prop · FZ0331 · 1975-12-31 00:00:00 — Sjukdom i sig lorde endast i särskildafall kunna utgöra dispensskäl, så kan dock vara fallet om försäkringstagarenhar atl bestrida kostnader för dyrbar behandling. 1 sådana fall bör läkarintygkrävas. En dispens för alt köpa villafastighet eller annan permanent bostad börkunna medges om starka skäl föreligger, t. ex. när fråga är om handikappbostadeller flyttning till annan ort på grund av ändrade arbetsförhållanden. Köp avpermanent bostad i utlandet i anledning av utflyttning kan däremot enligtkommitténs mening inte anses utgöra tillräckligt skäl för återköp. Kommitténframhåller slutligen atl försäkringsgivaren måste lämnas tillfälle att yttrasig över ansökan om återköp. Somframgått av det föregående anser kommittén att flänstepensionsförsäkring imotsats till annan P-försäkring i regel bör kunna överiåtas på grund avanställningsförhållande samt att anställd skall kunna insättas somförmånsiagare. lagt ytterligare synpunkter på vad som bör gälla i fråga omflänstepensionsförsäkring utom planpensioner och likvärdiga pensioner. Sådanförsäkring bör från tecknandet vara livsvarig. Vidare bör när sådan försäkringtecknas anmälan göras hos försäkringsgivaren atl försäkringsavtalet gällerflänstepensionsförsäkring. Försäkringens karaktär av flänstepensionsförsäkringbör alltså enligt kommittén otvetydigt framgå av avtalet. Kommitténanser emellertid att möjlighet bör finnas att även efter tidpunkten förtecknandet av en frivillig försäkring omvandla denna till enflänstepensionsförsäkring. Härvid syftas på det förhållandet att en egenföretagaretecknar en försäkring och senare upphör med sitt företag och tar anställning.Han bör då kunna överiåta försäkringen till arbetsgivaren och försäkringendärvid få karaktär av flänstepensionsförsäkring. att premierna för flänstepensionsförsäkring skall eriäggasendast av arbetsgivaren och inte som f n. även av arbetstagaren eller av denneoch arbetsgivaren gemensamt. Detta sammanhänger med att enligt intern svenskrätt flänstepension vid bosättning utomlands beskattas i under det attpension på grund av frivillig P-försäkring därvid beskattas i bosättningslandet(jfr 53 tj 1 mom. KL och punkt 2 av anvisningarna till 53 tj KL). 1975/76:31 73 3.3Beloppsmässiga begränsningar av avdragsrätt för P-försäkring Kommitténframhåller att det från praktisk tillämpningssynpunkt givetvis ärfördelaktigare atl begränsningsregler mera anknyts till begreppsdefinitioneroch försäkringstyper än till belopps- eller storleksgränser. Å andra sidanframstår det klart för kommittén att frånvaron av kvantitativa begränsningarfört fram till nuvarande otillfredsställande läge på beskattningsområdet. Tilidetta kommer vidare att pension bör ses som en uppskjuten del av lön dier-annanarbetsinkomst. Enligl kommitténs mening står det därför inte i godöverensstämmelse med detta principiella synsätt att ha etl system som medgerrätt för skattskyldig att när som helst använda hela eller huvuddelen av sinlön till att betala P-försäkringspremie - något som f n. Att manskall kunna använda realisationsvinster och inkomst av kapital för P-försäkringstrider givetvis också mot detta principiella synsätt. Kommitténframhåller ylterligare att ett utmärkande drag i nuvarande regler förpensionering i statlig och flänst är dels att pensionen reduceras iförhållande till lönen före pensioneringen (av lönen i slul-löneklass),dels att ett tak sätts för den pensionsgrundande inkomsten (del av månadslönsom överstiger belopp motsvarande 104 96 av basbeloppet vid årets ingångreduceras till hälften och del av månadslön som överstiger 167 96 av .sammabasbelopp beaktas ej). Även ATP har ett tak genom att man bortser från inkomstav anställning och annat förvärvsarbete som överstiger 7,5 X basbeloppet.Inom planpensionssystenien har man ett tak för den inkomst som ger pensionsrätt.Så har t. ex. ITP ett tak vid en inkomst på 20 basbelopp. Kommitténpekar vidare på behov av temporär P-försäkring bl. a. som utfyllnad i avvaktanpå ATP och AFP. Å andra sidan framstår del klart för kommittén att en sådantemporär pension inte kan godtas om del åriiga beloppet vida överstiger vad somerhålls genom allmän försäkring eller planpension. Molbakgrunden av det anförda anser kommittén att enbart utnytflandet av självaförsäkringsformen för atl deflniera begreppet P-försäkring inte kan ansesmedföra någon tillfredsställande lösning av begränsningsproblemet om man villsäkerställa att används enbart i det syfte som fåranses vara den naturiiga motiveringen för de därmed förenade skattelättnaderna,nämligen pensioneringssyftet. Vidare framhåller kommittén att beloppsmässigabegränsningar i förening med visst krav på livsvarighet är del avgörande skälettill att utfiyttningsproblematiken enligt kommitténs mening i princip kanskjutas åt sidan. Kommitténpekar även på att säväl våra nordiska grannländer som fiera av de storaindustriländerna har beloppsmässiga begränsningar av rällen till avdrag förfrivilliga P-försäkringar. Prop.1975/76:31 74 mening kan ett system med kvantitativa spärrar utformas enligt enav följande två metoder. Enligt den ena metoden kan man maximerapensionsbeloppet till visst fast belopp eller till elt belopp, som står iförhållande till arbetsinkomsten, eller genom en kombination av dessamöjligheter. Denna metod är mycket svår från kontrollsynpunkt, bl. a. eftersomman inte kan dra några slutsatser om pensionsnivån med utgångspunkt i denpremie som inbetalas visst år. Olika inträdesåldrar ger givetvis olika premierför samma pensionsbelopp. Den andra begränsningsmetoden gäller viss storiek påavdragsgilla för P-försäkring. Den medför för dem som åriigen uinytflaravdraget fullt ut olika åriig pension beroende pä inträdes- och pensionsålder.Kommittén föredrar en ordning enligt den senare nämnda metoden. 3.3.2Överväganden beiräffande utgående pensioner Kommitténhar vid utformningen av de kvalitativa rekvisiten hämtat viss ledning från vadsom gäller beträffande pensioner i allmän flänst. När det gällerbegränsningsreglernas utformning och det årliga premieavdragets storiek kanenligt kommitténs mening samma måttstock tillämpas. Emellertid finns ävenandra allmänt accepterade pensionssystem som kan fläna som lämplig förebildbeträffande pensionsnivå, inflänandetid m. m. Kommittén syftar då i förstahand på sådana kollektiva planpensionssystem som godkänts avhuvudorganisationerna på arbetsmarknaden. Tryggandelagen är till betydande deluppbyggd kring och sanktionerar från civilrättslig och skatterättslig synpunktden pensionsplan (ITP-planen) som överenskoms mellan SAF, å ena sidan,samt SIF och SALF, å den andra. Enligt denna plan fastställdes ett högsta takför ITP-grundande lön av 15 basbelopp. Detta tak har höjts till 20basbelopp med verkan fullt ul . Pensionsplaner har genomförts påstörre delen av den privata arbetsmarknaden, ofta med ITP-planen som förebild. Motbakgrund av den utveckling på delta område som skett bör en pensionsom på detta sätt är sanktionerad på arbetsmarknaden enligt kommitténs meningkunna accepteras i skattehänseende och lämpligen även vara utgångspunkten förde beloppsmässiga övervägandena då del gäller pension i det fall vederbörandesjälv har atl bygga upp sitt pensionsskydd utöver ATP och AFP. Detta innebärsåledes att kommittén räknar med att av ett på visst sätt beräknatinkomstunderiag normalt utgör skälig ålderspension, alt ca hälften härav eller32,betraktas som skälig efterlevandepension och att uppbyggnadstiden förfull pension bör vara . Kommittén påpekar att om man drar en parallell medITP-systemet och den allmänna flänstepensioneringen det medför attskattereglerna bör byggas upp så att de inom taket förutsätter pension iförhållande till inkomsten. Skattereglerna bör alltså medge högre avdrag juhögre inkomst försäkringstagaren har. Prop.1975/76:31 75 3.3.3Arbetsinkomst som villkor for avdragsrätl Somframgått av det föregående ger kommittén uttryck för uppfattningen att ompension anses utgöra del av lön eller annan arbetsinkomst del lår anseskonsekvent att också kostnader för att bygga upp egen pension täcks av sädaninkomst. Enligt kommitténs mening bör A-inkomst anses som inkomst av egetarbete och alltså grunda avdragsrätl. MedA-inkomst förstås enligt 9 tj 3 mom. SI inkomst av flänst med undanlag avperiodiskt understöd eller därmed jämföriig periodisk intäkt som avses i 31 tjKL. Begreppet A-inkomst omfattar vidare inkomst av jordbruksfastighet ochrörelse om den skattskyldige varit verksam i förvärvskällan i ej blott ringaomfattning. Uppdelningen i A- och B-inkomst flänar som underiag försärbeskattning av förvärvsinkomst för makar och görs därför f n. bara för makaroch därmed likställda skattskyldiga. Den omständigheten att en uppdelning påA- och B-inkomst ej sker för ensamstående skattskyldig enligl gällande rätthindrar emellertid enligt kommitténs mening inte att en uppdelning lätt kangöras också för sådan skattskyldig med ledning av hans deklaration när såbehövs med anledning av elt avdragsyrkande för P-försäkringspremie. Enkonsekvens av att avdragsrätten görs beroende av förekomsten av A-inkomst bliratt inkomst i inkomstslaget annan fastighet, t. ex. inkomst av hyresfastighet,inte berättigar till avdrag för P-försäkringspremie. Å andra sidan kan inkomstav jordbruksfastighet och rörelse bilda underiag för avdragsrätt trots att endel av inkomsten regelmässigt egentligen är kapitalavkastning. Dessakonsekvenser, som redan godtagits när det gäller sär-beskatlningen, får enliglkommitténs mening accepteras också för P-försäkring för alt bestämmelsernaskall bli praktiskt hanterbara. HerrarHelmers och anför i sin gemensamma reservation under hänvisning bl.a. till sparmomeniel i P-försäkringen att såväl A- som B-inkomst bör kunnamedföra rätt till avdrag för premie för P-försäkring. 3.3.4Kommitténs förslog till begränsningsregler Kommitténutgår således vid utformningen av begränsningsreglerna från att pensioneringenligt pensionsplan som överenskommits av arbetsmarknadens huvudorganisationerskall godtas skattemässigt. Detta innebär att den grupp anställda som inteomfattas av pensionsplan och alla skattskyldiga med inkomst av förvärvsarbetesom inle är hänföriig till inkomst av flänst skall kunna skaffa sig etlpensionsskydd av samma storiek och på samma villkor som de som omfattas av ettplanpensionssystem. Den beloppsmässiga gränsen för avdragsrätten bör alltsåenligt kommittén bestämmas efter vad det kostar alt med den normalainflänandetiden, , försäkra sig för en pension som motsvarar högstaITP-pension. Kommittén redovisar vissa sammanställningar avseende dessakostnader. Sammanställningarna torde få fogas till regeringsprotokollet i dettaärende som bilaga 2-. Prop.1975/76:31 76 Deti bilaga 2 angivna exemplet gäller en person som inträder isystemet med inkomst som motsvarar 7,5 basbelopp, dvs. ATP-taket, och som fårsuccessiva löneförhöjningar i 5-årsintervaller så att han vid uppnårITP-taket, 20 basbelopp. Medförsäkrad är en yngre kvinna. Exemplet ärräknat med en antagen penningvärdeförsämring av , vilket motsvararden genomsnittliga årliga ökningen av basbeloppet under perioden 1960-1974.Del i bilaga 3 angivna exemplet visar under i övrigt samma förhållandenkostnaderna i oförändrat penningvärde. Det i bilaga 4 upptagna exemplet visaren lugnare inkomstutveckling, från 4,5 basbelopp vid lill 12 basbeloppvid , och med 4,8 96 penningvärdeförsämring . Del åriiga avdragetför pensionspremier bestäms i exemplen till viss procent av A-inkomsten tillhögst 20 basbelopp, nämligen 20 96 därav t. o. m. det år den skallskyldigeuppnår och 30 96 fr. o. m. Begränsningarna innebär alt dethögsta årliga avdraget uppgår till 4 basbelopp resp. 6 basbelopp. Exemplenförutsätter maximal årspremie. Det förutsätts vidare att pensionsförmånernautgörs av ålderspension från , sjukpension av samma storlek somålderspensionen, änkepension motsvarande hälften av ålderspensionen ochbarnpension moisvarande en flärdedd av ålderspensionen. Som basbelopp har använtsdet som gällde , dvs. 1fråga om exemplet i bilaga 3 gäller vidare atl det sker enutökning av pensionsförmånerna svarande mot maximall tillåten premie. Mellantvå på varandra följande åldrar (exempelvis 35, 40) gäller del pensionsbeloppsom anges för den lägre åldern. För sjukpensionen har slutligen engenomsnittspremie för vafle använts vid beräkningarna. ger sifferexemplen i bilagorna 2-A ledning för att bedöma vad detkostar att skaffa ett pensionsskydd upp till ITP-taket genom individuellP-försäkring med skälig uppbyggnadstid och med avdragsrätl för premierna vidbeskattningen. Kommittén fäster emellertid i samman-hangel uppmärksamhet på kan motivera att en egenföretagare inte bör ha samma pension i förhållandetill redovisad inkomst av verksamheten som en anställd i förhållande tilllönen. Egenföretagaren skall nämligen själv svara för kostnaderna för sinpensionering. Han har då till sitt förfogande för att täcka privata kostnaderendast skillnaden mellan inkomsten av verksamheten och pensionskostnaderna,givetvis efter avdrag för skatt. Genom att arbetsgivaren betalar den anställdespensionskostnader kan däremot den anställde använda hela sin inkomst efterskatt för samma ändamål. Med hänsyn härtill kan man enligt kommittén hävda atlen rörelseidkare och en anställd med samma redovisade A-inkomst icke bör hasamma pensionsförmåner. på att en egenföretagare med stadigvarande inkomst väsentligtöver 20 basbelopp självfallet bör kunna bereda sig samma pension som enanställd med inkomst på eller över 20 basbelopp och med ITP-pension. Vidare kanen låg inkomst i början av Prop.1975/76:31 77 verksamhetensbedrivande nödvändiggöra stora premieinbetalningar under den fortsaltaverksamheten för att egenföretagaren skall förvärva ett fullgottpensioneringsskydd. Vid en sådan löneutveckling som exemplet i bilaga 2 utvisarkommer en person som inflänar ITP att enligt f n. gällandebestämmelser uppbära ITP med 53 96 av högsta pensions-medförande lön från 65års ålder och med 32 96 av samma lön från , då AFP och ATP tillkommer.Med nu gällande regler motsvarar sistnämnda pensioner vid full inflänandetidmaximalt 23 96 av högsta pen-sionsmedförande lön inom ITP-systemet. Totalterhåller alltså den ITP-anslutne från en pension motsvarande 55 96 avhögsta pensions-medförande lön. Kommitténframhåller att en avdragsrätt konstruerad på sätt nu angetts som förutsättningi exemplen i bilagorna 2-4 är lätt att tillämpa vid beskattningen. Genom attgöra avdragsrälten beroende av A-inkomst och härvid begränsa sådan inkomsttill högst 20 basbelopp kommer avdragsrätten i princip att följa förändringar ipenningvärdet. Mot den bakgrunden förordar kommittén att avdrag för premie förP-försäkring skall kunna medges av sådan A-inkomst i de fall denskattskyldiges ålder understiger och i övriga fall med 30 96 av sådaninkomst. Med ett basbelopp om . 1975) blir då högsta möjligapremiebelopp . Dessa bör enligt kommittén flanvändas för alla andra förordade former av P-försäkringar än temporärålderspension. Med hänsyn till att egenföretagarnas inkomst kan varierakraftigt mellan olika år anser dock kommittén det motiverat att som underiagför avdragsberäkningen bör få väljas beskattningsårets eller det närmastföregående beskattningsårets A-inkomst upp till 20 basbelopp. Denförordade huvudregeln innebärande avdrag för eriagd P-försäkringspremie med 20resp. 30 96 av A-inkomst upp till 20 basbelopp skall enligt kommittén ägadirekt tillämpning för egenföretagaren samt för anställd som själv har attsvara för sin pension utöver ATP och AFP. För anställd i allmän flänst eller isådan privat flänst som är ansluten till pensionsplan eller i privat flänst medflänstepensionsförsäkring föreslår kommittén en reduktion av underiaget förberäkning av högsta avdragsgilla premiebelopp. För den föreslagna reduktionen lämnasredogörelse i avsnillet flänstepension. Kommitténföreslår vidare att alla skattskyldiga med A-inkomst bör ha möjlighet att iviss omfattning ordna kompletterande pensionsförmåner genom försäkring. Dettaavses gälla såväl egenföretagare som anställda. Det pekas bl.a. på att behovkan föreligga att ombesörja temporärt pensionsskydd. Kommittén föreslår därföratt skattskyldig medges ytterligare avdragsmöjlighet, nämligen intill 10 96 avA-inkomst under beskattningsåret eller närmast föregående beskattningsår omhögst 20 basbelopp. Denna avdragsrätt bör således enligt kommittén fåutnytflas för alla former av P-försäkring. Kommittén redovisar vad som kanerhållas som livsvarig ålderspension inom ramen fördetta avdrag.Sammanställningen torde få fogas Prop.1975/76:31 78 tillregeringsprotokollet i detta ärende som bilaga 5. Iflera reservationer föreslås annan utformning av det s. k. kompletteringsavdraget.Herrar och föreslår ett avdrag med tre basbelopp, och hertSchönmeyr med två basbelopp. föreslår alt avdrag i första handmedges med två basbelopp och i andra hand medges med 10 96 av en A-inkomst omhögst 20 basbelopp, dock minst elt basbelopp. Undervissa omständigheter kan större avdrag för P-försäkringspremie anses motiveratän som kan medges enligt de nu angivna metoderna. Kommittén anser därför attgenom dispens från begränsningsreglerna möjlighet bör finnas att medgeytterligare avdrag. Frågor angående dispenser behandlas i ett särskilt avsnitt. Kommitténuppger vidare att det vid taxering förekom mindre än 6 500 fall medP-försäkringsavdrag . Mot denna bakgrund förutsätter kommitténatt den alldeles övervägande delen av nu förekommande P-försäkri ngar ryms inom de föreslagna gränserna även om relationen mellan A-inkomstens ochP-försäkringspremiens storiek inle utretts. Genom förslaget stoppas enliglkommitténs mening missbruk av . Lojalaförsäkringstagares dispositioner torde däremot inte påverkas nämnvärt. kan det inte bortses ifrån att P-försäkringen, vars egentliga syfteär elt helt annal än att fläna till inkomstuflämning i verkligheten i viss månfått karaktären av utjämningsinstrument. Kommittén anser inte att den genomskärpta regler för avdragsrätt för P-försäkringspremie begränsade möjlighetentill inkomstuflämning bör leda till ytteriigare regler om sådan uflämning. Isammanhanget pekar kommittén på att särskilda regler tillskapats uteslutande isyfte att åstadkomma dessa uflämningsmöj-ligheter. Kommittén framhåller vidareatl de föreslagna begränsningsreglerna är så generösa att de inte kan tas sommotivering för inkomstuflämnings-möjligheter vid inkomstbeskattningen utöverdem som redan finns. HertarHelmers, och anför i sina reservationer att frågan ominkomstuflämning inte tillfredsställande lösts i kommitténs förslag. HertarHelmers och anser att en generell s. k. konlomelod bör införas. Genomdenna bör åtminstone uflämning lå ske av inkomstdel av föregående tvåårs medelinkomst. Kommitténställer frågan huruvida begränsningen även bör gälla för arbetstagaresflänstepensionsförsäkring och flänstepensioner tryggade genom avsättning. Omarbetsgivaren utlovat en anställd flänstepension och tryggar Prop.1975/76:31 79 pensionengenom P-försäkring utgör visseriigen värdet härav en i princip skattepliktigförmån för arbetstagaren men eftersom han skulle ha varit berättigad tillavdrag för utgifterna att förvärva förmån om han själv skaffat sig dentillämpas s. k. tyst kvittning (punkt 3 första stycket av anvisningarna till 32§ KL). Kostnaden för , som oavsett beloppet är avdragsgill förarbetsgivaren, framgår således inte av kontrolluppgift eller den anställdesdeklaration. Även avsättning som tryggar inflänad del av oantastbar pension äri princip obegränsat avdragsgill för arbetsgivare. Är den anställde huvuddelägarei familjebolag gäller dock alt arbetsgivarens avdragsrätt begränsas flll s. k.planpension vid kontoavsättning och till vad som kan anses sedvanligt förarbetstagare med motsvarande arbetsuppgifter vid stiftelseavsättning. Inteheller dessa slag av pensionskostnader framgår av kontrolluppgift ellerarbetstagares deklaration utan tyst kvittning sker även i detta fall. Kommitténpekar på atl del kan göras gällande att på den fria arbetsmarknadenbestämmandet av lön, pension och säkerställande av pension är frågor enbartmellan arbetsgivare och arbetstagare och att i varje fall av varandra oberoendeparter borde få bestämma storleken på försäkrad pension eller genom avsättningtryggad pension utan ogynnsamma skattekonsekvenser för parterna. Emellertidtalar enligl kommitténs mening starka principiella skäl för atl regleraavdragsrälten även för flänstepension. Genom ett sådant system uppnås effektenatt man inle via flänstepensionsförsäkring eller avsättning kan erhålla ettbättre pensionsskydd än vad som kan tillkomma egenföretagare eller .sådanarbetstagare som själv har att ordna sin pension. Denna effekt anser kommitténnatuflig mol bakgrunden av uppfattningen att de allmänna pensionsplaner, somflnns på arbetsmarknaden och som utgör förebilden för förslaget till begränsningsregler,får anses tillgodse de krav på rimlig pensioneflng som kan ställas även avarbetstagare med hög lön. Kommittén anser vidare att en arbetstagare inte heltfritt och utan skattekonsekvenser skall kunna komma överens med sinarbetsgivare att lön ersätts med pension som tryggas genom försäkring elleravsättning. Begränsningsregler bör enligt kommitténs mening finnas för allaförvärvsarbetande oavsett varifrån inkomsten kommer och bör vara i sakenhetliga över hela fältet. Tvåledamöter av kommittén, nämligen herrar och uttalar sig moten begränsning av flänstepensioneringen. Elt sådant ingrepp skulle nämligenbegränsa avtalsfriheten på arbetsmarknaden. 3.4.2Tjänstepensionsförsäkring och pension i allmän tjänst Eninordning av flänstepensionsförsäkringen i systemet med begränsad avdragsrättför för P-försäkring förutsätter att tyst kvittning i princip intelängre kan tillämpas i fråga om P-försäkringar, för vilka arbetsgivare Prop.1975/76:31 80 Den av arbetsgivaren eriagda premien för flänstepensionsförsäkringenskall således enligt kommitténs förslag tas upp som inkomst av flänst i denanställdes deklaration. Arbetsgivaren medges fullt avdrag för sina kostnaderför den anställdes flänstepensionering. Hos arbetslagaren skall däremot enligtförslagen prövning ske huruvida avdrag Skall medges med belopp motsvarande heladen av arbetsgivaren eriagda premien. Kommitténerinrar om att en egenföretagare själv svarar för sina kostnader för pensionoch att avdrag för dessa kostnader får göras inte i den förvärvskälla hanbedriver utan såsom allmänt avdrag. Enligt gällande bestämmelser får däremotavdrag för sådan premie för flänstepension, för vilken den anställde självsvarar, göras i förvärvskällan flänst (33 tj 1 mom. andra stycket KL).Kommittén anser att avdrag även för premie för flänstepensionsförsäkring skallske under allmänna avdrag. En sådan ordning innebär enligt kommitténs meningstora praktiska fördelar från kontrollsynpunkt. För alla skattskyldiga -arbetstagare såväl som egenföretagare -sker nämligen då avdraget undersammarubrik i deklarationen. Därigenom uppnår man även förenklingar för en personsom har både inkomst av flänst och rörelse. förslag bör den anställde medges avdrag för förflänstepensionsförsäkringen på samma sätt som om han själv erlagt premien,dvs.inom ramen förde tidigare angivna begränsningarna. Härden anställde egenP-försäkring innebär förslaget att avdrag för premie för flänstepensionsförsäkringoch egna försäkringen medges i sin helhet endast under förutsättningen attpremierna sammantagna ryms inom det högsta premieavdrag den anställde medhänsyn till redovisad A-inkomst äger tillgodoföra sig. Beskattningseffekien vidöverpensionering kommer således att träffa arbetstagaren. Somframgått av del föregående kommer arbetsgivares kostnad för AFP och ATP inteatt påverka de anställdas beskattning. I två väsentliga avseenden föreslårkommittén vidare ett bibehållande av den nuvarande tysla kvittningsrätten. föreslagna begränsningen av premie-avdraget har beräknats medutgångspunkt i att egenföretagare eller anställda bör kunna skaffa sig ettpensionsskydd av ungefär samma slorlek som vid s. k. planpension.