prop · FZ03160 · 1975-12-31 00:00:00 — Tidsödande kontakter i efterhand medbeställande myndighet och osäkerhet i frägan "hemlig eller offentlig"undvikes därmed enligt verket. Styrelsen för industriverk ochkommunstyrelsen I efterlyser en samordning mellan 11 och 12 ijtj såatt det ocksä i 11 ij anges att del är den myndighet som har att föra talan i rättstvistsom skall ge tillstånd till utlämnande. 12tj Kollektivavtal m. m. Deremissinstanser som behandlar förslaget att vissa handlingar rörandekollektivavtal m.m. skall hållas hemliga endast intill dess avtal slutits ellerförhållande eljest reglerats är till största delen kritiska och förordaratinuvarande femårsregel bibehålls. tillstyrker dock förslageti denna del. Medtanke pä främst de handlingar av detta slag som rör ändrade anställningsvillkorför enstaka tjänsler - det sannolikt övervägande antalet handlingar inomområdet torde avse just dylika frägor - synes förslagel enligt kunnaskapa svårigheter vid tillämpningen. 1975/76:160. lingeninte innehåller uttrycklig uppgift av betydelse för framtida avtal så innebärju redan den omständigheten att vissa tjänster "figurerar" i en handlingeu försvagande av det allmännas ställning som part genom att man därur kanutläsa vissa ställningstaganden - av betydelse även för framtida avtal - frän myndighelenssida. Om enskild tjänsteman begär att få uppgift om "hans tjänst"förekommit i handling av här avseu slag synes del tveksamt om myndigheten medstöd av andra styckei - i det enskilda fallet - skall kunna vägra utlämnande aven dylik uppgift. Det är däremot uppenbart så att, om ett större antaltjänstemän begär att få samma uppgift, ett dylikt utlämnande skulle försämradet allmännas ställning som part. Man skulle alltså kunna ställa frågan sä:Till hur många kan uppgiften utlämnas utan aU den sistnämnda effektenuppkommer? Enligt mening borde den nuvarande konstruktionen (5-årsregeln)av angivna skäl behällas, Nägon egentlig nackdel med denna regel har enligtteleverkets vetskap inte påvisats under de omkring den varit gällande. och Landsiingsförbundei förordar att nuvarandebestämmelse i 35 § SekrL i allt väsentligt behälls. citerarinledningsvis OSK:s principdeklaration att "det allmännas representanter ikollektivavtalsförhandlingar även i fräga om insyn bör vara likställda med sinamotparter och med andra förhandlande parter på arbetsmarknaden. För att uppnådetta är sekretess för att skydda förberedelser, utredningar och interna överiäggningarpä arbetsgivarsidan erforderiig". Detta synes förbundet stå helt isamklang med den numera rådande synen på förhandlandet även inom den offentligasekiorn. I och för sig innebär visseriigen den redan nu gällande femårsregelnför handlingar inom området ett avsteg från dessa principer, men den har avpraktiska skäl - väsentligen avtalsperiodernas längd pä senare tid - kunnatanses godtagbar. Mot bakgrund av dessa principer finner förbundet dock inlealt kommittén har anfört bärande skäl eller att det eljest är motiverat att päsätt kommittén har föreslagit nu införa ett skaderekvisit av viss utformningsom krav på sekretessbeläggning för tid efter det att avtal har slutits ellerförhällandet eljest reglerats. Att, som kommittén har berört, budgivningenunder avtalsrörelserna i allt slörre ulsträckning haroffentliggjorts har enligt kommunförbundet hell eller delvis berott, i vartfall frän arbetsgivarpartens sida, på andra överväganden änförfattningsbestämmelserna i tryckfrihetsförordningen och SekrL. Nämndaomständighet kan därför, anser kommunförbundet, inte motivera att offentligarbetsgivares handlingar av ifrågavarande slag får ett sämre skydd änmotpartens. erinrar om sitt yttrande över OK:s betänkande ochansluter sig i allt väsentligt till de synpunkter som dä i denna delredovisades. Enligt kommunförbundets mening kan det inte anses lämpligt att hasädana bestämmelser som i princip häver sekretessen för handlingar rörandekollektivavtal m. m. när avtal slutits eller förhällandet eljest reglerats.Innehållet i sädana handlingar kan, om det offentliggöres, bli till stort menför den offentliga arbetsgivarparten 1975/76:160. ochmedföra motsvarande obehöriga förmåner för motparten. Kommunförbundetanför vidare att den möjlighet som enligt förslaget föreligger att hållahandling hemlig till dess förflutit från tidpunkten för avtaletsslutande m. m. enligt förbundets uppfattning icke innebär tillräckligt skyddför arbetsgivarintressena. Genom det uppställda skaderekvisitet måste tydligenvid sekretessbeläggning på något sätt hävdas att ett utlämnande försämrar delallmännas ställning som part. Detta kan enligt förbundet i vart fall ge enmotpart värdefull indirekt upplysning om handlingens innehåll eller tendens.Del förefaller heller inle förbundet klart hur hithörande intressen skall kunnaskyddas i en besvärsprocess. Förbundet hänvisar här till att besvärsprövningenkommer att avse ett uppställt skaderekvisit såsom skäl för vägrat utlämnandeav viss handling och att det torde vara svårt att undvika att dessa skäl utföriigtredovisas i domen eller beslutet. Förbundet hävdar därför att de principer somligger till grund för de nuvarande bestämmelserna i 35 tj SekrL bör bibehållas.Man bör därför även i fortsättningen ha en generellt angiven tidsperiod undervilken handlingar rörande kollektivavtal m. m. inte behöver utlämnas. Någonanledning att ändra nuvarande tidsperiod fem är synes enligt förbundet knappastföreligga. För att undvika att tidsperioden sätts i relation till varjesärskild handlings lillkomstdatum föreslår dock förbundet att det övervägs enanknytning till den tidpunkt då avtal slutits eller förhållandet eljestreglerats. För de fall dä nägot avtalsslut eller annan slutlig reglering intekommer till stånd kan sättas en yttersta tidsgräns pä förslagsvis tio är räknatfrän den tidpunkt dä handlingen tillkom. Ocksåmot den föreslagna regeln om skydd för vissa handlingar som avser slridsälgärderreses invändningar. finner denna regel nödvändig för alt denoffentliga arbetsgivaren inte skall stå i sämre läge än motparten påarbetstagarsidanvid förberedelser infören konflikt. Regeln bördock enligt avtalsverkets meninggälla utan tidsbegränsning eftersom här avsedda handlingar ofta har aktualitetunder än . Denföreslagna utvidgningen av sekretesskydd till nu ifrågavarande handlingartillstyrks av . Däremot släller sig kommunförbundetkritiskt mot det föreslagna skaderekvisitet. De synpunkter som förbundet förfram stämmer överens med vad uttalar härom.Landstingsförbundet anger att vad kommittén anför om sekretessskydd förhandling rörande planerad facklig slridsåtgärd och förslagel tilllagbestämmelse härom avser i och för sig att fylla en rådande brist.Emellertid synes det olämpligt att hemlighållande skall få äga rum endast omröjande av handlingens innehåll skulle leda till allvariigt men för detallmänna. En stridsåtgärd kan naturiigtvis inte hållas hemlig sedan varsel harutfärdats men därav skall självfallet inte behöva följa att också internadiskussioner som har föregått åtgärden skall bli offentligt material.Skyddet för handlingar av detta slag bör enligt meninginte bli sämre än det som skall gälla för andra handlingar med anknytning tilllöneförhandlingar. 1975/76:160. Fleraremissinstanser, bl. a. , LO och 7"C0, pekar pä attlagstiftning pä grundval av arbetsrättskommilténs belänkande (SOU 1975:1)Demokrati pä arbetsplatsen påverkar utformning av 12 tj LAH. Styrelsen för föreslår att i stället för "staten eller kommun, statligteller kommunalt företag eller myndighet" i första stycket användesuttrycket "det allmänna" i likhet med vad som görs i andra slycket, vilkeluttryck industriverket förmodar vara synonymt med det förstnämnda. KommunfuUmäktigei anser att uttrycket "statliga eller kommunala myndigheter"är lämpligare än den åtskillnad som gör mellan stat och kommun å ena sidanoch myndigheter ä andra sidan. Kommunen finner vidare de föreslagna reglerna i12 § om utlämnande komplicerade och svår-förstädda, i varje fall sä som debeskrivs i specialmotiveringen, och efteriyser klargörande uttalanden om demyndighetsbegrepp som används i paragrafens olika stycken. Tystnadspllkiskommitiénanser inte att bestämmelsen i paragrafens sista stycke om prövning enligt andrastycket är förenlig med den föreslagna grundlagstexten. 13 §Vissa av sjölagen reglerade förhållanden Ingenremissinstans kommenterar denna paragraf särskilt. i kan den föreslagna bestämmelsen väntasmedverka till att underiätta den kreditgivning som sker i det allmännasintresse. Riksgäldsfullmäktige anseratt förslaget är ur fullmäktiges synvinkel tillfredsställande såvitt gällerriksgäldskontorets upplåningsverksamhet. Däremot delar fullmäktige intekommitténs uppfattning i fråga om behov av sekretess beträffande den verksamheti som avser inskrivning i statsskuldboken avstatsobligationer, (räntebärande obligationer, premie- och sparobligationer).Kommittén framhåller, säger fullmäktige, att det för den ter sig principiellttveksamt om verkligen enskilds inskrivna innehav av statsobligationer börskyddas genom sekretess. 1 konsekvens med kommitténs förslag i 29 ij LAH attnuvarande skydd för förmögenhetslängds innehåll av vissa angivna skäl skallupphävas synes det kommittén ej heller böra upprätthållas nägot skydd förobligationsinnehav. Fullmäktige anger att den dominerande obligationstyp sominskrivs är ränteobligationer. Ägarna av dessa inskrivna obligationer utgörstill alldeles övervägande del av juridiska personer säsom företag i olikaformer, föreningar, stiftelser, kassor och AP-fonden m. fl. Inskrivningarna avpremie-och sparobligationer, som är av betydligt mindre omfattning, avser praktiskl 1975/76:160. tagetenbart fysiska personers obligationsinnehav. Den jämförelse som kommittén görmellan förmögenhelslängdens innehåll och obligationsinnehav, inskrivna i slatsskuldboken,ärenligt fullmäktiges mening helt missvisande av följande skäl. Uppgifterna iförmögenhetslängden kan säsom kommittén framhäller i praktiken intehemlighällas. Uppgifterna om obligationsinnehav i statsskuldboken kan däremotinte tas fram ur något material utanför och förblir därföräven i praktiken hemliga. Jämförelsen mellan förmögenhetslängd ochobligationsinnehav hallar betänkligt även pä sä sätt att längden inteinnehåller uppgifter om företags m. fl. Beträffande fysiskapersoner innehåller vidare förmögenhetslängden uppgifter endast om den totalasamlade förmögenheten, medan i statsskuldboken finns uppgift om del av enskildsförmögenhet. Ett röjande av ifrågavarande obligationsägares innehav istatsskuldboken kan såvitt fullmäktige förstår inte vara motiverat av någotoffentlighetsintresse. Sekretesskyddet är enligt fullmäktige av särskilt storbetydelse i fråga om inskrivna ränteobligationer. Problemet är här inte sä myckelinsynen i själva förmögenhelsslrukturen utan den insyn i dagligaaffärstransaktioner i dessa värdepapper som skulle uppkomma om sekretesskyddetupphävdes. Ett röjande av dessa affärstransaktioner pä ett så tidigt stadiumskulle uppfattas som mycket besvärande av affärskontrahenterna, vilka har kravpä att transaktionerna skall hemlighällas såsom skett. De här anfördaprincipiella synpunkterna motiverar enligl fullmäktiges mening ettsekretesskydd för ifrågavarande verksamhet. Frågan omsekretess för inskrivningar i statsskuldboken reser även viktiga praktiskaspörsmål, främst i fråga om de räntebärande obligationerna. Inskrivningen avdessa obligationer medför den ovärderiiga praktiska fördelen förriksgäldskontoret att numera endast någon procent av obligationsupplagornabehöver tryckas. är av den utelöpande obligationsstockenavseende ränteobligationer inskrivet i statsskuldboken. Om uppgifternai statsskuldboken skulle undantas frän sekretesskyddet, skulle delta enligtfullmäktige kunna leda till ett minskat intresse för köp av statsobligationeroch/eller medföra en kraftig minskning av inskrivningarna, vilket i sin turskulle leda till stora praktiska olägenheter för och förövriga agerande pä obligationsmarknaden. En sådan utveckling skulle stå idirekt strid med strävandena till en förenklad obligationshantering, som bl. a.föranlett ett omfattande utredningsarbete under den senaste 1 O-årsperioden.Vid detta arbete har framkommit att parterna på obligationsmarknaden ställerbestämda krav på affärssekretess för sina transaktioner i obligationer.Riksgäldskontoret har alltid upprätthållit sekretess beträffande inskrivningari statsskuldboken främst med stöd i en extensiv tolkning av 33 ij SekrL. Om OK:sförslag till 2 kap. 8 § tryckfrihetsförordningen och därtill anslutandetillämpnings-förteckning hade antagits skulle, framgår det av fullmäktigesyttrande, en klar grund för förevarande sekretess ha funnits. har i sinalagförslag inte upptagit någon motsvarighet till . 1975/76:160. tolkningsom gjorts av 33 ij SekrL torde vara utesluten beträffande 14 tj LAHmed hänsyn till att sistnämnda stadgande i lagen placerats i avdelningen"Hemlighållande till skydd för det allmännas ekonomiska intresse".Sekretess avseende inskrivningar i statsskuldboken torde nämligen böra ses somett skydd för enskilds ekonomiska intresse. Förslaget till LAH bör därförenligt fullmäktiges mening kompletteras med ell stadgande om alt handling, somangår inskrivning i statsskuldboken, skall hållas hemlig om utlämnande kanmedföra att enskilds förhållande till röjes. Stadgandet lordeböra ha sin plats i avdelningen "Hemlighållande lill skydd för enskildsekonomiska intresse, privatlivets helgd och enskilds personliga säkerhet".En likartad inställning i fräga om sekretess vid inskrivning i statsskuldbokenredovisar . 15§ Det allmännas affärsverksamhet Förslageti denna del tilldrar sig ett betydande intresse frän remissinstansernas sida.De remissinstanser som har erinringar mot förslaget anser till övervägande delatt detta inte är tillräckligt långtgående när det gäller att möta behov avsekretess av hänsyn till det allmännas affärsverksamhet. Regeringsrättenanser att paragrafens utformning innebär förbättringar i jämförelse med avfattningenav motsvarande beslämmelser i 34 § SekrL, bl. a. genom att reglerna om annanmyndighets tillståndsprövning har utmönstrats och att lokutionen"handlingar i ärende angående.,." Skolöverstyrelsenanger att bl. 15 tj LAH synes täcka skolväsendets behov av sekretess.Sveriges geologiska undersökning konstaterar att den föreslagna formuleringeni 15 tj LAH ger verket erforderlig möjlighet att hälla hemliga sådana resultatav utredning e. d. för det allmännas räkning, vilkas utlämnande kan leda tillallvarligt men för del allmänna. anser att denföreslagna förenklingen och utvidgningen av bestämmelserna om sekretess avhänsyn till det allmännas affärsverksamhet fyller ett känt behovför verket. Till dem som utlalar sig positivt om förslaget hör också nämndenför statens gruvegendom, förenade fabriksverken och kommunfuUmäktige IJönköping. Vissaremissinstanser, såsom regeringsrätten och näringsfrihelsombudsmannen, ställerfrågan om förslaget ger tillräcklig insyn i det allmännas affärsverksamhet.Pressens samarbeisnämnd anser att, då det gäller affärsrelationer av stortallmänt intresse, det ur offentlighetssynpunkt kan vara nödvändigt att vissaupplysningar framkommer för att tillgodose allmänhetens behov av insyn imyndigheternas affärsverksamhet. Behov föreligger enligt nämnden därför av nägonform av säkerhetsventil, sä att i me detta intresse av insy n i varie läge mästestå tillbaka för myndighets affärsintressen. Sveahovrätt tar upp frägan om offentlighetsprincipens räckvidd såvitt gällerstatlig och verksamhet i privalrättsliga former. Hovrätten ställer sigtveksam till förslaget att utvidga sekretessen på det kommunala Prop.1975/76:160. områdetutan en särskild ulredning om offentlighetsprincipens tillämplighet på dettaområde, något som hovrätten förordar, men finner de av anförda skälen såvägande att förslaget godtas. första styckei föreslagna utvidgningen av sekretesskyddet för det allmännasorgan med huvuduppgift att driva affärsverksamhet är väl motiverad anser statskonloreioch riksrevisionsverkel. anmärker dock att svårigheter kanuppstå vid bedömningen av vilka myndigheter som skall anses driva affärsverksamhet,varför denna fräga bör belysas ytterligare under det fortsatta lagstiftningsarbetet.Vice siadsjuristen I pekar på att utvidgningen skaparförutsättningar för kommunala bolag att för myndighet öppet redovisasin verksamhet utan att det för verksamheten nödiga sekretesskyddet går förlorat.Arbetsmarknadsstyrelsen utgär frän att styrelsens industrienhet som bedrivertillverkningsindustri - efter finansieringsformen benämnd industriellaberedskapsarbeten - är ett exempel på sådan myndighet som avses i forslastycket. Möjligen skulle enligl styrelsen en dylik tolkning strida mot vad OSKpå s. 200 uttalat, nämligen att förutsättning för tillämpning av första stycketär att det är myndighetens huvuduppgift att driva affärer. Med den tolkningbegreppet myndighet fått i OSK:s förslag därvid även del av länsarbetsnämnd äratt beteckna som myndighet torde industrienheten analogivis i förevarandesammanhang vara att beteckna som myndighet. Om ej denna tolkning kan accepterashemställer styrelsen om sådant tillägg till första slycket att jämvälindustrienhetens affärshandlingar därmed avses. Kommunstyrelsen i Skellefteåtillstyrker i princip förslaget vad gäller de affärsdrivande myndigheter somverkar i branscher där konkurrens råder. För affärsdrivande verk med direkt ser-vicebetonadverksamhet och/eller en monopolställning bör samma regler gälla som för övrigamyndigheter, anser kommunstyrelsen. Motutformningen av första stycket har riktat den anmärkningen attdet av motiven framgår att detta gäller även företag som helt ägs av stateneller kommun, ehuru lydelsen antyder att det endast är fråga om företag, ivilka staten eller kommun ingår som meddelägare. pekarpä att paragrafen har fått en olycklig utformning. Den kan nämligen ge intryckav både alt handlingar hos ett offentligt ägt bolag som sådant ges skydd avannat slag än handlingar hos andra bolag och, möjligen, att bolagets handlingarhos myndigheter åtnjuter ett vidare skydd än som motsvarar syftet medbestämmelsen, nämligen att det skall vara samma skydd som för handlingar i ettprivatägt bolag. m.fl. anser att det bör komma tilluttryck i lagtexten att det skall vara myndighetens etc. huvuduppgift att drivaaffärer. Skaderekvisiteti första stycket diskuteras av fiera remissinstanser. och statensjärnvägarfinner det angeläget och ofrånkomligt att rekvisitet omfattar det som kan"skada verksamheten". Enligt vice stadsjuristen i kommun.Industriverksstyrelsen i Prop.1975/76:160. kommunoch kommunfullmäktige I innebär förslaget ett minskat sekretesskydd iförhållande till 34 § SekrL som tillåter hemlighållande när "anledningdärtill föreligger". Dessa remissinstanser anser alt denna reducering avskyddet väcker betänkligheter. Statensjärnvägar förordar att nuvarande ordning att handling inte får utlämnas"ulan myndighetens tillstånd" behälls. Utan en sädan regel skullebetydande svårigheter uppstå för alt lämna annan myndighettillgäng till handling av den art som här avses. Med den av föreslagnautformningen skulle vid utlämning till annan myndighetautomatiskt till denna överföra befogenhet att i statens järnvägars ställeföreta en värdering av de för specifika kommersiellaförhållanden som inverkar på sekretessfrågan och avgöra denna. Juridiskafakulteten vid anser att skaderekvisitet i första styckethar fått en alltför obestämd formulering, som medger omfattande sekretess tillskada för allmän debatt och demokratisk kontroll. industriförbundm.f.uttalaratt sekretessgrunden,att ett utlämnande skulle "eljest skadaverksamheten", lämnar utrymme för godtyckliga sekretessbeslut i enomfattning som ej kan överblickas. Enligt motiven har denna sekrelessgrundtillagts för att möjliggöra sekretess hos affärsdrivande myndighet e. d. somhar en monopolsituation och som därför ej kan åberopa konkurrensskäl. Mantänker då pä sekretess i upphandlingsärenden. Av skäl som utvecklas närmare vidbehandling av paragrafens andra stycke finner organisationerna emellertid justbeträffande sådana ärenden att ingendera av de i första stycket upptagnaförutsättningarna för sekretess kan godtas. Andra exempel där affärsdrivandemyndigheter i monopolsituation behöver särskild sekretess kan svåriigenuppställas. Med beaktande härav och då de nu aktuella myndighelerna generelltföreslås få självständig beslutanderätt i sekrelessärenden anserorganisationerna att uttrycket "eller eljest skadar verksamheten" börborttas. Ytteriigare grund för hemlighällande än rena konkurrensskäl bör enliglorganisationerna ej uppställas, och ett undantag bör i första stycket göras förupphandlings- och entreprenadärenden. Handelskamrarna i och Karlstadfinner de anmärkningar som den på denna punkt skiljaktige ledamoten anfört i sin reservation värda att beaktas och hemställer att reglernaändras i enlighet med reservationen. Bestämmelsernai andra stycket om sekretess hos myndigheter, för vilka drivande avaffärsverksamhet inle är det primära syftet, kritiseras av de remissinstansersom i likhet med kriml-nalvårdssiyrelsen anser att sådana myndigheter, som haren betydande affärsverksamhet utanatt ha denna till huvuduppgift,börjämställasmed myndigheter som avses i första stycket. Till de på denna punkt kritiskaremissinstanserna hör foriifikationsförvaliningen, ,statens lantmäteriverk och kommunstyrelsen i , vilka också påtalar attgränsdragningen mellan myndigheter enligt första och andra stycket är oklar. 1975/76:160. Inleheller finner förslagel lämpligt på denna punkt, i vartfall inte för kommunernas del. Föreskriften i första stycket bör avse allaffärsverksamhet oavsett om denna är en primär eller en sekundär uppgifl för myndighelen.Eljesi skulle bestämmelsens giltighet pådet kommunala området bli beroende påom man för affärsverksrörelsen inrättat särskild styrelse eller ej. I mängafall kan exempelvis för ett kommunalt elverk finnas en särskildelverksstyrelse, 1 andra fall sorterar elverket under kommunstyrelsen. Det kanenligt förbundet inte finnas någon rimlig anledning att dä låta olikasekretessregler gälla beroende på vilken myndighei som har ansvaret för affärsverksrörelseni fråga. Det avgörande anser förbundet vara aflarsverksrörelsens karaktär ochinte den organisationsform för rörelsen som vederbörande kommun funnit lämpligtatt använda. Lantbrukssiyrelsenpåpekar att andra stycket är inte tillämpligt pä värderingshandlingar, somlantbruksnämnd har införskaffat för handläggning av ärende om förvärvstillståndenligt jordförvärvslagen, exempelvis skogsvär-deringshandling. Enligl styrelsenkan lantbruksnämndens möjligheter till ekonomiskt lämpliga faslighetsuppgörelseräventyras härigenom till förfång för rationaliseringsintressena, varför det ärönskvärt att en särskild regel utformas som möjliggör hemlighållande av sådanvärderingshandling. Även lantbruksnämnderna i , ochJämtlands län föreslår att förslaget kompletteras i delta hänseende. Riksrevisionsverkelanmärker att enligl upphandlingskungörelsen (1973:600) upphandling är ettvidare begrepp som innefattar såväl köp som arbetsbeting, varför i lagtexten"köp" och "arbetsbeting eller annat uppdrag" kan utgä.Statens lantmäteriverk understryker vikten av all "myndighetsaffärsverksamhet" ges samma definition som i upphovsrättslagen. Verketbehandlar också den situationen att myndighei är anbudsgivare, vilken inte harberörts av , och föreslår att sekretesskyddet i andra slyckel vidgas sä attdet avser ocksä handling som angår av myndighet avgivet anbud rörandeförsäljning av varor eller tjänster. i kommun förordaratt ordet "köp" bytes mot "förvärv" som inrymmer även andrafång än köp. Skaderekvisiteti andra stycket bör enligl A/vVn/na/wVs-styrelsen och foriifikationsförvaUnlngeninte utformas så alt det mer> som krävs skall vara "allvarligt".Vice stadsjuristen I anser att rekvisitet för sekretesskyddenligt andra stycket är alltför skärpt i förhällande till gällande rätt.