prop · FZ03118 · 1975-12-31 00:00:00 — Elt sådant sammanförande kan bedömasutifrån olika utgångspunkter. Flera länsskolnämnder och skolstyrelser framförvissa betänkligheter mot princi- 1975/76:118 94 pen.Länsskolnämnderna i , och län anser att kommunenmycket noga måste kartlägga för- och nackdelar för elevema vid etlsammanförande av hemspråksundervisningen. En organisalion med ambulerandelärare eller sammanförd undervisning får avvägas från fall lill fall med hänsynlill elevernas behov och olika lokala förutsättningar. Detta har ocksåframhållits av invandrargruppen. Slockholms skoldirektion påpekar, att tankenatt invandrarbarnen utgör en kulturell tillgång för skolan försvinner, om manutvecklar koncentrationen för långt. Defarhågor för en ökad segration, som t. ex. länsskolnämnden i länanför, motsägs av erfarenheterna från försöksverksamhel med enspråkigaförberedelseklasser i åtskilliga kommuner med många invandrarelever.Inrättandet av förberedelseklasser är alltid en följd av central planering inomkommunen med hela eller del av kommunen som upptagningsområde. Erfarenheterna hUtUlsvisar på vissa sociala vinster. Eleverna känner trygghet i språkligt homogenagrupper. Enligt min mening får man inle bortse från den sociala isolering, somkan bli följden om invandrarelever sammanförs tUl viss skola/vissa skolor. Dennaisolering torde emellertid kunna överbryggas genom de verksamheter som denföreslagna samlade skoldagen kommer atl rymma. Jagvill understryka att frågan om ett sammanförande av hemspråksundervisningentill viss skola/vissa skolor eller inte måsle diskuteras med beaktande av enrad faktorer. Elevens behov måsle självfallet alllid stå i förgrunden liksomföräldrarnas synpunkter. Sammanfattningsvis måsle frågan om en koncentration avhemspråksundervisningen till viss skola/vissa skolor bedömas med hänsyn tillelevernas geografiska, språkliga och åldersmässiga spridning, kommunens lotalresurs,lärartillgång och läromedelslillgång samt till schemalekniska problem. Beaktashär angivna faktorer, bör hemspråksundervisningen kunna-organiseras enligtinvandrargruppens förslag. Vadgäller låg- och mellanstadiet anser invandrargmppen alt, även för barn som haften relalivi gynnsam språksituation i förskolan, del är viktigt att koncentreraen relativt stor del av hemspråksundervisningen till. Det är likasåviktigt alt finna former för elt väl fungerande samarbele mellaninvandrarbarnels svenska lärare och hemspråksläraren. Invandrargruppen hardärför skisserat nio modellförslag för hur eleverna kan grupperas i låg- ochmellanstadiet. Förslagen utgår från principen alt sammanförahemspråksundervisningen till viss skola/vissa skolor och från alt svensklärareoch hemspråkslärare arbetar parallellt eller tillsammans i klassen somkompanjonlärare. Deflesta remissinsianserna tiUstyrker generellt förslagen. Jag instämmer i vadSÖ anför om att modellförslagen kan vara utgångspunkter för det lokalautvecklingsarbetet och atl de bör prövas. Skolstyrelsen i redovisar bl.a.goda erfarenheter från försök med tvåspråkig 1975/76:118 95 undervisningpå lågstadiet och har i årskurs 1 prövat i stort sett samma timplan sominvandrargruppen skisserat. Jag delar också skolstyrelsens i Eskilstunasynpunkt, alt de föreslagna modellerna för årskurs 1 har den fördelen alteleverna får gå i svensk klass men ändå får den viktigaste undervisningen påsitt modersmål. Eleverna kan i stort sett bilda sammanhållna klasser genom helagrundskolan. Även anordningar som förberedelseklasser kan, såsom SÖ framhåller,övervägas inom ramen för invandrargruppens modellförslag. iVästmanlands län, , ,finska delegationen, och Skola, Esternas representation i ,, i , och skolstyrelsen i uttalar sig för speciella invandrarklasser,s. k. förberedelseklasser eUer enspråkiga klasser. Skolstyrelsen i Malmöbetonar dock viklen av alt aktivt verka för en relativt snabb inskolning avinvandrareleverna i vanliga klasser. och iBlekinge län, och kommuner och skolstyrelsen i Olofströmär kritiska mot enspråksklasser. De först nämnda anser att undervisning i sinhelhet på hemspråket, med orienteringsämnen och matematik, torde leda till attolika former av jämkad studiegång måsle tillgripas på högstadiet eller altsärskilda klasser måsle bildas med resp. hemspråk. Jag anser för egen del altdet måsle vara kommunerna obetaget att i samråd med de lokala inyandrarorganisalionerna,invandrarföräldrama och invandrareleverna organisera undervisningen enligt denmodell som är bäst ägnad all tillgodose elevernas allsidiga utveckling ochstudiesituation. Genom den flexibililet som möjliggörs, om bifaller förslageni propositionen om skolans inre arbete, vad gäller möjlighet lill lokalastudiegångar, arbetsenheter, olika undervisningsgmpper samt till att upprätthållaarbetslagsprincipen ges rika möjligheter till lokala variationer. I dettasammanhang är förberedelseklasser och enspråkiga klasser en modell. Invandrargruppenföreslår att hemspråksundervisningen alltjämt skall vara frivillig föreleverna, medan deltagande i stödundervisning i svenska och studiehandledningpå hemspråket är obligatoriskt. Detla förslag accepteras inle av TCO, , . ,skolstyrelsen i , Tvåspråkiga lärares förening och Tvåspråkiga lärarei . Nämnda remissinstanser hävdar att hemspråksundervisning skall varaobligatorisk för invandrarelever. Länsslyrelsen i släller sig åsin sida tveksam lill ett obligatorium för eleverna att.delta islödunder-visning i svenska och siudiehandledning på hemspråket. Jagerinrar här om att i anledning av prop. 1975: 26 (avsnitt 6.7)beslutat att deltagande i hemspråksundervisning skall vara 1975/76:118 96 frivilligt(InU 1975: 6, rskr 1975: 160). Föredragande statsrådet anför där. Jaghyser viss förståelse för dem som förordar att hemspråksundervisningen börvara obligatorisk för eleven. Som jag har framhållit är väl befästakunskaper i modersmålet ofta avgörande för många invandrarbarns senareskolgång. Detta är emellertid inle alllid fallet. Erfarenheterna visarnämligen att många invandrarelever vid skolstarten har betydligt bättrekunskaper i svenska än i hemspråket. Många barn har t. o. m. så bristfälligakunskaper i hemspråket att det kan ifrågasättas om inle hemspråket för dem ärett främmande språk. I sådana fall är det tveksamt om elt obligatorium föreleven skulle vara meningsfullt. Enligt min mening bör deltagande ihemspråksundervisning vara frivilligt och omfattningen av åtgärderna beroendeav de berörda barnens och föräldrarnas önskemål härom. Skolan och berördamyndigheter bör dock på etl aktivt sätt sprida upplysning om möjlighelerna tillundervisning i ursprungslandets språk och kultur. Barnet bör så långt sommöjligt kunna få undervisning i sitt hemspråk när barnet och hans föräldrarfinner det påkallat. Jagfinner inte skäl alt förorda någon ändring av beslut i frågan. Etl tiotal remissinstanserifrågasätter i samband med modellförslagen invandrargruppens stäUningstagandeatt engelska alltjämt införs som främmande språk i årskurs 3 förinvandrarelever. i ställer frågan om inteinvandrargruppens redovisning av tvåspråkighetens dilemma för de yngstainvandrareleverna innebär alt ämnets slällning på lägre stadierborde omprövas och engelskan flyttas tillbaka till årskurs 5. TCO anser att detbör finnas möjlighet till en tillrättalagd studiegång för de elever, som genomengelskan får sin allmänna språkutveckling komplicerad, som ettuppskjutande av ämnet t. ex. till årskurs 7 inte får leda till att möjlighetentill fortsatta studier i gymnasieskolan och därefter försvåras. Riksförbundetfinska föreningar i anser att mari bör pröva olika senarelagdalidpunkter för engelskundervisningen. ochskolstyrelsen i föreslår alt engelskan införs i årskurs 4. Allmännaskolstyrelsen i uttalar att, efiersom invandrargruppen intepresenterar någon lösning på problemet med engelskans slällning, frågan måsteägnas fortsalt uppmärksamhet. Jagär inte beredd att föreslå någon förändring av engelskans ställning i årskurs3 i utan förordar att en tUlrältalagd studiegång tillämpas för deelever, vilkas studiesituation kompliceras genom att ett andra främmande språkinförs redan i årskurs 3. Jag avser att i annat sammanhang föreslå attregeringen uppdrar åt SÖ alt kartlägga problemet och redovisa vilka åtgärdersom kan vidtas för alt underlätta engelskstudierna för invandrareleverna. Försöksverksamhetermed finska och samiska som tUlvalsänmen pågår i och med finskasom tUlvalsämne i kom- Prop.1975/76:118 97 De omfattar ännu bara tillvalet /76.Någon utvärdering föreligger således inte av dessa försök. Vidare är lillvalssystemetpå högstadiet föremål för diskussion, liksom etl reviderat förslag tUl förändratspråkprogram i gymnasieskolan. Flertalet remissinstanser finner det därför riktigt attinvandrargruppen inte har tagit ställning för en förändring av nuvarandeordning. De anser genomgående att hemspråket bör kunna bli tillvalsämne. Göteborgskommun hävdar bl. a. alt försöksverksamheten med hemspråk som lillvalsämne förinvandrareleverna bör öka. föreslår all möjlighet att studera invandrarspråksom tillvalsämne både för invandrarelever och svenska elever bör övervägas. Jag är inle beredd alt förorda en separat lösning avfrågan om språktillvalet på högstadiet för invandrarelevema. Jag har ipropositionen om skolans inre arbete (avsnitt 2.6) förordat atl SÖ erhåller i uppdragall företa en samlad läroplansöversyn av högstadiet. Denna skulle då ocksåomfatta språklUlvalet för invandrarelever. Möjligheten att erbjuda hemspråksom alternativ lill franska och tyska bör övervägas i detta sammanhang. Invandrargruppen har föreslagit alt även invandrarelever igymnasieskolan i princip bör kunna få undervisning i sitt hemspråk och studiehandledningpå detta. De föreslås också kunna få stödundervisning i svenska. Gruppenföreslår att för hemspråksundervisning och studie-handledning på hemspråket tUlämpasen organisation med en genomsnittlig gruppstorlek om fyra elever. Inom den lolalaresursen för hemspråksundervisning bör också på samma sätt som i grundskolanhemspråksundervisning kunna organiseras i mindre gmpper än de föreslagnagenomsnittliga. Flertalet remissinstanser instämmer i invandrargruppensprincipiella förslag tUl organisalion av grupperna. Jag förordar följaktiigenatt den av invandrargruppen föreslagna organisationen för hemspråksundervisningi gymnasieskolan genomförs. Invandrargruppen föreslår vidare all möjligheten all läsahemspråk som alternativ till B- eller C-språk eller engelska skall kvarståenligt nuvarande regler. Detsamma gäller möjligheten alt avlägga särskild prövningi hemspråket enligt gällande beslämmelser, oavsett om gruppundervisning som B-eller C-språk kommit lill stånd eller inle. Flertalet remissinstansertillstyrker också detta förslag. tiotal är kritiska mol alt gruppstorlekenåtta elever föreslås oförändrad vid tillval av hemspråk. SÖ och anser atl gmppstorleken bör ändras tUl fem. TCO och Norrköpingskommun föreslår att den bör vara fyra. Skolstyrelsen i framhåller altMalmö ännu aldrig kunnat bilda gmpper för hemspråksundervisning som B- eller C-språkmed 7 1975176.1 saml Nr 118 1975/76:118 98 nuvarandebestämmelser om åtta elever per gmpp. anser attinvandrareleverna måste ges betydligt generösare stöd tills vidare i avvaktanpå atl en utvärdering görs om effekterna av en större satsning på hemspråkslräningi de lägre skolåldrarna nått åsyftad verkan. ,finska delegationen och i anser all definska invandrareleverna borde beredas möjlighet till gymnasiestudier i och påmodersmålet, organiserade i tvåspråkiga klasser och i rent finska skolor. Jaganser i likhet med socialslyrelsen alt invandrareleverna t. v. måste ges eltstarkare stöd vad gäller t. ex. särskUd studiegång, olika elevvårdandeinsatser och parallellundervisning på hemspråket. Jag är dock inte beredd attföreslå några genomgripande förändringar i fråga om gymnasieskolans organisalionför invandrareleverna. Jag har i annat sammanhang aviserat atl en utredning börtillsältas om gymnasieskolans framlida organisalion bl. a. enligt principen omåterkommande utbildning. Jag anser att invandrarelevernas situation börbeaktas i detta sammanhang. Vidare har gymnasieskolegruppen i en rapport (Ds U1975: 18) Utbildning m. m. för 1619-åringar föreslagit ålgärder för atl följaungdomar i nämnda åldersgrupp. För att bättre anpassa gymnasieskolans ulbildningtill ungdomars önskemål och förutsättningar föreslås, vid sidan av den vanliga gymnasieutbUdningen,ell system med kortare yrkesinriktade kurser. Belänkandet remissbehandlas f. n. Som jag haranfört (5.4.) bör möjligheten att byta ul B- eller C-språk eller engelska mothemspråket t. v. behållas. Därvid är informationen till invandrarelevernainför övergången lill gymnasieskolan av största betydelse liksom alt skolanintar en positiv attityd lill hemspråksundervisningen och stimulerar elevemaall välja denna möjlighet att fördjupa kunskaperna i det egna hemspråket.Däremot anser jag mig inte kunna förorda av SÖ m. fl. föreslagna generellasänkning av gruppstorleken från åtta till fem eller fyra elever. Deytterligare resurser, som en generell sänkning av gruppstorleken till t. ex.hälften skulle kräva är betydande. Jag förordar därför alt gruppstorlekenkvarstår oförändrad i awaktan på en utvärdering av vad del av mig förordade statiigaresurstillskottet kan innebära på gymnasial nivå för invandrareleverna. Invandrargmppensförslag lill extra statsbidrag för stödundervisning i svenska i gymnasieskolanpå samma grunder som det exlra statsbidrag som f. n. utgår lill stödåtgärderför invandrarelever tillstyrks generellt av remissinstanserna. Invandrargruppenföreslår elt belopp på 5 mUj. att fördelas fr. o. m. av SÖefter ansökan från kommunerna. Jag har i prop. 1975/76: 100 (bil. 10) förordatatt det exlra resurstillskottet om 5 mUj. för stödundervisning i svenskafastställs all ulgå från all fördelas bland de kommuner som ansökerhärom hos SÖ. Dessutom bör invandrareleverna liksom nu ha 1975/76:118 99 möjlighetlill slöd ur gymnasieskolans ordinarie anslag för slödunder-visning. För all vidgarekryteringen av invandrarungdomar lill gymnasieskolan förordarinvandrargruppen en förberedande verksamhet med korta introduktionskurser igymnasieskolan för de ungdomar som inle är förberedda alt gå direkt in i detfasta studiesystemel. Sådana kurser föreslås ha kontinuerlig intagning.Övergång till studieväg i gymnasieskolan bör Ukaledes ske kontinuerligt, närså är praktiskt möjligt. Om det visar sig nödvändigt bör undervisningsspråketvara elevens hemspråk. Deitidsstudier bör kunna bedrivas. Invandrargruppenföreslår atl försöksverksamhet med sådana introduktionskurser igångsätts ochalt kompletterande kurser vid behov anordnas på ferietid på flertalet gymna-sieorleroch, om möjligt, anordnas vid gymnasieskola med oUka studievägar. SÖoch föreslår all kurserna i princip bör v?,ra etl år. Länsslyrelseni anser alt de bör utsträckas till elt eller . Jag anserför egen del alt introduktionskurserna under läsåret bör omfatta lägst 20veckor i likhet med de 20-veckors yrkesinriktade grundkurser förinvandrarungdomar som fullgjort skolplikten och är i åldrarna , vilkabedrivs i tre kommuner, däribland . Maximalt bör de omfatta ,dvs. Jag delar invandrargruppens uppfattning atl konlinueriigintagning till kurserna liksoni övergång lill gymnasieskolan bör kunnatillämpas. Kurserna bör omfatta svenska som främmande språk, samhällskunskap,fackterminologi, studie- och yrkesorientering (syo) och praktiskyrkesorientering i och utanför skolan. Eleverna bör dessutom kunna välja ämne,där behov av kompletterande undervisning föreligger, som är av vikt för atl deskall kunna bedriva studierna i gymnasieskolan. Undervisningen bör såvitt möjliglkunna genomföras också på elevens hemspråk inom de ramar som avsatts förgymnasieskolan. Jagavser att i annat sammanhang föreslå regeringen att SÖ utifrån dessa riktiinjerfår i uppdrag att utforma ramtiniplaner för och innehåll i introduktionskurserav växlande längd inom ovan angivna minimi-resp. maximiramar samt förkompletterande sommarkurser. Sådana kurser bör och senast fr. o. försöksvis anordnas i etl antal kommuner. Avslutningsvis vill jag ilikhet med länsskolnämnden i framhåUa att invandrargmppeninte behandlat frågan om en utvärdering av förskolans och skolans stödinsatserför invandrarbarnens språkutveckling. Jag hänvisar här till de förslag tillutvärdering jag förordat i propositionen om skolans inre arbele. Inom dennautvärdering bör invandrarbarnens situation utgöra en väsentiig del. Prop.1975/76:118 100 5.6 Invandrarbarnens situation i specialskolan ochsärskolan Invandrargruppen har avgett vissa synpunkter på möjlighelernaalt förbättra invandrarelevernas undervisningssituation i specialskola ochsärskola, trots alt detla inte legat inom ramen för utredningens direktiv. Invandrargmppenanser likväl all dessa synpunkter bör utgöra riktlinjer för ett fortsaltutvecklingsarbete av resp. huvudman. Samtliga remissinstanser som lagit upp frågan instämmer igruppens' överväganden. framhåller att det finnsmånga finska elever i särskolan och alt del föreligger särskilda behov avtvåspråkiga lärare i specialskolan/särskolan. Del behövs en både elev-och familjekoncentreradresurs på grund av familjernas specieUa svårigheter. Efter samråd med chefen för avser jagall i annat sammanhang återkomma lill regeringen i fråga om de insatser somkan behöva göras för all invandrarbarnen i specialskolan och särskolan skallkunna ges bättre möjligheter all erhålla träning och undervisning i sitthemspråk utifrån sina förutsättningar och speciella behov. När målen för verksamheterna för invandrarbarnen iförskola, gmndskola och gymnasieskola skall förverkligas är den bristandetillgången på personal för hemspråkslräning i förskolan och för hemspråksundervisningi ungdomsskolan ett centralt problem. Del råder slor brist på tvåspråkigpersonal i förskolan. Utbildning lill förskollärare och barnskötare på de slörslainvandrarspråken finns f. n. inle. Jag har i prop. 1975/76: 89 omlärarutbildningens dimensionering och lokalisering m. m. föreslagit all sådan ulbildninglill förskollärare skall starta för 90 studerande. Flerakommuner har svårigheter att rekrytera hemspråkslärare tUl ochgymnasieskolan, därför alt anställningsförhåUandena är nära nog hell oreglerademed undanlag för de finska folkskollärarnas, vilkas anställning reglerats genombeslämmelser av . Rekryteringen av hemspråkslärare harhittills skell bland invandrarna själva eller, för de finska lärarnas del,genom Finsk-svenska utbildningsrådels medverkan. Invandrargruppen förespråkar att en personell samverkanoch en ökad integrering på alla plan mellan förskole-, fritids- och skolsektorernai kommunen bör komma liU stånd i arbetet för invandrarbarnen. En sådanpersonell samverkan utgör också ofla en förutsättning för att erhållatillräckligt tjänsteunderlag. Även om det kanske inte alltid är möjligt för enoch samma person att arbeta över hela detla fält, utan en viss specialiseringpå olika åldersgrupper bör ske, anser invandrargruppen alt hinder inte böruppställas för en sådan lösning. Prop.1975/76:118 101 både ur barnens, hemspråkslärarens och kommunens synpunkten flexibel modell för tjänsteorganisation sökas, som ger möjlighet till etlbreddat tjänsteunderlag. Denna inriktning anser invandrargruppen bör styrarekryteringen och utbildningen av tvåspråkig personal för förskolan,och gymnasieskolan. Invandrargruppenunderstryker också atl endast tvåspråkiga personer har förutsättningar altsvara för den hemspråksundervisning som avses i dess förslag och all dessapersoner bör sökas bland invandrarna själva i . För alllösa de problem som finns i fråga om organisationen av tjänster för hemspråkslräningi förskolan och hemspråksundervisning i ungdomsskolan anser invandrargruppenalt det är nödvändigt alt inrätta särskilda, kommunall reglerade tjänster somhemspråkslärare med kommunerna som huvudmän. Till kommunernas kostnader börstatsbidrag ulgå. Genom en sådan fast organisation med kommunalt regleradetjänster anser invandrargruppen att den nuvarande oklarheten kringanställningsförhållandena kan bringas till en lösning så alt tjänsleinnehavarnafår trygghet i anställningen samlidigl som de kommunala huvudmännen kan sättain de personella resurserna, där de bedöms bäst behövas. Ihemspråkslärarens arbetsuppgifter bör, enligl invandrargruppens förslag, kunnaingå atl medverka i uppsökande verksamhel, arbeta med hemspråkslränUig inomförskolan samt med hemspråksundervisning i och/ellergymnasieskolan. I likhet med annan pedagogisk personal bör vidarehemspråkslärare delta i skolans konferenser, studiedagar, föräldrakonlaktersamt övriga sammanträden och möten liksom medverka vid inskrivning av elever,vid prövningar och tillsyn av elever samt i friluftsverksamheten i skolan.Ytterligare föreslås, liksom f. n. sker, hemspråkslärare fullgöra socialakontaktuppgifter bland invandrarbamen och -ungdomarna och deras familjer. Bl.a. bör hemspråksläraren därvid uppmärksamma invandrarkvinnornasutbildningsbehov och förmedla kontakter för dessa och för andra, socialahjälpbehov med ansvariga kommunala organ. Invandrargmppen förutsätter alt löne-och ansläUrungsvillkoren för dessa hemspråkslärartjänster blir faststäUda ivanlig ordning efter förhandligar. Eltflertal remissinstanser understryker behovet av en personell samordning mellanförskolan och ungdomsskolan och samordning av insatserna i en uppsökande verksamhel.SÖ och socialslyrelsen anser att hemspråkslärarnas kurativa insalser utgör eltviktigt komplement i det elevvårdande arbetet. ()framhåller alt de skulle bli mycket betydelsefulla för att hjälpainvandrarkvinnorna och invandrarungdomarna. Slockholms och kommunerbetonar likaledes de vikliga sociala konlaklinsalser som hemspråkslärarna utförredan i dag och tillslyrker förslaget om en personell samverkan. Prop.1975/76:118 102 Närdet gäller förslaget om sladieövergripande Ijänstgöring för hemspråkslärare ärremissinstanserna splittrade. TCO anser del t. ex. angeläget med en personellsamverkan men ansluter sig inte tUl förslaget i övrigt. /SR hävdar alt tvåtjänstetyper bör inrättas för hemspråkslärare, den ena för förskolan och låg-och mellanstadiet och den andra för högstadiet och gymnasieskolan.Huvudinnehållet i tjänsterna bör vara läramppgifter, medan andraarbetsuppgifter bör avvägas efter förhandlingar. betonar all tjänstgöringen bör omfatta förskolalågstadium resp.mellanstadiumhögstadium och/eller gymnasieskola. iSundsvall anser atl hemspråkslränare bör finnas för förskolan och hemspråkslärareför övriga skolformer, medan skolstyrelsen därstädes finner att den sladieövergripandetjänstgöringen medför uppenbara fördelar. SÖ anser att också ijänslgöring ikommunal vuxenutbildning för invandrare bör kunna påläggas hemspråksläraren. Föregen del anser jag liksom invandrargruppen att inga formella hinder börföreligga för samma personer alt tjänstgöra inom förskolan och samtligaskolstadier. Det torde emellertid sällan behövas, då de orter, där ocksågymnasieskola finns, i regel kan förutsättas ha ett så stort antalinvandrarbarn och invandrarungdomar atl underlaget för tjänstgöringen måsledelas upp på flera hemspråkslärare. Avpraktiska skäl torde en viss specialisering av hemspråkslärarnas Ijänslgöringpå olika åldersgrupper vara lämpUg såsom också invandrargmppen påpekar. Jagförordar liksom /SR atl denna specialisering sker så alt förskolan och gmndskolanslåg- och mellanstadium bildar en helhet för hemspråksläramas tjänstgöring ochhögstadiet saml gymnasieskolan utgör en annan. Härigenom blir det möjligt förett invandrarbarn att ha samma hemspråkslärare i förskolan och under detidigare gmndskoleåren. Detta är viktigt för barnens känslomässiga och socialautveckling under de år, då kontinuitet och fasta vuxenkontakter är som mestväsentliga för barn, som de alltmer frigör sig från de vuxna. Fastavuxenkontakter är särskUt nödvändiga för invandrarbarnen som jämsides med sinfrigörelseprocess från de vuxna skall finna sin tvåspråkiga identitet.