prop · FY0330 · 1975-12-31 00:00:00 — Parallellt härmed bör kontakter med olikaoljeföretag på den svenska marknaden upprätthållas, bl. a. för att klarläggamöjligheterna tUl samarbete mellan staten och dessa företag. Jag avser attåterkomma till dessa frågor under nästa . I det följande kommer jagatt förorda att medel för projektering ställs till Statsföretags förfogande. Somhar framhållits i det föregående finns en nära koppling mellanraffinaderikapacitetens utbyggnad och tryggandet av den petrokemiska industrinsråvarubehov i form av nafta. Naftan omvandlas i kracknings-anläggningar tilleten, propen m. fl. råmaterial som i sin tur kan omvandlas till en radpetrokemiska produkter. Jag finner det vara utomordentligt angeläget att ökaförsörjningstryggheten för den svenska petrokemiska industrin. Den närmasttill hands liggande möjligheten är att ge en kommande utbyggnad avraffinaderikapaciteten en petrokemisk inriktning på bekostnad avbensintUlverkning. Det är emellertid tekniskt möjligt att även ge en nykrackningsanläggning en sådan utformnmg att nafta helt eller delvis kanersättas med sådana oljefraktioner, s. k. gasoljor, som normalt används somlätta eldningsoljor. Det är angeläget att sådana alternativaförsörjningsmöjligheter studeras noggrant inom ramen för den planering av enkraftig utbyggnad av den svenska petrokemiska industrin, som pågår. Jag harerfarit att dessa möjligheter är föremål för ingående studium av berördaföretag. Beredskapslagringenav oljeprodukter hos oljehandeln och storförbrukare har sedan läng tid utgjortett huvudinslag i den statliga oljepolitiken. Genom statsmakternas beslut år1973 breddades lagringsprogrammet tUl att omfatta lagring av råolja i statligregi. Bakgrunden härtill var en strävan att uppnå ökad uthållighet vidfredskriser. Råoljelagringen ger en högre grad av kontroll och flexibilitetvid användningen av lagren, förutsatt att tillräcklig raffinaderikapacitet finnsinom landet. Vid en fortsatt raffinaderiutbyggnad ökar möjligheterna att genomlag- 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 385 ringuppnå en god försörjningsberedskap. Chefen för kommersenare denna dag att anmäla denna fråga och i samband därmed förorda en höjningav målet för beredskapslagringen för fredskriser. Jagvill slutiigen peka på vikten av att den statiiga oljepolitiken utformas medbeaktande även av mUjöpolitiska mål. Hänsyn bör tas bl. a. tiU behovet av attlångsiktigt trygga tiUgången på lågsvavlig eldningsolja. Detta är enfömtsättning för att det program för nedtrappning av svavelhalten ieldningsolja som påbörjats skall kunna genomföras och den ökande försurningenav mark och vatten genom svavelnedfall kunna hejdas. Dennagenomgång har visat att det finns ett starkt behov av ökat direkt statligtengagemang inom oljehanteringen. Detta gäller i särskilt hög grad de frånförsörjningssynpunkt vitala leden råoljeanskaffning, raffinering och lagring,men utvecklingen kan komma att medföra krav pä insatser även i transport- ochdistributionsleden. Jag vill här peka på möjligheten av framtida övergäng tillrörledningstransporter. Vidett utvidgat statiigt engagemang i oljebranschen bör Statsföretagsgruppen gesen central roll. Gruppen har redan intressen i oljeprospektering ochpetrokemisk industri. Även med hänsyn tUl sina övriga resurser ärStatsföretagsgruppen ett lämpligt instrument för den statliga oljepolitiken.Jag erinrar i sammanhanget om att flera av företagen inom gruppen torde kunnalämna värdefulla bidrag till den industriella utvecklingen inom vissaproducentländer. Detvidgade statliga engagemanget inom oljehanteringen bör ytterst syfta till enkraftigt ökad nationell kontroll över vår oljeförsörjning. Mot bakgmnd av såväloljans dominerande roll för vår totala energitUlför-sel som den storaosäkerheten beträffande den framtida oljemarknaden utgör en sådan öknmg avkontrollen ett nödvändigt inslag i en långsiktig energipoUtik, Stödtill finansiering av oljeutvinning m. m, utomlands Deaktuella finansieringsproblemen inom oljeindustrin medför att vissa företag medintressen i påvisade oljefält erbjuder avtal avseende viss del av produktionenfrån resp. fält mot att köparen tillhandahåller garanti för lån tUlinvesteringar i exploateringen av fältet. Kreditgarantier torde sålunda kunnaanvändas bl. a. för att uppnå långsiktiga leveransavtal. Mot bakgrund häravförordar jag nu som komplement till insatserna inom ramen för Petroswedeinförandet av ett särskilt statligt garantisystem. Detta system bör tjäna iförsta hand tUl att underlätta finansieringen av sådana investeringar iutvinning, transport och lagring av olja som bedöms värdefulla från svenskförsörjningssynpunkt. Möjlighetatt ställa statsgaranti bör således kunna utgöra ett verk- 25 1975.1 saml. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 386 samtinstrument för svensk oljepolitik. Garanti bör kunna ställas för såväl svenskasom utländska företags lån för finansiering av investeringar i utvinning m. m.av råolja. Garantin bör vidare kunna användas som säkerhet för svenska företagsekonomiska åtaganden i samband med prospekterings- eller utvinningsverksamhetutomlands. En förutsättning för utnyttjandet av garantin bör vara attifrågavarande verksamhet är av väsentlig betydelse för den svenskaenergiförsörjningen. Staten bör tUlförsäkras option på hela den eventuellaproduktionen eller del därav. Storlekenav den statliga garanti som behövs är svår att bedöma. Som utgångspunkt kandock anges investeringskostnaderna vid oljeproduktion i , som i ett avde större fälten nu beräknas uppgå till omkring 400 milj. kr. per milj. tonårlig produktionskapacitet, exkl. kostnader för rörledning till land. Garantinbör kunna utnyttjas även i samband med finansieringen av investeringar iutvinning m. m. av andra fossila bränslen, dvs. kol och naturgas. Jag kommeratt i det följande redogöra närmare för frågor rörande dessa bränslens roll iden framtida svenska energiförsörjningen. Engaranti intill 2 000 mUj. för lån till finansiering av investeringar iutvinning m. m. av olja, naturgas och kol bör ställas tUl regeringensförfogande. Jag återkommer härtill vid min behandling av anslagsfrågorna i detföljande. Ibörjan av inledde en förstudie beträffande utökadstatlig verksamhet på petroindustrins område. I studien ingick såvälråoljeanskaffning och transporter som raffinering, petrokemisk verksamhet ochmarknadsföring av produkter. Som ett centralt led i studien ingick attkartlägga förutsättningarna för ett nytt raffinaderi vid . Valet avläge betingades av de gynnsamma transportekonomiska förhållandena ochmöjligheterna tUl samordning med utbyggnad av övrig petroindustri påVästkusten. Eninledande förprojektering av raffinaderiet har genomförts . Härihar ingått bl. a. processutformning, underlag för kommunens stadsplanearbeteoch ansökan om lokaliseringstUlstånd. Projekteringsarbetethar tagit sikte på ett raffinaderi med en kapacitet av 7 milj. ton råolja omåret, med möjlighet till senare utbyggnad till 10 mUj. Produktionenfömtsätts bli inriktad på lågsvavlig eldningsolja och petrokemiska råvaror.Uttaget av nafta skall således kunna tillgodose större delen avråvaraförsörjningen för den planerade nya krackningsanläggningen i förutsätts en långtgående avsvavling av tjocka eldningsoljor. Enpreliminär investeringskalkyl för projektet har gjorts. Härav framgår attkapitalkostnaderna kommer att bli väsentligt högre än för kon- 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 387 kurreranderaffinaderier som uppförts före den senaste tidens inflatoriskakostnadsutveckling. Projektet väntas ge relativt låg lönsamhet, åtminstone sålänge det internationellt råder överkapacitet i raffineringsledet. Statsföretaghar med hänvisning till såväl nämnda företagsekonomiska bedömningar somStatsföretagsgruppens omfattande investeringsprogram förutsatt att statenkommer att la på sig huvudansvaret för den fortsatta finansieringen avprojektet. Inomramen för Statsföretags förstudie har jämförelser skett mellanBrofjorden-projektet och övriga aktuella raffinaderiprojekt. Dessa jämförelserhar gett vid handen att inget av de aktuella projekten torde komma attgenomföras utan finansiell medverkan frän statens sida.Om syftet är att uppnå ett kapacitetstillskott av samma storlek som vid ennybyggnad vid synes inte en medverkan i något av de andra projektenkunna innebära några avgörande kostnadsmässiga fördelar för den statligainsatsen. Enligtmin mening talar starka skäl för att förberedelserna för Statsföretagsraffinaderiprojekt drivs vidare. Detta projekt synes, bl. a. genom sin näraanknytning till den petrokemiska industrins utbyggnadsplaner, kunna ge storaförsörjningspolitiska fördelar. Vidare synes projektet kunna genomföras påkortare tid än övriga projekt eftersom underlag för beslut rörande dessa kanföreligga först sedan förhandUngar och ytterligare förprojektering genomförts. Kostnaderna för denhittUlsvarande förprojekteringen av Brofjorden-raffinaderiet uppgår till ca 4milj. Dessa kostnader bestrids dels av Statsföretag, dels från trettondehuvudtitelns kommittéanslag. Nästa etapp i projekteringen innefattar bl. a.utarbetandet av anbudshandlingar och övrigt tekniskt underlag för eninvesteringskalkyl samt fullständig ansökan om koncession enligtmiljöskyddslagen. Kostnaderna beräknas till 36 milj. kr. för perioden framtill . Denna etapp skall kunna medge den slutligaföretagsekonomiska bedömningen av projektet inför ett investeringsbeslut. Medel för fortsattprojektering bör ställas till Statsföretags förfogande i form av lån. Jag återkommerhärtill vid min behandling av anslagsfrågorna i det följande. Fördet fall att lokaliseringstillstånd meddelas för projektet och den fortsattaprojekteringen leder fram till ett investeringsbeslut torde förslag rörandeden fortsatta finansieringen komma att läggas fram under nästa . Isamband med Statsföretags nämnda förstudie rörande ökad statlig verksamhet inompetroindustrin har även frågan om hanteringen av statens kommersiella intressenpå oljeområdet tagits upp. Dessa intressen är i korthet följande. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 388 InomStatsföretagsgruppen finns flera företag med betydande behov av oljeprodukter.Statsföretag har genom ett starkt intresse av en tryggadråvaruförsörjning för den petrokemiska industrin. Vidare är statensvattenfallsverk en av landets största förbrukare av tjock eldningsolja. Detfinns inom den statliga företagssektorn möjligheter till samordningsvinstervid upphandling, transporter och lagring av oljeprodukter. Verksamheteninom OPAB och Petroswede kan komma att leda tiU oljefynd. Utvunnen råoljakommer att ställas till delägarnas förfogande. De statliga delägarna, dvs.vattenfallsverket och Statsföretag genom , saknar emellertid f.n. enorganisation för att ta hand om råoljan antingen genom försäljning påmarknaden, byte mot färdiga produkter eller raffinering. Vidare kan statengenom de möjligheter att medverka till finansiering av råoljeutvinning som jagtidigare har förordat komma att få tillgång till råolja som måste tas om handpå lämpligt sätt. Etttredje intresseområde sammanhänger med Statsföretags raffinaderiprojekt.VUlkoren för tiUgång till råolja är avgörande för det ekonomiska resultatet.Vid ett principbeslut om att genomföra detta projekt måste Statsföretag vidtaförberedelser för upphandUng och be-fraktning av råolja, vilket förutsätter eneffektiv kommersiell organisation. Övervägandenainom Statsföretagsgruppen har lett fram till slutsatsen att ett särskiltaktiebolag för att handha de här angivna uppgifterna bör bildas snarast.Bolaget avses komma att drivas efter de affärsmässiga principer som gäller förövriga företag inom gruppen. har anmält intresse föratt i ett senare skede ingå som delägare i bolaget. Överläggningar härom pågårmellan verket och . Enligtmin mening utgör en organisation i bolagsform av här avsett slag ett nödvändigtverktyg för en aktiv statlig oljepolitik. Bolaget bör bl.a. kunna träffa avtalmed innehavare av oljefyndigheter om leveranser av råolja som möjliggjortsgenom de föreslagna statliga kreditgarantierna. Allmänt torde bolagetkunna tjäna som organ för såväl den affärsmässiga bedömningen som genomförandetav sådana statliga åtgärder som vidtas i syfte att trygga oljeförsörjningen.Vidare bör bolagets verksamhet vid behov kunna utvidgas till att omfatta ävenanskaffning av naturgas. Regeringenhar föreslagit (prop. 7) att ett statligt aktiebolag skall bildasför förmedling av köp av råolja och oljeprodukter m. m. Detta bolag skuUefrämst driva sådan verksamhet som syftar till ökad försörjningsberedskap.Statsföretagsgruppens planer förverkligas nu så snabbt att beredskapsbehovenkan tillgodoses inom ramen för det av gruppen planerade oljehandelsföretaget.Med anledning härav kommer chefen för senare denna dag att 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 389 förordaatt regeringen i skrivelse tUl återkallar förslaget i prop. 1975:2,bil. För bUdandet av det nyaoljehandelsbolaget inom Statsföietagsgrup-pen behövs inget ställningstagandefrän sida. Jaghar tidigare antagit att den totala bränsleförbrukningen, inkl. användningenav bränsle för kondens- och mottrycksproduktion av el och värme, kommer attuppgå till ca 35 Mtoe . Jag har vidare antagit en fördelning med ca 28Mtoe på oljeprodukter och ca 7 Mtoe på övriga bränslen. Dessaantaganden innebär, som framgår av tabell 12.6, en betydande ökning avförbrukningen av övriga bränslen fram . Tabell]12.6Förbrukningen av övriga bränslen (Mtoe) 1970 1973 1974 1985 Kol,koks 1,9 1,7 1,7 4 Lutar,ved 2,9 2,9 3,3 3 4,8 4,6 5,0 7 Ökningenhänför sig till det väsentligt ökade behov av kokskol för metallurgiska ändamålsom följer av järn- och stålindustrins expansion. I övrigt kan dessa bränslenhuvudsakligen användas för kraft- och värmeproduktion. Inom dessaanvändningsområden är de i viss mån substituerbara med olja. Detbör påpekas att den nya oljeprisnivån inte i sig kan väntas medföra en merapåtaglig övergång till användning av andra bränslen. Med de prisrelationer somväntas gälla torde oljan på den svenska marknaden även kunna bevarasin konkurrenskraft gentemot olika ersättningsbränslen. Jaghar tidigare i avsnitt 12.2,5 förordat bidrag till energibesparande åtgärder ianslutning till industriella processer och därvid hänvisat bl. a. tUlmöjligheterna att ersätta olja med fasta bränslen. Frågan bör ställas om detfinns anledning att som ett led i en långsiktig energipolitik söka stimulera enmera omfattande övergäng från olja till andra bränslen. Denna fråga kan intebesvaras generellt. Beträffande importbränslen måste en bedömning ske i varje särskiltfall av försörjningstryggheten, jämfört med oljealternativet. Beträffandeinhemska bränslen kan det uppstå vissa miljö- och resurspolitiska problem. 1975:30 Bilaga1 Industridepartementet 390 Jagkommer att närmare belysa dessa frågor i samband med den följande redogörelsen.Jag kommer att ta upp även frågan om en möjlig introduktion av naturgas på densvenska energimarknaden. Kol-och koksförbrukningen i kan enligt EPU väntas öka från ca 1,7 Mtoe år1973 till 4,24,6 Mtoe . Den snabba ökningen hänger samman med denförväntade utvecklingen inom järn- och stålindustrin särskUt vad gällerråjärnproduktionen. 80 och andra utbyggnader medför attråjärnproduktionen antas bli mer än fördubblad tUl år 1985.Eftersom den nu tillämpade koksbaserade masugnsprocessen åtminstone fram tUl år1985 torde vara det enda praktiskt tillgängliga alternativet för reduktion avjärnmalmen medför denna utbyggnad en ökad import av koks eller kol för koksningi . Vid koksningen, imasugnsprocessen och i andra led i järn- och ståltillverkningen bUdas ivarierande omfattning gas och värme som inte utnyttjas i processerna ellerfinner annan användning inom anläggningen. Det är viktigt att möjligheternaundersöks att utnyttja sådan överskottsenergi för produktion av kraft ochhetvatten tUl avnämare utanför verket. Den regionala energiplanering som jaghar berört i avsnitt 12.2.2 kan utgöra ett medel att åstadkomma en allsidigbedömning av dessa frågor. Kolförbrukning för andraändamål än järn- och ståltillverkning kommer enligt EPU:s prognoser att liggakvar på nuvarande låga nivå, omkring 0,5 Mtoe . I och för sig finnsmöjligheter att utnyttja kol i väsentligt ökad utsträckning för kraft- ochvärmeproduktion om transport- och produktionsapparaten anpassas för ändamålet.Härigenom skulle behovet av oljeimport minska och vissa försörjningspolitiskafördelar uppnås. Av detta skäl förordar bl. ochAngpanneföreningen ökad kolanvändning. Vidbedömning av frågan om ökad import av kol till bör bl. a. följandeomständigheter beaktas. Världshandeln med kol är liten. Den övervägande delenav världsförbrukningen sker i nära anslutning till produktionen. Denna kan iallmänhet inte utvidgas väsentligt utan stora investeringar i ny kapacitet.Härav följer att kolproducenterna söker få sådana leveransvillkor som gersäkerhet för dessa investeringar. Detta har visat sig bl. a. vid de pågåendeöverläggningarna med om långtidsavtal rörande import av såväl kokskol somångkol, even-tueUt i form av elkraftleveranser från koleldade kraftverk. Vidarekräver ökad kolanvändning i nya förbränningsanläggningar m. m. hosförbrukarna. Det behövs även investeringar i transport- och distributionsleden. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 391 Prishöjningenpå olja har förbättrat kolets konkurrensläge betydligt. Oljan ger dock inom deflesta användningsområden i alltjämt bättre ekonomi om hänsyn tas tiUde högre investerings- och driftkostnaderna för koleldade anläggningar. Skäletför att öka kolanvändningen i för energiproduktion är således snarastatt beroendet av importerade bränslen härigenom sprids både vad gällerenergislag och producentiänder. Därigenom ökar i viss mån vårförsörjningstrygghet. Mot detta får vägas de hälso- och mUjöproblem koleldningi större omfattning skulle medföra. Ensamlad bedömning ger enligt min mening vid handen att tUlräck-liga skäl nu inteföreligger för att söka omforma vår energiförsörjning i riktning mot enkraftigt ökad kolanvändning. SärskUda och mer genomgripande åtgärder för attge kolet en väsentligt större roU torde därför f. n. inte vara påkallade.Koleldning som alternativ vid den framtida utbyggnaden av större energiproducerandeanläggningar bör bedömas från fall till fall. UtvidgastUlämpningsområdet för 136 a § byggnadslagen i enlighet med vad jag förordat iavsnitt 12.2.2 kan frågor av detta slag prövas med beaktande av samhälleligaaspekter. Iavsnitt 12.4.2 har jag behandlat frågan om garantier i samband medinvesteringar m. m. i utvinning av fossUa bränslen. I enlighet med vad jagdärvid förordat bör garantier få ställas även för finansiering av investeringari kolutvinning. Sverigehar betydande bränsletillgångar som av olika skäl f. n. utnyttjas föga ellerinte alls för energiändamål. Energiinnehålleti landets torvtillgångar är avsevärt, uppskattningsvis 3 5004 000 Mtoe.Däremot är energiinnehållet lågt mätt per kubikmeter. I praktiken torde endasten begränsad del av torvtillgångama kunna utnyttjas för energiändamål.Utvinning, transport och förbränning av torv är kostsamt, vilket motverkatutnyttjandet av bräimtorv under normala tider. Torvtäkt i stor skala medförvidare olägenheter från naturskyddssynpunkt. Med den otrygghet som f.n. kännetecknar bränsleimporten torde det vara befogat att pröva möjligheternaatt utnyttja torv för att förbättra försörjningsberedskapen. ÖEF har nyligenlagt fram en utredning avseende de tekniska och ekonomiska förutsättningarnaför torvproduktion och torveldning i värmeverk på några platser i landet.Utredningen remissbehandlas . Övrigaåtgärder i fråga om torv som f. n. kan anses motiverade är närm.ast avutvecklingskaraktär. Ävende svenska skiffrarna innehåller avsevärda mängder energi, men deras energihaltär låg. Med nuvarande teknik blir kostnaderna för höga 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 392 ochpåverkningarna på miljön för omfattande för att de skall kunna utnyttjas förutvinning av andra energirävaror än uran, jfr avsnitt 12.4.7. Jag kommer attbehandla frågan om FoU beträffande inhemska bränslen under avsnitt 12.5.2. Avfallav olika sorter har ofta ett energiinnehåll som kan tagas till vara förförbränning. Avfallslutarna vid massaproduktion och bark svarar sålunda fördrygt hälften av massa- och pappersindustrins hela bränslebehov, vilketmotsvarar 6 å av landets totala energiförbrukning. Annat skogsavfall kanutnyttjas som bränsle men även tUl att täcka en del av skogsindustrinsförväntade brist på vedråvara. Enligt min mening är det angelägnast att iförsta hand tUlgodose råvambe-hovet. Ävenhushållsavfall, handels- och industriavfall, halm m. m. har ett visstenergiinnehåll som f.n. tUl en mindre del utnyttjas för värmeproduktion.Arbetsgruppen för avfallsfrågor bedömer i delrapporten som energikällaatt energimängden i återstående avfall av detta slag, som kan utnyttjaspraktiskt, inte motsvarar mer än av vår totala energiomsättning. Miljösynpunkteroch möjUghetema tUl återvinning får anses avgörande för hanteringen avavfallet. EnergitiUskottet från avfall kan med hänsyn härtUl endast blimarginellt. Isamband med behandlingen av FoU-frågorna i avsnitt 12.5.2 kommer jag attbehandla stöd till utveckling av nya metoder för att utvinna energi ur avfall. Underdet senaste årtiondet har naturgasen fått en starkt ökad betydelse förVästeuropas energiförsörjning. En förutsättning för denna expansion har varitde stora fyndigheterna i och i viss mån leveranser frånSovjetunionen. NaturgastUlgångarna i , framför allt Ekofisk- ochFriggfälten på den norska kontinentalsockeln, väntas möjliggöra en fortsattexpansion . Därjämte planeras en omfattande gasimport från bl.a. , huvudsakligen i flytande form. Somjag tidigare redovisat utgör ökad användning av naturgas ett viktigt led i bl.a. energipolitik. Motivet härför är såväl naturgasens tekniska ochmiljömässiga fördelar jämfört med andra fossila bränslen som en strävan attminska beroendet av olja. ISverige har ett betydande arbete lagts ned på attklarlägga möjligheterna att föra in naturgas på den svenska energimarknaden.De undersökningar som gjorts av bl. utredning om rörtransport avolja och gas har visat att det finns en potentiell marknad för naturgas i Syd-och , framför allt som ersättning för tjock eldningsolja iindustrier och värmeverk. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 393 m. är emellertid stora och en godtagbar ekonomi kan uppnås endast vidavsättning av relativt stora volymer. Undersökningarav olika tänkbara leveiransmöjligheter har genomförts. I första hand harmöjligheter till import via av sovjetisk gas prövats. Hösten1972 gjorde regeringen en förfrågan till om leveranstill av upp tUl 6 miljarder m" (ca 5 Mtoe) vid mitten av1980-talet. Ett särskUt halvstatiigt bolag. , bildades för vissautredningsuppgifter. Bolaget utförde en förprojektering av en rörledning frånfinsk tUl svensk kust. Dethar nu meddelats från sovjetisk sida att leverans av högst 1 miljard m om åretkan komma i fråga. Derma kvantitet är ett otUlräckligt underlag för en särskUdöverföringsledning. Möjligheterna tUl import från måste i dagenligt min bedömning anses små. Underde har också vissa kontakter ägt rum mellan svenska intressenteroch de företag som exploaterar gasfälten i norska delen av . Dessakontakter har emeUertid hittUls inte lett till resultat, beroende bl. a. på attsäljarna av gasen kunnat uppnå väsentligt högre priser på de storavästeuropeiska gasmarknaderna. Frågan kan emellertid komma i ett annat läge vidnya fynd. Frågan om olika möjligheter till gasimport bevakas fortlöpande avnaturgasdelegationen (I 1973: 03) i nära kontakt bl. a. med berörda myndigheteroch företag i våra grannländer. Naturgasfrågan har tagitsupp i ett långsiktigt perspektiv i samband med överläggningarna om ett utvidgatnordiskt energisamarbete.