prop · FZ03152 · 1975-12-31 00:00:00 — Nämnden förutsätter vidare alt hänsyn tastill de slutliga konsumenternas intresse av låga priser SPK vill också gestillfälle att senare till ÖEF meddela närmare synpunkter pä lagrets slutligasammansättning. At\4Sbiträder FBU:s uppfattning alt fredskrislager, t. ex. inom del petrokemiskaområdet, även kan behöva innefatta sådana varor som i och för sig är umbärligavid en fredskris men som kan bidra till att vidmakthålla en högsysselsätlningsnivå. /Cfställer sig bakom det föreslagna programmet för uppbyggnad av statligafredskrislager. Tidsramen för uppbyggnaden () tillstyrks ocksä. har någon erinran mot vad FBU föreslagit. Det ärangelägel, skriver förbundet, att regeringen i lag får bemyndigande altföreskriva lagringsskyldighet för alla former av lager som har till ändamål atttrygga folkförsörjningen. anför - med instämmande av . SAF och SHIO- alt del är väsentligt all fredskrislagringen inle låses till det varuurvalsom anges i FBU:s belänkande. ÖEF bör i samråd med berördabranschföreningar se över den varulista som FBU presenterat. En översyn måstesedan göras regelbundet anser förbundet. Detkan enligl vara ändamålsenligt att lagringen inteovillkorligen binds lill de producernade förelagen. Lagerhållningen kan förläggasäven till andra företag, t. ex. inom partihandeln, om detta i en viss situationskulle bedömas vara lämpligt. 1975/76:152 31 Totalramenför den statliga fredskrislagringen kan accepteras anser Kemikontoret. Inomdenna ram bör en lagring ske motsvarande två månaders förbmkning för de mestutsatta varorna och en månads förbrukning för övriga varor. Varusammansättningenbör bli föremål för överläggningar mellan ÖEF, berörda förelag ochbranschorganisationer. Kemikontoret framhåller vidare att den av FBUföreslagna fredskrislagringen inte medför en ökning avförsörjningsuthålligheten i proportion härtill. Den lagring som skulleerfordras omfattar sannolikt ett sortiment av storieksordningen tio tusenkemiska ämnen och fiera tio tusen kemiska föreningar. Liknande synpunkterframförs av . 2.5.4 att medverka vid lagring och omsättning av statligt ägda beredskaps- och fredskrislager Ingenav remissinstanserna har någon erinran mot FBU:s förslag att regeringen i lagfår bemyndigande all föreskriva skyldighel för produktionsföretag att medverkavid den fysiska lagringen och omsättningen av statliga lager. 2.5.5 Statligaföretagsengagemang och stöd till nedläggningshotad industri Föratt försörjningsberedskapen skall kunna tillgodoses till lägsta möjligakostnad, är det enligt FBU:s uppfattning angeläget att kostnaderna ,för en beredskapsproduktionkan redovisas. Detta behövs för att ett riktigt val skall kunna göras mellanproduktion och andra åtgärder såsom t. ex. lagring, stöd genom offentligupphandling m. m. Dessutombör hänsyn tas - förutom till försörjningsberedskapen - även till industri- ocharbetsmarknadspolitiska målsättningar. Valet mellan statlig eller privatberedskapsproduktion bör i huvudsak utgä från var produktionen kan ske tilllägsta kostnad. FBU föreslår att det offertsystem som f n.tillämpar skall utvidgas även till att gälla statliga och privata företag (idet senare fallet på frivillig basis). Vid val av produklionsfrämjande åtgärderföreslår FBU all större fiexibilitet tillämpas. a. tas frågan om röriigagränser för avskrivningslån och lånegarantier för investeringar upp. Remissinstansernasuppfattningar i hithörande sammanhang är nägot delade. Allmänt kan sägas altförslagen till stödåtgärder i stort biträds av de olikaintresseorganisationerna. Från andra remissinstanser redovisas emellertid ivissa avseenden kritiska synpunkter på förslagen. Ö£f"ställersig mycket positiv lill att industri- och arbetsmarknadspolitiska mål vägs invid förverkligandet av försörjningsberedskapsmål och omvänt. ÖEF är därförberedd till all samverkan som därvid krävs. 1 vissa fall kan dockförsörjningsberedskapsmål och andra näringspolitiska mål komma att strida motvarandra. Med hänsyn till säkerhetspolitiska målsättning bör - anserÖEF - försörjningsberedskapsmälel tillmätas stor och i vissa 1975/76:152 32 ÖEFtillstyrker vidare det föreslagna offertsysiemet men anser att även de kalkylersom ligger till grund för offerterna måste redovisas. Beiräffandeförslagen om röriiga gränser för avskrivningslån och lånegarantier bedömer ÖEFall sådana skulle kunna leda till onödiga inves-leingskostnader och lill ökatarbete för kontroll av investeringsplaner. ÖEF anser därför att ökat kredilslödutöver gällande gränser (50 "n resp. 25 'n) endasl skall få lämnas vid investeringarsom är av synneriig vikl för försörjningsberedskapen. Sådana ärenden böravgöras av regeringen efler förslag från ÖEF. Viktenav att åtgärder på försörjningsberedskapens område så långt möjligt samordnasmed samhällets insatser vad gäller bl. a. arbetsmarknads- och regionalpolitikenframhålls av AMS. SINDmenar att man måste anlägga ett bredare synsält pä valet av beredskapsinsatserän enbart en strävan all på kort sikt uppnå ett visst för-sörjningspolitisktmål till lägsta slalsfinansiella kostnad. Mot den bakgrunden finner verket attdet är anmärkningsvärt att FBU inle närmare försökt belysa de strukturella ochresursfördelningsmässiga konsekvenserna av sina olika förslag tillproduktionsstödjande insatser och lagstadgad fredskrislagring. Detta synsenligt verket vara angeläget, inte minsl mot bakgrund av det behov all kraftigtförslärka samordningen mellan försörjningsbered-skapspoliliken och övrignäringspolitik, som utredningen själv konstaterat föreligga. SINDhävdar vidare att del ur induslripolitisk synvinkel kan vara olämpligt att medomfattande stödinsatser försöka upprätthålla en viss produktionskapacitet.Även om statens kostnader för ett lagringsaliernaliv överstiger kostnaderna förstödinsatser, kan en sådan merkostnad myckel väl motsvaras av att man undvikerresursfördelningsföriuster som annars skulle ha uppstått. Beträffandedet föreslagna ofrertsystemet anser SIND alt det har både för- och nackdelar.Till fördelarna hör att det i svaga branscher medverkar lill alt främst deförelag gynnas, som kan förväntas överieva en strukturomvandling och harfömtsättningar för en produktion pä . Vidare medför systemet attomställningsprocessen påskyndas, varigenom en tillfredsställande struktur ibranschen kan uppnås. Ytteriigare innebär systemet att samhället kan begränsastödet till att omfatta endasl produktion upp till en viss nivå som ärförsörjningsberedskapsmässigl motiverad. Pålängre sikt kan emellertid allvarliga konsekvenser uppstå genomof-fertförfärandet, menar SIND. För det första är det föga sannolikt att ens"lovande" företag, som fått kapitalstöd i en svag bransch, kanvidmakthålla den produktionskapacitet man angett i offerten. Exempel på dettahar redan upplevts inom TEKO-området. För del andra riskerar man att genom systemetsuccessivt slå ut så många företag, att endast ett fåtal producerande förelagtill slut finns kvar i branschen. Härigenom riskerar man en kon- 1975/76:152 33 kurrensbegränsning.Förelag i den uppkomna monopolsituationen kommer då, enligt SIND:s uppfattning,all ha små incitament till effektiviseringar. uppfattning har offertsysiemet således fiera tilltalande drag.Det står dock klart att vissa problem, både , ärförknippade med förslaget. Mot den bakgrunden anser verket det vara tveksamt omoffertsysiemet kan antas som en generell metod att säkra produktionskapacitet isvaga brancher. Mer direkla insatser från samhällets sida kan i vissa fall varamotiverade. Isitt yttrande konstaterar/?SK att förslaget om ränte- och amorteringsfria lånutan avskrivning inle erfordrar några förändringar i gällandeskalte-lagstifining. Beiräffande avskrivningslän lill lagerbyggnader förordarverket alt dessa skattemässigt behandlas som statsbidrag till näringsidkare. Systemetmed avskrivningslån och lån avseende rörelsekapital i princip synes enligl NOkunna godtas, även om dessa låneformer medför risker i konkurrenshänseende. NOunderstryker vikten av all man noga beaktar de strukturförändringar som blirföljden. Detta för att inte från allmän synpunkt skadliga oligopol- ellermonopolsituationer skall uppkomma som en följd av dessa stödåtgärder. LiksomFBU anser KF att kapitalstöd är den bäsla åtgärden för att stödja olönsamproduktion av varor som är vikliga från försörjningsberedskapssynpunkt. Detgäller här att finna en selektiv metod för alt nä speciellt angelägnavaruområden. Stödinsatserna bör ske i samband med att pro-dukliviieishöjandeåtgärder vidtas. Utredningensförslag till produktionsfrämjande åtgärder tillstyrks av . Textilrådet- som i och för sig inte vill utesluta några slixlmöjligheter - instämmer iutredningens uppfattning att kapitalstöd i första hand skall komma i fråga.Rådet förordar livligt att gränsen för avskrivningslån höjs och atträntebefrielse införs för de till lånen knutna garantierna. EnliglLO måste man hålla isär motiven för stödåtgärder av beredskapsskäl och motivenför andra näringspolitiska stödåtgärder. Däremot måste de faktiskastödåtgärderna samordnas så att inte skilda myndigheter med olikautgångspunkter fattar beslut som går stick i stäv med varandra. LO bedömer detocksä som viktigt att åtgärderna får en i huvudsak selekliv inriktning. 7"C0delar utredningens uppfattning att längre gående stödåtgärder till den fränförsörjningsberedskapssynpunkt känsliga industrin nu erfordras. TCO framhållervikten av att de fackliga organisationerna ges möjlighet att ytlra sig över deolika stödåtgärder som kan bli aktuella i ett företag. Samma ståndpunkt intarBeklädnadsarbetarnas förbund, som genom LO inlämnat remissyttrande. FBU:sförslag att aktualisera tankarna om ett offertsystem tillstyrks av StatsföretagAB som dock framhåller att systemet måste kompletteras med någon form avfortlöpande förlusttäckningsgaranti. Företaget framhåller att frågan om ettoffertsystem har anknytning både till åtgärder som vidtas av b)eredskapsskäleller som motiveras av sysselsättningspolitiska skäl. 3Riksdagen 1975/76. 1975/76:152 34 2.5.6Statlig upphandling som ett led I försörjningsberedskapen Fråganom vilka varor som av försörjningsberedskapsskäl skall behandlas pä särskiltsätt vid statlig upphandling bör enligt utredningen definieras av ÖEF ochfastställas i särskilt beslul av regeringen. Inga statliga myndigheter börundantas då det gäller tillämpningen av dessa regler. Utredningen anser attstöd i samband med offentlig upphandling i första hand får ses som ettkomplement till andra åtgärder. Huvudvikten bör läggas vid åtgärder av annat slag. olika förslag i förevarande hänseende har följt såväl positivasom mera reserverade reaktioner från de remissinstanser som särskilt yttrat sigi frågan. Föisvaretssjukvårdsstyrelse anser att det är angeläget att stödåtgärder sätts in tillfromma för försörjningsviktig industri. De förslag som läggs fram medförvisseriigen ökade administrativa svårigheter men får ändå anses motiverade medhänsyn till sitt ändamål. Styrelsen understryker alt landstingens medverkantill stöd för den inhemska produktionen är väsentlig. Isådana fall då upphandling inom landet anses önskvärd anser FMV att avgörandedärom bör fattas på ett sä tidigt stadium i anskaffningsprocessen attdiskriminering av utländska anbudsgivare kan undvikas. Principenatt lill regeringen hänskjuta upphandlingsärenden i sådana fall däproduktionsberedskapen är otillfredsställande möter ingen erinran från RRV. Delbör dock endast gälla sådana upphandlingsärenden som har en avgörande belydelseför försörjningsberedskapen. Del torde här röra sig om större beställningar,varför tämligen höga beloppsgränser bör väljas. Det är vidare viktigt atthandläggningstiden begränsas så att beslut i sådana ärenden kan fallas inomramen för den tid som anbuden är bindande, Ö£fanser det vara väsentligt alt utredningens förslag blir genomförda.Till skillnad från RRV anser ÖEF att en relativt låg beloppsgräns bör väljasför all ett upphandlingsärende skall underställas regeringens prövning. Ensänkning från nuvarande belopp om . Beiräffandeden statliga upphandlingen som ell produktionsfrämjande medel anser SIND attdenna i vissa fall måste ges en mer specifik inriktning än mot inhemskproduktion generellt. Upphandlingsstöd måste också göras med beaktande avföretagens produktionsförutsältningar på , 1 annal fall kanupphandlingsverksamheien råka i konfiikt med kravet på en strukturellomvandling och uppnåendet av en varaktig och effektiv produktionsstruktur inomvissa branscher. EnliglNO bör upphandlingsstöd inte lämnas annal än i undanlagsfall där andra åtgärderinte kan komma i fråga. Denna synpunkt företräds också av KF Denstyrning som FBU förordar av den offentliga upphandlingen bör allvariigtövervägas anser . ÖEF bör vid en tillämpning av FBU:sförslag ges i uppdrag all vara den centrala instansen för avsedd styrning. Detär enligt LandsilngslÖrbundet angelägel att regeringens beslul om anmälningspliktför vissa varor delges både landstings- och primärkommunala upphandlingsorgan. Delunderrältelseförfarande som FBU föreslår möter ingen invändning frän Svenskakomiminförbundeis sida. LOanser i likhet med alt förutsättningar bör skapassä att såväl primär- och sekundärkommunerna som de statliga verkens inköp avprodukter, som är känsliga frän försörjningsberedskapssynpunkt, kan utnyttjasi beredskapssyfte. De merkostnader som uppstår därmed bör regleras inom ramarnaför de totala försvarsutgifterna. ÄvenTCO, som tillstyrker förslaget, berör möjligheterna till samordning medupphandlingen inom kommuner och landsting. 2.5.7Planering, resursbehov och organisation m. m. av varuförsörjningen Utredningensförslag innebär bl. a. att planeringen för en omställning av samhället mot enkrishushållning intensifieras. Ökade insater krävs därvid dä det gällerplaneringen pä myndighetsplanet och samverkan med övrig samhällsekonomiskverksamhet och med näringslivet. Utredningen lägger mot denna bakgrund framförslag till resursförstärkningar vid ÖEF och förslag lill en breddning avverkels styrelse. Utredningensförslag till en förstärkning av planeringsresurserna samt inriktningen avplaneringen tillstyrks i allmänhet av remissinstanserna eller lämnas i huvudsakulan erinran. En del speciella synpunkter framförs också. Delär enligl ÖB viktigt alt försvarsmakten får ett starkt infiytande pä de för denmilitära underhållstjänslen vikliga samordningsfrågorna. ÖB utgår från attÖEF-ulredningen behandlar delta problem. FBU:sförslag tillstyrks i princip av försvarets sjukvårdsstyrelse som påpekar attäven personalbehoven vid bör beaklas. En förstärkning kanbehöva vidtas också vid sjukvårdsstyrelsen. Detär enligt ofrånkomligt all ÖEF tillförs ökade resurser församordning och planering. Med hänsyn till den omfattning och komplexitet somläkemedels- och sjukvårdsmaierielförsörjningen kan fömtses få i framtidenifrågasätts om inle bör vara företrädd i ÖEF:s Slyrelse. Dettaskulle eventuellt gälla också för sjukvårdshuvudmännen. Statskontoretanser att det är av särskild vikt att fredsorganisationen har en fiexibelutformning och att personalen besitter de kunskaper som erfordras.Ansvarsfördelningen mellan myndigheter med operativt ansvar och ÖEF:ssamordningsansvar bör preciseras för att inga luckor skall uppstå. 1 fråga omförstärkningen av de personella resursema vid ÖEF anser statskontoret att storåterhållsamhet bör iakttas i avvaktan pä resultatet av den pågåendeorganisationsutredningen. 1975/76:152 36 Denföreslagna breddningen av och förslaget att SCB skall ingå idenna tillstyrks av SCB. För egen del hävdar SCB vikten av all samarbetetmellan verket och ÖEF, liksom nu är fallet, även kan ske inom ramen för merinformella grupper. Motivenför en förstärkning av planeringsresurserna vid ÖEF biträds av RRV. Denna börgenomföras , eftersom en tillräcklig planerings-kapacitet aren nödvändigförutsättning föratt försörjningsberedskapen skall kunna upprätthållas tillrimliga kostnader. Förslaget om att RRV skulle representeras i ÖEF:s slyrelseavstyrks. 1 första hand bör ledamöter tillföras från AMS, KK och SIND. KK -som tillstyrker förslagen om att ÖEF tillförs ytteriigare resurser förplanering, genomförande och uppföljning - belönar att del synes vara särskiltangelägel att frägan om planeringsansvaret klariäggs för olika berördamyndigheters del. ÖEFtillstyrker förslagen om planeringsinriktning och arbetets bedrivande vid denegna myndigheten. ÖEF-ulredningens resultat kan dock avvaktas vad gällerstyrelserepresenlation och personalförslärkningar inom planeringsavdelningenoch affärsbyrån. ÖEF-ulredningenbör enligl AMS beakta även de arbetsmarknadspolitiska aspekterna på ensamordning mellan försörjningsberedskaps- och övrig näringspolitik. Enuppbyggnad av resurserna vid ÖEF kan vara motiverad anser SIND. Verket saknardock en analys av planerings- och utredningsverksamheten vid andra myndigheter.En totalöversyn måste här komma till stånd innan ställning tas till hursamhällets ökade resursinsatser på det försörjnings-politiska området skallfördelas. SIND finner del härvid vara högsl osannolikt att en sådan översynskulle motivera en lotal koncentration av resursökningarna till ÖEF. Konsumentverketanser sig kunna bidra med underiag och bedömningar vid såvälberedskapsplaneringen som vid krisåtgärder. Verket förutsätter att del fårmöjligheter att i dessa sammanhang påverka utformningen av åtgärderna. Detär enligt KF ytterst angeläget att öka ÖEF:s planeringsresurser. Förbundetanser också att man närmare bör studera hur en förbättrad samordning mellanförsörjningsberedskapspolitik och övrig näringspolitik kan näs genom en vidgadsammansättning av . KF betonar också vikten av att de s. k.vamutskotten bildas. Landstingsförbundetfinner det angeläget att ÖEF:s huvudansvar för försörjningsberedskapen förvaror fullständigas. Det ansvar ÖEF nu har för läkemedelsförsörjningen börutsträckas till att även omfatta den del av mate-rielförsörjningen för vissaberedskapssjukhus som nu handlägger. Förbundet menar att detär angeläget att till knyta pariamentariska representanter vidsidan av dem som från totalförsvarssynpunkt anses erforderiiga. 1975/76:152 37 LIFföreslås av LIF och RUFI bli representerat i . RUFI understrykerdessutom vikten av ätt samordningen breddas och ges fasta organisatoriskaformer. anser att bör ha en sådansammansättning att näringslivets intressen blir beaktade. FBU:sförslag beträffande möter inga erinringar från och Kemikontoret. Detekonomiska försvarets omfattning bestäms väsentligen av vår säkerhetspolitiksamt vårt näringslivs struktur och . Planläggningen i fred ärinriktad pä att göra del möjligt för värt näringsliv att vid krig, avspärrningeller annan kris tillhandahålla de varor och tjänster som behövs för försörjningen.I de fall då brist på varor kan beräknas uppkomma, måste bristen täckas genomomsorgsfullt planerad produktion och lagring. Delvar mol bakgrund av dessa förhållanden som försörjningsberedskaps-utredningen(FBU) tillkallades. proposition angående försörjningsberedskapen på beklädnadsområdet m.m.(prop. 1972:127) som utarbetades pä grundval av FBU:s delbetänkande (Ds H1972:3) Kläder och skor, försörjningen i en krislid, betonades all kostnadernaför del åtgärder som föreslogs på beklädnadsområdet borde ses som en kostnadför vär neutralitetspolitik. FBUhar nu lämnat sitt slutbetänkande (SOU 1975:57) Varuförsörjning i kristid. Därbehandlar utredningen bl. a. följande sex ämnesområden: 1 uthållighet och försörjningsstandard i fråga omvaruförsörjningen, 2 behovet av beredskapslager som är avsedda attutnyttjas då riket är i krig eller vid krig eller krigsfara i rikets näraomvärid, 3 behovet av särskilda fredskrislager som är avseddaall främst utnyttjas då tillförseln till riket av viktiga varor avbryts ellerförsvåras av annan anledning än krig eller krigsfara i rikets nära omvärid, 4 fördelningen av ansvaret och kostnaderna förberedskaps- och fredskrislager mellan näringslivet och samhället, 5 metoder föratt upprätthålla sådan produktion inomlandet som erfordras från försörjningsberedskapssynpunkl samt 6 behovet av planeringsålgärder och administrativaresurser inom det ekonomiska försvaret och samordningen med andra myndigheteroch med näringslivets organisationer. Jagkommer i det följande att närmare behandla ämnesområdena 3, 4, 5 och 6. Deområden som FBU i övrigi har behandlat kommer att prövas i anslutning tillberedningen av förslag till rörande totalförsvarets framlidautformning i första hand /78-1981/82. 1975/76:152 38 1anslutning till sin behandling av dessa områden lar FBU också upp frågor somsammanhänger med den internationella utvecklingen och de förpliktelser Sverigehar påtagit sig i ekonomiskt och handelspolitiskt hänseende. Försörjningsproblemeni s. k. fredskriser aktualiserades i samband med oljekrisen vintern 1973-1974.Med fredskriser avses lägen då produktion, sysselsättning, export ochkonsumtion inle kan upprätthållas i normal omfattning på grund avimportborlfall av en eller fiera försörjningsvikliga varor ulan alt del är krigeller krigsfara i vår nära omvärid. Fredskriser bör skiljas från sådanaknapphetssitualioner, konkurrenssituationer och handelslruk-turomvandlingar somär ständigt återkommande i del internationella handelsutbytet. Betänkandethar överiämnals till försvarsutredning föratt beaktas vid dessöverväganden. Flerautredningar som har haft all behandla försörjningsberedskapsfrågor har kommitmed sina förslag under del senaste ärel. Flera andra studier pä detta områdehar också offentliggjorts. Jag vill i sammanhanget erinra om bl. a.energiberedskapsulredningens belänkande (SOU 1975:60-61) Energiberedskap förkristid och ransoneringslagsulredningens betänkande (Ds H 1975:3) Nyransoneringslag saml försvarsutrednings betänkande (SOU 1976:5)Säkerhetspolitik och totalförsvar. En omfallande lagring av råolja ocholjeprodukter främsl avsedd för fredskriser har vidare påbörjats med anledningav beslul åren 1973,1974och 1975(prop. 1973:194, FöU 1973:27, rskr1973:366, prop. 1974:85, FöU 1974:17, rskr 1974:142 saml prop. 3,FöU 1975:15, rskr 1975:205), 2.6.2Uppbyggnad och finansiering av fredskrislager utanför energiområdet FBUkonstaterar att strukturförändringarna inom utrikeshandeln och industrin harlett lill ett näringsliv med allt mera specialinriktad tillverkning. Densamtidiga nedgången av lageruthålligheten (förhällandet mellan lager ochförbrukning) inom industri och handel har medfört alt sårbarheten även för småstörningar i importfiödet i vissa fall är betydande. FBUdiskuterar möjligheterna all förena en lillfredsslällande försörjningsberedskapmed en internationellt sett öppen ekonomi. FBU kommer till slutsatsen attnackdelarna på av en öppen ekonomi i detta hänseende inle ärgenerella utan berör enskilda varusektorer. Varor som behöver lagras är främstsådana råvaror som inle framställs inom landet. FBUframhäller att behovet av särskilda fredskrislager av andra varor än råolja ocholjeprodukter blivit alltmer uppenbart . 1975/76:152 39 dagenoch regeringen har uttalat att fredskrisproblematiken mäsle ägnas en ökaduppmärksamhet i del ekonomiska försvarets fortsatta planering. Enligt FBUföreligger risk dels för att utvecklingen för en enskild vara kan leda lillkraftiga prisstegringar eller krissituationer på råvaruområdet, dels attsärskilda produktions- eller utbudsbegränsande åtgärder av producent- ellerkonsumeniländer inte får anses uteslutna. Medhänsyn härtill och till del svenska samhällets sårbarhet för störningar iimporten föreslår FBU alt särskilda fredskrislager som består av vissa viktigakemivaror, metaller, gummivaror och textilvaror skall byggas upp. Lagretföreslås motsvara 2-3 månaders fredsmässig förbrukning, FBU beräknar dessvärde penningvärde till 780 milj, kr, FBU:sförslag om sädana fredskrislager tillstyrks eller lämnas utan erinran avremissinstanserna. () pekar dock på de alternativ tilllagring som finns, t. ex. information för att förmå företagen att gardera sigmot riskerna för varubrist, skapande av incitament för förelag all la upp fierråvaruleverantörer eller öka sin egen lagring och lagstadgad skyldighet förförelagen alt hålla extra varulager.