prop · FY039 · 1975-12-31 00:00:00 — TCOanför atl beredningen lägger ett betydande självständigt ansvar för enstakakurser och studiekurser på de enskUda institutionerna. Enligl TCO:s uppfattningvore det naturligare att detta ansvar i stället lades pä de olikalinjenämndema, i vilka representanier för arbetslivet föreslås ingå. Omansvaret läggs på de enskUda institutionerna, som inte har dennarepresentation från arbetslivet, finns det betydande risker för att deämnesmässiga aspekterna kommer alt dominera över de arbetslivsanknutna. SFSanser att det är avgörande, vilket inte tiUgodoses i beredningens förslag, attsamhällskontakterna utökas i det löpande arbetet på institutionsnivå. Deflesta som yttrar sig om formerna för institutionernas förvaltning tillstyrkerberedningens förslag i denna del. Konsistorietvid anför alt enhetsslyrelserna bör ha rätt att om institutionernas personal är ense därom besluta attinstitutionerna skall förvaltas av enbart prefekt. Samhällsvetenskapligafakulteten i menar all de positiva effekterna av försöksverksamhetenmed nya samarbelsformer bäst tas till vara i etl system, där styrelseformen kantiUämpas efter prövning av förutsättningarna genom samråd mellaninstitutionerna och konsistorierna, i stort selt enligt gällande beslämmelser. TCOpåpekar att även serviceinrättningarna bör omfattas av nya former förinflytande och samråd. Beredningensförslag i fråga om linjenämnder och utbildningsnämnder tillstyrks av bl. a.tekniska fakulteten och matematisk-naturvetenskapliga fakultetens utbildningsnämndi saml konsistoriet i . Konsistorieti menar alt beredningens liksom U 68: s förslag lUl organisationinnebär en total separering på fakultetsnivå av planering och ansvar för delsforskning/forskamlbUdning, dels grundläggande utbUdning. Konsistoriet finnerdet otillfredsställande och olämpligt att göra en åtskillnad. Konsistorietupprepar sitt tidigare framförda förslag om fakultetsslyrelser medrepresentanter för lärare, övriga anställda och studerande, som skulle övertaansvaret för uppgifter som vilar på utbildningsnämnder och fakultet.Liljenämnder, som är naturliga organ för pedagogisk ledning och samordning avvissa utbildningslinjer, bör inrättas direkt under fakultetsstyrelse dar intesärskilda skäl föreligger för en annan ordning. Konsistoriet vid tekniskahögskolan i noterar att beredningen gör flera vikliga preciseringarsom leder lUl förslag om en mer flexibel organisaiion men har invändningar motatl ansvaret för planeringenav civilingenjörsutbildningen och forskamtbildningen i princip skall läggas påskilda organ. Också juridiska fakulteten i anser del, bl. a. medhänsyn tiU forskningsanknytningen, olyckligt att dela upp handläggningen avgrundutbildnings- och forskarutbildningsfrågor på två organ. Humanistiska fakuheteni menar att det förhållandet alt utbildningsnämnder och linjenämnderorganisatoriskt är helt annorlunda uppbyggda än fakulteter och sektionerkommer att starkt försvåra kommunikationerna mellan dessa olika organ.Konsistoriet i vill att planerings- och ledningsorganisaticinen för defilosofiska fakulteternas del liksom skall följa,ämnesområdesprincipen. Liknande synpunkter framförs av bl. a. konsistoriet viduniversitetet i , humanistiska fakulteten i ,historisk-filosofiska och språkvetenskapliga sektionernas utbildningsnämnder iGöieborg samt matematisk-naturvetenskapliga fakulteternas utbildningsnämnder iUppsala och . i Örebroanser att det åtminstone inledningsvis bör vara möjligt alt ha en gemensamniimnd för samlliga utbUdningslinjer inom de filosofiska fakulteternas område.Denna nämnd skulle allt eftersom behov uppstår inrätta kommittéer ocharbetsgmpper för särskilda linjer. Samhällsvetenskapliga fakidteten i ochdess utbildningsnämnd samt konstistoriet i anser att frågan ominrättande av utbUdningsnämnder och/eller linjenämnder bör avgöras lokall.Några imiver-sitetsorgan t. ex. juridiska fakulteten i ochmedicinska fakulteten i menar att, om de föreslagna linjenämndernainrältas, utbildningsnämnder med övergripande planeringsuppgifler blir onödiga.SFS finner inte atl beredningen presenterat argument för ett generelltinrättande av utbildningsnämnder. SFS menar dock att vid de största enheternabehov kan föreligga av utbildningsnämnder som beredande organ tUlenhetsstyrelserna. Den frågan bör dock prövas lokalt. Himianistiskafakulleten i menar att berednuigens framställning om utbildningsnämnderoch linjenämnder ter sig oklar, och atl det alldeles tydligt föreligger enallvarlig risk för överorganisation. Liknande synpunkter framförs av juridiskafakulleten i och dess utbildningsnämnd. Humanistiskafakidteten i är positiv till beredningens uppfattning att åtskUligabefintliga utbildningsnämnder kan övergå till att bli linjenämnder. Om manutöver linjenämnderna även tänker sig ett organ av typen utbildningsnämnd, villfakulteten förorda att det får karaktären av ett utskott antingen inomregionstyrelsen eller knutet till denna. SACOmenar att utvecklingen och fömyelsen av utbildningsutbudet bör åvila särskildautbildningsnämnder. Dock vill ifrågasätta om det inte vore lämpligt attinom någon eUer några sektorer låta utbildningsnämndens uppgifier fullgöras avsådana "stora" linjenämnder som utgör utbildningsnämnder. TCOanser att utbUdningsnämnderna är 1975: 9 305 utomordentligtvärdefulla som organ för den övergripande och långsikliga planeringen inomgrundutbildningen och som organ för samordningen av de olika utbildningamainom en yrkesutbildningsseklor. TCO ställer sig myckel tveksam til lenhets- ochregionstyrelserna fömlsättningar att överta utbildningsnämndernasarbetsuppgifter och förordar därför atl möjligheler skapas för utveckling avutbildningsnämnder på regional nivå. Fråganom ledningsorgan för forskning och forskamtbUdning behandlas i mycketbegränsad omfattning i yttrandena över beredningens förslag. Humanistiskafakulteten i föreslår att särskUda ledningsorgan för fakulteter ochsektioner inte skall vara obligatoriska. Principerför sammansättningen av olika högskoleorgan U68-beredningen ansluter sig tUl U 68:s strävan att öka samspelet mellanhögskoleorganisationen och samhället i övrigt. Detta gäller såväl denövergripande planeringen och resursfördelningen inom högskoleväsendet somhelhet som planeringen och utvecklingen av utbUdningsutbudet inom oUka sektoreroch av olika enskilda utbildningslinjer. I del förra fallet bUr del fråga om enanknytning till allmänna samhällsintressen och till planeringen inom andrasamhällssektorer. I det senare fallet blir det främst fråga om en anknytningtiU yrkeslivet inom olika områden. I båda faUen anser beredningen alt enändamålsenlig väg för att säkra kontakten meUan högskoleutbildningen och delomgivande samhäUet är att bereda plats för förelrädare för samhälls- och yrkesliveti berörda högskoleorgan. Medden av beredningen föreslagna organisationen kommer de uppgifter som U 68 tänktskall åvila högskolestyrelsen att ankomma delvis på , delsvis påenhelsstyrelsema. Härvid kommer i försia hand att få uppgiftersom enligt beredningens bedömning moiiverar en stark representation förallmänna intressen och en anknytning lill samhällsplaneringen i stort, medanenhetsslyrelsernas uppgifter kommer all vara av den karaktären alt de inomresp. enhet verksamma kan ges en stark slällning i styrelserna. Enligtberedningens mening bör denna skillnad komma till ullryck i principerna för sammansättningav de båda slagen av organ. I bör sålunda förelrädare förallmärunlressen utgöra flertalet av ledamöterna. I enhelsstyrelsema bördäremot majoriteten bestå av lärare, övriga anställda och studerande vid resp.enhet. Beredningen kan tänka sig som riktpunkt att proportionerna i bådafallen skaU vara ungefär 2:1. Den exakla sammansättningen bör med hänsyn tillregionernas och enheternas skiftande karaklär avgöras från fall till fall. Beredningenanser det ändamålsenligt att en del av de ledamöter 1 saml Nr 9 iregionstyrelser och enhetsslyrelser som företräder allmänna intressen ulses avberörda landsiing och kommuner på sätl som torde böra föreskrivas särskiltfrån fall till fall. Med hänsyn bl.a. till dels forskningen ochforskamtbUdningen, dels vissa utbildningslinjers t.ex. inomkulturområdet utpräglade rJkskaraklär bör emellertid enligt beredningensuppfattning en del av ledamöterna . i fråga, däribland alltid ordföranden iregionstyrelsen, utses av regeringen. Förslagsvis bör hälften av de ledamötersom företräder aUmänintressen utses i den förstnämnda ordningen och hälften iden sistnämnda. Variationer kan emeUertid vara påkallade i fråga omenhetsstyrelserna med hänsyn tUl enheternas olika karaklär. Fiskesjö anför isin reservation att samtUga berörda ledamöter, ulom ordföranden iregionstyrelsen, bör utses av landsting och kommuner. Ocksåde ledamöter i regionslyrelser som inte företräder allmänintressen bör enligtberedningens mening utses av regeringen i enUghet med vad som är praxis i frågaom bl.a. verksstyrelser, I fråga om företrädare för lärar- och övrigapersonalintressen samt studerande-intressen bör förslag avges av personal- ochstuderandeorganisalionerna. Fiskesjö anför för sin del att de vid högskolornaverksamma själva bör utse sina representanter i regionstyrelserna. Endirekl representation för varje enhet i , t.ex. genom rektor, ärenligt beredningen knappast generellt möjlig med hänsyn tiU önskvärdheten attbegränsa del totala antalel ledamöter. Det bör från region till region närmareövervägas hur en representation för enheterna skall utformas. En möjlighet, äralt efter mönster av den ordning som enligt statsmakternas beslut skallinföras för jordbrukets högskolor en eller ett par av de berörda rektorernaingår i . Under alla förhåUanden bör enligt beredningens meningrektor vid varje enhet ha närvaro- och yttranderätt vid regionstyrelsensbehandling av ärenden som berör enheten. Interntrekryterade ledamöter i enhetsstyrelser bör enligt beredningens mening förutom rektor, som ex officio bör ingå som ordförande, och i förekommandefall förvaltningschef i princip utses av berörda grupper inom enhelema medbeakiande av att såväl utbildningens som, i förekommande fall, forskningensintressen blir tillgodosedda. Hänsyn till olika karaktär hos enheterna, bl.a.till nu rådande förhåUanden l.ex. inom försöksverksamheten med nyasamarbetsformer, bör las vid den närmare ulformningen av bestämmelserna, somdärför bör kunna få delvis variera från enhet tUl enhet. Det senast anfördagäller även i fråga om ordningen för utseende av rektor. Denav U 68 föreslagna riktpunkten för sammansättning av utbildnings- ochlinjenämnder: 1/3 lärare, 1/3 studerande och 1/3 förelrädare för yrkeslivet,såväl arbetsgivare som arbetstagare, eller annan utbildningsorganisation synesberedningen väl avvägd. sättningenav varje nämnd bör inom ramen för av statsmakterna angivna aUmänna riktlinjerfastställas av regionslyrelsen efter förslag av berörd eUer berördaenhetsstyrelser. bör också, sedan förslag inhämtats frånberörda myndigheter, organisationer e.d., utse de nämndledamöter som hämtasfrån yrkesUvet eUer annan utbildningsorganisation. Härvid förutsätts dockutseendet av ledamöter i sådan linjenämnd, vars ansvarsområde helt hör lUl enoch samma enhet, delegeras till vederbörande enhetsslyrelse. Det finns enligtberedningen skäl för atl ordförande utses särskilt i samma ordning som deutifrån hämtade ledamölerna. Lärar- och studerandeledamöter i övrigt bör utsesav organ eller grupper inom högskoleorganisationen på sätt regionstyrelseneller enhetsstyrelsen beslämmer för varje nämnd. Beredningen förutsätterliksom U 68 att erfarenheler från försöksverksamheten med nya samarbetsformerhär nyttiggörs. Inomfakulteter/sektioner bör enligt beredningen mindre ledningsorgan skapas. Idessa bör förutom ordinarie lärare, utsedda inom resp. fakultet/sektion andra personalgrupper samt de studerande i forskarutbildning bli företrädda. Ifråga om institutionerna inom det nuvarande UKÄ-området utgår beredningen frånatt den inom ramen för försöksverksamheten med nya samarbelsformer infördaordningen med en institutionsstyrelse, bestående av inom institutionen valdaförelrädare för olika grupper av anställda och för de studerande, samt enprefekt som verkställande ledning skaU genomföras generellt. Prefekten, utseddav enhelsslyrelsen, bör vara självskriven ordförande i institutionsstyrelsen. Flerauniversitets- och högskoleorgan uttalar sig allmänt för att de vidläroanstalterna verksamma bör ha en starkare ställning än enligt beredningensförslag. Exempelvisförordar historisk-filosofiska sektionens utbildningsnämnd i attförelrädare för lärare, övrig personal och studerande skall ha majoritet i deolika lokala och regionala organ som har att besluta om utbildningen.Medicinska fakulteten i motsätter sig inte de föreslagna principerna försammansättningen av de olika högskoleorganen, men fastslår att ienhetsstyrelser och institutionsstyrelser förelrädare för undervisning ochforskning skaU vara i majoritet. Farmaceutlska fakultetens utbildningsnämnd iUppsala finner inle anledning alt andra kategorier än de som ärrepresenterade i molsvarande organ skall ingå i högskoleorganen pålinjenämnds- och institutionsnivå. Även på högre nivå bör enUgt nämnden lärareoch studerande få ett ökat inflytande jämfört med beredningens förslag. Konsistoriegruppen i Luleåanför att strävan efter ett ökat samarbete mellan högskoleorganisationen ochsamhället i övrigt i första hand bör manifesteras i alt företrädare församhäUs- och yrkesliv erhåller representation i högskolornas styrelser ochnämnder. godtar beredningens förslag tiU sammansättning avnämnder, enhefci- och regionstyrelser med vissa reservationer. Ettstort antal universitets- och högskoleorgan liksom bl. a. SFS betonar altföreträdare för olika grupper inom högskolan skall ulses av berörda grappersjälva. Belräffandeenskilda organ anförs sammanfattningsvis följande synpunkter. Beredningensförslag till sammansättning av regionstyrelsema tiUstyrks av flerauniversitetsorgan bl. a. matematisk-naturvetenskapliga fakultetensutbildningsnämnd i och lekniska fakulteten i . Konsistorieti anser att regionstyrelsema bör ha en politisk-parlamenlarisk majoritet. TCOär positiv till beredningens förslag och anser att det allmänna, däriinbegripet representanier för de stora löntagarorgarusationema, måste ha ettavgörande inflytande. Också LO tUlstyrker beredningsförslagel. Konsistorieti är positivt tiU beredningens förslag med vissa förbehåll, bl. a.anser konsistorii;t alt minst två företrädare för i regionen belägnauniversitet (motsv.) bör vara självskrivna ledamöter. Också konsistoriet vidChalmers lekniska högskola är positivt tUl beredningens förslag men anser attrektorer för sådana enheter, där den veirkslällande myndigheten utgörs av ettrektorsämbete, regelmässigt bör vara ledamöter i regionsorganet. Övrigarektorer bör ha närvaro- och yttranderätt. Medicinskafakulteten i anser alt regionslyrelsen bör få en majoritet avhögskolerepresentanter. Liknande synpunkter framförs vidare av bl. a.historisk-filosofiska sektionens utbildningsnämnd i . Juridiskafakulteten i och dess utbildningsnämnd menar att om regionslyrelsenblir chefsmyndighet, dvs. skall avge petita elc, bör inte de allmännaintressena få majoritet i styrelsen. Konsistorieti anser att hälften av ledamöterna i regionstyrelserna börrepresentera de aUmänna intressena och hälften de berörda högskolorna.Regionstyrelsen bör utses av regeringen efter förslag från berörda parter. Humanistiskafakulleten i menar också att representationen skall vara lika stor förde inom högskolan verksamma som för allmänna intressen. Samlliga i regionenUigående högskoleenheter bör dessulom vara företrädda. SFSanser att de framsteg som gjorts genom försöksverksamheten med nyasamarbetsformer riskerar atl delvis gå förlorade vid ett genomförande avberedningens förslag. Väsentliga beslut läggs enUgt detta påen nivå där studerande och anställda endast har ett marginellt, om ens något,inflytande. SFSanser vidare att beredningens förslag till sammansättning av bl. a.enhelsstyrelsema kan komma att skapa en ökad dynamik inom högskoleväsendet.Humanistiska fakulteten i Göieborg m. fl. tillstyrker den föreslagnasammansättningen av enhetsstyrelserna. LOanser alt enhetsstyrelsemas föreslagna sammansättning inte medger entillfredsställande förankring i högskolan för allmänintressena och ser denendast som en lösning på kort sikt. Konsistoriegruppen i Luleåmenar att en majoritet av platserna i styrelsen för högskolan i börbesättas av representanier för samhälle och yrkesliv. Slyrelsen försocialhögskolan i , i och TCO m. fl.anser att allmänintressena bör vara i majoritet i enhelsstyrelsema. a. konsistoriet ochjuridiska fakultetens utbildningsnämnd i vill minska representationenför de allmänna intressena i enhets-styrelsen jämfört med beredningens förslag.Konsistoriet i menar att enhetsstyrelsens sammansättning i stort selt börvara densamma som del nuvarande konsistoriets. Humanistiskafakulleten i , lekniska fakulleten i , styrelsen försocialhögskolan i , konsisloriegruppen i , och m. fl.tUlstyrker den föreslagna sammansättningen av utbildnings- och linjenämnder medrepresentation för yrkeslivet. TCOpåpekar att då dessa organsi främsta uppgifter är att verka för altutbildningsutbudet och utbildningsorganisationen utvecklas med hänsyn tUlarbetslivets behöv det är av stor betydelse att del i nämnderna finnssakkunskap och erfarenhet från berörda yrkesområden. En på delta sätt direkt iyrkeslivet förankrad representation kommer att tillföra utbildningenväsentliga kvaliteter. Konsistoriet i Uppsalaanser däremot att den exakta storleken på nämndema och antalet representanierfrån yrkeslivet inte bör anges. Under aUa förhållanden bör kategorin"övriga anställda" tUlförsäkras representation. Krav pårepresentation för kategorin övriga anställda framförs även av TCO. Konsistoriet i Linköpingmenar atl inflytandet från yrkeslivet kan kanaliseras genom att antingenstyrelsen har möjlighet alt till utbUdningsnämnden (motsv.) knyta ledamötermed expertkunskaper från olika yrkesområden eller att inrätta särskildayrkesråd eller att kombinera dessa förfaranden. Det torde i regel inte varavare sig nödvändigt eller ändamålsenligt alt företrädare för arbetslivet deltari detaljplaneringen av läroanstaltemas verksamheter. i menar att den nödvändiga ochsjälvfallna kontakten med företrädare för arbetsmarknaden vad linjenämndernabeträffar på elt smidigare sätt än vadsom föreslås kan upprätthiillas genom tillfälliga adjungeringar, inhämtande avremissyttranden ö'er kursförslag etc. Liknande synpunkler har även framförts avbl. a. juridiska fakidteten i och dess utbildningsnämnd. U68-beredningen anser det självklart alt en samordnad planering förhögskoleutbildningen måste garanteras genom en samordning av den f.n.splittrade cenirala organisationen under departementsnivån. Samlidiglframhåller beredningen att de:ss förslag om regionala styrelser förhögskoleutbildning och därmed sammanhängande möjligheter att decentraliseraplanerings- och samordningsuppgifter ger delvis nya förutsättningar förbedömningar rörande den framtida centrala organisationens närmare utformning.Också andra fakiorer, såsom forskningsrådsutredningens kommande betänkande, ärenligt beredningen av betydelse för bedömningarna i hithörande frågor.Beredningen anser det mot denna bakgrund nödvändigt att frågan om den centralaverksorga-nisationens ulformning övervägs ytterligare. UKÄframhåUer att utifrån de förutsättningar beredningen angivit och ståndpunkternai läroanstalternas skrivelser, det är nödvändigt att följande uppgifter för encentral verksorganisation skjuts i förgmnden: övergripande planering,utvecklingsarbete, kommunikation med samhällsinstitutioner på skilda områdenoch samordning av lokala initiativ. Betydande enighet råder enligl UKÄ om althögskolan måste utvecklas också med stöd av en central, nationellt övergripandeplanering som ger statsmaktema underlag för beslut om inriklning och fördelning1 slorl av högskolesektorns resurser. Iövrigt behandlas frågan ora den centrala organisaiionen endasi i få yttrandenöver beredningspromemorian. Juridiskafakulteten i och dess utbildningsnämnd menar alt en långtgåendecentralisering och en alltför stor tUlväxt av den centrala myndigheten varnackdelar i U 68:s förslag, som påtalades av många remissinstanser. Fakulletenvill varna mot alltför radikala åtgärder i motsatt riktning. a. villfakulleten erinra om de fördelningsuppgifter regionema emellan som lämpligastkan lösas av en central sakkunnig instans, liksom framhålla att UKÄ haft ochhar betydelsefulla uppgifter när del: gäller alt säkra enhetlig förvaltningstillämpningoch rättssäkerhet i besvärsärenden. i anser däremot att de sexregionstyrelsema skulle kunna lyda direkt under . Ettcentralt verk skulle enligt nämnden knappats kunna tillföra något nytt isakfrågor. skullevissa samordnande funktioner kunna läggas på denna nivå, men många av demskulle lika gärna kunna fullgöras genom samarbete emellan regionerna och förövrigl handläggas i departementet. U68-beredningen delar den bedömning U 68 och också KK givit uttryck för,nämligen atl den av U 68 förordade studieorganisationen ochantagningsbegränsningen bör genomföras med på KK:s förslag grundadeförändringar i behörighets- och urvalsbesläm-melserna. Beredningenansluter sig också tiU U 68:s bedömning atl planerings-och förberedelsearbetetinför en högskolereform, sedan principbeslut fattats av statsmakterna, böranförtros särskilda organisationskommittéer. Med den lösning av frågan om denlokala och regionala styrelse-organisationen som beredningen föreslagil serberedningen det som naturligt att planeringsarbetet inom resp. region redan idenna fas håUs samman genom organisationskommittéer för var och en av de sexutbildningsregionerna. Under dessa organisationskommittéer bör vid behovsärskilda kommilléer för enskilda högskoleområden kunna organiseras, dels förområden med mera omfattande befintliga resurser, dels för de områden som pekasul som i försia hand aktuella för utbyggnad av utbildningsutbudet. Konsistorieti önskar en senareläggning av reformen för alt vissa förutsättningarför reformen skall hinna klarläggas. Konsistoriet vid tekniska högskolan iStockholm anser att propositionen om principbeslut inte bör läggas fram såtidigl som . Enligl konsistoriet vore del också bättre med successivareformer än en samlad, genomgripande och snar högskolereform. EnligtTCO-,5 uppfattning bör planeringsarbetet på de olika nivåerna ihögskoleorganisationen samordnas. Det är vidare angeläget all det sker ensamordning i liden av inrättandet av de lokala, regionala och Centralalednings- och planeringsorganen. En sådan samordning är en förutsättning föratt genomförandet av beredningens förslag inte skall få negativa konsekvenserför den berörda personalen. 1flertalet yttranden från universitets- och högskoleorgan pekas på viklen av attanställda och studerande får medverka i organisationskommittéerna. Även UKÄframhåller atl de som närmast berörs av en reform, såväl anställda somstuderande, måste få goda möjligheter att medverka i organisalionskommiltéernasarbete. TCO ansluter sig lill beredningens förslag och förutsätter attrepresentanier för personalorganisationerna ges plals iorganisationskommittéerna. Konsistorietvid tekniska högskolan i framhåller att det ärviktigt att direktiven tUl organisationskommittéerna blir sådana atl demöjliggör flexibla och smidiga lösningar anpassade tUl resp.ulbUd-ningsenheters profil och egenart, om positiva värden för helhetenkan bevaras. Liknande synpunkler anförs av konsistoriet vid iStockholm. Flertaletsom berör frågan godtar också de föreslagna organisationskommittéerna.Filialnämnden i anser dock att organisations-korrunittéer bör tUlsättasockså för de enskilda högskoleorterna. Dessa lokala kommittéer borde få utse endel av ledamöterna i de regionala kommittéerna. Enligt filialrådet i m.fl. är det mycket angeläget att utformningen av högskolan i anförtros åten lokal organisationskommitté. Behörighet och urval till högskoleutbildning