat samarbete komma till stånd rnellan den offentliga arbetsförmedlingen,övriga legala förmedlingar och parterna på kultur- 5 1975/76. 1975/76: 84 66 området.SlutUgen krävs särskilda organisatoriska anordningar i förmedlingsverksamheten. Detär ofrånkomligt att den offentliga arbetsförmedlingen byggs ul, om denverksamhet som bedrivs av olagliga förmedlingar skall kunna bringas attupphöra. Den offentliga arbetsförmedlingens verksamhet bör även kunna omfattaalla grupper av kulturarbetare och uppnå en bättre geografisk täckning avmarknaden. Organisatoriskt bör därför de nuvarande artist- ochmusikersektionerna ombildas till sektioner för kulturarbetare och ytterligaresådana sektioner inrättas vid distriktskontoren i de för kulturarbetarnaviktigaste regionerna. Vidare måste åtgärder vidtas för att förse dessasektioner med tillräcklig och för ändamålet utbUdad personal. Det bör i dettasammanhang uppmärksammas att arbetsförmedlingen hillUls under 1970-lalet har erhåUitpersonalförstärkningar med cirka 1 100 nya tjänster. Av dessa nya tjänster haremellertid ingen tilldelals artist- och musikersektionerna. Det bör ankomma påAMS att mot bakgrund av de beräkningar rörande personalbehovet som redovisas idet följande och i överensstämmelse med de riktlinjer som anges pröva hurtillgängliga personalresurser skall disponeras för alt en sådan upprustningsnarast skall åstadkommas. Denna bör så långt möjligt genomföras /77. Upprustningen måsle ske genom rekrytering av personer somväl känner kulturarbetsmarknaden. De anställda arbetsförmedlarna måste få enfortbildning som bl. a. ger tillfälle att studera kulturarbetare iyrkesutövning. Formema och villkoren för detta slags fortbildning bör prövasav AMS. Denuvarande artist- och musikerseklionerna verkar i högre grad än andra delar avarbetsförmedlingen interlokalt och interregionall. De krav på samordning avverksamheten inom större områden som detta medför kan lösas genom alt deförmedlingskontor där särskUda kultur-arbetarsektioner inrättas får ettgeografiskt större verksamhetsområde än det ordinarie förmedlingsdistriklet.Med hänsyn till den utveckling som har skett inom kulturlivetoch som bl. a. innebär en ökad integration mellan de olika konstarterna och ettökat samarbete mellan kulturarbetare i olika yrken framstår del som angelägetatt samtliga kullurarbetstillfällen som anmäls vid den offentiiga arbetsförmedlingenförmedlas genom en och samma sektion, den fömt nämnda kulturarbetarsektionen.Många kulturarbetare har anställningar av tillsvida-rekaraktär. Det gäller bl.a. fotografer, guld- och sUversmeder saml glas-blåsare. För dem som har sådananställningsform bör möjligheter finnas att få förmedlingsservice även vidannan förmedlingsseklion. Enbarten omorganisation och utbyggnad av den offentliga arbetsförmedlingen är dockinte tillräcklig, utan det krävs också elt samspel med verksamheter som haranknytning lill andra organisationer. S a m a r-tel med centrumbildningarna t.ex. har särskilda fördelar 1975/76: 84 67 förden typ av förmedling som det här är frågan om. som förmedlaren äranställd i arbetsmarknadsverket och därigenom har kompetens vad gäller de arbelsmarknadspolitiskahjälpmedlen är han genom den direkta kontakten med övrig inom centmmbildningenverksam personal väl skickad att lösa uppkommande sysselsättningsfrågor. Vidnågra centrumbildningar har delta system tillämpats och det fungerarenligt mångas bedömning väl. Del bör därför kunna utvecklas ytterligare. Engrundläggande förutsättning för alt en arbetsförmedlare skall placeras vid encentrumbildning bör vara alt delta centrum får ekonomiskt stöd från stal,kommun eUer landsting för sitt kulturpoliliska arbete. Vidare bör centmmbUdningenrepresentera ett sådanl antal kulturarbetare atl dess arbetsuppgifter skaparsysselsättning för en heltidsanställd tjänsteman. Del bör vara en uppgift för ÄMSatt efter samråd med den delegation för kulturarbetarfrågor som föreslås idet följande pröva frågan om ytterligare tjänster för centrumbUdningarnasverksamhet, framförallt med tanke på dem som saknar sådana. 1 samråd medberörda centrumbildningar bör undersökas huruvida de rikstäckandecentrumbildningar som saknar arbetsförmedlare kan få sina behovtillgodosedda genom samarbete med centrumorganisationer för närliggandeyrkesområden. Avsikten härmed skulle vara alt uppnå erforderligt underlag förförmedlingsarbetet. Derikstäckande centrumbildningarna har med några undantag sin organisatoriskaverksamhet huvudsakligen placerad inom . En regionalisering har dockskett genom centrumbUdningarnas eget initiativ i takt med att anslagen över kulturbudgelenökat. Del bör vara en uppgift för och centrumbUdningarnasjälva all bestämma var och hur anslagen till kulturpolitiska insatser skalldisponeras. Det bör finnas underlag för en viss utbyggnad av de regionalainsatserna via AMS. En förutsättning för att nya förmedlartjänsler skaUinrättas regionalt bör emellertid vara att det finns en organisation somfungerar som etl samarbelsorgan för de inom regionen verksamma kullurarbelargrup-perna.Härigenom uppnår man det underlag som behövs för en heltidstjänst. Vidareunderlättas förmedlingsarbetel genom atl elt representativt organ svarar förkontakten med kommuner, landsting och organisationer. AMS bör pröva möjlighetemaatt skapa underlag för nya tjänster som arbetsförmedlare vid regionalacentrumbildningar i , och . Organisatorisktoch formellt sett måste den offentiiga arbetsförmedlingen ha ansvaret även förden arbetsförmedling som bedrivs vid centrumbildningarna. I praktiken medfördelta att arbetsförmedlare som förmedlar kulturarbetare, vare sig det sker viddel offentliga förmed-lingskontorel eller en centmmbildning, tillhör kullurarbelarsektioneneller, om sådan sektion inle är inrättad vid dislriklskontoret, annan sek- 1975/76: 84 68 tionoch formeUt är underställd arbetsledningen vid arbetsförmedlingskontoret.Inrättande av tjänst vid centrumbildning bör ske efler samråd med statenskulturråd. Anställning och slationering av förmedlare ske först efler samråd med centrumbildningens styrelse. 1 sinverksamhet fullgör dessa förmedlare samma uppgifter som förmedlare vid andradelar av förmedlingskonlorel. Det innebär alt samtliga arbetssökande även desom är anmälda vid centrumbildningarna enbart i den utsträckning som delåter registrera sig kan få del av de arbetsmarknadspolitiska medel som står lillden offentiiga förmedlingens förfogande. Ettsärskilt problem vid bedömningen av behovet av arbelsförmed-lingsinsatser vid centrumbUdningarnaär gränsdragningen mellan deras två huvuduppgifter: den kulturförmedlande ochden arbets- eller upp-dragsförmedlande. Att dra klara gränser mellan dessa tvåuppgifter torde, som inledningsvis har nämnts, vara ogörligt. Inom de flesta avarbetsförmedlingens verksamhetsområden måste förmedlare syssla med arbetsuppgiftersom inte direkt hör tiU platsförmedling. På samma sätt får förmedlare vidcentrumbildning arbeta med kulturpoliliska frågor i den plalsförmedlandeverksamheten. De förmedlingstjänstemän som placeras vid centmmbUdningar skall, sorntidigare har nämnts, ingå i kulturarbetarsektionen. Någon formell gränsdragningi fråga om de uppgifier som skall utföras av förmedlare som tjänstgör vidsektionens huvuddel och förmedlare som är placerade vid en centrumbildningtorde inle erfordras. En uppdelning lorde bli naturlig genom all förmedlarenvid centmmbUdningen i huvudsak arbetar med uppgifter i anslutning till dennaskulturpolitiska verksamhet, medan vid sektionen kommer att handläggas bl. a.ärenden som anknyter lill det kommersiella nöjeslivet. I övrigt får detförutsättas att samarbetet blir så nära all uppkommande problem kan bemästras.En grundregel måste emellertid vara att den som söker förmedlingens tjänsterinte får avvisas utan stöd i gällande föreskrifter. Påvissa områden inom kulturarbelsmarknaden är merparten av de arbetstiUfällen somförmedlas av mycket kort varaktighet, ofla endast engagemang för . Dettaskapar mycket speciella problem med frisläUningar så gott som dagUgdags. Detlagäller framförallt musiker-och scenkonstnärsområdet. Svenska musikerförbundethar en egen organisationsförmedling för alt möta dessa svårigheler. Genom sinregionalt väl utvecklade organisation har denna förmedling goda möjligheteratt klara av förmedling av korttidsuppdrag för musiker. I detta hänseende utgörden etl betydelsefullt komplement lill den offentliga arbetsförmedlingen.Samtidigt lider verksamheien av den bristen att förmedlarna har liten kontaktmed den offentliga förmedlingen och saknar liUgång till dearbetsmarknadspolitiska hjälpmedlen. Man bör i delta sammanhang också fästastor vikt vid atl för- 1975/76: 84 69 medlingdrivs av en arbetstagarorganisation som i första hand lar lill varaarbetslagarnas intressen i förmedlingsarbetel. Verksamheten vid dennaförmedling ligger således helt i linje med de principer som är vägledande förden offentliga arbetsförmedlingen och som bl.a. går ut på att stärka arbetstagarnasställning på arbetsmarknaden. Musikerförbundetsarbetsförmedling arbetar ehiellerlid på sämre villkor än den offentligaarbetsförmedlingen därigenom att man är beroende av atl la ut avgifter förförmedlingsverksamheten. Delta beroende kan menligt påverka förbundets möjUgheteratl företräda sina medlemmars intressen i förmedlingsverksamheten. Det bördärför ligga i samhällets intresse att avskaffa detla hinder, vUket kan skegenom alt förbundets arbetsförmedling beviljas statsbidrag liU sin verksamhet isamband med att ett fastare samarbete etableras med den offentiiga förmedlingen.En förutsättning för att sådant statsbidrag skall kunna utgå bör således varaatt organisationsförmedlingen ifråga nära samarbetar med den offentligaförmedlingen. Vidare måsle förmedlingen uppfylla samtiiga av statsmakternauppsatta villkor för tUlstånd att driva organisationsförmedling. Somförutsättning för statsbidrag bör vidare gälla atl en samordning av de tvåförmedlingarnas verksamhet kommer lill stånd så alt den enskildaarbetsförmedlingen blir ell verkligt komplement till den offentliga förmedlingen.Statsbidrag bör beviljas i den utsträckning som kan motiveras från dennautgångspunkt. Bidragetbör förutsätta och vara av den storleksordningen att verksamheten bliravgiftsfri. Bland de ytterligare krav som bör ställas i samband med statsbidragetär att en samordning så långl möjligt sker av förmedlingens personalpolitik medden som gäller vid den offentliga förmedlingen. Det innebär bl. a. alt förmedUngspersonalenavlönas genom fast lön och inte genom provisioner på förmedlade uppdrag. Ävenför lönenivån bör uppställas vissa regler. Det bör ankomma på Musikerförbundetalt visa att här angivna förutsättningar är uppfyllda eller kan uppfyllas samtatt överlämna en detaljerad redovisning av kostnaderna för verksamheten vidförmedlingen som underlag för bestämning av statsbidragets storlek. Riktlinjerför samarbetet mellan och den offentligaarbetsförmedlingen bör utformas av AMS och kan exempelvis avse följande: 1.Rutiner för ett omfattande informationsutbyte. Utarbetande av likartadarbetsmetodik, tekniska hjälpmedel, blanketter och informationsmaterial. 3.Former för gemensam utbildning av förmedlingspersonalen liksom anordnande avgemensamma artist-och orkesterfora. Klarläggande av gränser för den enskildaförmedlingen mellan dess fackliga verksamhet och dess platsförmedling. Reglerför förmedlingsverksamheten under pågående konflikt på ai-bets-marknaden. Fåscenkonstnärsområdet finns ingen av afbetstagarorganisatio- 1975/76: 84 70 nenbildad förmedling som kan fylla en uppgift moisvarande den som Musikerförbundetsförmedling har på musikerområdet. , som är den fackligaorganisationen på scenkonstnärsområdet, utgör emellertid eninformationscentral i fråga om lediga engagemang och spelar som sådan en viktigroll för arbetssökande skådespelare. Den offentiiga arbetsförmedlingen börkunna utnyttja detla förhållande och genom samverkan med förbundet få förmedlingsverksamhetenpå detta område alt fungera på ett sätt som svarar mot båda parters intressen.En lämplig lösning kunde vara att en eller flera av den offentligaarbetsförmedlingens tjänstemän på motsvarande sätt som för. centrumbildningarna placeras i förbundets lokaler. Därigenom skulle man vinna att arbetssökandepå scenkonstnärsområdet fick kontakt med arbetsmarknaden i övrigt och de arbetspo-liliskahjälpmedlen, som den offentliga förmedlingen skulle kunna utnyttja dekontakter och den sakkunskap som finns hos den fackliga organisationen. Förekomsten av etl mycketstort antal s. k. organisationsförmedlingar vid sidan av den offentligaarbetsförmedlingen innebär självfallet vissa olägenheter för de arbetssökande.En del torde emellertid uppleva detta som en fördel därigenom alt de har lillgångtill förmedlingar som visserligen betingar sig ersättning- för sina tjänstermen i gengäld kan erbjuda andra tjänster som den offentiiga arbetsförmedlingenenligt sina instruktioner inte kan tillhandahålla. Dessa organisa-tionsförmedlingarhar i allmänhet verkat sedan lång lid tillbaka och besitter ofla en ingåendekunskap om branschens speciella behov och förutsättningar. 1 enlighet med vadriksdagen har uttalat i anledning av förslagen i prop. 1972: 1 (bU. 13 s. 102)om riktlinjer för organisations-förmedUngarnas verksamhet skall ett närasamarbete eftersträvas mellan dessa förmedlingar och den offentiigaarbetsförmedlingen. Etl sådanl samarbete bör vara till gagn både för organisalionsförmedlingarna,som därigenom fortlöpande får kännedom om arbetsmarknadspolitikens innehålloch möjligheter, och för den offentliga arbetsförmedlingen, som får ytteriigareerfarenheter av kullurarbelsmarknadens speciella problem. En sådan samverkanskulle också kunna förhindra kollisioner i del dagliga förmedlingsarbetet. Verksamhetenvid kullurarbetssektionerna och anordnandet av förmedling icentrumbildningarna och annorstädes liksom utvecklandet av samråd med organisationsförmedlingarnaställer särskUda krav på ÄMS. För alt tillföra styrelsen erforderlig sakkunskapoch så långt möjligt säkerstäUa att verksamheien utvecklas och bedrivs på eltsätt som svarar mot kulturpolitikens och kulturarbetamas krav och önskemål börvid styrelsen inrättas en särskild delegation med i huvudsak rådgivandefunktion. Delegationen, som bör utses av regeringen, bör ha en så allsidigsammansättning som möjligt. Fyra av ledamöterna bör 1975/76: 84 71 utses efler förslag av. KLYS och representera de fackligaorganisationerna och centrumbildningarna inom ord-, bild-, scen- ochtonområdena. För att representera de institutioner som i betydande utsträckningär uppdragsgivare för kulturarbetare bör en ledamot utses efler förslag av Folkbildningsförbundeloch en efler gemensamt förslag av Kommun-och Landstingsförbunden. Idelegationen bör dessutom ingå en ledamot från vardera av ,organisationsförmedlingarna och de arbetsgivarorganisationer som är verksammapå området. AMS' generaldirektör bör vara självskriven ledamot och ordförandei delegationen. Delegationen kommer således alt bestå av tio ledamöter. Förledamöterna bör utses personliga suppleanter. Delegationens uppgift blir att vara forum för ömsesidigtutbyte av information rörande arbetsmarknadsläget, förmedlingsmetodik, och tekniskahjälpmedel och de särskUda problem som råder på kulturarbetsmarknaden. Däriingår att kontinuerligt följa utvecklingen och överväga åtgärder som kanförbättra kulturarbetarnas arbetsmarknadssituation. Särskild uppmärksamhet bördärvid ägnas de yrkesområden för vilka förmedlingsshuationen är mindrevälutvecklad. Till delegationens uppgifter bör även höra alt leda tOlsynen öververksamheten vid såväl den offentliga arbetsförmedlingen som de erkändaorganisationsförmedlingarna på området. Delegationen kommer i dessa frågor altersätta den vid befintliga arbetsgmppen för privatarbetsförmedling. Rikthnjer för prövning av ansökningar om arbetstillståndför utländska kulturarbetare bör även kunna utformas av delegationen.Delegationen bör inom ramen för detta verksamhetsområde också ange rikllinjerför vilka åtgärder som kan behövas för att säkerställa en tiUfredsställanderekrytering och fortbildning av personal på kulturarbetarsektionerna i enlighetmed vad som förut har sagts. Ett annatverksamhetsområde för delegationen bör vara att pröva om och i vad månvillkoren för olika arbelsmarknadspolitiska hjälpmedel med bibehållande avförfattningsenliga grundvillkor kan anpassas bättre till de speciellaförhållanden som gäller på kulturområdet och därmed en vidgad användning avdessa medel åstadkommas. Beredskapsarbetena bör härvid ägnas särskilduppmärksamhet. Arbetsuppgifter inom kulturområdet ingår endast undanlagsvis iden beredskapsplanering som görs . Det är emellertid angeläget att ävenkultursek-, torn inlemmas i denna planering av sysselsättningsskapandeåtgärder. En väsentlig initierande uppgift bör härvid lillkomma statenskulturråd. Vid beredskapsarbeten för kulturarbetare bör i princip de sedvanligareglerna gälla. Det är emellertid svårt alt avgöra när vissa grupper kulturarbetareverkligen är arbetslösa. I ett stort antal fall torde det inte vara fråga omregelrätt arbetslöshet utan om undersysselsättning eller avsaknad av inkomst.Bestämmelserna om beredskapsarbete bör därför modifieras när det gäller dessaarbetstagare. 1975/76: 84 72 Deåtgärder som här har föreslagits bör kunna leda till en avsevärd förbättring ifråga om den offentliga arbetsförrnedlingens organisation och insatser förarbetsförmedling på kulturområdet. Denna bedömning görs bl. a. mot bakgrundenav att den nya kulturpolitiken kan väntas medföra att arbetsmarknaden förkulturarbetare förbättras. Det är emellertid angeläget att förmedlingen får enbättre information om lediga arbelslillfällen än . Om AMS'förslag om obligatorisk anmälan av lediga platser till arbetsförmedlingengenomförs, bör anmälningsskyldigheten omfatta alla lediga platser på kulturarbelsmarknaden,alltså även korttidsplalser. Ettsärdrag i förmedlingsverksamheten på kulturområdet är den omfattande förmedlingenöver landels gränser. Den internationella förmedling som förekommer ihuvudsak på artist- och musikerområ-del ligger praktiskt taget helt i händernapå ell fåtal enskilda förmedlingar, varav några är s. k.organisationsförmedlingar och några av sådan typ att deras verksamhet står istrid med den förut nämnda lagen med vissa bestämmelser om arbetsförmedling.Båda dessa former av förmedlingar betingar sig ersättning i form av provisionpå kontrakterade gager. Or-ganisalionsförmedlingarnas procentsatser är godkändaav ÄMS. De vinstsyftande förmedlingarna betingar sig provision enligt procentsatsermotsvarande i stort sett vad organisationsförmedlingarna tar ut. Vinstmolivetbehöver emellertid inte ta sig uttryck i en procentuellt sett högre provision.De vinstsyftande förmedlingama koncentrerar sig i stället på uppdrag som kanväntas leda till höga gager och därmed i kronor räknat höga provisioner. Dettainnebär att vissa kulturaktiviteter och vissa kulturarbetare utestängs frånmöjligheten att göra sig gällande över landets gränser. Förutom den begränsningsom detta innebär för kulturarbetarnas möjligheter att få arbete innebär detockså betydande risker för ett snävare kulturutbyte över gränserna än som ärönskvärt från allmänna kulturpolitiska utgångspunkter. För att bredda detinternationella kulturutbytet och skapa ökade möjligheter för förmedling avkulturarbetare över gränserna också där detta inte kan väntas vara attraktivtfrån affärsmässiga utgångspunkter är del således nödvändigt att de vinstsyftandeförmedlingarna ersätts av något organ, som å ena sidan besitter erforderligkompelens och har tiUräckliga resurser men å andra sidan saknar vinstmolivetför sådan verksamhet. Det är inte realistiskt att tro att den offentligaarbetsförmedlingen ens med en specialförmedling för kulturarbetare inomöverskådlig tid skall kunna överta den roll i den internationellaförmedlingsverksamheten som vissa enskilda förmedlingar nu har. Man måsle istället söka sig fram tUl en lösning över på området redan verksammainstitutioner av allmännyttig karaktär och pröva i vad mån någon av dessa ensameller några av dem gemensamt skulle kunna bli etl fullgott alternativ. Internationellförmedling på kulturområdet är i lika hög grad som ar- 1975/76: 84 73 belsförmedlingi övrigt en fråga om information till arbetssökande om lediga arbetstiUfällenoch tUl arbetsgivare om ledig arbetskraft. Av naturliga skäl är emellertidsådant informationsutbyte mellan och andra länder betydligt merakomplicerat och arbetskrävande än motsvarande förmedling inom landet. Etttillfredsställande informationsutbyte med denna innebörd förulsälter ett välutbyggt nät av kontaktpunkter i andra länder och särskilt kvalificerad personalsom genom resor kartlägger och lill överför kunskaper omarbetstillfällen och engagemangsmöjligheter av olika slag. Detta är det enaledet i informationsutbytet. Atl verksamheten också tar sikte på att bereda utländskakulturarbetare motsvarande möjligheter i är naturligt och torde ocksåvara en förutsättning för framgång i den förstnämnda uppgiften. En sådanverksamhet bedrivs nu i varierande omfattning förutom av en del privatägdabyråer också av olika kulturpi-oducerande allmännyttiga institutioner som t.ex. . Operan,och de regionala musikinstitutionerna. Hos dessa ärverksamheten emellertid mer eller mindre inriktad efler del egna behovel. Förexempelvis går verksamheten ut på all för svensk publikpresentera utländska artister, medan del för bl.