prop · FZ03179 · 1975-12-31 00:00:00 — Även om arbetstidslagen inte förbjuder sådant övertidsuttag somnu nämnts, har det dock vid lagens tillkomst fömtsätts att parterna avtalsvägenskulle enas om en lämplig lösning i detta avseende. Eftersom behovet av enreglering i arbetstidslagen har påtalats, föreslås i promemorian enbestämmelse av innebörd att vid beräkning av allmän och extra övertid ordinarie arbetstid enligt arbetstidslagen skall minskas med hänsyn tiUinfallande arbetsfri helgdag. TUl deima princip har flertalet remissinstanseranslutit sig. 1975/76:179 12 Ävenjag delar den uppfattning som på förevarande punkt har kommit till uttryck idepartementspromemorian. och Svenska kommunförbimdet har isina remissyttranden invänt att förslaget inte tar hänsyn till fall därkortare arbetstid än har avtalats i syfte att hårdarbetsvecka skall tillämpas. Mot detta vUl jag framhålla följande. Ivissa fall träffas avtal om en sänkning från .40 timmar-i veckan av denordinarie veckoarbetstiden med hänsyn till infallande helgdagar somej är . avtalas att veckoarbetstiden skall gälla oavsettantalet infallande helgdagar. Härvid får enligt min mening ansesatt den ordinarie arbetstiden minskats med hänsyn tiU arbetsfri helgdag påsätt som anges i den föreslagna bestämmelsen. Jag vUl tillägga att förslaget endasttar sikte på sådana fall där det är fråga om reguljär 40-timmars-vecka enligtarbetstidslagen. Någon motsvarande reducering föreslås inte beträffande avtaladordinarie arbetstid när denna ligger till gnmd för övertidsberäkningen. Här kanföratsättas att frågan blir löst i de särskilda arbetstidsavtalen. Principenatt mjukvecka skall tUlämpas vid beräkning av allmän övertid har idepartementspromemorian formulerats om en schablonregel. Den föreslagna bestämmelsenbygger sålunda på arbetstidsförhållandena för arbetstagare som regelbundetarbetar varje helgfri måndagfredag. Mot schablonregeln har en delremissinstanser erinrat att andra arbetstidsförhållandén förekommer i storutsträckning. Det finns enligt min mening anledning att ta hänsyn till dettavid bestämmelsens' utformning. Vid beräkning av övertiden bör man därför minskaden ordinarie arbetstiden med den arbetstid som arbetstagaren skulle ha fullgjortom arbetsfri helgdag, som ej är söndag, i stället hade varit vardag. Jagföreslår att i arbetstidslagen tas in en föreskrift av denna innebörd. Därmedblir det också klart att reduceringsregeln inte avses bli tillämplig när denenskilde arbetstagaren utför arbete under helgdagen. I någraremissyttranden tas upp frågor om hur andra former av ledighet skall betraktasvid registrering av övertid enligt arbetstidslagen. Med anledning härav villjag uttala att det enligt min uppfattning är naturligt att jämställa t. ex.semesterledighet och sjukledighet med arbetad tid vid beräkning avövertidsuttag. Samma betraktelsesätt torde böra anläggas i fråga om ledighetför fackligt arbete som med stöd av lag kan utföras under arbetstagarensordinarie arbetstid. I andra fall kan det vara mera tveksamt i vad mån ledighetskall skall jämställas med tid då arbete utförts. Frågan om s. k. privilegieradfrånvaro blir även aktuell vid utarbetande av förslag till nysemesterlagstiftning på gmndval av det förslag som nyUgen har avgetts av 1974års semesterkommitté. Det finns enligt min mening därför skäl att avvakta denvidare behandUngen av förslaget innan frågan om ändringar i arbetstidslagen idessa hänseenden ånyo övervägs. kommer jag att med uppmärksamhetfölja utvecklingen på detta område. 1975/76:179 13 4.3Särskilda former av övertid Övertidför nödfallsarbete kräver enligt 8 § arbetstidslagen att en i lagen beskrivennödfallssituation föreUgger. Sådan övertid får tas ut i den utsträckningförhållandena kräver. Arbetsgivaren skaU från arbetets börjangöra anmälan till arbetarskyddsstyrelsen. Arbetet får därefter inte fortsättasutan att tillstånd sökts hos styrelsen. Bestämmelsenom övertid för nödfallsarbete har enligt arbetstagarorganisationerna kommitatt tUlämpas i alltför stor utsträckning vid inträffade störningar i driften. Idepartementspromemorian framhålls att lagen inte hindrar sådant övertidsuttagens när avbrott i verksamheten har orsakats av ganska banala omständigheter.För att begränsa möjlighetema att ta ut nödfallsövertid föreslås i promemorianatt 8 § arbetstidslagen ändras så att ett snävare synsätt markeras. Dettaanses böra ske genom att i bestämmelsen som säger att det skall vara frågaom natur- eller olyckshändelse eller annan omständighet som ej kunnat förutses anges att sådan annan omständighet skall vara jämförlig med natur- ellerolyckshändelse för att få åberopas. Flertaletremissinstanser har varit positiva till förslaget. Jag förordar att dettagenomförs. Den föreslagna ändrade lydelsen av 8 § arbetstidslagen innebär atti allmänhet endast händelser,' som ligger utanför det skeende som arbetsgivarenkan påverka eller som utgör olyckshändelse, kan föranleda uttag av nödfallsövertid.Hit hör som påpekats i departementspromemorian sådana omständigheter som harkaraktären av force majeure, liksom exempelvis inträffat' avbrott i. el- ellervattendistributionen eller de allmänna kommunikationerna. Härmed torde ocksåvara klart att ändringen inte, som befarats i statens avtalsverksremissyttrande, kan utgöra någon risk för att viktiga samhällsintressenåsidosätts. Som ytterligare fömtsättningar skall liksom hittiUs gäUa att denifrågavarande omständigheten inte har kunnat förutses och att den har vållatavbrott i verksamheten eller medfört överhängande fara för sådant avbrott ellerför skada på liv, hälsa eller egendom. I anslutning till det sist sagda börunderstrykas att det inte kan anses stå i överens-. stämmelse med lagen att taut nödfallsövertid i samband med vanligen återkommande och därför förutsebara driftsstömingar. Denbestämmelse i arbetstidslagen som medger övertid för förberedelse- ochavslutningsarbete har också granskats i departementspromemorian. Övertid avdetta slag förutsätter enUgt 9 § arbetstidslagen att det för driftens behörigagång är nödvändigt att före eller efter den ordinarie arbetstiden utföra sådantarbete. Övertidsuttaget är maximerat eller 24 timmarunder en fyraveckorsperiod. Granskningen i promemorian motiveras av kritik frånarbetstagarorganisationerna mot att arbetstidslagen över huvud taget tar uppdenna särskilda övertidsform. 1975/76:179 14 Idepartementspromemorian konstateras att övertid enligt arbetstidslagen iprincip skall vara en extraordinär företeelse som inte skall utnyttjas för attmera regelbundet förlänga arbetsdagen. Det kan enligt promemorian därför sägasvara från principiella utgångspunkter otillfredsställande att ha en särskildövertidsform för förberedelse- och avslutningsarbeten, som ju återkommerregelbundet. Eftersom underlag saknas att överblicka verkningama av att låtadenna form av övertid utgå ur arbetstidslagen, bör man emellertid enligtpromemorian välja en annan väg för att ändra nuvarande ordning. I promemorianföreslås ett tiUägg tiU arbetstidslagens bestämmelse om allmän övertid (10 §första stycket). TUlägget innebär att övertid som har tagits ut för förberedelse-och avslutningsarbeten skaU avräknas från den allmänna övertid som får tas utenligt lagen. Vidremissbehandlingen har vissa farhågor uttryckts för att föreslagen ändring kanmedföra svårigheter inom oUka verksamhetsområden. LO och TCO har å andra sidani sina remissyttranden vidhållit att arbetstidslagen inte bör innehåUa någon särskUdövertidsform för förberedelse-och avslutningsarbete. Även jag anser detprincipiellt otillfredsställande att arbetstidslagen tar upp en särskild formför sådan övertid. Man bör emellertid inte bortse från att det ibland kan varaändamålsenligt att denna speciella övertidsmöjlighet finns att tUlgå när detgäller anstäUda med vissa nyckelfunktioner. I vart fall förutsätter ettslopande därav en omfattande undersökning av vilka möjUgheter som finns inomolika branscher att genom förskjutning av arbetstiden föra in förberedelse-ochavslutningsarbetena inom ramen för den ordinarie arbetstiden. Jag förordardärför att man f. n. löser frågan på det sätt som föreslås idepartementspromemorian. Idepartementspromemorian behandlas också frågan om ärbetar-skyddsstyrelsenshandläggning av ärenden om dispens från föreskrifter om arbetstiden.Dispensärenden enligt arbetstidslagen avser främst framställningar omextra övertid och anmälningar om övertid för nödfallsarbete. En annan storpost är ärenden om dispens från arbetiir-skyddslagens nattarbetsregler. Vidstyrelsens handläggning sker i aUmänhet inget remissförfarande när ansökan omt. ex. extra övertid har försetts med tillstyrkan av de berörda arbetstagarnapersonligen. Facklig organisation får alltså i sådana faU i regel inte tillfäUeatt yttra sig I promemorian framhålls att för medgivande att ta ut extra övertidenligt 10 § andra stycket arbetstidslagen krävs synnerliga skäl. Mot bakgrimdav bestämmelsens skyddskaraktär påpekas att ett mera regelmässigt utnyttjandeav denna möjlighet är otillåtet, även om arbetstagaren av ekonomiska ellerandra skäl har gått med på det. Prop.1975/76:179 15 enfrån dessa utgångspunkter bättre ordning för dispensövningen föreslås attinstruktionen (1972: 164) för arbetarskyddsstyrelsen ändras så att yttrandefrån central eller lokal organisation av arbetstagare i princip alltid skallföreligga vid prövning av dispensärenden om arbetstiden. Det ankommer på regeringen att besluta om den nännareändring i instruktionen för arbetarskyddsstyrelsen som förslaget föranleder. Redan i detta sammanhangvill jag något beröra vad som sägs i ett par remissyttranden över förslaget omändrat handläggningsförfarande. För det första kan konstateras attremissförfarandet normalt skall avse central organisation när dispensansökaninte redan ha tiUstyrkts av facklig organisation. Jag avser att föreslåregeringen att den i promemorian föreslagna instmktionstexten jämkas på dennapunkt. Vidare vill jag framhålla det angelägna i att parterna strävar efter attfrån myndighetshandläggning få bort de många ärenden där man är ense omövertidsuttag över arbetstidslagens normer för allmän övertid. Möjligheten attträffa avtal om förhöjd allmän övertid bör utnyttjas för dessa situationer. Påså sätt kan myndighetens resurser användas bättre och vid behov ökadsakprövning komma till stånd av frågan om synnerliga skäl föreligger att ta utextra övertid. Frågor som rör detstraffrättsliga ansvaret vid överträdelse av arbetstidslagens föreskrifteraktualiseras av några remissinstanser. Det ger mig anledning att understrykavikten av att man inom polis- och åklagarväsendet äger tillräckUga kunskaperom innehållet i arbetsrättsUg lagstiftning. Jag erinrar om att i dettaavseende viss kursverksamhet har inletts av riksåklagarämbetet. Det är enligtmin mening angeläget att ge dem som har hand om den straffrättsligauppföljningen information och utbildning inte minst i frågor som rörarbetstidslagstiftningen. Vad gäller formen för straffrättsliga påföljder villjag hänvisa tiU att frågan om eventuell reformering av det ekonomiskasanktionssystemet inom straffrätten f. n. är under utredning. Jag följer meduppmärksamhet denna fråga, som är av stor betydelse för efterföljden avföreskrifter på olika områden inom arbetsrätten. Vidare har i ettremissyttrande berörts yrkesinspektionens roll vid tillsyn av att övertidsbestämmelsemaföljs. I detta avseende vill jag påpeka att det måste av arbetstidsjoumal ellertUlgängUga handlingar framgå hur övertid skall beräknas med hänsyn till deavsteg som kan gälla från arbetstidslagens bestämmelser om ordinarie arbetstidoch jourtid. Det ankommer på arbetarskydds-styrelsen att enUgt 11 §arbetstidslagen meddela närmare anvisningar om detta. Enredaktionell jämkning i 3 § arbetstidslagen föranleds av propositionen1975/76: 105 om lagstiftning angående medbestämmande i arbetslivet m. m.Sålunda bör hänvisningen i nämnda paragraf till begreppet huvudorganisationenligt lagen (1936: 506) om förenings- och för- 1975/76:179 16 handlingsrätti stäUet gälla sådan central arbetstagarorganisation som avses i 6 § andrastycket lagen om medbestämmande i arbetslivet. Föreslagnaändringar i arbetstidslagen bör, som föreslås i departementspromemorian, trädai kraft . Jag tar därvid även hänsyn tUl att kollektivavtalsgiltighet i allmänhet anknyter till kalenderår. Jaghemställer att regeringen föreslår attantaga inom upprättat förslag tiU lag om ändring iallmänna arbetstidslagen (1970: 103). Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att antaga det förslag som föredraganden harlagt fram. 1975/76:179 17 Vissa ändringar i arbetstidslagen Ds A 1975: t3 1975176.1 samL Nr 179 Prop.1975/76:179 18 Upprättadeförfattningsförslag................................ .. 19 1 Inledning ........................................................ 21 2 Allmänt om gällande arbetstidslagstiftning............. 22 3 Närmare om gällandelagstiftning ........................ 25 3.1 Lagens tillämpningsområde ........................ 25 3.2 Ordinarie arbetstid ................................... .. 26 3.3 Jourtid...................................................... .. 27 3.4 Övertid .................................................. .. 28 3.5 Ansvarsbestämmelser ............................... .. 30 3.6 Tillsyn över lagens tiUämpning....................... .. 30 3.7 Formerna för handläggning avdispensärenden m. m 31 4 Departementspromemorian(Ds A 1975: 3) Arbetstidslagens tillämpning ............................ .. 31 4.1 Avtalsreglering av arbetstidenslängd ............. .. 31 4.2 Statistiska uppgifter omarbetstidens längd ..... .. 32 4.3 Arbetstidslagens tiUämpningsområde............... .. 32 4.4 Bestämmelserna om ordinariearbetstid ........... .. 32 4.5 Övertid .................................................... 33 4.6 Jourtid...................................................... .. 34 4.7 Överträdelser avarbetstidslagen .................. 34 4.8 TUlsynen................................................... .. 34 4.9 Formerna för handläggning avdispensärenden... .. 34 4.10 Sammanfattande synpunkter frånarbetsmarknadens parter 34 5 Reformkrav...................................................... .. 35 5.1 Framställning frånTjänstemännens centralorganisation (TCO) 35 5.2 Framställning från Svenska Pappersindustriarbetareförbim-detsavdelning 9 i 36 5.3 Framställning från .. 36 5.4 Framställning från 36 6 Överväganden ochförslag ................................ 36 6.1 Övertidsberäkningen ................................... 37 6.2 Särskilda former av övertid .......................... 41 6.3 Handläggningen avdispensärenden i arbetstidsnämnden .. 44 Departementspromemorian(Ds A 1975: 3) Arbetstidslagens tillämpning 'Bilagan är utesluten här. Lagom ändring i allmänna arbetstidslagen (1970:103) Härigenomföreskrives i fråga om allmänna arbetstidslagen (1970: 103), delsatt 8 och 10 §§ skall ha nedan angivna lydelse, dels att i lagennärmast efter mbriken "övertid" skall införas en ny paragraf, 7 a §,av nedan angivna lydelse. / denna lag förstås med övertid arbetstid som överstiger ordinarie arbetstidoch jourtid enligt 47 §§ eller, när genom kollektivavtal, som tillkommit i denordning som anges i 3 §, kortare ordinarie arbetstid eller jourtid avtalats,arbetstid som överstiger ordinarie arbetstid och jourtid enligt avtalet. Vid beräkning av högsta tillåtna övertid enligt 10 § skall den ordinariearbetstiden enligt 4 § minskas för varje underbegränsningsperioden infallande helgdag som är arbetsfri och som ej utgör lördageller söndag. Har natur- eller olyckshändelse eller annan omständighet, som ej kunnat förutses, vållat avbrott i verksamhet eller medfört överhängande fara för sådant avbrott eller för skada på liv, hälsa eller egendom, får övertid tagas ut i den utsträckning som förhållandena kräver. Harnatur- eller olyckshändelse eller annan därmed jämförlig omständighet, som ejkunnat fömtses, vållat avbrott i verksamhet eller medfört överhängande fara försådant avbrott eller för skada på liv, hälsa eller egendom, får övertid tagasut i den utsträckning som förhållandena kräver. Arbetsgivarenskall göra anmälan till arbetarskyddsstyrelsen om sådant arbete med angivandeav anledning tUl samt omfattning och varaktighet av arbetet frånarbetets början. Arbetet får icke fortsättas utöver , utan atttillstånd tUl arbetet sökts hos arbetarskyddsstyrelsen. Anmälan eller ansökananses gjord, när denna avlämnats till posten i betalt brev. Arbetarskyddsstyrelsen fårmedge undantag från andra stycket. Därvid får styrelsen föreskriva särskilda vUlkor. När särskUda skäl föreUgger, får övertid utöver vad som följer av 8 och 9 §§ tagas ut med högst av eller under en kalendermånad, dock högst under ett kalenderår. När särskilda skäl föreligger, får övertid utöver vad som följer av 8§ tagas ut med högst av eller 50 timmarunder en kalendermånad, dock högst under ett kalenderår. Harövertid, som avses i 9 §, uttagits skall den övertid som får tagas ut enligt dettastycke minskas med den sålunda uttagna tiden. NärsynnerUga skäl föreligger, får arbetarskyddsstyrelsen medge ytterligareövertid med högst under ett kalenderår. Dennalag träder i kraft . Förordningom ändring i instruktionen (1972:164) för arbetarskyddsstyrelsen Härigenom föreskrives att27 § instruktionen (1972: 164) för arbetarskyddsstyrelsen skall ha nedanangivna lydelse. Bestämmelserna i 14, 15och 18 §§, 19 § första stycket andra punkten samt 20 och 22 §§ har motsvarandetUlämpning på ärenden som handlägges i särskild ordning. Bestämmelserna i 14, 15och 18 §§, 19 § första stycket andra punkten samt 20 och 22 §§ har motsvarandetillämpning på ärenden som handlägges i särskild ordning. / faU som avses i 18§ skall central eller lokal sammanslutning av arbetstagare alltid beredastillfälle att yttra sig, om ej särskilda skäl föreligger. Dennaförordning träder i kraft . 1975/76:179 21 Dennu gällande allmänna arbetstidslagen trädde i kraft . Deninnebar en radikal omgestaltning av den dåvarande arbetstidlagstiftningen.Skyddssynpunkterna har i lagen fått en mindre framträdande plats mot bakgrundav bl. a. att de fackliga organisationerna bedömts kunna bättre än tidigarehävda arbetstagarintressena. Lagen har som sin viktigaste uppgift fått att angevUka normer som bör gälla beträffande den tid under viUien arbetstagare fåranvändas till arbete. Genom att bestämmelserna i lagen blev mera aUmänt hållnaskapades fömtsättningar för en väsentlig utvidgning av lagenstillämpningsområde. Frågorom arbetstiden har även efter lagens tillkomst varit föremål för offentligtutredningsarbete. Ett flertal kommittéer, arbetsgrupper och delegationerbehandlar dessa frågor. kan väntas lägga framnya bestämmelser angående arbetstidens förläggning m. m. Inomarbetsmarknadsdepartementet har en särskild arbetstidsgmpp gjort en översyn avarbetstidslagens tillämpning. Resultatet av gruppens arbete redovisas i bilagatill denna departementspromemoria. Även utredningen om den framtidasysselsättningen, delegationen för jämställdhet mellan män och kvinnor, familjestödsutredningen som nyUgen lämnat sitt betänkande Förkortad arbetstid för småbarnsföräldrar (SOU1975: 62) och semesterkommitté behandlar eller har behandlathithörande frågor. TUl detta kommer utredningar angående arbetstiden inom vissabegränsade yrkesområden. Den20 tillkallades delegationen för arbetstidsfrågor (DELFA). Att dettaskedde skall ses mot bakgmnden av att det ansetts tillkomma parterna påarbetsmarknaden att avgöra i vilken takt framtida generell förkortning avarbetstiden skall genomföras. DELFA har tillkommit i syfte att göra det möjligtför arbetsmarknadens parter att följa det pågående arbetet rörandearbetstidsfrågorna och ta de initiativ som behövs för att få fram erforderligtutredningsmaterial. En av dess uppgifter är att analysera utfallet av tidigarearbetstidsförkortningar, inte minst deras effekter på produktion ochsysselsättning, familjeförhållanden, barntillsyn m. m. Uppmärksamhet skallägnas åt frågor som rör deltidsarbete. Genomdet lagstiftningsarbete som pågår på grundval av arbetsrättskommitténsbetänkande Demokrati på arbetsplatsen (SOU 1975: 1) skapas ökade föratsättningarför arbetstagarna att i avtal med arbetsgivarna reglera arbetstidsfrågorna. Motbakgrund av den utrednings- och lagstiftningsverksamhet som sålunda pågår ärdet nu för tidigt att ta upp frågan om en allmän över' syn avarbetstidslagstiftningen. Vissa av arbetstagarorganisationer väckta 1975/76:179 22 frågor,som rör innebörden och tillämpningen av arbetstidslagens övertidsbestämmelser,har emellertid bedömts vara av sådan art, att ändringar bör övervägas redannu. I denna promemoria behandlas de nu berörda frågorna, delvis mot bakgrund avarbetstidsgruppens kartläggning av lagens tUlämpning. 2 Allmänt om gällande arbetstidslagstiftning Isamband med den generella förkortning av veckoarbetstiden från 42 1/tiU40 timmar som beslöts 1970 företogs även en revision av den då gällandearbetstidslagstiftningen. Den nya arbetstidslagen ersatte en rad äldre lagar,nämligen lagen om arbetstidens begränsning, lantarbetstidslagen,arbetstidslagen för detaljhandeln och arbetstidslagen för hotell, restaurangeroch kaféer. I dessa äldre lagar skapades ett visst skydd för arbetstagama,motiverat av främst sociala skäl. En av tankarna vid revideringen avarbetstidslagen var att rena skyddsfrågor skulle regleras i arbetarskyddslagenmedan arbetstidslagen skulle ange vissa grundläggande normer som normalt borde gäUapå arbetsUvets område med avseende . Ienlighet med detta synsätt och med den strävan som funnits inom andra områdenatt lämna ökat utrymme för förhandUngsuppgörelser mellan arbetsmarknadensparter gjordes den nya arbetstidslagen dispositiv. Detta var också en fömtsättningför att man skulle kunna ersätta raden av äldre lagar med en arbetstidslag somskulle gälla aUa arbetstagare. Dispositiviteten har sålunda möjUggjort förarbetsmarknadens parter att med arbetstidslagen som grund nå de särlösningarmed avseende som varit lämpliga för specieUa arvtalsområden. Dengenomförda reformermgen av arbetstidslagstiftningen byggde på ett omfattandeutredningsarbete av arbetstidskommitté. Kommitténs förslag godtogs ihuvudsak av statsmakterna. Arbetstidsförkortningarna genomfördes dock, i enlighetmed önskemål från de största löntagarorganisationerna, i snabbare takt än vadkommittén hade föreslagit. Arbetstidslagen infördes under betydande enighet igrundläggande frågor såsom beträffande omfattningen av lagens tiU-lämpningsområdeoch konstruktion som en ramlag med till övervägande del dispositiva regler. De meningsskiljaktighetersom kom till synes gällde framför allt hur den nya lagens bestämmelser skulleutformas på vissa punkter såsom t. ex. genomsnittsberäkning av den ordinariearbetstiden för än , frågan om dygnsmaxi-mering av denordinarie arbetstiden samt frågan vUka gränser som skulle gälla förövertidsuttag. Arbetstidslagenär i princip gUtig för alla arbetstagare. Vissa begränsade undantag har dockgjorts med hänsyn till särskilda förhåUan- Prop.1975/76:179 23 denför vissa arbetstagargrupper och vissa typer av arbete. Undantagen avser arbetesom utförs t. ex. i hemmet utanför arbetsgivarens kontroU, arbete som utförs avpersonal i företagsledande ställning eller av person som med hänsyn tUl sinaarbetsuppgifter har särskild förtroendeställning i arbetstidshänseende.Undantag gäller också för arbete som utförs av familjemedlemmar tUlarbetsgivaren och för arbete som utförs i arbetsgivarens hushåll. Försistnämnda slag av arbete och för skeppstjänst gäller speciallagstiftning(lagen 1970: 543) om arbetstiden i husligt arbete resp. sjöarbetstidslagen(1910: 105). Arbetstidslagenföreskriver att den ordinarie veckoarbetstiden får uppgå till högst ,raster ej inräknade. När så behövs med hänsyn till arbetets natur ellerarbetsförhållandena i övrigt får dock arbetstiden uppgå tUl 40 timmar i veckani genomsnitt för av högst . Tillskillnad från den äldre lagstiftningen på området innehåller nuvarandearbetstidslag inga regler om dygnsmaximering.