prop · FZ03164 · 1975-12-31 00:00:00 — Med nuvarande ordning, fortsätter myndigheten, där en olovligbebyggelse på grund av sen upptäckt och förhalningstaktik från den felandessida fär karaktär av pågående markanvändning, drar sigbyggnadsnämnderna av ekonomiska hänsyn ofta föratt söka faen rivning tillstånd. Liknande synpunkter anför I i . Enligl länsåklagarmyndigheten iHallands län är den dåliga efterievnaden av vår nuvarande byggnadslagstiftningmera en resursfråga än en lagstiftningsfråga. EnligtLRF föranleder rådande detaljreglering stora kostnader ochtidsutdräkt för den enskilde, vilket i sin tur kan förklara handlanden somstår i strid mot gällande regler. Stelbenthet hos de handläggande myndighelernamedverkar med säkerhet till den nuvarande ordningen. LRF är därför av denuppfattningen att myckel skulle vara alt vinna genom en smidigare och snabbarebehandling av förekommande ärenden. Desanktioner för att motverka olovligt byggande, som finns att tillgripa, ärenligt klart otillräckliga. Byggnadsnämnderna har betydandesvårigheter att med erforderiig kraft kunna hävda viktiga allmänna intressenmed avseende på markanvändning och byggande. Detta förhållande skadar tilltrontill kommunernas möjligheter att styra utvecklingen inom planerings- ochbyggnadssektom så att kommuninvånarnas gemensamma intressen tillgodoses. Fördelövervägande fiertalet av de byggnadsverksamma, som lojalt följer givna regleroch bestämmelser, ler det sig enligt kommunen stötande och från rättvisesynpunktotillfredsställande att kommunerna inte har mer verksamma sanktioner alttillgripa vid överträdelser av byggnadslagstiftningen och med stöd av dennameddelade regler och föreskrifter. Byggnadsnämndernas bemödanden att komma tillrätta med missförhållanden möts inte sällan av ett visst överseende löje bådefrån berörda och från massmedia. Med tanke på effektiviteten av de åtgärder,som nämnderna har att tillgripa finner kommunen en sådan reaktion fulltförståelig. kommun framhåller att den administrativa påföljdenenligt nu gällande regler, när den kommer till användning, måste bedömas somsynneriigen svårhanterlig. Genom olika förhalningsmanövrer från den byggandessida - överklagningar, överiåtelser m. m. - kan ett ärende dra ut orimligllång tid. Dessutom tillkommer enligt kommunen den effekten att ju längre lidsom förflyter från det den olagliga handlingen begåtts till dess påföljden ärbestämd och sanktionerad, desto mindre blir motivationen både för den byggandeoch för att fullfölja ärendet och tillrättalägga det som engång gjorts oriktigt. Prop.1975/76:164 176 2 Ett nytt påföljdssystem Dethelt övervägande antalet remissinstanser vitsordar behovet av effektivarepåföljder och tillstyrker eller lämnar utan erinran förslagel att införa ettsystem med avgifter i kombination med förstärkta möjligheter till handräckning. JK anser sålunda all ettnytt påföljdssystem bör utformas på ett sådant sätt all del innebär bådeskärpta sanktioner i avhållande syfte och sanktioner som ger samhället bätlremöjligheter att återställa det läge som har rubbats genom den olovligaålgärden. JK anser också att detta är en lämpligare utväg än en skärpning avstraffet för olovligt byggande. finner det tveksamt om det nuvarandesystemet skulle bli tillräckligt effektivt även om straffen skärptes ochmöjligheterna till handräckning ökades. Hovrätten kan därför godta enomläggning av sanktionssystemet i huvudsaklig överensstämmelse med förslagetmen fömtsätter därvid att sanktionssysiemet blir föremål för förnyatövervägande i samband med det pågående arbetet på en ny byggiiadslagstiftning.Enligt kammankolleglels mening bör frän rättssäkerhetssynpunkt sanktioner iform av avgifter i och för sig undvikas och lillgripas endast i renaundantagsfall. Med hänsyn till svårigheterna att åsladkomma ett effektivthjälpmedel mot olovligt byggande anser dock kollegiet att införande av det nuföreslagna sanktionssysiemet även inom byggnadslagstiftningen bör kunna godtas. Brottsförebyggande rådetupplyser att rådets kriminalpolitiska arbetsgrupp i sin rapport (1974:3)Kriminalpolitiskt utvecklingsarbete har uttalat att man har anledning attöverväga om kriminaliseringen på alla områden verkligen är motiverad och vilkaföljder en "inflatorisk" strafflagstiftning kan få för det allmännarättsmedvetandet. Enligt gruppens mening borde man inom kriminalpolitikengenerellt hålla fast vid en begränsning av straffrättens roll och försöka finnaandra medel än straff för kontrollen av mindre regelöverträdelser. Rådetsstyrelse har anslutit sig till dessa synpunkler. serdet därför som en stor förQänst att förevarande förslag i praktiken leder avkriminalisering av det olovliga byggandet enligl byggnadslagstiftningen.Enligt rådets mening är de administrativa sanktioner som föreslås vidaöveriägsna de nuvarande straffrättsliga päföljdsformerna för att komma tillrätta med det olovliga byggandet. De föreslagna möjligheterna till enväsentligt snabbare handläggning av dessa ärenden blir av betydelse irepressivt hänseende. En förutsättning är naturligtvis att de kommunala organenutnyttjar möjligheterna att ingripa med snabbhet och kraft. Under denförutsättningen anser rådet att de nya handläggningsformerna i förening med deföreslagna avgifterna kommer all verka även i förebyggande syfte. Vetskapen omatt ett olovligt byggande kan föra med sig mycket dryga kostnader som - om inteformellt så dock reellt - besvärar Prop.197.5/76:164 177 faslighetenoch inverkar menligt på denna som kreditobjekt kommer säkerligen att verkastarkt återhållande på den som överväger ett olovligt byggande. Rådettillstyrker alltså den avkriminalisering som föreslås till förmån för ettadministrativt sanktionssystem. Rådet förutsätter att avgiftssystemet får enfrän rättssäkerhetssynpunkt fullt betryggande utformning. 1 detta ligger enligtrådet såväl att beräkningsgrunden skall vara lätt att arbeta med som att densom drabbas av avgiften både kan förutse och kontrollera den ulan svårighet. Kammarrätteni SundsvaU finner det angeläget att samhällets möjligheter att ingripa motöverträdelser av byggnadslagstiftningen ökas, särskilt i fråga om möjligheternaatt få rättelse till stånd när olovliga byggnadsåtgärder har ulförts.Kammarrätten finner det också befogat att de ändringar i lagstiftningen som ärpåkallade genomförs utan att slutförandet av översynen avbyggnadslagstiftningen i sin helhet avvaktas. Tyngdpunkten i de förslag somläggs fram i promemorian får anses ligga i att de ökar förutsättningarna attåstadkomma rättelse i byggnadsåtgärder som utförts olovligen. Ett effektivtsystem i det avseendet torde också vara av stor betydelse när det gäller attavhålla den enskilde från överträdelser av byggnadslagstiftningen. Systemet fordraremellertid att de organ, som i första hand har att ombesörja att ingripandekommer till stånd, dvs, byggnadsnämnderna, ges resurser som gör det möjligt fördem att vid behov inskrida med adekvata åigärder. Kammarrätten anseratt fråganhärom underdel fortsatta lagstiftningsarbetet bör ägnas större uppmärksamhet änhittills. Även om utökade möjligheter att ingripa med rättelseåtgärder i sigkan antas få en tämligen stor preventiv effekt, är del nödvändigl attsanktionssystemet också innefattar påföljder av repressiv karaktär. Detföreslagna systemet med avgifter av olika slag är avsetl alt fylla dennafunktion. Enligt kammarrättens mening hade det varit en fördel om förslaget idenna del hade föregåtts av mer ingående överväganden. Del finns nämligen anledningall söka ulreda i vad mån de föreslagna avgifterna, även om de sätts högl, fårbättre preventiv effekt än av allmän domstol utdömda straffrättsliga påföljder.Kammarrätten vill inle motsätta sig att ett avgiftssystem nu ulan ytteriigareutredning införs också inom byggnadslagstiftningens ram. Enligt kammarrättensmening är det emellertid viktigt att användningen av delta och redan infördaavgifts-syslem blir föremål för fortlöpande uppmärksamhet. Tillde övriga remissinstanser som tillstyrker förslaget i slorl eller lämnar deltautan erinran hör RSV, , statens lantmäteriverk, slatensplanverk, lantbruksstyrelsen, arbetarskyddsstyrdsen, länsstyrelserna iStockholms, , , och , , Västernorriandsoch , länsåklagarmyndighelen i . Svenska kom-nnmförbundel,. Svenskariksbyggen, , Sveiiges föreningsbankers förbund. Prop.1975/76:164 178 Svenska kommunal-tekniska föreningen. Föreningen samt , ,, , . , ,, (), , , , ,, , , . , , ,, (), (), ,, , , , , (majoriteten) ochÅngelholms kommuner. Alt de gällande reglerna framstår som omständliga harenligl RÅ i stor utsträckning sin grund i hänsyn till rättssäkerheten. I mängafall kan denna dock tillgodoses på andra sätl än som sker. Ombyggnadsnämnderna far ökade resurser, vilkel från många håll framhållits som ennödvändighet i anslutning till det föreslagna nya regelsystemet, anför RÅ, såskulle en betydligt ökad effektivitet kunna ernås med endasl obetydligaändringar i nuvarande regelsystem. Med anledning av förslaget att införaavgifter erinrar RÅ om att de nutida kriminalpolitiska strävandena går ul påavkriminalisering av de områden där så är möjligt. Ett sådant system som detnu föreslagna passar enligt RÅ för mindre allvariiga men dock frekvenlalagöverträdelser, där det är möjligt att finna en lämplig sanktionsform, exempelvisekonomiskt kännbara avgifter, RÅ anser att detta slags sanktioner framstår somväl ägnade atf avhälla från olovligt byggande. LänsåklagarmyndighelenI och anser att ett effektivare påföljdssystem måsteskapas och att en ny lagstiftning framför allt måste inriktas på att göra detmöjligt att särskilt i de mer flagranta fallen kunna få bort det som olovligenuppförts. Då det gäller sanktioner av repressiv karaktär finns enligtmyndigheten möjlighet att antingen skärpa gällande strafföestämmelser elleråstadkomma ett avgiftssystem i enlighet med förslaget. Myndigheten kan inteansluta sig till uppfattningen i promemorian att en straffskärpning knappastskulle leda till några påtagliga förbättringar jämfört med dagens läge om deninte kombineras med organisatoriska förändringar eller förstärkning avåklagarmyndigheterna. Även om antalet mål skulle öka genom ett effektivarepåföljdssystem lorde denna ökning inte bli större än att åklagarmyndigheternaulan eftersläpningar kan bemästra en sådan situation. Skall en effektiviseringske med bibehållande av straffsanktioner synes enligt länsåklagarmyndigheteninte bara en skärpning av strafföesiämmelserna bli nödvändig utan även en förlängningav preskriptionstiden, exempelvis till . Ett syslem med bibehållnastraffsanktioner, påpekar myndigheten, innebär dock att avsevärd lid kommer attförflyta från brottets upptäckt till lagakraftägande dom. torde systemet med höga straffavgifter vid olovligt byggandegenom sin blotta existens verka starkt återhållande. Kommunen känneremellertid viss tveksamhet inför förslaget att byta ut straffbestämmelsernamot ett avgiftssystem enligt den modell som tillämpas bl, a. Prop.1975/76:164 179 vidbrolt mot skattelagstiftningen. Alternativet, som måhända bör ytteriigareövervägas, är enligt kommunen att bibehålla systemet med straffrättsligapåföljder och att införa höjda straffsatser och strängare straffmätning. Dettaleder även till att längre preskriptionslider erhålles. De skäl som i promemorianhar anförts mol en sådan lösning finner kommunen inte vara tillräckligtbärande. Mot avgiftssystemet talar bl, a. alt avgifterna utgår schablonmässigtmed ledning av byggnadslovstaxan och inte påverkas av försvårande ellerförmildrande omständigheter som kan föreligga i varje särskilt fall. Det tordeenligl kommunen även framstå som stötande att de ekonomiska påföljderna, vilkakan uppgå lill mycket höga belopp, drabbar alla lika, oberoende av ekonomiskaförutsättningar. Trots de anförda betänkligheterna framhåller kommunen att de medelför att upprätthålla efterlevnaden av byggnadslagstiftningen som har lagtsfram kan skapa förutsättningar att komma till rätta med problemen. Det ärenligt kommunen därför angelägel att förslagel leder fram lill lagsliftningutan dröjsmål. Tyresökommun hemställer, mot bakgrund bl. a. av att det föreslagna avgiftssystemetinnebär nya och kostnadskrävande uppgifter för byggnadsnämnderna, attändringarna i nuvarande sanktionsbestämmelser i första hand genomförs i form avstraffskärpning. Även och kommun (majoriteten)synes förorda en sådan lösning. FöreningenSveiiges kommunala löivaltningsjurisler erinrar om att avgifter som påföljdförekommer inom vissa områden av lagstiftningen, nämligen vid överträdelse avbestämmelse om högsta tillåtna last och vid brott mot skattelagstiftningen.Dessa bestämmelser avser utpräglade lukrativa brottstyper anför föreningen,dvs. sådana där brottslingen för ekonomisk åsidosätter av samhälletgivna normer, 1 det stora flertalet fall av olovligt byggande är det säkeriigeninte den ekonomiska vinningen som driver den brottslige. inte att den valda påföljdsformen stämmer väl överens med tidigaretillämpade straffrättsliga principer. Inte heller finns grund för införande avett avgiftssystem mot olovligt byggande i bygglagutredningens förslag ellerremissvaren däröver. Föreningen anser därför att gällande sanktionssystem iförsta hand bör förbättras utan att avgiftsprincipen kommer till användning. Iandra hand hävdar förenirigen att avgiftsreaktionen bör begränsas till fall avlukrativt olovligt byggande. En indragning av de vinster som kan ha uppkommitför den enskilde genom olovligt byggande bör enligt föreningen knytas till detidpunkter då det olovligt byggda objektet avyttras eller av samhället inlöses. Länsåklagarmyndigheleni anser att effektiviseringen och förenklingen av det nuvarandeadministrativa sanktionssysiemet är bra men avstyrker förslaget om införande avett administrativt avgiftssystem i stället för det kriminalrättsligapåföljdssystemet. Myndigheten erinrar om att justitieombudsmannen (JO 1975 s.376 fO har riktat rätt bister kritik mot det 1971 införda skalterättsligaavgiftssystemet. På grund av den kritiken bör Prop.1975/76:164 180 mantills vidare vara återhållsam med att sätta avgift i slällel för siraffMyndigheten anser att byggnadslagstiftningen helt vissl kommer att efterlevasväl om handräckningsförfarandel och andra former av rättelse görs tillräckligtenkla och effektiva. Utrymmet för straff eller straffliknande sanktioner ärenligt myndighetens bedömning rätt litet på byggnadslagstiftningens område.Hell kan straff dock inte undvaras men överträdelsen bör betecknas som broltendast om den väsentligt skadar allmänt eller enskilt intresse eller eljesiframstår som grov. Straffsatsen bör vara böter eller fängelse högst ett är.Enligl myndigheten bör man däremot inte nu genomföra en sä genomgripande ochtvivelaktig förändring som det innebär att ersätta det kriminalrättsligasanktionssystemet med ett avgiftssystem. Den saken bör avgöras i samband meddel pågående arbelel på en ny byggnadslagstiftning. EnligtNäringslivets byggnadsdelegalion måste man, dådet gäller den ökande frekvensenformellt otillåtna byggnadsåtgärder observera, all det är mycket varierandeslag av byggnadsarbeten som omfaltas av byggnadslovskravet. Det måsle ocksårimligen beakias.ail byggnadsförbudens omfattning blivit en hell annan än vadbyggnadslagen avsett genom alt provisoriska byggnadsförbud i planförberedandesyfte blivit mycket vanliga och långvariga. Härigenom har normalabyggnadsåtgärder inom befintlig bebyggelse i stor utsträckning förhindrats. Närdet gäller sanktioner mot olovligt byggande anser delegationen det således varanödvändigt att ta hänsyn till alt till-lämpningsområdei inrymmer en mängd olikatillämpningsproblem, och att de s. k, svartbyggena-dvs, planstridiganybyggnader inom känsliga områden utgör ett specialfall. För sanklionssystemetsutformning kan dessa relativt extrema typfall således knappast få blivägledande. Delegationen framhåller att dessa klart lagstridiganybyggnadsätgärder - dvs. svaribyggen i egentlig bemärkelse - i normalfalletbör avlägsnas för att uppnå de från landskaps-och plansynpunkl önskvärdaresultaten, vilket är möjligt redan enligt dagens lagstiftning. Därmed finnsdet enligt delegationen också anledning att se mera nyanserat på problemet hursanktionssysiemet bör vara inrättat för byggnadsåtgärder som myndighelerna iefterhand bedömer så pass rimliga att de far bibehållas. Enligt delegationensuppfattning har det förslag lill sanktionssystem som framlagts idepartementspromemorian inte blivit lämpligt avvägt. Del bör därför inteläggas till grund för lagstiftning. Ett nytt sanktionssystem måste enligtdelegationen vida mer anpassas till de skiftande förhållandena. De strängastesanktionerna bör avgränsas till de kvalificerade fallen av planstridigtnybyggande. Delegationen anser att det med tanke på de samband som råder mellanutformningen av plansysiem, byggnadslovskrav och sanktioner mot olovligtbyggande, förefaller rimligt all avvakta med nya bestämmelser om sanktioner,lill dess alt de väntade förslagen om en ny byggnadslagstiftning lagls fram.Nuvarande sanktionssystem bör enligt delegationens uppfattning såledesbibehållas tills vidare. Prop.1975/76:164 181 och ansluter sig tilldelegationens yttrande. fastlghetsägarejörbund, ,lästighetsägarejöreniiig och Handelskammaren i anförliknande kritik som delegationen. är motiveringarna för behovet av ändrad lagsliftningvagt hållna. Samfundet finner det anmärkningsvärt att övervägandena ipromemorian av allt att döma inte grundar sig på några för ändamålei gjordaundersökningar angående omfattningen och karaktären av lagöverträdelserna. Detbegränsade bedömningsunderiag som stått till förfogande måste anses alltförmagert föratt bilda underiag för en lagstiftning med så hårda sanktioner somförslaget innebär. De påpekade svårigheterna i det nuvarande systemet börenligt samfundet kunna rättas till ulan alltför ingripande åtgärder. Samfundetavstyrker därför förslagel om avgifter. Förslaget om förenklade regler förtvångsingripanden finner samfundet däremot välgrundat. Inteheller hovrälien över och finner att det övertygande harpåvisats att det föreligger någol behov av det föreslagna administrativasanktionssystemet. Förslaget som sådant har enligt hovrätten slora brister.Hovrätten kan väl ansluta sig till tanken att nuvarande bötesstraff måhända ärotillräckliga som påföljd gentemot den som medvetet åsidosätter gällandebeslämmelser och som kalkylerar med böterna som en kostnad för byggnationen.Också för sådana fall torde dock möjligheterna till handräckning m, m, - om detillämpas - vara en återhållande faktor. Skulle det likväl anses nödvändigt attskärpa de repressiva sanktionerna - något som hovrätten inte vill hålla förhelt uteslutet - bör detta ske genom en straffskärpning, t. ex, på så sätt attnormerade böter införs som påföljd, och inte genom införande av ett illaövervägt system med administrativa avgifter. I sammanhanget kan också erinrasom att en utredning (Ju 1973:11) f. n, undersöker frågan om en eventuellreformering av del ekonomiska sanktionssystemet inom straffrätten. Enliglhovrättens mening är avgiftssystemet betänkligt inte enbart från principiellasynpunkter. Del kan bl, a, ifrågasättas om systemet innehåller tillräckligagarantier för den enskildes rättssäkerhet. Tvärtemot vad som hävdas ipromemorian (s, 85 O vill hovrätten göra gällande att del föreslagna systemettroligen kommer alt vålla problem för byggnadsnämndema och att det rymmer ettstort mått av skönsmässig prövning. Att mol bakgrund av detta fastställaavgifterna - som i en del fall kan uppgå till betydande belopp - genom ettsummariskt förfarande som saknar de rättssäkerhetsgarantier vilka finnsinbyggda i domstolsprocessen finner hovrätten vara synneriigen betänkligt. Denrättsosäkerhet som detta innebär förstärks väsentligt genom förslaget om entioårig preskriptionslid och genom alt faslighetens ägare kan få stå lill svarsför andras handlande. 1 detta hänseende innebär förslaget enligt hovrättenuppenbara risker fÖr godtycklighet. Detsamma kan sägas om alt förslaget i stridmol vad som Prop.1975/76:164 182 angessom dess syfte, att komma ät det medvetna åsidosättandet av gällandebestämmelser, innebär att man vid fastställande av avgifter skall bortse frånsubjektiva förutsättningar i form av uppsåt eller oaktsamhet. Sammanfattningsvisanser hovrätten alt det föreslagna avgiftssystemet kan betecknas som ettförhastat och misslyckat försök att på fel väg och komma tillrätta med det olovliga byggandet. Hovrätten vill bestämt avstyrka förslaget. 2.1Omfattningen av begreppet olovligt byggande Etttiotal remissinstanser tar upp frågan rörande omfattningen av begreppelolovligi byggande. Föreningen lötvaltnliigsjuiisier framhållersälunda all byggnadslagstiftningen är så oklar och desstillämpning beroende av särskilda eller lokala förhållanden att stränga sanktionerbör drabba endast klara fall av lagöverträdelser. S. k. rättsvillfarelse synesibland böra tillmätas betydelse. Det blir enligt föreningen otillfredsställandeatt en mängd fall av svartbyggen fortfarande kan komma alt undgå beivrandemedan andra, relativt lindriga fall, på grund av nitisk kontroll elleravundsjuka grannars anmälan mäste las upp av . Föreningen troratt olikhet i tillämpningen av bestämmelserna kommer att upplevas avallmänheten och måhända även av ledamöterna i , som ärpolitiskt valda representanter för allmänheten, som slötande, erinrar om att enligt 75 5 BS till nybyggnad hänförs"annan förändring av byggnad vilken i befintligt skick strider mot planetc". Med uttrycket "annan förändring" kan menas snart sagtvilken åtgärd som helst. Även bagatellartade åtgärder som normalt inte ärtillståndskrävande kan enligt förbundet falla under delta begrepp. På grund avtolkningssvårigheter kan den enskilde felaktigt komma att utan tillstånd vidtai och för sig byggnadslovskrävande åtgärder och därmed komma att drabbas av deföreslagna sanktionerna. Detta anser förbundet inte godtagbart. Förbundeterinrar vidare om att det i 75 5 andra stycket BS anges alt exempelvisanordnande av värmeledning eller vattenklosett inte anses som nybyggnad under förutsättningatt husei måste antas komma all kvarstå . Det är givet altägaren och myndighelen kan ha olika uppfattning om byggnaden kommer alt kvarstålängre lid, framhåller förbundet. Vederbörande ägare kan vara hell ovetande omvilka planer myndigheterna har i den mån de över huvud laget har bestämt sig.Insättande av dylika anordningar, vilket normalt inte är byggnadslovskrävande,skulle därför enligt förslaget kunna drabbas av sanktion därför attbyggnadsnämnden med hänvisning till interna planer påslår alt byggnaden inteskall kvarstå . Liknande synpunkter anför SverigesviJIaägarejörbund och . Även och Umeåkommuner anser att en skärpning av påföljdsbestämmelserna på föreslaget sätl gördet nödvändigt Prop.1975/76:164 183 meden översyn av bestämmelserna om byggnadslov så att dessa klarare än nu angervilka åtgärder som omfattas av kravei på sådant lov. HyUe och kommunersaml länsåklagarmyndigheten i och anser att det börvara möjligt alt begränsa omfattningen av det nuvarande byggnadslovskravet. LänsstyrelsenI Väsierboliens län påpekar att förslaget inte ger effekt i fråga om rivning avkulturhistorisk bebyggelse inom områden utanför stadsplan, eftersombyggnadslovsplikt inle föreligger i dessa fall. Detta är enligt länsstyrelsenotillfredsställande frän både bevarandesynpunkt och rättvisesynpunkt. För attkunna uppnå en sådan tillämpning måste emellertid bestämmelserna i 54 5 BSkompletteras. Liknande synpunkter anför liks-antikvarieäinbelel samtFalkenbergs och kommuner. tom-w(/rt erinrar om att ibygglagutredningens betänkande (SOU 1974:21) Markanvändning och byggandeföreslås att bestämmelserom underhåll av byggnad skall utarbetas. Kommunen villi detta sammanhang påtala behovet av effektiva påföljdsbestämmelser vidunderiåtenhet att vidta erforderiiga underhållsåtgärder. Någraremissinstanser tar upp frågan om avgiftssystemets utformning. Till dessa hörJK som ansluter sig i stort till den uiformning som avgiftssystemet har fält iförslaget.