prop · FY0313 · 1975-12-31 00:00:00 — I utredningens uppdrag ingår däremot bl. a. att prövaerfarenheterna av den organisation som har valts för radions och televisionensverksamhet, bedöma den långsiktiga ekonomiska utvecklingen, precisera SverigesRadios kulturpolitiska uppgifter samt diskutera hur kontakten mellan SverigesRadio och publiken ytterligare skall kunna utvecklas. Frågan om inriktningen och omfattningen av rundradionsframtida utbildningsverksamhet utreds av litredningen (U 1971:13) angående denfortsatta verksamheten med radio och television inom utbildningsväsendet.Utredningsarbetet beräknas vara slutfört . Statsmakternas beslut om riktlinjerna för denstatUga kulturpoUtiken (prop. 1974:28, KrU 1974:15, rskr 1974:248) innebär attdenna bl. a. avser åtgärder inom radions och televisionens områden. Defastställda målen för den statliga kulturpolitiken bör alltså även avseåtgärder i fråga om dessa medier. Det är angeläget att radio och TV-verksamheten fårmöjligheter att utvecklas fortlöpande. Detta är nödvändigt om det skall varamöjligt att tillgodose de krav som allmänheten ställer på verksamheten. Någraangelägna reformer kan genomföras utan att resultatet av radioutredningensarbete behöver inväntas. I det följande lägger jag fram förslag om införande avlokalradio samt förslag om permanenta landsomfattande stereosändningar iljudradion. Jag tar också upp frågan om samhällsinformation i radio ochtelevision. Mina förslag och ställningstaganden i dessa frågor grundar sig pådet utredningsarbete som radioutredning (U 1970:49) (69) redovisari betänkandet (SOU 1973:8) Radio i utveckling. Jag lägger också fram förslagtill ställningstagande med anledning av reklamutredningens (K 1967:43)betänkande (SOU 1973:10) Reklam III. 5.2.1 Lokalradion i ett mediepolitiskt sammanhang De förslag som jag här lägger fram innebär endecentralisering inom ljudradioverksamheten för att i ökad utsträckning sökatillgodose regionala och lokala informationsbehov. Förslagen skall ses mot bakgrund av de strukturellaförändringar i samhället som har skett , däriblandde förändringar som har inträffat pä dagstidningsmarknaden. En koncentrationsprocess har pågått inomolika delar av samhäUet. En omfattande flyttning har ägt rum från landsbygd mottätorter. Kraven på bättre samhällsservice i form av socialvård, utbildning,samhällsplanering m. m. har resulterat i sammanläggning av kommuner tUl störreoch ekonomiskt starkare enheter. En Uknande tendens finns inom näringslivet ochorganisationerna. Små enheter har i stor utsträckning försvunnit ellersammanlagts med större. En motsvarande strukturförändring kan iakttas också inomdagspressen. Sedan slut har av dagstidningarnai lagts ned. Antalet var oförändrat 177 från är 1946 till 1950-taletsbörjan då de snabbt stigande kostnaderna för löner, papper och distributionskapade en ekonomiskt omöjlig situation för ett stort antal dagstidningar.Under 1950-talet försvann ett 40-tal tidningar och ytterligare ett 30-tal. Under senare århar nedläggningarna, tack vare aktiva insatser från samhällets sida genompresstöd, varit få. återstår drygt ett hundratal dagstidningar om man somdagstidning räknar publikationer som utkommer med minst tre nummer . Svårigheterna har i hög grad koncentrerats till de s. k.andratidningarna, dvs. de tidningsföretag som har en upplagemässigt störrekonkurrent på sin utgivningsort. En vanlig förklaring är att andratidningarna ikonkurrens med den dominerande tidningen på orten tvingas hålla sina kostnader,i synnerhet de redaktioneUa, på en högre nivå än intäkterna tillåter.Andratidningens upplagemässiga underläge motsvaras av ett underläge ocksåannonsmässigt. Detta innebär att den dominerande tidningen i konkurrensenåtnjuter stordriftsfördelar som följer av den större upplagan men också genomsitt överläge i fråga om annonser får extra inkomster. Förändringarna på dagstidningsmarknaden har lett tUl attaUt färre orter kommit att ha mer än en tidning. I landets 278 kommuner har -med ett krav på 20 procents hushållstäckning - endast av kommunernatillgång till minst två tidningar av olika politisk färg. De tendenser som här har berörts allt större enheter inomden offentliga förvaltningen och näringslivet och aUt färre tidningar kaninnebära problem som måste uppmärksammas. Om informationen om vad som händer iden egna kommunen eller organisationen inte fungerar tillfredsställande kan enförtroendeklyfta uppkomma. Dessutom minskas medborgarnas möjligheter attaktivt ta del i det demokratiska vardagsarbetet. Ett intensivt och fritt informationsflöde är en avförutsättningarna för en fungerande och vital demokrati. Det innebär inte med information kan lösa alla problem. Verkliga problem och motsättningarkan inte informeras bort, men en allsidig information kan hjälpa väljare ochvalda att på ett riktigare sätt angripa problemen. Informationen på olika nivåer måste gå i bådariktningarna. En press, radio och television som huvudsakligen informerade i enriktning, från beslutsfattare till medborgare, skuUe inte fyUa hela sinuppgift. Massmedierna bör också ge medborgare med ett angeläget budskapmöjlighet att göra sin röst hörd och bör därvid vara särskilt lyhörda för eftersattagrupper. En viktig uppgift för massmedierna i ett öppet samhälle är attkritiskt granska de beslut som fattas i stat, kommun, näringsliv ochorganisationer. Det förslag om införande av lokalradio som har lagts framav 69 och som efter remissbehandlingen setts över av en särskildarbetsgrupp är i detta sammanhang att beteckna som ett betydelsefullt steg moten förbättrad samhällsinformation. Innan jag går närmare in på förslaget villjag - med hänvisning till vad jag i det föregående har redovisat i fråga omriktlinjerna för den nuvarande rundradioverksamheten och i korthet beröra den regionala och lokala verksamhet somSveriges Radio f. n. bedriver. Enligt statsmakternas beslut på grundval av 1966 årsproposition angående rundradions fortsatta verksamhet m.m. (prop. 1966:136, SU1966:163, rskr 1966:388) utövas ledningen av av styrelsen ochradiochefen. Företaget har vidare sex självständiga programenheter: en förljudradion, en för , en för , en enhet för utbildningsprogram, en förutlandsprogram saml en för distrikten som tillsammans utgör en egenorganisation. En självständig teknikavdelning finns också. Distriktsenheternasom f. n. är elva till antalet är självständiga i förhällande tillföretagsledningen på samma sätt som de tre centrala programenheterna och fårårligen sina kostnadsramar faststäU-da enligt liknande principer som dessa.Distriktens kostnadsramar skall innefatta både riksprogramproduktionen och denregionala programverksamheten. Inom ljudradion var utveckUngen under många århuvudsakligen inriktad på den rikstäckande programverksamheten. En meromfattande regional produktion, där nyheterna utgör huvuddelen, startade ibörjan av . Den uppgick /66 till ca och hade tio årsenare vuxit till över . /74 sände den regionalaljudradion omkring eller, fördelade på distrikts-och sändningsområden, ca per dag och område. Riksprogramverksamhetenuppgick tiU ca . Huvuddelen av produktionen i regionalradion utgörs avnyheter, som sänds fyra eUer fem gånger . Sändningarna omfattar iregel ett helt distrikt, vilket innebär alt de vanligen går ut över mer än ettlän. I flera fall täcker sändningarna tre eller fyra län. I något fall delasvissa sändningar inom ett distrikt på två separata nyhetsprogram, som sändssamtidigt. En studie som har ulförts av förpublik- och programforskning visar att regionalprogrammentillhör ljudradions mest avlyssnade. De enskilda programmen har en publik pämellan 11 och och den totala regionalradiopubliken utgöromkring av befolkningen. Från dessa riksgenomsnitt finns avvikelser, denmest tydliga är att invånarna i de nordliga distrikten är flitigareregionalradiolyssnare än de i de sydliga. Utöver regionalradion förekommer försök medregionala televisionsprogram. Sändningarna omfattar nyhetsprogram på tiominuter vilka sänds måndagfredag över södra och västra regionerna samt nedreoch övre norrlandsregionerna. Den sammanlagda sändningstiden för den regionalanyhetsverksamheten i televisionen uppgick /74 iveckan. 69:s förslag innebär en ytterligare decentraliseringav ljudradions verksamhet. Utredningen föreslår sålunda att landet indelas i 36lokalradioområden, med en sändningstid för var och en av stationerna på 25-30timmar över P 3-nätet. Personalstyrkan föreslås bli 15 personer per station. Som huvudman för verksamhetenföreslår utredningen ett nytt radioföretag av public-service-typ, . Utredningen föreslår att lokalradion skall ge enortsanpassad information i form av nyheter, debatter och serviceprogram medsamhällsinformation. Enskilda medborgare, grupper och intressen föreslås fåökade möjligheter att komma tUl tals. 69 anser också att lokalradionaUsidigt skaU skildra områdets samhällsliv samt förströ och underhålla. Över utredningen har ett stort antal remissinstanseryttrat sig. En överväldigande del av remissopinionen är klart positiv till atten lokalradio upprättas. Den kritik som uttalats gäller utformningen avförslaget. Man kan på goda grunder anta att en liknande positivattityd till lokalradio finns hos radiolyssnarna. I samband med Radiosförsöksverksamhet med lokalradiosändningar i och samt iMalmfälten gjorde förpublik- och programforskning undersökningar för att söka utröna lyssnarnasintresse för och inst-ä\lning till lokalradion. Undersökningarna visade bl. a.att redan någon månad efter starten av befolkningen i området kändetill lokalradion. Försökssändningarna låg i P 3. Mätningar visar attradiolyssnarna i de områden som berördes av försöken lyssnade på lokalradionsmorgonprogram i ungefär samma omfattning som de tidigare hade lyssnat påriksprogrammen i P 3, dvs. Riksprogrammen i P3 består på morgnarna huvudsakligen av lätt underhållning. avlokalradiolyssnarna i de tre områdena ansåg att de lokalradiosändningar de hadelyssnat på som helhet var bra. De redogörelser som redaktionerna sammanställt efterlokalradioförsökens slut tyder också pä att sändningarna mötte starkt gensvarhos befolkningen i de tre lokalradioområdena vilket bl. a. yttrade sig i storamängder spontana brev och telefonsamtal. Liknande positiva reaktioner finns från remissinstansermed direkta erfarenheter av lokalradioförsöken. Så framhåller t. ex.Kooperativa förbundet () i sitt yttrande att helhetsintrycket fördekonsumentföreningar som berördes av försöken var positiva. Föreningarnasrepresentanter fick ökade kontakter med medlemmarna och allmänheten ochSveriges Radios försök hade på ett väsentligt sätt stimulerat den lokalapressen fill aktivitet och ökat intresse. Positiva uttalanden finns även från länsstyrelser ochkommuner i försöksområdena. i pekar påallmänhetens stora intresse för försöket och i sägersig ha enbart goda erfarenheter av proven. Samhällsfrågorna fick en väsentligtallsidigare belysning genom lokalradion vars verksamhet önskadeförlängd till dess den blir permanent. Ett av försöksområdena - Malmfälten - omfattade i motsatstill Radio och ett betydligt mindre område än ett heltlän. 1 remissyttrandet från i hävdas att området var för litet för att ge underlag för en seriösnyhetsbevakning. kommun anser att en lokalradio som omfattar endast endel av länet även måste ge de länsnyheter som den nuvarande regionalradionsänder. Det förslag till organisation av lokalradion som jaglägger fram i det följande avviker i flera avseenden från utredningens.Förslaget går i korthet ut på att landet indelas i 24 lokalradioområden, somvart och ett får en egen ledning, en genomsnittlig bemanning på 14 medarbetareoch en sändningstid som kan variera från 10 tiU beroende påområdenas storlek och befolkningsunderlag samt redaktionernas resurser. De 24lokalradiostationerna föreslås starta sin verksamhet . En stegvisuppbyggnad förordas så att de första stationerna börjar sända i början av åretoch de sista mot slutet. Som huvudman för lokalradion föreslås ett dotterbolagtill , i vilket innehar aktierna och regeringenutser majoriteten av styrelsens ledamöter. De lokala radiostationerna föreslås få tiU uppgift attgenom självständigt redaktionellt arbete spegla bl. a. de lokalasamhällsfrågorna och därvid ge enskilda medborgare samt olika grupper ochföreträdare för olika intressen möjlighet att komma till tals. Detförslag om införande av lokalradio som här läggs fram innebär en förändring avmassmediestrukturen i . Jag ser lokalradion som ett värdefuUt komplementtill lokalpressen inte som ett alternativ tiU en fortsatt utveckling av samhälletsstöd till pressen utan som en annan yttring av samma grundläggandemassmediepolitik. i (LO) har i sitt remissyttrandeanfört att det hot mot den faktiska yttrandefriheten som monopoliseringen avpressen utgör kan undanröjas genom samhällets stöd till en mångsidig dags- ochtidskriftspress och genom ett väl fungerande lokal- och regionalradiosystem.Jag delar denna uppfattning. 5.2.2 Sändarnät, områdesindelning och utbyggnad 69 redovisar två alternativ då det gäller att finnasändarnät för lokalradion. Det ena innebär att lokalradion placeras i ett av detre existerande FM-näten och att man därvid lägger lokalradion i FM 3-kanalentillsammans med riksradions program tre (P 3). Det andra alternativet innebäratt de nuvarande tre FM-näten kompletteras med ett fjärde nät. Detta skulletills vidare bU ett tillfälligt FM 4/AM-nät som på morgon- och fårdisponeras av P 1, under det att FM 1-nätet anvisas förlokalradio. 69 finner att behoven av utökad sändningstid förlokalradio, samhällsinformation och utbildning kan tillgodoses utan en nykanal. Utredningen förordar därför att alternativet med tre kanaler tillämpasåtminstone , då ett permanent landstäckandefjärde nät sannolikt kan erhållas inom t. ex. frekvensområdet 100 104megahertz(MHz). Flertalet av de remissinstanser som har yttrat sig ifrågan godtar utredningens förslag, men det betonas av flera att lösningen fårbetraktas som en övergångsföreteelse lUl dess att ett nytt permanent fjärde nätkan byggas ut. För dagen finns dock ingen godtagbar lösning som skullegöra det möjligt att ge lokalradion en egen sändningskanal. Möjligheterna atterhålla frekvenser för ett nytt landstäckande nät tycks dröja till mitten av1980-talet. Även nya sändningskanaler med hjälp av kanalklyvning innebär enlång introduktionstid därför att mottagarna saknar de tillsatser som behövs.Ett kombinerat nät som består av FM- och AM-sändare skulle kunna upprättasrelativt snabbi för ett av de nuvarande riksprogrammen och därmed skulle ettnät frigöras för lokalradion. Ett sådant kombinerat FM 4/AM-nät ger dock intetotal riksläckning och innebär sämre musikålergivning. Jag är inte beredd att förorda ett uppskov med lokalradioreformeni avvaktan på utbyggnad av nya distributionsnät och delar därför 69:suppfattning att lokalradion bör starta i en av de existerande programkanalerna.1 likhet med utredningen finner jag att en placering i P 3 är lämpligast bådemed tanke på det existerande utbudet och med hänsyn tiU lokalradions behov. P 3erbjuder större flexibilitet än P 1 och P 2 och de negativa effekterna påriksutbudet är i P 3 mindre än i de två andra kanalerna. Jag föreslår därföratt lokalradions programutbud sänds över FM 3-nätet. 3-nätet delas meUan P 3 och lokalradion får dettaemellertid återverkningar för programsällningen i alla tre kanalerna. P 3 är inte en renodlad musikradio. Av riksprogrammen i P 3 var /74enligt vad jag har inhämtat lätt grammofonmusik, blandadunderhållning m. m., program för ungdom och nyheter, sport m. m.Återstående utgjordes av kultur- och samhällsprogram, magasinsprogram,barnprogram m. m. Till bilden hör också att flera av de populäraunderhållningsprogrammen i P 3 Ugger på tider då en stor publik har möjlighetatt lyssna på radio dvs. , vid lunchdags och . Dessa tider är de intressantaste även för lokalradion. Omlokalradion skall använda sändarnälet för P 3 måste en del av det nuvarande P3-utbudet läggas på andra, mindre attraktiva tider, flyttas fill P 1 eUer P 2eUer utgå. Detta kan medföra all alla tre kanalerna i viss mån kommer att ändrakaraktär när lokalradion införs. Både P 1 och P 2 kan få mer musik ochunderhållning och P 3 mer information men kanske på vissa tider även mer lättgrammofonmusik och mindre av blandad underhållning. Det hittillsvarandesystemet med differentierade programkanaler kan således i viss utsträckningbehöva förändras i samband med lokalradions uppbyggnad. Programsättningenkommer att mer ingående prövas av radioutredning vars uppgift bl. a. är att i .ett sammanhang diskutera sändningslider och sändningsutrymmeför olika kategorier av program. 69 föreslår att lokalradion fullt utbyggd får enprogramtid på . Utöver denna fastlagda tid anserutredningen att lokalradion bör kunna förfoga över vissa reserverade tider påupp till ett par fimmar , s. k. bufferttider. På dessa tider skulle P 3endast sända grammofonmusik för att det skulle bh möjligt att uppnå rörlighetvid placeringen av en del av lokalradions programutbud. Totalt vill utredningenreservera sju limmar per dag för lokalradion utom då manföreslår fem limmar. Detta skuUe låsa programsättningen i P 3 på godlyssnartid tiU grammofonmusik vad utredningen kallar "ljudtapet" omfattande ett betydande antal timmar . En sådan lösning skuUe varafördelaktig för lokalradion. Jag anser emellertid att konsekvenserna förriksutbudel i aUa tre kanalerna vid ett genomförande av 69s förslag skullebli så omfattande att det inte kan accepteras att ge lokalradion ett så vältilltagel utrymme som utredningen föreslår. Jag föreslår därför att lokalradionunder uppbyggnadsperioden får sändningstider . Fråganom inplaceringen i P 3 av lokalradions ordinarie sändningsutrymme får bestämmasgenom särskild överenskommelse mellan och lokalradioföretaget. En vital lokalradio måste ges möjligheter att utöver deordinarie sändningarna gå ut med t. ex. extra nyhetssändningar eller debatteroch reportage som har stor aktualitet. Även sådana extra sändningar måste avdistribulionstekniska skäl huvudsakligen ligga i P 3 eftersom denna kanal förlokalradions behov blir kompletterad med ytterligare sändare. Beslut om extrasändningar bör fattas i den ordning som bestämts i den berörda överenskommelsenom sändningsutrymme. 69 föreslår en områdesindelning för lokalradion sominnebär att landet indelas i 36 lokalradioområden. Av landets 24 län utgörenligt förslaget 13 egna lokalradioområden. De återstående elva uppdelas i tvåeller tre områden. Denna områdesindelning har mött övervägande negativkritik. De alternativ som förs fram av remissinstanserna går i regel ut på attlänsindelningen skaU bestämma områdesindelning även för lokalradion. Motivetför delta är främst alt länet är arbetsområde för en rad myndigheter ochorganisationer samt att en länsradio skulle stärka samhörighetskänslan i länetmedan en uppdelning på två eller tre lokalradioområden skulle splittragemenskapen i området. Jag anser att dessa argument har en betydande styrka. remissinstanser har emellertid undervärderat de problem som stora områdenskapar. Verkligt lokal information är givetvis intressant just för den lokalapublik som denna information främst riktar sig till. Mycket stora områden kandärför medföra svårigheter att väcka intresse för det lokala stoffet. När jag i Ukhet med flertalet remissinstanser ändå med ettpar undantag förordar länen som områden för lokalradion är det av flera skäl. 5 1975 1 saml. Ett stort antal frågor berör länet som helhet. Färre ochstörre områden innebär också att man för samma ekonomiska insats kan skapastörre redaktioner med fler specialiserade medarbetare och därmed också ettkvafitativt bättre programutbud. En länsvis organiserad lokalradio kan vidareges betydande flexibilitet. Man kan t. ex. tänka sig att nyhetssändningarnadelas så att nyheter som är av intresse för samtliga länsbor går ut över helalänet och att därefter de nyheter som är av utpräglat lokalt intresse sändsöver mindre områden. Detta kan gälla även andra program än nyheter, t. ex.lokala debatter och lokal sport. Jag finner det inte lämpligt att nu reguljärtstarta en sådan verksamhet. För att vinna erfarenheter bör dock ett parlokalredaktioner få möjlighet att försöksvis sända lokala program, främstnyheter, över ett begränsat område. och är två orter somenligt min mening lämpar sig väl för sådan försöksverksamhet.Medelstilldelningen bör erbjuda utrymme för detta. I de trestorstadsområdena är synen på områdesindelningen en annan än i landet i övrigt.Remissinstanserna i dessa områden finner det naturligt att dela upp länen i tvåeller tre lokalradioområden, bl. a. därför att en länsradio med en relativtliten redaktion och begränsad sändningstid skulle möta stora svårigheter atttiUfredsställande bevaka det stora antalet kommunala och andra aktiviteter somförekommer i storstadslänen. Jag har förståelse för denna uppfattning, menfinner del ändå lämpUgl att så konsekvent som möjligt låta länen utgöraindelningsgrund för lokalradioområdena. De problem som storstadsområdena harbör lösas genom att redaktionerna i dessa områden får en starkare bemanning ochnågot mer sändningstid än i mindre län. På flerahåll bryter näringsgeografiska och andra samband länsgränserna. Invånarna i enkommun eller länsdel kan ha huvuddelen av sina förbindelser med en tätort i ettannat län och därmed också intresse av information från lokalradion i dettalän. I flertalet fall löses detta genom att lyssnarna i sådana områden harmöjlighet att med godtagbar hörbarhet ta emot sändningar från både den egnalänsradion och länsradion i det område med vilket de har de starkastenäringsgeografiska förbindelserna. Lokalradioredaktionerna bör varauppmärksamma på problemen i sådana områden och genom samarbete ge invånarnamöjlighet att få aktiviteterna i sin kommun bevakade i båda programmen.Lokalradioföretagets ledning bör följa dessa frågor och vidta de åtgärder sombehövs. Exempel påsådana områden som här åsyftas är i län som har ennäringsgeografisk samhörighet med samt och i länsom i näringsgeografisk bemärkelse tUlhör influensområde. Andraexempel är norra delarna av län som av tradition är inriktade motÖstergötlands län och i som har stark anknytning tUlGöteborg. IVästsverige är Cr näringsgeografiska sambanden över länsgränserna på vissa hållså omfattande att det för lokalradions del finns starka motiv för ett undantag från en indelning som följer länsgränserna.Jag föreslår därför att samt indelas itvå lokalradioområden som avviker från länsgränserna. Det norra har sintyngdpunkt i , och , som avstatsmakterna i den regionalpolitiska ortsklassificeringen betecknats somprimärt centrum. Lokalradioområdet bör omfatta kommunerna i samtDals-Ed, , , , , , ochLilla Edet i . Det södraradioområdet bör omfatta och med om-kringliggande kommuner. Tillområdet bör föras , , , , , ,, och i samt Ale, ,, , , , , , ochTranemo i . bör få en egen lokalredaktion som förserradioområdet med programstoff för sändning över hela området men som dessutom,som ett led i den tidigare nämnda försöksverksamheten, svarar för sändningaröver och omkringliggande kommuner. Även iSkåne existerar starka näringsgeografiska samband över länsgränsen mellanMalmöhus och län. Särskilt påtagligt är detta i nordvästra ochsydvästra där samarbetsorgan har bildats bestående av kommuner från bådalänen. De kartläggningar som redovisas i länsberedningens (C 1970:28)betänkande (SOU 1974:84) Stat och kommun i samverkan visar också attmyndigheter, organisationer och närings-Uv påfallande ofta betraktar somen enhet. Betydande näringsgeografiska och andra samband existerarockså över gränsen mot och även här förekommer en viss pendUng i bådariktningar över länsgränsen. Mot denna bakgrund är det rimligt anta att i detta områdefinns ett stort intresse för information som rör hela och . Detkan därför vara lämpligt att lokalradioredaktionerna i , Kristianstadsoch samverkar för att få en god täckning av sådana regionalanyheter. Dessa kan ingå som en del i varje redaktions länsvisanyhetssändningar.