prop · FZ03185 · 1975-12-31 00:00:00 — Föreslagna orterär , , , ,, , , , , , och Gällivare.Arbetsgruppen för bevakning av sysselsättningsfrågor i harföreslagit att ett industricentrum skall byggas i . Vidare har flerakommuner i skrivelser lill regeringen föreslagit att industricenteranläggningarskall byggas inom resp. kommun. Sammanlagthar staten lämnat stöd till Stiftelsen Industricentra med ca 16 milj.kr. för investeringarna i och . Vidare harflera av de företagsom hyr lokaler i anläggningarna fått statligt lokaliseringsstöd i samband medelableringen. Lokalerna i de båda anläggningarna är nu till större delen uthyrda.Med stöd av uppgifter från de företag som hy r lokalerna kan antalet arbetsplatseri de båda anläggningarna beräknas gå upp till totalt 250-300 efter eninkörningsperiod. F. n, sysselsätts ca 85 personer i anläggningarna. Även om industricenterverksamhetenhittills har gett i huvudsak positiva resultat har det enligt min mening ännugått för kort lid för att några säkra slutsatser skall kunna dras om värdet pålängre sikt av industricentra som regionalpolitiskt medel, Del kan dock finnasskäl alt nu planera för en begränsad utvidgning av försöksverksamheten. Jaganser liksom stiftelsen att verksamheten bör underiättas om lokaler i industricenteranläggningarkan erbjudas i flera orter. har beslutat om att bygga ut denandra etappen av anläggningarna i och , Jag anser attstiftelsen bör få möjlighet att erbjuda lokaler i ytteri igare två orter somalternativ till de nuvarande. Enav de nya induslricenteranläggningarna bör enligt min mening ligga i Norrbottenslän. Den andra anläggningen bör lokaliseras längre söderut än de båda nuvarandeanläggningarna. Jag förordaratt industricenteranläggningar skall byggas iHaparanda och . Denya anläggningarna bördimensioneras påsammasätt som skedde förden förstaetappeni och , Det innebären lokalyta påca 6 000 m och utrymme förca 150 arbetsplatser på vardera orten. Antalet sysselsatta blir givetvisberoende av vilken typ av verksamhet som föriäggs till lokalerna. Jag förordarvidare att samma beslutsordning tillämpas som för utbyggnaden av den andraetappen i och . Det innebär att nu tar ställning tillorlsvalel samt till riktlinjerna för finansiering av anläggningarna. Sedan fårregeringen besluta när investeringarna skall göras. Del bör ske först närregeringen bedömeratt m inst hälften av lokalerna i resp. ort kan hyras ut. Med en sådan ordning kan stiftelsen genast börja planera för de nya anläggningarnaoch bl, a, söka träffa överenskommelse med förelag om uthyrning av lokalerna. Investeringarnabör finansieras efter samma principer som anläggningarna i Prop.1975/76:185 21 Jag föreslårdärföratt regeringen inhämtar bemyndigandeatt från anslagen för regionalpolitiskt stöd la i anspråk medel för lokaliseringsbidrag,annuilelslån och kapitaltillskott till Stiftelsen Industricentra förattfinansiera industricenteranläggningar i och . 4.3Regionalpolitiskt stiid vid marknadsföringsåtgärder Enligtgällande regler för statligt regionalpolitiskt stöd kan företag inom del allmännastödområdet få statlig lånegaranti för alt anskaffa rörelsekapital i sambandmed sådan utbyggnad eller nyetablering som sker med lokaliseringsstöd.Lånegarantin får uppgå lill högst av det beräknade behovet av rörelsekapital.Rörelsekapitalet kan användas bl, a, för att läcka marknadsföringskostnader. Riksdagensinrikesulskott uttalade våren 1974att Kungl, Maj:t närmarebor-deöverväga ivilken form ökat stöd till marknadsföringsåtgärderskulle komma lill stånd.Riksdagen beslöt i enlighet med utskottets förslag (InU 1974:7, rskr 1974:204),Frågan har därefier beretts inom . Begreppetmarknadsföring kan beskrivas som den teknik ett företag utnyttjar för attskaffa sig kännedom om marknaden, att anpassa varor och tjänster tillmarknadens behov, att tillhandahålla varorna och tjänsterna och alt genom olikakonkurrensmedel söka påverka marknaden. Marknadsföringens roll har förstärktsefter hand som produktionen av varor och tjänster har utvidgats ochprodukternas livslängd genomsnittligt har blivit kortare. Särskilti samband med introduktionen av en ny produkt kan marknadsföringen medföraproblem för företagen, Efier en kostnadskrävande teknisk ulveckling kan detvara svårt för ett företag att mobilisera de finansiella resurser som krävs föratt försäljningsarbelet skall kunna drivas effektivt. Sådana svårigheterdrabbar främst de små och medelstora företagen. Dessa företag är de som hittillsmest har efterfrågat det regionalpolitiska stödet. Även kommer desmå och medelstora företagen att spela en viktig roll inom näringslivet i deregioner där en ytteriigare förstärkning och differentiering avsysselsättningstillfällena är önskvärd. Ett ökat regionalpolitiskt stöd förmarknadsföringsåtgärder kan därför bidra till att näringslivet inom delallmänna stödområdet utvecklas i gynnsam riktning. Ettökat statligt regionalpolitiskt stöd lill marknadsföring kan emellertid ocksåge vissa negativa effekter. Konkurrensförhållanden kan genom ett sådant stödpåverkas ogynnsamt. Vidare kan ett stöd lill marknadsföringsåtgärder för vissaförelag leda till överdrivet stora säljinsatser. Detta kan i sin tur leda tillatt också konkurrerande företag ökar sina marknadsföringsinsatser. På så sättkan del enda resultatet av slödel bli att marknadsföringskostnaderna inomvissa varuområden generellt ökar. Av vad jag nu har sagtframgår att det finns skäl både för och emot ett ökal regionalpolitiskt stödför marknadsföringsåtgärder. Enligt min mening kan del dock finnas anledningatt på det sättet utvidga siödverksam- Prop.1975/76:185 22 hetenatt statlig lånegaranti får lämnas för sådana åtgärder enligt samma regler somgäller för sådan garanti som är avsedd för anskaffning av omsättningtillgångar.Det innebär bl, a. att garanti skall lämnas bara om sökanden saknartillräckliga säkerheter för vanligt banklån. Stöd bör lämnas endast förmarknadsföringsåtgärder i samband med introduktion av en ny eller väsentligtvidareutvecklad produkt, I stödunderlaget bör kunna inräknasde kostnadersomdirekt hänförsigtill marknadsintroduktionen och som avser marknadsföringenstre delfunktioner marknadsanalys, marknadsplanering och marknadsbearbetning.Exempel på vad stödunderiaget däremoi inte bör omfatta är kostnader förlagerhållning och distribution, för en speciell förpackning eller försärskilda priskampanjer. Stödet bör lämnas endast till industriföretag inom detallmänna stödområdet. Densärskilda statliga lånegarantin för finansiering av marknadsföringsåtgärderbör uppgå till högst av stödunderiaget. Det totala garantibeloppet börvidare begränsas till högsl . för varje projekt. Härigenom kommerstödet all få betydelse främst för de små och medelstora förelagen. Somunderiag för beslut om stöd skall det stödsökande företaget presentera endetaljerad marknadsplan. Av planen skall framgå målsättning, innehåll,organisation och kostnader både för den löpande marknadsföring som företagetbedriver och för den marknadsintroduktion som företaget söker stöd för. Detutvidgade stödet vid marknadsföringsåtgärder bör prövas under en försöksperiod.Jag förordar att stödet lämnas 30 juni 1978. Lånegarantierför finansiering av marknadsföringsåtgärder bör rymmas inom samma ram somanvisas för statlig kreditgaranti för lån i lokaliseringssyfte lillrörelsekapital. Regeringen har budgetproposition föreslagit attramen fastställs lill 25 milj. kr. för /77. Kostnader för attinfria garantierna bör, liksom infriande av lånegarantier för anskaffning avomsättningstillgångar, täckas från förslagsanslaget Regionalpolitiskt stöd:Bidragsverksamhet under elfte huvudtiteln. 4.4Decentralisering av beslut om regionalpolitiskt stöd Detregionalpolitiska stödet består av lokaliseringsstöd vid investeringar,introduktionsstöd, uibildningsstöd och sysselsältningsslöd vid nyanställning avpersonal samt flyttningsstöd till personal med kvalificerad yrkesutbildning.Lokaliseringsstödet vid investeringar består i sin tur av lokaliseringsbidrag,avskrivninglån, lokaliseringslån, lånegaranti och ersättning för flyttning avmaskiner, arbetsredskap och verktyg. För stödverksamheten är landet indelat iett allmänt stödområde och ett inre stödområde. () beslutar om lokaliseringsstöd, utbildningsstöd och sysselsättningsstöd.1 vissa ärenden om lokaliseringsstöd och Prop.1975/76:185 23 AMS eller, efter AMS bestämmande, länsarbetsnämndbeslutarom introduktionsstöd och fiyttningsstöd lill personal. Detankommer på regeringen att besluta om handläggnings-och beslutsordning iärenden om regionalpolitiskt stöd. För kännedom vill jag dock härnärmare redogöra för hur beslutsordningen enligt min mening i fortsättningenbör se ut. Jag vill också tillägga att jag i vår avser att föreslåregeringen att beslutsordningen utformas i huvudsak som jag här förordar. Deceniraliseringsutredningenföreslår i betänkandet (Ds Kn 1975:4) Decentralisering av beslut om regionalpolitisktstöd alt ett system där beslutanderätten i ärenden om regionalpolitiskt stöd föriäggstill regional nivå skall prövas . Ett sådant system har,menar utredningen, både fördelar och nackdelar. Bland fördelarna angerutredningen all ärendena kan handläggas snabbare. Dessutom underiättaskontakten mellan sökande och beslutsfattare. Nackdelar med regionalbeslutanderätt är bl. a. alt de regionalpolitiska organen kan få en svagförhandlingsställning gentemot stödsökande företag. Vidare kan systemet medförabristande likformighet mellan olika län. Utredningen menar dock attnackdelarna kan motverkas genom aktiva samordningsåtgärder. Något avgörandehinder för att dela upp beslutsbefogenheterna mellan central och regional nivåfinns således inte enligt ulredningens mening. Förslagetatt överföra viss beslutanderätt till regional nivå i ärenden om regionalpolitisktstöd har bemötts positivt av samtliga remissinstanser. AMS framhåller värdet avatt initiativ och ansvar läggs ul på regionala och lokala organ. Åtskilligaremissinstanser, särskilt bland länsstyrelserna, anser att en decentraliseringav beslutanderätt ger länsstyrelserna en starkare ställning inomsamhällsplaneringen, eftersom styrelsernas planeringsansvar därigenomkompletteras med befogenheter att verkställa planeringen. Flera remissinstanserbehandlar frågan om det övergripande ansvaret för regionalpolitiken.Landsorganisationen i (LO) och () framhåller alt en central styrning är nödvändig. LO kan dock mot bakgrundav de inomregionala problemens ökade belydelse tillstyrka utredningsförslaget.TCO anser att en rätt utnyttjad decentralisering kan medföra en effektivareanvändning av del regionalpoUtiska stödet. Syftetmed det regionalpolitiska stödet är att påverka lokaliseringen av arbetsplatsertill orter och regioner där en förstärkning av näringsliv och sysselsättning ärönskvärd. Det har därför varit naturiigt att beslutanderätten i ärenden om regionalpolitisktstöd har lagts hos centrala organ som kan överblicka och samordnastödinsatserna. I likhet med LO och TCO finner jag att de centrala organen äveni fortsäitningen måste svara för styrningen och inriktningen av den regionalastödverksamheten. Det hindrar dock inle att det nu kan vara lämpligt attöverföra vissa beslutsfunktioner i ärenden om regionalpolitiskt stöd tillregionala organ. Många av ansökningarna om Prop.1975/76:185 24 regionalpolitisktstöd är av den karaktären att den nuvarande handläggningsordningen framstårsom onödigt komplicerad. Jag anser därför att det kan vara av värde att prövaen ordning där vissa stödärenden avgörs på regional nivå. Det är dock viktigtatt åtgärder vidtas för att motverka de olägenheter som ett sådant system kanföra med sig. Närdet gäller att avgränsa de regionala organens beslutsbefogenheter bör enligtmin mening i huvudsak gälla följande. 1likhet med vad utredningen har föreslagit och de flesta remissinstanserna hartillstyrkt bör beslutanderätten i fråga om lokaliseringsstöd begränsas tillatt avse ärenden om sådant stöd till verksamhet inom det allmänna stödområdet.Jag delar alltså inte den uppfattning som har framförts av flera länsstyrelserutanför stödområdet, nämligen att decentraliseringen skall omfatta samtligalän, eftersom det skulle innebära att man övergav stödområdesprincipen. Jagvill också erinra om att det enligt nuvarande regler ankommer på regeringen attbesluta om stöd utanför det allmänna stödområdet. Enligtnuvarande regler för lokaliseringsstödet kan AMS bevilja lokaliseringsbidragoch avskrivningslån inom det allmänna stödområdet med högsl avbyggnadskostnaderna om det finns särskilt starka skäl. Normalt skall dockbidrag/avskrivningslån inte gå upp till mer än högst avbyggnadskostnaderna. Utredningens förslag att de regionala organen inte skallfå besluta om lokaliseringsbidrag och avskrivningslån med högre belopp än 35 %av byggnadskostnaderna i det allmänna stödområdet och av sådana kostnaderi det inre stödområdet kan medföra vissa problem. Jag tänker främst på deuttalanden som statsmakterna har gjort om en generös tillämpning av slödbestämmdsernavid investeringar i gränsområdet lill det inre stödområdet och på Gotland.Samma begränsningar av stödets storiek som f n. gäller för AMS bör därför gällaför stöd som beslutas på regional nivå. Jag vill framhålla att de regionalaorganen bör följa den praxis beträffande stödets storiek som AMS tillämpar. Deangivna procentsatserna anger det högsta möjliga stödet. Det ankommer påbeslutande myndighet att avgöra hur stort statligt stöd som skall lämnas.Enligt gällande regler skall stödet inte vara större än vad som behövs för attden planerade investeringen skall komma till stånd. Huvudregelnför avgränsning av beslutanderätt mellan AMS och regeringen bygger påinvesteringskostnadernas storiek. Utredningsförslaget innebär alt samma metodskall användas för att avgränsa beslutanderätten mellan regionala organ ochAMS. Beloppsgränsen bör enligt förslaget sättas lill 1,5 milj. kr. Det innebäratt det största möjliga stödet vid beslut på länsnivå blir 1 milj. kr. I likhetmed utredningen och de flesta remissinstanserna anserjag att den föreslagnametoden för avgränsningen av beslutanderätt mellan regionala och centralaorgan vara lämplig. Också den föreslagna gränsen, 1,5 milj. kr., är väl avvägd.Härigenom kommer ett tillräckligt antal ärenden att avgöras på regional nivåför att decentraliseringen Prop.1975/76:185 25 skallbli meningsfull, som beslutanderätten vid större investeringar behållspå central nivå Lokaliseringsstödkan f n. lämnas till industri, industriliknande verksamhet, industriservice,viss partihandel och uppdragsverksamhet, turistnäringen samt vid flyttning avförvaltningsenhet från storstadsområde. Som utredningen har föreslagit bör deregionala organens beslutanderätt omfatta endast stöd till industri. Undantagkan också behövas för vissa industribranscher. Jag räknar medatt sådana undantag kan bli nödvändiga för bl. a. de branscher som omfaltas avstatliga strukturstödåtgärder. Med hänsyn bl. a. till avgränsningsproblem ochbehov av centrala överväganden bör stöd till övriga typer av stödberättigadverksamhet beslutas centralt. Även ärenden om stöd i anslutning tillbevaknings- och upp-föjningsåtgärder bör prövas centralt. 1enlighet med utredningsförslaget bör vidare beslut om flyttningsersättning ochlokaliseringsstöd vid flyttning av verksamhet mellan orter i olika län liksomhittills fattas på central nivå. Likaså bör beslut fattas centralt i ärenden omstöd vid etablering av nytt företag eller av nytt fristående arbetsställe i ortutanför det län där företaget bedriver sin huvudsakliga verksamhet. Däremot börde regionala organen (å avgöra ärenden om stöd när ett företag vill etableraett nytt fristående arbetsställe inom det län där det redan bedriver huvuddelenav sin verksamhet. Statliglånegaranti kan f n. lämnas för anskaffning av rörelsekapital som behövs iinledningsskedet av verksamhel som har fått lokaliseringsstöd. Behovet avrörelsekapital räknas i förekommande fall in i stödunderiaget vid bedömningenav om ett ärende skall avgöras av AMS eller regeringen. Utredningens förslaginnebär att beslut om lånegaranti inte skall decentraliseras till regionalnivå. Flera remissinstanser anser att det från praktiska utgångspunkter ärlämpligt att beslut om lånegaranti fattas på regional nivå om det totala stödunderiagetryms inom den ram som gäller för sådana beslut. Ettviktigt motiv föratt införa lånegaranti som en regionalpolitisk stödform varatt samma statliga myndighet skulle pröva stödbehovet både för anskaffning avanläggnings- och omsättningstillgångar. Redan tidigare fanns nämligen möjlighetatt söka industrigarantilån för att täcka rörelsekapitalbehovet. Industrigarantilånenprövas dock av en annan myndighet än AMS. För alt tillgodose samordningssyftelbör därför beslut om lånegaranti fattas på regional nivå i de fall det totala stödunderiagetför investeringar i anläggnings- och omsättningstillgångar uppgår till högst1,5 milj. kr. Beslut om lånegaranti för finansiering av marknadsföringsåtgärderbör dock fattas på central nivå. Utredningensförslag om röriiga medelsramar för beslut inom resp. län får stöd av de flestaremissinstanserna. Ramarna skall enligt förslaget fastställas av regeringenoch avse bestämda tidsperioder. Beloppen bör dock kunna ändras efter hand sombehovet av insatser i de olika länen ändras. 1975/76:185 26 Påså sätl får ramarna närmast karaktär av kontrollstationer för den centrala tillsynenav stödet. Några remissinstanser anser att ramar inte behövs och att ett systemmed löpande rapportering av regionala beslul är tillräckligt. Jag anser liksomutredningen att ramarnas styrande effekt blir begränsad. Ett system med röriigamedelsramar har dock värde för den centrala tillsynen av verksamheten. Jagavser att senare återkomma till regeringen med förslag i denna fråga. AMSbeslutar f n. i ärenden om sysselsättningsstöd. Regeringen beslutar dock i defall stödet avser den pågående försöksverksamheten med sysselsättningsstöd igränsområdet till det inre stödområdet och på samt stöd tillturistnäringen. Enligt utredningsförslaget skall beslut i vissa ärenden omsysselsättningsstöd till industriföretag fattas på regional nivå. Förslaget harfått stöd av de remissinstanser som har yttrat sig i frågan. Även jag finneratt beslutanderätt i vissa ärenden om sysselsättningsstöd till industriföretagbör delegeras till regional nivå. Länsstyrelsernahar f n. det samordnande ansvaret för handläggningen på regional nivå iärenden om lokaliseringsstöd. De har också ett övergripande regionaltplaneringsansvar och en samordningsuppgift när det gäller den regionalautvecklingen. Mot den bakgrunden föreslår utredningen att den regionalabeslutanderätten i ärenden om lokaliseringsstöd skall överiämnas tilllänsstyrelserna. Förslaget får stöd av samtliga remissinstanser utom TCO, somi stället föreslår att länsarbetsnämnderna skall ha den regionalabeslutanderätten i dessa ärenden. För egen del instämmer jag i utredningensbedömning. Jag avser sålunda att föreslå regeringen att länsstyrelserna skallha beslutanderätten på regional nivå i ärenden om lokaliseringsstöd. Ärendenom sysselsättningsstöd avgörs f n. av AMS. Enligt utredningsförslaget skallden regionala beslutanderätten i ärenden om sysselsättningsstöd utövas avlänsarbetsnämnderna. Även jag anser att länsarbetsnämnderna bör ha denregionala beslutanderätten i sådana ärenden. kan anvisningar ges till de regionala myndigheter somskall besluta i ärenden om regionalpolitiskt stöd. Bland de frågor som bör tasupp i tillämpningsföreskrifter är handläggningen av ansökningar om dispens frånkönskvoteringsvillkoren vid regionalpolitiskt stöd samt samordningen vidprövning av flera ansökningar från ett och samma företag om stöd vid utbyggnadi olika län. och flertalet remissinstanser anser jag att beslutanderätten ivissa ärenden numera bör kunna flyttas över från regeringen till AMS. Detgäller vissa ärenden om lokaliseringsstöd inom den s. k. grå zonen utanför detallmänna stödområdet. Jag avser att återkomma till regeringen med förslag omden närmare avgränsningen av vilka kommuner och vilka ärenden som skallomfattas av AMS beslutanderätt i ärenden om lokaliseringsstöd utanför delallmänna stödområdet. Denhär skisserade omfördelningen av beslutsbefogenheter från central 1975/76:185 27 tillregional nivå bör tillämpas av som avslulasnär den innevarande femårsperioden för regionalpolitiskt stöd går ut. Självfallelbör resultaten av försöksverksamheten utvärderas. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen delsföreslår att 1. godkänna de grunder för regionalpolitisktstöd vid marknadsföringsåtgärder som jag har förordat att tillämpas under budgetåren1976/77 och 1977/78, 2. bemyndiga regeringen alt ta ianspråk medel från anslagen Regionalpolitiskt stöd: Bidragsverksamhet och Regionalpolitisktstöd: Lokaliseringslån för finansiering av industricenteranläggningar iLjusdal och enligt de grunder som jag har förordat.dels ger till känna vad jag har anfört om beslutsordningen i fråga Regeringenansluler sig till föredragandens överväganden och beslutar alt genomproposition förelägga vad föredraganden har anfört för den åtgärd ochdel ändamål som han har hemställt om. Gotab, Stocliholm1976 50,300