prop · FY0326 · 1975-12-31 00:00:00 — Ur samhällets synpunkt föreligger inte heUerbehov av delta, Det torde vara realistiskt att utgå ifrån att raan med ettantal av 1 4001 600 auktoriserade tolkar får en väl fungerande tolkservice. 1975: 26 128 Avskäl som berörts tidigare bör kunskapsprövningen i samband med auktorisation avtolkar vara fristående från utbildningen av tolkar. Kunskapskraven börformuleras på så sätt att garantier kan skapas för en god minimistandard på deauktoriserade tolkarna. En auktoriserad tolk bör således ha elementärakunskaper inom områdena arbetsraark-nadstolkning, rättstolknuig, socialtolkningoch sjukvårdstoUming. Även om auktorisationen är fristående från utbUdningenoch troligen en betydande del av de som efterfrågar auktorisation kommer attgenomgå prövning utan att ha genomgått någon särskild utbildning bör en utbildningsvägkunna erbjudas för dem sora så önskar. Kraven på språkfärdighet,tolkningsförmåga, fackkunskaper och terminologi samt samhällsorientering ochtolkteknik bör därför vara så utformade att de utan svårighet kan uppnås genomkursverksamhet av det slag som f. n. är under utredning inom SÖ, dvs. studierpå folkhögskola under ett å eUer studier i studiecirkel. Vadspråkbehärskningen beträffar bör färdighetskraven ligga på en nivå som ungefärmotsvarar de krav sora kan komma att ställas som villkor för tillträde till dentolkutbildning på universitetsnivå som f. n. utreds av en arbetsgrapp inom UKÄ.Den högre tolkutbildningen bör således kunna ge bl. a. auktoriserade tolkar enmöjlighet att uppnå ytterligare kvalifikationer och att specialisera sig inomolika områden. Ikunskapsprövningen i samband med auktorisation av tolkar bör ingå trehuvudmoment, nämligen prövning av tolkningsförmåga, av fackterminologi ochfackkunskaper samt av allmän samhällsorientering, tolkteknik och tolketik. I bUaga2 återfinns exempel på hur kunskapsproven skulle kunna utformas mera i detalj.Det bör dock ankomma på den nämnd statens tolk- och translatorsnämnd somföreslås i avsnitt 2.4 att i samråd med SO och UKÄ utforma metoder förkunskaps-prövningen. Dennuvarande examinationen av rättstolkar ligger vad gäller rea-liakunskaper ochfackterminologi inom rättsområdet på en något högre nivå än den nu föreslagnakunskapsprövningen i samband med auktorisation. Försöksverksamheten medexamination av rättstolkar har gett gott resultat, och från företrädare förrättsväsendet har uttalats starka önskemål om att en särskUd prövning avrättstolkar bibehålls med hänsyn till rättstrygghetsaspekter. Mot dennabakgrund bör en särskUd prövning av detta slag och på samma nivå bibehållasäven . Auktoriserade tolkar bör erbjudas möjlighet att genomgå ensärskild prövning i rättstolkning som är i paritet med nuvarande examination.En auktoriserad tolk sora genomgått prövning av detta slag med godkänt resultatbör få detta antecknat i sitt auktorisationsbevis. Det hundratal personer somklarat de hittiUsvarande examinationema torde 'Bilagan, som är av teknisk natur, har utelämnats i detta sanunanhang men iinnstillgänglig hos . 1975: 26 129 utanstörre svårigheter klara prövningen i samband med den auktorisation av tolkarsom föreslås i denna promeraoria. Kunskapsprovet bör för deras del inskränkasendast tUl sådana moment som inte ingår i ex-ambationen av rättstolkar. Det börankoraraa på statens tolk- och translatorsnärand att utfärdaövergångsbestämmelser sorn närmare anger hur nu examinerade rättstolkar skallkunna erhålla godkännande. Någonenhetiig yrkesbeteckning för tolkar förekommer inte i . I allrnänhetanges i de tolkförteckningar som har upprättats vilka kurser som vederbörandehar genomgått, om han eller hon är examinerad rättstolk etc. Det föreslagna auktorisationsförfarandetbör bl, a, syfta till att ge avnämarna av tolkarnas tjänster en raöjlighet attgenom en enkel och lättfattlig yrkesbeteckning få klarhet i om tolken ärauktoriserad eller inte. Den tolk som har klarat prövningen för auktorisationbör benämnas godkänd tolk. Därigenom undviks en ordsammansättning sora kan geanledning till förväxling raed yrkesbeteckningen auktoriserad translator. Ävennivån på kunskapsprövningen talar för denna skiUnad i yrkesbeteckningar förauktoriserade tolkar och översättare. Kunskapskraven för auktoriserade translatorerbör i fråga om t, ex, språkbehärskning, fackterminolgoi och allmänbUdningligga betydligt över kraven för tolkarna (se avsnitt 2,3), Vidare har i övriganordiska länder beteckningen "auktoriserad" förbehållits endast detolkar och översättare som klarar en mycket kvalificerad prövning. En parallelltill yrkesbeteckningen godkänd tolk finns f, ö. beträffande revisorer, blandvilka en del auktoriseras som godkänd revisor. Ikonsekvens med att de auktoriserade tolkarna föreslås få yrkesbeteckningengodkänd tolk bör även auktorisationsförfarandet benämnas godkännande av tolkar.Det är givet att en tolk som har färdighet i mera än två språk bör kunna prövasi alla de språk som han eller hon kan tolka till. Godkännande bör därför kunnaavse tolkning mellan svenska och ett eUer flera främmande språk. Vidarebör som villkor gälla att tolken är bosatt här i landet. Det är dock rimligtatt en godkänd tolk i särskilda fall bör få kunna vara bosaxt utomlands underbegränsade tidsperioder utan att godkännandet upphävs, I utkastet tillförordning i bUaga 1 har därför upptagits en regel med innebörden att statenstolk- och translatorsnämnd får, om särskilda skäl föreligger, meddela tolk tUlståndatt med gäUande godkännande vara bosatt utomlands , Iutkastet till förordning upptas även ett villkor om att den sökande bör varamyndig. Auktorisationeller motsvarande kompetensförklaring innebär i så gott som alla nuförekommande former inte enbart en förldaring att vederbörande uppfyller vissakvalifikationer i fråga ora yrkeskunnighet, 1975: 26 130 SomvUlkor för auktorisation gäller i regel även att den sökande skall uppfyllavissa krav på personUg redbarhet och allmän lämplighet i övrigt. Motsvarandebör gälla även i fråga om godkännande av tolkar. Som villkor för att erhållagodkännande bör därför även gälla att den sökande skall vara känd för redbarhetoch även i övrigt finnas vara lämplig att vara verksam som tolk. Ett sådantvillkor motsvarar vissa bestämmelser som gäller för auktorisation av andra yrkesgrapper.För att kunna göra en bedömning av om tolken uppfyller detta villkor börstatens tolk- och translatorsnämnd, om det behövs, kunna inhämta yttrandeeller referenser från statlig eller myndighet eller från organisation.Av väsentlig betydelse torde härvid kunna vara de erfarenheter som samlats hosinvandrarbyråer, tingsrätter, fackliga organisationer och andra organ med oftaförekomraande kontakter raed tolkar. I bestämmelsemaför godkända tolkar bör även införas vissa bestämmelser om yrkesplikter. Enallmän föreskrift bör sålunda stadga att godkänd tolk skall redbart utföra deuppdrag som anförtros honom och i allt iakttaga god tolksed. Vad som ligger iuttrycket god tolksed torde inte behöva förklaras närmare. Bland tolkar harutvecklats en yrkesco-dex (god tolksed) som innefattar t. ex. krav påtystnadsplikt, på att avböja uppdrag som man inte anser sig vara korapetentatt utföra etc. Vidarebör i bestämmelserna föreskrivas att godkänd tolk noga skall iakttaga enligtlag eller annan författning gäUande jävsbestämmelser för tolkar (jfr. 68 §§ ang. anlitande av tolk vid dorastol). särskUdomständighet föreligger som kan rabba förtroendet tUl tolks opartiskhet ellersjälvständighet vid utförande av uppdrag skall han avböja detta. Någonallmän lagstadgad tystnadsplikt för tolk eller översättare finns inte iSverige. Är tolk eller översättare anställd i offentlig tjänst, vilket endastundantagsvis är fallet, kan i likhet med vad som gäller för tjänstemän iallmänhet tystnadsplikt följa av olika specialförfattningar eUer av sakensnatur. Brott mot tystnadsplikt som begås av en tjänsteraan med ämbetsansvar ärsärskilt straffbelagt i 20 kap. 3 § . Av 20 kap. 12 § följer attkretsen av ansvariga personer även omfattar dem som utan att ha ämbetsansvar äranställda i allmän tjänst eller fullgör lagstadgad tjänsteplikt. Somframgår av avsnitt 1.3 föreslog invandrarutredningen i sitt delbetänkande omtolkservice att en lagstadgad tystnadsplikt skulle införas för tolkar ochöversättare. I två motioner till riksdag (1974: 560 och 573) harhemställts att hos Kungl. ' Justitiekanslemhar i ett beslut av uttalat att tolk son» anlitats avdomstol vid rättegång står under ämbetsansvar. JK framhåller även i dettasammanhang bl. a. att "den uppgift som åvilar av domstol förordnad tolk mästebetecknas som synnerligen ansvarsfuU." 1975: 26 131 begäraförslag till lagbestämmelser beträffande tystnadsplikt för tolk i enlighet med invandrarutredningensförslag. har bl, a. anfört följande i sitt betänkande ianledning av motionerna (JuU 1974: 25): Densom tjänstgör som tolk får ofta insyn i enskild persons privata förhållandenoch kännedora om yrkeshemligheter, affärsförhållanden m. ra. I många fall tordedet vara av stor betydelse för den enskilde, myndigheter eller organisationer atttolken iakttar tystnad beträffande vad han erfarit i samband med sitt uppdrag.Med hänsyn härtill framstår det som mindre tillfredsställande att det iallmänhet inte föreligger någon tystnadsplikt för tolk eller översättare, somanlitas av myndighet eller annat offentligt organ. Spörsmålet har, sommotionären påpekar, uppmärksamraats av invandraratredningen, sora 1972 framlagt ett förslag till lag om tystnadsplikt för tolk.Enligt förslaget skall lagen gälla tolkar och översättare som anlitas av rayndigheteller annat organ, som utövar verksamhet för vars fullgörande stat ellerkommun ansvarar. Tystnadsplikten föreslås omfatta vad tolk eller översättareunder uppdraget eller anställningen erfarit om enskilds personliga förhållandeneUer om yrkeshemligheter, affärsförhållanden eUer förhållanden av betydelse förlandets försvar. Förslaget är f. n. föremål för överväganden inomjustitiedepartementet. Enligt vad utskottet inhämtat bereds ärendet i sambandmed det arbete på en reform av ämbetsansvaret, som f. n. pågår inomdepartementet på gnmdval av äm-betsansvarskommittens slutbetänkande. Ibetänkandet har kommittén bl. a, föreslagit att bestäraraelsen i 20 kap. 3 §brottsbalken om brott mot tystnadsplikt skall ersättas av ett nytt straffbud,som utan angivande av personkrets stadgar ansvar för envar oavsett om han äroffentlig funktionär eller ej som yppar vad han tUl följd av författaing ärpliktig hemlighålla. Proposition angående en reform av ämbetsansvaret väntasbli avlämnad . Utskottetdelar uppfattningen att det är angeläget att en lagstiftning beträffandetystnadsplikt för tolk och översättare kommer till stånd. Med hänsyn till detlagstiftningsarbete som enligt vad ovan anförts pågår inom Kungl. Maj:tskansli bör emellertid motionerna inte föranleda någon åtgärd. Iett flertal remissyttranden över invandramtredningens delbetänkande omtolkservice framhölls att det var otillfredsställande att utredningens förslagom tystnadsplikt endast avsågs gälla tolkar och översättare sora anlitas avmyndigheter eller annat organ, som utövar verksamhet för vars fullgörande stateller kommun ansvarar. Tystnadsplikt borde gälla i alla ärenden i vilka tolkeller översättare anlitas, oavsett vem som anlitar tolken. Motdenna bakgrund föreslås att för godkända tolkar bör gälla en allmän regel omtystnadsplikt m. m., med innebörden att godkänd tolk inte får använda uppgift,som inhämtats i hans tolkutövning till fördel för sig eller tUl skada ellergagn för annan och inte heller eljest obehörigen yppavad som sålunda kommit till hans kännedom. En sådan regel om tystnadspliktkräver enligt den nya regeringsformen lagform och kan inte tas in i den i dennapromemoria föreslagna förordningen, Förtillsynen över godkända tolkars verksamhet bör stålens tolk- och translatorsnämndsvara. Flera skäl talar för att nämnden skal! kunna pröva giltigheten avgodkännandet med jämna meUanrum. En sådan ordning har gällt för auktoriserade translatorer,som har fått sina certifikai förnyade. GUtighetstiden för ettgodkännande bör dock kunna sträckas ut till så som , varefterstatens tolk- och translatorsnämnd får pröva om tolken fortfarande uppfyllervillkoren för nytt godkännande. Någon ny kunskapsprövning bör dock därvid intebehöva göras annat än då mycket särsldlda skäl föreligger. Omen tolk uppsåtligen gör orätt i sin verksamhet bör nämnden ha möjlighet tUldisciplinära ingripanden i form av varning, och i mycket allvarliga fallupphävande av godkännandet. Beslutom t, ex, avslag på ansökan om godkännande eller upphävande av godkännande börkunna överklagas, I förordningen om godkännande av tolkar och auktoriserade translatorerbör mot denna bakgrund införas en regel om att mot beslut, som statens tolk-och translatorsnämnd i särskUt fall har meddelat enhgt förordningens bestämmelsereUer med stöd därav utfärdade föreskrifter, kan föras talan hos kammarrätten genombesvär. Talan mot annat beslut av statens tolk- och translatorsnämnd än besluti särskilt fall bör kunna föras hos regeringen genom besvär. Invandrarutrednmgenansäg inte att yrkesbeteckningen auktoriserad tolk borde åtnjuta särskilt skyddi lag för att hindra missbruk av denna yrkesbenämning. Från företrädare förtolkar som ofta anlitas av myndigheter och även från företrädare förmyndigheter har ernellertid önskemål förts fram om att eit eventuellt auktorisationsförfarandeborde kombineras med ett skydd i lag av den yrkesbetcckning som kan komma att användasför auktoriserade tolkar. Erfarenheter av verksam.het på tolkområdet som ägtrum sedan invandrarutredningen avlämnade sitt delbetänkande synes även tala föratt yrkesbeteckningen skyddas. Ett straffrättsligt skydd bör därför införas föryrkesbeteckningen godkänd toLk, Bestämmelsen bör utformas på så sätt att detframgår att den som obehörigen utger sig för att vara godkänd tolk, kan dömastill böter, .Sedanett fyrtiotal år har ett auktorisationsförfarande tUlämpats i Sverigebeträffande översättare av saktexter, Inga mera långtgående önske- 1975: 26 133 målom förändringar i handelskamrarnas verksamhet med auktorisation av translatorerhar framförts under det senaste årtiondet, varken från översättarna självaeller från avnämarna, annat än just beträffande frågan om huvudraannaskap förverksamheten. De svårigheter av olika slag som finns att bygga upp ett nyttsystem för auktorisation av tolkar gör sig inte gällande beträffandeöversättare. Skältalar mot denna bakgrund för att den fraratida auktorisationen av översättare iallt väsentligt sker enligt samma riktlinjer som gäUde tidigare när Stockholmshandelskammare hade huvudansvaret för verksamheten. Den föreslagna statenstolk- och translatorsnämnd bör tillgodogöra sig de erfarenheter av auktorisationav translatorer som finns framför allt hos . Vidarebör yrkesbeteckningen auktoriserad translator bibehållas även för deöversättare som prövas enligt den nya ordningen. Bestämmelsernaför godkända tolkar och för auktoriserade translatorer bör i möjligaste månvara lika. På vissa punkter är emellertid en särskUd ordning motiveradbeträffande translatorerna. Det gäller t, ex. villkoren för att erhålla auktorisation.Kunskapskraven vid handelskamrarnas prövning av translatorer har legat på enmycket hög nivå. Även i fortsättningen bör prövningen vara mycket kvalificeradoch avse översättning av texter inom olika ämnesområden (t, e:c, en allmäntext, en ekonomisli/teknisk text och en juridiskt text). Det bör ankomma på statenstolk- och translatorsnämnd att närmare ange kunskapskraven och utformakunskapsproven. Föratt erhålla auktorisation som translator bör den sökande vara bosatt i riket,vara myndig, ha avlagt föreskrivna kunskapsprov samt vara känd för redbarhetoch i övrigt finnas vara lämplig att vara verksam som translator. Dessa villkormotsvarar dem som föreslås gälla för godkännande av tolkar. Beträffande translatorernabör emellertid även krav ställas på väl vitsordad verksamhet som translatorunder . Denna bestämmelse överensstämmer väl med den som gäller förav handelskammare auktoriserade translatorer. Dispens bör dock kunna ges fråndetta krav om särskilda skäl finns, Iövrigt bör bestämmelserna för godkända tolkar äga motsvarande tUlämpning ifråga om auktoriserade translatorer. Det gäller bl, a, stadganden omyrkesplikter, om nämndens tillsyn över verksamheien och orabesvärsmöjligheterna, Auktorisationav translator bör kunna avse översättning från ett eller flera främmande språktill svenska, från svenska tUl ett eller flera främmande språk eller raellansvenska och ett eller flera främmande språk, Translatorär enligt handelskamrarnas stadgar skyldig att mot fastställd ersättningverkställa och bestyrka översättningar från eller till det eller de språk för vilkahan har auktoriserats. Därjämte är translator skyldig att tjänstgöra som tolkvid domstolar inom handelskammaren; distrikt.Denna bestämmelse har emellertid inte aUtid kunnat följas eftersom någonprövning av translatoms förmåga inte har ägt rum. Frånföreträdare för auktoriserade translatorer har framförts önskeraål om attskyldigheten att vid behov biträda domstolar med tolkning bör upphävas. Det ärgivet att någon sådan skyldighet inte kan gälla så länge någon prövning av translatomsförmåga att tolka inte har ägt rum. Däremot bör i bestämmelserna förauktoriserade translatorer finnas en föreskrift om att de är behöriga attbestyrka riktigheten av översättningar från eller till det eUer de språk förvilka de har auktoriserats. Ett motiv för detta är bl. a. att det i ett flertalav ratificerade internationella konventioner finns föreskrifter om attöversättningar skall godtas endast om de är bestyrkta av "edsvurnaöversättare". Eftersomden föreslagna auktorisationen av translatorer fömtsätts ske enligt i stortsett sararaa riktiinjer sora de som gällt för handelskamrarnas verksamhet böri en övergångsbestämmelse föreskrivas att translator som är auktoriserad av handelskamraareskall anses sora auktoriserad enligt den nya förordnuigen. Auktorisation av handelskamraarebör därvid gälla i högst räknat för auktorisationen. Det börankomma på statens tolk- och translatorsnämnd att utfärda övrigaövergångsbestämmelser. 2.4Statens tolk- och translatorsnämnd Uppgiftenatt godkänna tolkar och auktorisera översättaie blir en helt ny artskildverksamhet inom det statiiga området. Viss erfarenhet av verksamhet avmotsvarande slag finns att hämta från försöksverksamheten med examination av rättstolkar.Den föreslagna ordningen för godkännande av tolkar och auktorisation avöversättare förutsätter eraellertid administrativa och ekonomiska insatser avett betydligt större omfång än vad som har gällt i försöksverksamheten med exarainationav rättstolkar. Verksamhetenmed prövning av tolkars och översättares kompetens kan inte på ett naturligtsätt hänföras till någon befintlig myndighets kompetensområde. Tolkar ochöversättare anlitas av en rad olika såväl allmänna som enskilda organ isamhället. En del av tolk- och översät-tai"verksamheten avser attunderlätta invandrares kontakter med myndigheter, på arbetsplatsen och med denövriga omgivningen. En annan del av verksamheten syftar till att underlättanäringslivets internationella kontakter eller kontakter mellan myndigheter pådet internationella planet. Dessa omständigheter talar för att ett särskiltstatligt organ inrättas för ändamålet. Även invandrarutredningen förordade isitt delbetänkande om tolkservice att denna uppgift bör ankoraraa på en särskUdmyndighet. Invandramtredningen föreslog att myndigheten borde organiseras iform av en statiig närand, Remissinstansema anslöt sig till utredningensförslag. 1975: 26 135 Motdenna bakgrand föreslås att en statiig nämnd statens tolk- och translatorsnämnd inrättas med uppgift att godkänna tolkar och auktorisera översättare iSverige samt att svara för tillsyn över deras verksamhet. Nämnden bör ävenföra register över godkända tolkar och auktoriserade translatorer. Med hänsyn tUlatt nämndens verksamhet inte låter sig hänföras tUl någon redan befintligmyndighets verksamhetsområde bör näranden sortera direkt under något avstatsdepartementen. Såväl sakskäl som praktiska skäl talar för att nämnden börsortera under , som f. n. handlägger vissa frågor omsamhällets tolk- och översättarservice. Nämndenbör ha sju ledamöter. De bör företräda rättsväsendet, universitets- ochhögskoleväsendet, kommunerna, , ulrikesintressen samt godkända tolkar ochauktoriserade översättare. Enbetydande uppgift för nämnden blir prövningsverksamheten. Prövningen av tolkarbör för att kunna omfatta så många tolkar som möjligt kunna äga ram länsvis.Prövning av översättare bör kunna anordnas rainst en gång i Stockholra,, och i mån av behov även på andra orter. Proveni saraband med godkännande av tolkar, som kan beräknas ta ianspråk för den person som prövas, bör bl. a. omfatta kunskaps- och färdighetsprovi konkreta tolksituationer, ett muntligt terminologiprov, ett prov i samhällsorienteringsamt ett prov i tolknings teknik och tolketik. Proven i konkreta tolkningssituationerbör som tidigare framhållits omfatta arbetsmarknadstolkning, rättstolkning,socialtolkning och sjukvårdstolkning. Proven bör bedömas av en grupp på minsttre examinatorer, varav två bör vara experter i det aktuella språket. I förstahand bör prövas tolkar i de språk sora talas av stora invandrargrupper iSverige, men vid varje provtillfälle bör även en prövning ske av tolkar inoranågot mindre språkområde. Stor hänsyn bör därvid tas till olika regionalabehov. Mellan 200 och 250 tolkar beräknas kunna bli prövade . Kostnaderna för verksamheten kan med ledning averfarenheter från examinationerna av rättstolkar beräknas uppgå tUl 150 000 krårligen inklusive lokalkostnader, kostnader för testmaterial och kostnader föranlitande av språkexperter. Den särskUda prövning i rättslolkning som godkändatolkar föreslås kunna genomgå beräknas kosta . Proveni samband raed auktorisation av translaiorer bör i princip motsvara de prov somtidigare anordnats av . Proven bör granskas av trevarandra oberoende experter, 50 och 100 översättare beräknas kunna bliprövade . Kostnaderna för dessa translatorsprov kan beräknas tiUsammanlagt 1975: 26 136 Närandenskansli bör vidare ha till uppgift att föra register över godkända tolkar ochauktoriserade translatorer. Förteckningar över godkända tolkar ochauktoriserade translatorer bör regelbundet distribueras tUl berördamyndigheter, institutioner och organisationer. Av väsentiig betydelse i dettasammanhang är bl. a. polisdistrikten, domstolarna, vissa centrala ämbetsverk,länsstyrelserna, invandrarbyråer samt vissa kommunala och landstingskommunalamyndigheter och institutioner. Nämnden bör även ha till uppgift att skaffa sigen överblick över tillgången också på andra kunniga tolkar och översättare ilandet, särskilt vad gäUer mindre förekommande språk. En väsentlig del avnämndens arbetsuppgifter koramer sålunda att utgöras av rådgivningsverksamhet itolk- och översättningsfrågor i förhållande till en rad organ i samhället ochtill allmänheten. Ett intimt samarbete bör därvid komraa till stånd raedinvandrarbyråerna. En väsentiig del av rådgivningsverksamheten kan förutsättasbli sådan verksamhet sora har till syfte att samordna och förbättrainvandrarbyråernas verksamhet med att upprätta register över tolkar ochöversättare, Ioch med att den tolkskola sora invandrarutredningen föreslog i sitt delbetänkandeora tolkservice inte kommer att förverkligas måste nämnden själv framställaallt erforderligt provmaterial, vilket föratsätter en något störrepersonalorganisation vid nämnden än vad invandrarutredningen beräknade för dennämnd som den föreslog. Vidare måste nämnden kunna förfoga över viss tekniskutrustning. TiUsitt förfogande bör nämnden ha ett kansli bestående av en kanslichef samt tvåhandläggare, vilka skall ha att svara för provverksamheten. Kanslichefen skallsvara för administrativa och juridiska frågor. Därutöver krävs två biträden ochen vaktmästare.