prop · FZ03160 · 1975-12-31 00:00:00 — Ett utfiöde av offentlighetsprincipen är sålundabestämmelserna om rätt för allmänheten att närvara vid förhandlingar i debeslutande demokratiska församlingarna och vid domstolarna, Föreskrifierna i TFom skydd för den som lämnar meddelanden lill pressen främjar också insynen iallmänna angelägenheter, 1 första hand förknippas emellertidoffentlighetsprincipen med grundsatsen om allmänna handlingars offentlighet.Denna grundsats framgår av 2 kap. 1 ij TF, där det anges att varie svenskmedborgare skall äga fri tillgång till allmänna handlingar. Principenom handlingars offentlighet kan ses som en särskild yuring 1975/76:160 24 avden medborgerliga informationsrätten. Delta synsätt anläggs i 2 kap. RF, därmedborgarna genom 1 § tillförsäkras rält lill information. Denna definieras somen rätt att inhämta och mottaga uppgifter och upplysningar. Med hänsyftninghärpå anges i 4 § i samma kapitel all beträffande rätten att la del av allmänhandling gäller vad som är föreskrivet i TF. Informationsrättenoch yttrandefriheten, däri inbegripet den grundlags-skyddade tryckfriheten, harett mycket nära samband med varandra. Båda rältigheterna är nödvändiga för enobeskuren politisk debatt, för en fri nyhetsförmedling och för ell förgrenatoch rikt kulturiiv. I överensstämmelse med dessa tankegångar anges i 2 kap. TFatt rätten all la del av allmänna handlingar gäller "till främjande av ettfritt meningsutbyte och en allsidig upplysning". Samma uttryckssättanvänds i 1 kap, 1 § andra stycket om tryckfriheten. Detfinns alltså anledning att se reglerna om tryckfrihet och handlingsoffentlighet i ett sammanhang. Sambandet mellan dessa komplex av reglerframstod särskilt starkt för upphovsmännen till vår första tryckfrihetsförordning,TF, Dessa såg som något mycket väsentligt att medborgarna genom tryckkunde offentliggöra myndigheternas handlingar. En återspegling härav ärbestämmelsen i I kap, I ij gällande TF om att tryckfriheten innebär bl. a. rättatt i tryckt skrift offentliggöra allmänna handlingar. Det är emellertiduppenbart alt den fria tillgången till myndigheternas dokument i våra dagarhar en betydelse som sträcker sig långt härutöver. Principenom att myndigheternas skriftliga material skall vara offentligt måsteemellertid vidkännas åtskilliga undantag av hänsyn till vikliga allmänna ochenskilda intressen. En begränsning följer redan av del förhållandet att intealla handlingar som finns hos myndigheterna är att anse som allmänna. Myndigheternahar fått ett vissl skydd mot insyn i sitt interna arbetsmaterial under den tidsom handläggning av ett ärende pågår. Bestämmelserna om när en handling ärallmän återfinns i TF, Av slörre betydelse för offentlighetsprincipensräckvidd är emellertid de inskränkningar som är föreskrivna i rätten att ta delav handlingarsom enligt TF är allmänna. Dessa sekretessregler ingår numera intei TF ulan är i huvudsak upptagna i en särskild lag, sekretesslag. I TFanges endast de ändamål för vilka sekretessbestämmelser får beslutas.Beträffande dessa ändamålsbestämmelser och sekretessregleringen i övrigt fårjag hänvisa lill redogörelsen i det föregående (avsnitt 3), Jag vill här endastframhålla det i och för sig självklara förhållandet att myndigheternaseventuella intresse av att undgå kritik inte hör till de intressen somberättigar till inskränkningar av offentligheten. Offentlighetsprincipenomfattar inte alla institutioner som i någon form utövar verksamhet för detallmänna. Endast om en handling är förvarad hos en statlig eller kommunalmyndighet är den, enligt vad som föreskrivs i 2 kap, 2 § TF, allmän. I principfaller andra subjekt som utövar offentlig förvaltning utanförtillämpningsområdet för 2 kap, TF, Handlingar hos s. k. Prop.1975/76:160 25 allmännainräuningar, hos samhällsägda bolag och hos föreningar eller stiftelser ivilka samhället har ett bestämmande infiytande är sålunda inle på grund av TFoffentliga. Även om ett organ som står uianför den statliga eller kommunala myndigheisorganisationenhar anförtrotts uppgifter som innebär myndighetsutövning, följer inte hellerdärav att del är underkastat regleringen i 2 kap, TF. 4.2Offentlighetskommittén och offentlighets- och sekretesslagstiftnings-kommittén OSKåterger i nära anslutning till OK motiven för principen om allmänna handlingarsoffentlighet på följande sätt. Genom att myndigheternas åtgärder är föremål förallmän insyn får allmänheten möjligheter att kontrollera myndigheternashandläggningsrutiner, ambition och effektivitet. Felaktigt eller olämpligthandlande kan bli föremål för kritik, som i gynnsamma fall leder till rättelseeller försvårar ett upprepande. Ovederhäftig och illa underbyggd kritik molkorrekt arbetande myndigheter får svårare att vinna tilltro hos en allmänhetsom genom offentligheten själv har möjlighet att kontrollera sanningshalten igjorda påståenden. Insynen förbättrar också informations-läget över huvudtaget, och den för en demokrati vitala debatten om samhällets organisation,uppgifter och tillstånd kan föras med ett tillföriiiligare underiag än ommyndigheternas material inle stod till förfogande, OSKframhåller att de sålunda framförda synpunkterna genom sin generellautformning är utsatta för risken att i konkreta fall sättas åt sidan lillförmån för motstående sekretessintressen. varnar mot bakgrund härav förobestämt formulerade sekretessregler. Utredningen förklarar emellertid att denfinner undanlag från ofienlligheten ofrånkomliga och pekar .särskilt på attbehovet av att skydda enskildas personliga förhållanden har blivit kännbart medhänsyn lill den datatekniska utvecklingen. OKansåg att frågan om en utvidgning av offentlighetsprincipen till alt gällasubjekt utanför det traditionella myndighetsområdet i huvudsak låg utanför utredningsuppdragetsram. OK föreslog dock en bestämmelse som i offentlighetshänseende med myndighetjämställde bolag, förening, stiftelse och annat enskilt organ till den del dessåtgärder genom klagan eller underställning kunde dras under myndighets prövning.Detta förslag har inte tagits upp av . Denna utredning förklarar alt deninte har ansett sig böra lägga fram radikalt nya förslag i fråga omofTentlighetsprincipens räckvidd. Enligt står man emellertid här införväsentliga frågor om de demokratiskt legitimerade informationsvägarna.Offentlighetsprincipen kan, framhålls del, länkas få en utvidgadtillämpning. Detta kräver dock enligt en särskild ulredning. 1975/76:160 26 Offentlighetsprincipensbelydelse för det demokratiska styrelseskicket och för medborgarnasrättssäkerhet understryks av fiera remissinsianser. Regeringsrätten ochPressens sainarbeisnämnd framhåller sålunda att tillgången till allmännahandlingar är en viktig förutsättning för den fria åsiktsbildning på vilken densvenska folkstyrelsen bygger enligt 1 kap, I ij RF, Enligt TCO urholkasfolkslyrelsens idé i samma mån som de människor som skall beslula i sina egnaangelägenheter undanhålls information i form av åsikter och fakta, Sveahovrätt pekar på som en baksida av offentlighetsprincipen att den kan leda tillatt myndigheter och tjänstemän i viss utsträckning underlåter att fästauppgifter på papper. Denna risk kan motverkas genom lämpligt utformadesekretessregler, men även andra åtgärder bör vidtas. Hovrätten föreslår allfrågan om en allmän regel om dokumentationsskyldighei för myndigheternaövervägs vid ärendets fortsatta behandling. Någraremissinstanser diskuterar frågan om offentlighetsprincipen skall omfattaockså andra handlingar än sådana som finns hos myndighet. Juridiskafakulteten vid anser det riktigt att liksom hittillsprincipiellt begränsa offentlighetsprincipens tillämpningsområde lill att avsematerial hos statliga och kommunala organ. Visserligen kommer därmed denväxande del av den offentliga verksamheien som utövas i pri-vaträllsliga formeratt falla uianför tillämpningsområdet, men del torde knappast vara möjligt atti den allmänna lagstiftningen på området konstruera en formel, som utsträckeroffentlighetsprincipens tillämpningsområde till sådana sektorer utanför deltraditionella myndighetsområdet, där legitima skäl för ökad insyn föreligger,ulan alt jämväl innefatta allehanda andra organ. Fakulteten tillstyrker sålundaförslagel att som grundläggande kriterium föreskriva, alt med myndighet förståsstatliga och kommunala organ. Regeringsrättenpåpekar att begränsningen av offentlighetsgrundsaisen lill att gälla endastinom offentlig verksamhet får till följd att varje överförande av uppgift frånoffentligt lill enskilt organ innebär motsvarande inskränkning avoffentligheten. Enligt 11 kap. 6 § tredje styckei RF kan förvaltningsuppgiftöverlämnas till bolag, förening, samfällighet eller stiftelse. Regeringsrättenframhåller att offentlighetsprincipens räckvidd i realiteten blir beroende av ivilken omfattning ulnyttjar detta grundlagsstadgande eller kommun påmotsvarande sätt lämnar från sig uppgift. Så snart fråga uppkommer attöveriämna offentlig uppgift till ett privaträttsligt subjekt, måste enligtregeringsrätten konsekvensen härav i offent I ighelshänseende noga övervägas.Uppenbart är att åtskilliga slag av uppgifter är av den natur, au de - bl. a,av hänsyn till behovet av offentlighet - inte kan få "privatiseras".Regeringsrätten anser därför att möjligheterna att överföra förvaltningsupp- Prop.1975/76:160 27 gifterlill bolag och andra enskilda rättssubjekt, om offeniligheisinlresset skallprioriteras, får begagnas snävt inom både den statliga och den kommunalasektorn, Länsslyrelsen i Göieb(iri;s och län och Svenskaspar-bank.slöivnlngen ger unryck för liknande synpunkter, Slatens Industriverkpåpekar all kommittén inte har tagit slällning till del problem som kan skapasav bestämmelsen i 11 kap, 6 ij tredje stycket RF, Enligt industriverkets meningbör samma regler gälla för de handlingar som har anknytning till en verksamhelsom innefattar myndighetsutövning oavsett om denna verksamhel ligger på enmyndighet eller på ett privai-rällsligt subjekt. Verket förklarar all delfinner dei vanskligt au bedöma om det är lagtekniskt möjligt att åsladkommadenna likformighet eller om frågan kan lösas på annal säu än genom reglering igrundlag, I vart fall bör problemet enligt verket närmare belysas vid den slutligaprövningen av kommitténs förslag. Statskontoretföreslår all offentlighetsprincipen - vad den statliga verksamheten beträffar- omfattar organ som är en dei av staten i den meningen att de saknar egenrättssubjekt i viiel saml dessutom från staten fristående organ i denutsträckning dessas verksamhel innebär myndighetsutövning med stöd av lag ellerförordning. Statskontoret förklarar att del finner del angelägel all de frågorsom aktualiseras av att statlig verksamhel bedrivs i olika former belyses närmareoch nämner all det har påbörial en ulredning som tar upp vissa av dessa frågor, Sveahovrätt och Svenska kommunförbundei instämmer i utredningens uttalande att enutvidgning av offentlighetsprincipens tillämpningsområde uianför deltraditionella myndighetsområdet kräver en särskild utredning. Hovrättenframhåller emellertid därutöver att privati,seringen av myndig-hetsförvaltningunder har varit föremål för uppmärksamhet och debatt, framför alll pådel kommunala området. Hovrätten erinrar om uttalanden i frågan som har gjortsav kommunalräiiskommiilén i SOU 1965:40 och av utredningen om den kommunalademokratin i SOU 1975:41, Hovrätten återger sistnämnda utrednings uttalandeatt det finns skäl som talar föratt offentlighetsprincipen hell eller delvisskall gälla kommunägda företag samt instämmer i utredningens förslag att ensärskild utredning bör komma till slånd. En sådan ulredning bör enliglhovrätten omfatta såväl statlig som verksamhet i privairäiisligaformer och bör inle begränsas till subjekt, som helt ägs av stat eller kommun,utan avse alla sådana, i vilka stat eller kommun har ett bestämmandeinfiytande. Svenskasparbaiikslöivningen uttalar au del är tydligt all ofleniligheisprin-cipensräckvidd blir beroende av i vilken omlallning man utnyttjar stadgandet i II kap,6 ij iredje slyckel RF enligt vilkel förvaltningsuppgift kan överlämnas tillbolag, förening, samfällighet eller stiftelse. Uppenbart är all vilka uppgiftersom helst inte kan få läggas på bolag. Skälen lill "privatiseringen"kan vara av skilda slag. Man kan vilja gå utöver de slalligalönebeslämmelserna. undvika insyn från de offentliga revisionsorganen etc. 1975/76:160 28 1sådana sammanhang måste alltid klargöras vad detta kan få för konsekvenser föroffentlighetsprincipen. Alt lägga förvaltningsuppgifter i bolagsform endast isyfte att inskränka oftentligheisprincipens tillämpningsområde måste ansesförkastligt. Den grundlagsenliga rätten all privaiisera förvali-ningsuppgifiermåste alltså utnyttjas med omdöme och hållas inom rimliga gränser. Del gällerbåde den statliga och kommunala sektorn. Datainspektionenerinrar om att offentlighetsprincipens räckvidd har direkt betydelse fördatalagens tillämplighet. När fråga inte är om personregister hos myndighetutan hos enskilda personer eller sammanslutningar, t.ex, statliga och kommunalabolag, kan nämligen alll utlämnande av uppgifter från registret, om det försmed ADB, regleras av dalainspektionen med stöd av 6 S datalagen. Sekretessenkan alltså från fall till fall anpassas efter vad hänsyn till den personligaintegriteten kräver. Något fall där detta intresse kolliderat medoffentlighetsintressel i fråga om statliga eller kommunala bolag eller andraav myndigheter bildade privaträttsliga sammanslutningar har ännu inieförekommit. Såvitt frågan gäller den enskildes integritet i ADB-registersaknas alltså enligl inspektionen anledning alt utsträckaoffentlighetsprincipens räckvidd. 4.4Utredningen om den kommunala demokratin Utredningenom den kommunala demokratin har i sitt huvudbetänkande (SOU 1975:41) Kommunaldemokrati behandlat frågan om offentlig insyn i de kommunägda företagen.Utredningen anser att en utsträckt offentlighet för dessa företag är önskvärd.Del finns enligl utredningens uppfattning skäl som talar för alloffentlighetsprincipen enligl TF helt eller delvis skall gälla de kommunägdaföretagen. Frågan om offentlighetsprincipens tillämpning i kommunägda företagsammanhänger emellertid med ett större problemkomplex. Det gäller över huvudtagel frågan om offentlighetsprincipens tillämpning på områden som intekarakteriseras som myndighetsområde. Utredningen föreslår därför all frågan omen utvidgad tillämpning av offentlighetsprincipen blir föremål för särskildutredning. 5Den författningstekniska regleringen 5.1 Gällande rätt Bestämmelsersom reglerar allmänna handlingars offentlighet finns f. n. i både grundlag,vanlig lag och regeringsförfailningar. 12 kap. 4 § RF anges alt beiräffande rätten att ta del av allmänna handlingar gällervad som är föreskrivet i TF. De grundläggande bestämmelserna om allmänhandlings offentlighet är intagna i 2 kap, TF, I I § slås principen om fritillgång till allmänna handlingar fast. Där anges också de ändamål för vilkaavsteg från principen är tillåtna. Enligl paragrafen skall i särskild 1975/76:160 29 lagnoga anges de fall då allmänna handlingar skall hållas hemliga. Kapitletinnehåller i övrigt beslämmelser om vad som skall förslås med myndighet ochallmän handling, hur utlämnande av sådan handling skall gå till och om besväröver avslagsbeslut m.m. 1 9 § andra stycket finns föreskrifter om vem som inomen myndighet beslutar i fråga om handlings utlämnande, 11 § upptar en ingåendereglering av instansordningen vid besvärsprövningen. Framlill fanns de materiella sekretessreglerna TF. I 2 § 4 mom.räknades upp skilda typer av handlingar beträffande vilka Iryckningsrälten ochrätten till utbekommande var inskränkt. Efter beslul om grundlagsändringen åren1936 och 1937 bröts undantagen från offentlighetsprincipen ul ur TF ochplacerades i en särskild lag, lagen (1937:249) om inskränkningar i rätten auutbekomma allmänna handlingar. Tillkomsten av denna sekretesslag innebar engenomgripande revision av sekretessreglerna, vars omfallning utökades iförhållande lill gällande räu. Vid tillkomsten av TF företogs intenågon mera långtgående översyn av bestämmelserna om allmänna handlingarsoffentlighet och om inskränkningar däri. Sekretesslageninnehåller en ingående uppräkning av fall då allmänna handlingar skall hållashemliga. Sekretessen är knuten lill viss myndighei, viss lyp av ärenden ellerlill vissl verksamhetsområde. En och samma paragraf tillgodoser i vissa fallfiera olika sekretessändamål. Lagens disposition har därigenom blivit oklar.Efter sin tillkomst har lagen dessutom blivit föremål för en betydandepåbyggnad. Somnämnts kräver 2 kap. TF att de fall då en handling får hemlighållas skall angesnoga i en särskild lag. 1 allmänhel har också reglerna i sekretesslagen formenav direkta förbud mot utlämnande. I vissa fall har emellertid sekretessen intereglerats uttömmande genom lagen. Sålundainnehåller några paragrafer, t. ex. 11 ij första stycket och 23 §, förbud avden konstruktionen alt vissa handlingar inte får lämnas ut i andra fall än somanges i annan lag. En liknande reglering finns i 15 §, 17 § första slyckel och31 §. Ifråga om fiera vikliga grupper av handlingar ger sekretesslagen regeringenmöjlighet att upprätthålla sekretess inom vissa allmänt angivna gränser. Idessa fall finns den närmare regleringen i s. k. sekretesskungörelser. Deområden det här är frågan om är försvaret (4 §), granskning, inspektion ellerkunskapsprov och psykologisk undersökning (7 §), utredning, kontroll eller stödverksamhetmed avseende på näringslivet (21 §), rättshjälp åt enskilda genom andramyndigheter än allmän advokatbyrå eller publicus (26 § andra stycket),undersökning och ulredning m, m. till enskilds tjänst (27 §), utlåning avallmänna medel av annan myndighei än (32 §) samt statligaaffärsdrivande verks affärs- eller driftförhållanden (34 a S). Sekretessregleringengenom regeringsförfattningar har blivit omfattande. F. n. finns sjusekretessförfattningar på försvarets område. 1975/76:160 30 viisentligenpå 4 § sekretesslagen. På del civila området finns sekretess-föreskrifter ikungörelsen (1939:7) med förordnanden på civilförvaltningens område jämliktlagen (nr 249) om inskränkningar i rätten att utbekommaallmänna handlingar. Denna stöder sig på återstoden av nyssnämnda paragrafer isekretesslagen. Av de sex paragraferna i civilförvaltningenssekrelesskungörelse omfattar 2 och 4 ijij eu myckel slorl antal punkter. Åtskilligaav beslämmelserna i sekretesslagen är så konstruerade att de föreskriversekretess för hela kategorier av handlingar med endast den inskränkningen atten viss angiven myndighei kan ge tillstånd till utlämnande. Hit hör t. ex, 3 §första styckei, 6, 8, 9, 33 och 35 ijij. Andra bestämmelser föreskriversekretess som huvudregel men anger alt handling skall lämnas ut, om man kanvara säker på all utlämnandet inle kommer all missbrukas till skada lor vissaangivna personer (se t, ex, 14 ij första styckei). En Iredje grupp avbestämmelser anger visserligen ett anlal typer av handlingar men låteravgörandet i del enskilda fallel bero på om utlämnande kan eller kan antaslända lill skada av ett angivet slag (t, ex, 4 och 10 ijij). OKföreslog en ny ordning för fördelningen av reglerna om offentlighet ochsekretess mellan å ena sidan grundlag och å den andra sidan lag ellerförfattning av annan natur. Förslaget innebar att de principiella förutsättningarnaför sekretess, liksom gränserna för sekretessen skulle anges i TF. Med dennakonstruktion skulle 2 kap. TF innehålla elva paragrafer som handlade ominskränkningar i offentlighetsgrundsaisen. Dessa paragrafer var i förslagetuppställda så att de i lur och ordning angav de olika intressen som sekretessenavsåg au skydda, såsom enskilds personliga förhållanden, enskilds ekonomiskaförhållanden, slatens och kommunernas ekonomiska inlressen etc. Dispositionenvar alltså funktionell. Av systematiken följde att mer än ett sekrelesstadgandekunde vara tillämpligt inom samma område och även på samma handling. Enligtförslaget skulle däremot TF inte ange på vilka typer av handlingar som dessasekretessregler skulle tillämpas. I den delen hänvisades i stället till engenom vanlig lag beslutad lillämp-ningsförleckning, I denna förteckning, somvar uppdelad på de skilda sekretessreglerna, räknades utförligt upp handlings-och ärendelyper m, m. Förteckningen angav också tidsgränser för sekretessenbeträffande enstaka slag av handlingar. Genom lillämpningsbestämmelserna kundeområdet för sekretessen preciseras och krympas men inte utvidgas. Något behovav särskilda sekrelesskungörelser förelåg inte med förslaget.Sekretessbestämmelserna var i så utformade au det för de typer avhandlingar, där del finns ett allmänt intresse av insyn, fordrades eukonstaterande i varje enskilt fall av sekreiessbehov för att utlämnande skullefå vägras. 1OK:s lagförslag fanns inle någon motsvarighet till nuvarande föreskrifier 1975/76:160 31 isekretesslagen som ger annan myndighet än regeringen behörighet att lämnatillstånd till utlämnande av handling som annars är hemlig. Dessa föreskrifteransågs ersatta av beslämmelser enligt vilka handlingar skall hållas hemligaendasl då vissa villkor är uppfyllda. Vid remissbehandlingenvitsordades allmänt att hade stora förtjänster från principiellaoch teoretiska synpunkter. Flera remissinstanser med särskild sakkunskapbeträffande sekretessfrågor, däribland JO och JK, kritiserade emellertid denlagtekniska lösningen och uttalade starka tvivel beträffande de tillämpandeorganens praktiska möjligheter att hantera en sekretesslagstiftning med denkonstruktion som OK hade föreslagit. Kritiken sköt särskilt in sig på delförhållandel att i många fall fiera paragrafer skulle få tillämpas på en ochsamma handling. En annan synpunkt var att man, om förslaget genomfördes, skullefå ganska detaljerade regler i ivå skilda författningar av olika statsrättsligvalör, utan att därför reglerna blev så preciserade alt avsedd restriktivitet itillämpningen kunde förväntas. OSKutgår från de olika önskemål som kan ställas på den formella konstruktionen avsekretessregleringen. Offentlighetsprincipen gynnas, framhålls det, omsekretessregleringen görs i grundlag. Allmänt hållna regler, som passar igrundlag, kan emellertid föriora i klarhet. Det börenligt kommittén beaktasalt sekretessbestämmelserna skall vara begripliga för medborgarna i allmänhet.Mera detaljerade regler, som ger bestämda besked om rättsläget, har dessutomett egenvärde genom att tvinga fram noggrannare ställningstaganden. Detenderar å andra sidan att undanskymma principen om offentlighet. Enligt OSKtalar övervägande skäl för all nuvarande ordning för fördelning av regleringenmellan grundlag och lag behålls i princip. En tillräcklig garanti för attoffentlighetsprincipen bevaras ligger i kravet på medverkan förbeslut om begränsningar. Den förordade fördelningen av normerna tillgodoser kravetpå att nödvändiga ändringar i sekretesslagstiftningen skall kunna genomförasutan onödig omgång, understryker att en uppräkning i grundlag av tillåtnasekretessgrunder har ett betydande värde genom att ange sekretessens ytterstagräns. OSKföreslår sålunda att i grundlag anges de grunder som får föranleda sekretessoch att hänvisning sker lill särskild lag, i vilken sekrelessfallen skall"noga angivas". Detav föreslagna grundlagskapitlei om allmänna handlingar innehåller i övrigtbestämmelser i samma ämnen som gällande 2 kap. TF. Nuvarande föreskrifter i 2kap. 9 § andra stycket TF om vem som inom myndighei prövar fråga om utlämnandeav allmän handling saknar emellertid motsvarighet i det nya kapitlet. Dettainnehåller inle heller bestämmelser om besvärsgången vid talan mot myndighetsavslagsbeslut. Prop.1975/76:160 32 Densärskilda lag som enligt förslagel skall uppta sekretessbestämmelserna ochersätta nuvarande sekretesslag har i OSK:s förslag rubriken lag om allmännahandlingar, Lagen innehåller inle endasl beslämmelser om sekretess iförhållande lill allmänheten ulan också föreskrifter i andra ämnen, såsombeiräffande diarieföring och registrering, sekretess myndigheterna emellan ochbesvärsinstanser.