prop · FY0342 · 1975-12-31 00:00:00 — Deuppgifter som i detta fall skall sändas in av länderna tUl sekretariatet avseroljeförbrukning och oljeförsörjning, ålgärder för begränsning av konsumtionen,storleken av beredskapsreserver, tUlgång till och utnyttjandet avtransportmedel, rådande och fömtsedd storlek av den intemationella tillgångenoch efterfrågan på olja samt andra uppgifter som styrelsen enhälUgt beslutarom. Inomramen för konsultationer med oljebolag skall länderna kunna rådfråga och begäraupplysningar från enskUda oljebolag om alla viktiga aspekter beträffandeoljeindustrin. Resultaten av dessa konsultationer skall göras tUlgängliga föralla IEA:s länder. Styrelsen skall besluta om eventuella lämpliga gemensammaåtgärder, som föreslagits av verkställande kommitién i anledning av avhållnakonsultationer. 4.4Långsiktigt samarbete i energifrågor (kapitel 7) Idetta kapitel avges en avsiktsförklaring att deltagande länder är beslutna atlpå längre sikl minska sUt beroende av importerad olja. För detta ändamål bördeltagarländerna utarbeta nationella program och främja att när så är lämpligtgemensamma program antas, som kan innefatta en uppdelning av medel och insatserpå de länder som väljer att delta i olika projekt. Nationella och gemensammaprogram bör vara avstämda med varandra. Ikapitiet nämns särskUl vissa samarbelsområden, nämligen energihushållning(informationsutbyte och samarbete om sparmetoder), utveckling av altemativaenergikällor som t. ex. inhemsk olja, kol, naturgas, kämkraft och vattenkraft(informationsutbyte, konkreta projekt. miljövårdsaspekter),forskning och utveckling (kolteknologi, solenergi, omhändertagande avradioaktivt avfall, fusionskraft, framställning av väte, säkerhetsaspekter påkärnkraft, utnyttjande av spillvärme, energihushållning, utnyttjande avavfall, energisystem och allmänna studier) saml urananrikning (övervakning ochunderlättande av försörjningsul-vecklingen, informationsutbyte, uppmuntran avkonsultationer). Styrelsenskall fatta beslut i dessa frågor . Överenskommelserom samarbetsprojekt är bindande endast för de länder som ansluter sig tillprojektet. 4.5 FörhållandettUl producentländer och andra konsumentländer Avsiktenär all främja ett samarbete med oljeproducent- och andra oljekonsumentiänder, iförsta hand genom att få till stånd en dialog. Särskilt skall hänsyn tas lillde intressen de icke oljeproducerande ulveck-lingsländema har. De deltagandeländerna skall informera varandra om samarbete med producentiänder och manskall överlägga om sina förbindelser med dessa länder. En stabilinternationell oljehandel skall främjas liksom en säker oljeförsörjning pårimliga och rättvisa vUlkor. Vidare skall samarbele på områden som t. ex.industrialiseringen av och den socio-ekonomiska utvecklingen i viktigareproduktionsområden beaktas. Även annat samarbete med producentländerna avömsesidigt intresse skall studeras. 4.6 Institutionella,allmänna och avslutande bestämmelser Dettaavsnitt utgår från de förhållanden som gäller sedan undertecknatlEP-avtalet. lEAskall ha följande organ: en styrelse, en verkställande kommitté saml fyraständiga grupper, för beredskapsfrågor (behandlar frågor som faller inom kapUel15 och bilagan), för oljemarknaden (kapitel 56), för långsiktigt samarbete(kapitel 7) saml för förhållandet till producentländer och andrakonsumenlländer (kapitel 8). Vidare skall elt sekretariat upprättas. StyrelsenskaU fatta beslut och utfärda rekommendationer som är nödvändiga för attprogrammet skall fungera tillfredsställande. Besluten är bindande för anslutnaländer, om inte annat föreskrivs. Ominle uttryckligen i lEP utsägs på vUket sätt ett beslut skall fallas gäller allmajoritet krävs vid beslut rörande programmets genomförande, inklusive beslutom tillämpning av bestämmelser som redan pålägger deltagande länder bestämdaförpliktelser samt rörande procedurfrågor och vid rekommendationer. Vid allaandra beslut krävs enhälUg-hel, däribland sådana som pålägger dellagande ländernya, ej redan bestämda förpliktelser. 1975: 42 14 FörenhäUighet fordras alla närvarande och röstande länders röster. Förmajoritet fordras anslutning från muisl hälften av de röstande länderna av totala antalet kombinerade röstvikter. Försärskild majoritet fordras i vissa faU anslutning från 13 länder (av 17) medminst av totala antalet kombinerade röstvikter. Sådan särskild majoritetskall tUlämpas bl. a. vid beslut att öka lEP-ländernas självförsörjningsgrad,atl inte sätta systemet för krisåtgärder i verkställighet när gruppens totalatUlförsel minskar, eller kan förmodas minska, med samt när beslut omsärskilda ålgärder skall fattas på grund av att de obligatoriskaberedskapsreservema i en kris utnyttjas till hälften. Förvissa beslut med särskUd majoritet fordras anslutning från 15 länder (av 17).Detta krävs bl. a. för atl inte sätta systemet för krisåtgärder iverkstäUighet när ett eller flera länders tillförsel av olja minskar, ellerkan förmodas minska, med . Rösternaär fördelade så alt varje land har tre röstvikter samt dessutom ett antalröslvikter i förhåUande till sin oljekonsumtion. Elt lands kombineraderöstvikter är summan av dessa röster. har 3-1-2 röster. Totala antaletkombinerade röstvikter uppgår liU 151. Av dessa har t. ex. Förenta staterna33,, de åtta anslutna , och . Isamarbetet rörande systemet för krisåtgärder och informationssystemet (kapitel15) skaU alla länder delta. På övriga i lEP upptagna områden kan två eUerflera deltagande länder besluta om särskUt samarbete inom ramen för lEA. Varjeanslutet land skall vidta nödvändiga åtgärder för att genomföra lEP-avtalet ochde beslut styrelsen fattar. Även den lagstiftning som kan krävas skallgenomföras. Meddelandeatt avtalet ratificerats skall lämnas till den belgiskaregeringen. Till dess avtalet är ratificerat skall det tillämpas provisorisktav de länder som undertecknat detsamma. Avtalet gäller , med översynefter . Det skall förlängas om inte styrelsen med majoritetbeslutar annorlunda. Dellagande länder kan utträda med 12 månaders varsel.Sådant utträde kan begäras tidigast . Andra OECD-ländersom uppfyller de krav som uppställs i avtalet kan begära anslutning. Sådananslutning avgörs genom majoritetsbeslut i styrelsen. Avtalet kan ändras genomenhälligt beslut i styrelsen. Energiförsörjningenär av grundläggande betydelse för den ekonomiska utvecklingen i såvälindustrialiserade länder som utvecklingsländer. är för sinenergiförsörjning i hög grad beroende av omvärlden. Av vår energikonsumtionsvarar oljan för memol tre fjärde- delar,medan den för som helhet endast svarar för drygt hälften av konsumtionen.Hela det svenska oljebehovet läcks genom import i form av råolja ochraffinerade produkter. Vår raffineringskapacUet för råolja kommer att nåupp tUl av den inhemska förbmkningen. Vi kommer således, i allahändelser , all vara beroende av en betydande import avraffinerade produkter. Denna import kommer huvudsakligen från andravästeuropeiska länder. Importen av råolja och oljeprodukter sker på olikavägar. Den övervägande delen svarar de stora internationella oljebolagen för.Man kan alltså konstatera, att vi för vår försörjning är synnerligen beroendeav såväl länder utanför OECD-krelsen som och av oljebolag som harsitt säte inom . Globalainternationella organ lämpar sig väl för brett samarbete på energiområdet ochger möjlighet för alla intressenter alt delta i samarbetet. Vi har ställt osspositiva tUl olika förslag som särskUt har framförts ominternationella energikonferenser. Samtidigtsom ett världsomfattande samarbete i energifrågorna är nödvändigt har vi skälatt fortsätta det samarbete som vi har bedrivit med övrigaindustriländer särskilt inom ram. har-tagit aktiv del i dettaenergisamarbete och har bl.a. anslutit sig tiU lagringsrekommendalioneroch oljefördelnings-syslem för krissituationer. Moldenna bakgrund hade vi på svensk sida anledning alt nära följa delenergisamarbete som växte fram inom () som enuppföljning av . Vi hade tvingatskonstatera, alt samarbetet i oljekom-mhté näi-mast lamslagits underoljekrisen. Det fördelningssystem de västeuropeiska OECD-ländema hade enats omträdde aldrig i verkställighet och den information om försörjningsläget somframkom genom var otUlräcklig. Flertalet länder, däribland , vardärmed för sin försörjningsplanering beroende av den information som kundeerhållas från i första hand oljebolagen i det egna landet. FörSveriges del förelåg det sålunda ett behov att förstärka och utveckla delinternationella samarbetet. dellagande i del internationeUaenergiprogrammel (lEP), som utarbetades av ECG-länderna, utgör ett led i vårsträvan till största möjliga oberoende i försörjningshänseende vidinternationella kriser. Frånsvensk synpunkt är det tillfredsställande att lEP förverkligas inom ram.Som jag redan nämnt har tidigare deltagit i internationellafördelningssystem för olja inom OEEC:s och senare ram. Detinternationella energiorgan, lEA, som har upprättats för att genomföra detinternationella energiprogrammet, har knutits till , en organisation somSverige har tiUhörl tillkomst. Samtliga stater som har anslutit sigtiU energiprogrammet är medlemmar av . 1975: 42 le Regeringenfäster stor vikt vid det nära och förtroendefulla samarbete som programmetförutsätter skall kunna inledas med de oljeproducerande länderna ochu-landskonsumenterna. Beslutetom en provisorisk svensk anslutning till det internationeUa energiprogrammetföregicks av ingående överväganden. Regeringen, som har informeratutrikesnämnden om ärendets handläggning, har noggrant prövat deutrikespolitiska aspekterna och kommit tUl slutsatsen att ett deltagande idetta samarbete är förenligt med svensk neutralitetspolitik, lEP-avtalelinnehåller inga förpliktelser som är av den karaktären atl de på någon punktstår i strid med ett konsekvent fullföljande av neutralitetspolitiken. Fördenna är det en fördel atl redan under normala förhåUanden kunna ingåelt avtal, som är avsett atl i elt krisläge trygga vår försörjning med en såväsentiig vara som olja. Försök alt nå uppgörelser om tryggad oljeförsörjning,som görs först sedan elt krisläge inträtt, skulle kunna möta krav på svenskamotprestationer som kan vara betänkliga just från neutralitetssynpunkt. Detsystem för fördelning av olja i krissituationer, som är en viktig del avprogrammet, träder i verkställighet automatiskt utan politiska beslut. Beslutom samarbete som går utöver de i avtalet inskrivna förpliktelserna kräverenhäUighet, kan således inle ulan eget samtycke åläggas några nyaförpliktelser. Regeringen har likväl ansett del befogal all beakta möjlighetenav en extrem situation, i vilken ett svenskt deltagande i programmets praktiskagenomförande skulle kunna komma i strid med neutraUlelspolitiken. Alla tvivelom medlemskapets förenlighet med vår allmänna utrikespolitik måste undanröjas,har därför vid anslutningen till programmet i likhet med och Österrikegjort ett neutralilelsförbehåll. Neulralitetsförbehålletär inte atl betrakta som ett allmänt förbehåll om utträde. kommer iUkhet med de två andra neutrala länderna att verka för sina synpunkter iförsta hand inom ramen för lEP-avtalet och de organ som har upprättats för alttillämpa detsamma. Om en för neutralitetspolitiken kritisk shuation skulleuppkomma, är emellertid redo alt vidta de extraordinära ålgärder lägetkan kräva, såsom alt stäUa sig utanför avtalet. Jag skall inle här söka angesituationer som skuUe kunna föranleda att vidta sådana extraordinäraåtgärder. Det väsentiiga för svensk del är att vi har anslutit oss lUlprogrammet med bibehållande av nödvändig handlingsfrihet och alt vi själva harförbehållit oss bedömningen av de ålgärder som i ett visst läge krävs för allsäkerställa vår neutralitetspolitik. Detbör betonas att energiprogrammets system för krisåtgärder är ämnat att fungeravid s. k. fredskriser. Samhället skall då kunna verka under i stort settnormala förhåUanden. Det är i en sådan situation svårt att lika hårt begränsaförbmkningen som i ett krigs- eller av- 1975: 42 17 spärrningsläge.Sysselsättnmg och viktiga samhällsfunktioner måste säkerställas. Den svenskaexportindustrin måste kunna fortsätta alt sälja på utlandsmarknaderna. Svenskmedverkan i ett internationellt system för krisåtgärder bör kunna öka våramöjligheter att upprätthålla denna målsättning under försörjningsstömingar ifred. För krig och avspärrning måste däremot självständigt bygga uppen sådan beredskap i lager, planer för konsumtionsbegränsningar etc. att vårneulra-litelspoUlik blir trovärdig. Det är därför som Överstyrelsen för ekonomisktförsvar m. fl. myndigheter inom totalförsvaret under en följd av år tUlförlsbetydande resurser för att trygga försörjningen med energi vid krig elleravspärrning. lEP-avtalethar fyra huvuddelar, nämligen ett system för krisåtgärder, ettinformationssystem avseende den intemationella oljemarknaden och ramar förkonsultationer med oljebolag, ett långsiktigt samarbete i energifrågor samtförhåUandet till producentiänder och andra konsumentländer. Dendel som ges den mest omfattande och detaljerade behandlingen är systemet förkrisåtgärder. Delta system beslår av rättigheter och förpliktelser i trehänseenden, nämligen försörjningsberedskap, konsumtionsbegränsning ocholjetilldelning. Försörjningsberedskapeninnebär att dellagande länder skall hålla beredskapsreserver motsvarande 60dagars konsumtion. Denna förpliktelse skall senare skärpas till 90 dagar.Lagerhållningen redovisas löpande till sekretariatet för lEA. Jag vUl härpåpeka atl den s. k. krigsreserven är undantagen och att uppgifter om dermaalltså inte skall lämnas ul. uppfyller de lagringskrav som uppställs ilEP. Beträffande vår framtida lagemppbyggnad hänvisar jag tUl vad jag tidigarei dag har anfört angående energihushållning m. m. Konsumlionsbegränsningar,såsom ransoneringar, skall vidtas i en kris i enlighet med avtalets regler.Dessa begränsningar skall ske enligt i varje deltagarland i förväg uppgjordaplaner. Med de erfarenheter vi har förvärvat i samband med förra vintemstUlförselkris har vi goda fömtsättningar all uppnå de besparingseffekter somanges i lEP. De förslag som kan förväntas från den tillsattaenergiberedskapsutredningen, , (H 1974: 03) kan antas förbättra vår beredskapoch kunskap på delta område. Det mål som stäUls upp för EBU:s arbete är attåstadkomma ett integrerat system för ransonering på hela energiområdet. SärskUtbetonas att systemet skall utformas så atl det värnar om produktion,sysselsättning och vikliga samhällsfunktioner. Denviktigaste och mest komplicerade delen av systemet för krisål-2 Riksdagen1975. 1 saml Nr 42 1975: 42 18 gärderär själva oljetUldelningen. Den ulgår från atl varje land har byggt upp sinalager i eiUighet med lEP och har förmåga att uppfylla den angivna begränsningenav konsumtionen. Systemetför krisålgärder ger anledning tUl några särskilda påpekanden. För det förstablir konsekvensema av en försörjningskris i princip desamma för alla anslutnaländer oljeproducerande likaväl som icke-oljeproducerande. För del andrautgår systemet från alt alla anslutna länder har byggt upp sina lager och harförberett sig på sådant sätt att de i en kris kan uppnå den föreskrivnabegränsningen av sin konsumtion. Delta innebär alt elt anslutet land som intehar vidtagit nödvändiga åtgärder inle har rätt all från andra anslutnaländer erhålla extra tUldelning. Landet tvingas att självt lösa de problem somuppstår på gmnd av otUlräckliga förberedelser. A andra sidan disponerar varjeland oinskränkt sina egna lager. För det tredje har varje anslutet land rättatt under en kris erhålla hela sin beräknade oljetiU-delning. Denomständigheten att etl land har byggt upp extra stora beredskapslager eller vidtarkraftigare begränsningar i konsumtionen än vad som krävs i lEP påverkar alltsåinte tilldelnuigen. Andra länder kan således inte kräva atl få tillgodogöra sigresultatet av sådana extra åtgärder. Oljetilldelningssystemetutlöses när tUlförseln till ländergmppen eller till elt eller flera anslutnaländer minskar, eller kan förmodas minska, med i förhållande lUlbasperioden. Detta sker automatiskt om inte en särskUd majoritet av de anslutnaländerna beslutar annorlunda. att gå in närmare på röstningsreglema kanjag konstatera att denna särskilda majoritet i alla händelser måste beslå avminst 13 av de 17 medlemsländerna. Detär i denna automatik den främsta skillnaden gentemot motsvarandefördelningssystem ligger. Jag ser automatiken i systemet som övervägandefördelaktig för vidkommande. Jag har tidigare utvecklat skälen härförfrån neutralitetspolilisk synpunkt. Jag vill dessutom fästa uppmärksamheten påatt det inte kan uteslutas alt de länder som har fömtsättningama härför frestasatt i första hand se tUl sitt eget behov, vilket lätt kan gå ut över länder somär i en mUidre gynnsam situation. Sådana situationer kan undvikas eller blirålmmstone mindre sannolika, om fördelningen av tillgänglig olja beslutas genom en i det närmaste automatisk proceciur. Detvar främst för att trygga oljeförsörjning i en tUlförselkris somregeringen beslöt att underteckna lEP-avtalet. Visserligen sägs i artikel 11 iavtalet att lEP-ländema inte skall eftersträva att öka sin andel av världenstotala oljetUlförsel i en kris, att de traditionella förhållandena påoljemarknaden bör bibehållas i rimlig utsträcknmg och att tillbörlig hänsyn tiU icke anslutna länder. Den refererade artikeln ger dock inga garantier.Riskema med att stå utanför är 1975: 42 19 uppenbara.Jag vill i detta sammanhang erinra om att ett par västeuropeiska länder medexportraffinaderier under vintem 19731974 begränsade sin export avraffinerade produkter till vissa andra västeuropeiska länder, däriblandSverige. Idebatten har hävdats att skulle kunna säkra sin oljetUlförsel genom attträffa bUaterala avtal med oljeproducerande länder. Regeringen har givetvisövervägt denna möjUghet i samband med frågan om en anslutning tUl lEP. Vadgäller OPEC-länderna torde bilaterala avtal tills vidare kunna avse främstråolja. Då vår raffineringskapacUet, som jag redan påpekat, är begränsad,skulle sådana avtal inte utgöra en tiUräcklig grund för vår oljeförsörjningunder . Däremot är sådana avtal en intressant möjlighet pålängre sikt. Jag vill här peka på vad stalsministern och chefen förindustridepartementet anfört . Iövrigt är möjligheterna till långsiktiga överenskommelser i praktikenbegränsade till tillförsel från eller från . FrånSovjetunionen importerar betydande mängder oljeprodukter, främsttunga eldningsoljor. Man kan dock konstatera alt möjligheter atlerhålla ökade leveranser från förefaller ringa. Vidare saknas denärmaste åren möjligheter att få leveranser från , vilka är av sådanstorlek alt del på elt påtagligt sätt påverkar vårt försörjningsläge. Slutligenkonstaterar jag, vad gäller bilaterala avtal, att de aldrig kan vara den endaformen för vår oljetillförsel. skulle med enbart eller huvudsakligenbilaterala avtal vara avsevärt mer sårbart än , eftersom eventuellapoUtiska påtryckningar, med tanke på oljans särskUda betydelse för del svenskasamhället, skulle vara svåra att avvisa. Ävenom lEP:s system för krisåtgärder utgör huvudskälet för anslutning tiUprogrammet, finns andra inslag i lEP-samarbetet, som är av stort intresse förSverige, Somjag redan nämnt omfatiar lEP ett informationssystem. Detta består av en särskUddel, knuten till systemet för krisåtgärder, och en allmän del, närmast avseddatt ge insyn i de internationella oljebolagens verksamhet. Iriksdagen framfördes i samband med oljekrisen frågan omregeringen avser att inleda undersökning av de stora oljebolagens verksamhet.Jag instämde då i att det är angeläget alt få klarhet i oljebolagens beleendeoch tillvägagångssätt men att formema för en dylik undersökning fick bedömasmot möjligheterna till intemationellt samarbete i denna fråga. Anledningen äralt elt intemationellt samarbete i fråga om informationsinsamlande såsomlEP-avtalet förutser, är den enda möjliga vägen att få ökad insyn ioljemarknaden och oljebolagens verksamhet. 1975: 42 20 Detlångsiktiga samarbetet i energifrågor är inriktat på energihushållning,utveckling av alternativa energikällor, forskning och utveckling påenergiområdet samt urananrikning. Många av de frågor som faller inom ramen fördel långsikliga samarbetet är av stort intresse för svensk del. Detta gällerinle minst energihushållningen som enligt vad statsministern framhållittidigare för framliden måste utgöra en av hörnpelarna i den svenskaenergipolitiken. Också de övriga inslagen i det långsikliga samarbeteterbjuder intressanta möjligheter för vårt land. är visserligen ettteknologiskt högt utvecklat land, men vi har inte så stora resurser alt vi kansatsa fullt ut på alla de forsknings- och utvecklingsprojekt som aktualiseraspå energiområdet, särskUt i fråga om olika altemativa energikällor.Möjligheterna att delta i ett internationeUt samarbete ökar utsikterna för vårdel att med rimlig resursinsats nå goda resultat, lEP behandlar endast i mycketallmänna ordalag det långsikliga samarbetet mot bakgrund av målsättningen attminska deltagarländernas beroende av importerad olja. Varje land som anslutersig tUl lEP avgör självständigt vilka eventueUa konkreta samarbetsprojekt detönskar delta i. Sådana projekt kräver särskilda överenskommelser mellandeltagarna. Jag skall inte här närmare gå in på dessa frågor utan hänvisar tillvad chefen för industridepartementet har anfört . HäreftervUl jag något beröra förbindelserna med producentländer och andrakonsumentiänder. Även i denna del är lEP-avtalel utformat i allmänna ordalag.Del konstateras att de till lEP anslutna länderna kommer att eftersträva attfrämja ett på samarbete grundat- förhållande till oljeproducerande och andraoljekonsumerande länder. Särskild hänsyn skall tas tUl de oljekonsumerande utvecklingsländernasbehov och intressen. synes allmän enighet råda om all ett förberedandemöte mellan producent- och konsumentländer skall hållas för att senarei år följas av en konferens. Pågrund av vad jag nu har anfört förordar jag en svensk anslutning lill avtaletom ett internationellt energiprogram (lEP) och jag föreslår därför attriksdagens godkännande inhämtas. Sådana ändringar i avtalet som kankomma alt beslutas torde, i den mån de inte angår fråga som det ankommer påriksdagen alt avgöra, för del kunna godkännas av regeringen. Jagövergår nu tiU alt redogöra för de lagstiftningsåtgärder som för delaktualiseras med anledning av avtalet angående lEP. Såsomjag tidigare anfört innebär anslutningen till lEP bl. a. att det i etteventueUt krisläge kan komma att krävas att vidtar åtgärder som kanbegränsa konsumtionen av olja (kap. II och IV iavtalet) eller för att tUldela ett annat medlemsland olja (kap. III och IV iavtalet). Vidare fömtsätter informationssystemet rörande den inter- 1975: 42 21 nationellaoljemarknaden (kap. V i avtalet), att de deltagande länderna i en radhänseenden skall lämna uppgifter rörande oljebolagen. Detta skall exempelvisske vad avser företagsstruktur, finansiell struktur, ge-nomfö. dainvesteringar, villkoren för tUlgång till råolja, produktionsnivåer ochväntade förändringar därav, fördelningen av tUlgänglig olja på dotterbolag ochkonsumenter, lager, kostnader för olja och oljeprodukter och priser (inklusivetransferpriser till dotterbolagen). Den lagstiftning somberörs av anslutning till lEP gäUer ransonering, förfogande och uppgiftsskyldighet. Förnärvarande ingår bland våraberedskapslagar allmänna ransoneringslagen (1954: 280) och allmännaförfogandelagen (1954: 279). Båda lagarna är s. k. fullmakls-lagar, dvs. ilagarna anges endast en aUmän ram beträffande arten och innehållet i deförordnanden regeringen får meddela med stöd av dem.