prop · FZ03166 · 1975-12-31 00:00:00 — dem till vilka styrelsenuppdragit att ha samhälls-kontakterna, vanligen då styrelsens ordförande ochverkställande direktören. Detta måste vara så mycket mer ändamålsenligt som avföretagen icke auktoriserade samarbets- och informationskanaler är oacceptablaför dem. Offentiig styrelserepresentation framstår som effektivi-tetshämmandeför företagen. Styrelserna blir för stora och särskUt i koncerner med mångastyrelser blir arbetet tungrott. Systemet innebär risker för låsningar,gmppbildningar och omgång. Även från företagens utgångspunkt är det mestrationellt att kontakten med statliga och kommunala organ sker i beredningenoch uppföljningen av styrelsens befattnmg med ärendena och inte i styrelsen. Enstyrelses huvuduppgift är att fatta beslut. I sin beslutsfunktion måstestyrelsen utgöra en enhet. Styrelsens ledamöter är sysslomän i företaget ochskall under såväl gynnsamma som ogynnsamma förhållanden fullgöra sinförvaltningsuppgift med företagets bästa för ögo- 1975/76:166 69 nen.Styrelserna får inte utvecklas till förhandlingsorgan där skilda styrelseledamöterhar skilda uppgifter och särintressen att bevaka. Offentlig styrelseledamothar ett uttryckligt särintresse. Detta kan leda tUl dubbla lojaliteter.Beträffande styrelserepresentation framstår det för organisationernasom osunt att genom lagstiftning i ett företags styrelse ta in ett intressesom i så hög grad är part i förhållande till företaget och som dessutom oftastår i ett konkurrens- och konfliktförhållande till andra Intressenter avsamma slag. Liknande synpimkterframförs av , och delvis ocksåav LRF. I LRF:s yttrande anförs bl. a. att förbundet vUl göra allvarligaprincipiella invändningar mot en UtveckUng i förslagets riktning som innebärett accelererande politiskt direktinflytande på företagens interna arbete. Deinternationella erfarenheterna av en sådan utveckling manar knappast tillefterföljd. Förslaget om statliga och kommunala styrelserepresentanter i vissaaktiebolag och ekonomiska föreningar innebär ett avsteg från den svenskamodellen av biandekonomi. Ett genomförande av förslaget skulle leda tUl enIntegration av politisk beslutsprocess, offentUg förvaltning och näringsliv. Påsikt medför detta aUvarlig risk för en utradering av de självständiga ochvarandra balanserande intressen som vi hittUls haft i och som varit ettav biandekonomins positiva käimemärken. LRF menar att de anfördasynpunkterna framstår med speciell styrka när det gäller de kooperativaföretagen. Lantbrakskooperationen har utvecklats i samverkan med och med stödav statsmaktema. Den är tUl sin karaktär nationell och helt svenskägd. Undertider med stark reglering av livsmedelsförsörjningen har också lantbrukskooperationenanförtrotts uppgifter närmast av myndighetskaraktär. Detta samarbete har dockskett utan uppgivande av den kooperativa integriteten. Ett deltagande avoffentliga styrelserepresentanter är helt artfrämmande för deri kooperativaidén och saknar internationeU motsvarighet utanför de statssocialistiskaländerna och första uppbyggnadsfasen i vissa utvecklingsländer. Det förtjänarstarkt understrykas att ett av kooperationens särmärken alltid varit att denskall stå obunden gentemot staten, finansvärlden och de politiska partierna.Enligt LRF är förslaget i grunden oförenligt med denna princip. motiverar sin negativa inställning tillförslaget främst med att lämpligare former firms för samråd och informationsutbyteän styrelserepresentation. I anslutning tUl de av LRFanförda synpunkterna kan nämnas att Kooperationens förhandlingsorganisation,som i övrigt företrädesvis yttrar sig över frågor av teknisk natur, menar attkooperativa företag bör ställas utanför lagstiftningens tillämpningsområde.Detta motiveras bl.a. med att i styrelserna för konsumentföreningar som regelsitter personer, som är politiskt engagerade såväl inom kommuner och landstingsom på statlig nivå. 1975/76:166 70 Enfråga som tas upp av några remissinstanser är syftet m edstyrelserepresentationen. menar att det finnsanledning att skilja på företag, där stat eller kommun önskar ett reelltinflytande och även syftar till att överta en del av ansvaret för företagetsskötsel samt sådana företag där samhällets intresse är begränsat tillinformationsutbyte och möjlighet till förhandlingar. I det senare fallet menarverket att det kan ifrågasättas om styrelserepresentation är den lämpUgasteformen att nå resultat. Informationsutbyte bör rimligen inte påverkas av attett bolags aktier är fördelade mellan vissa ägargrapper. Inte heller finnsnågon anledning att i detta avseende behandla ett tidningsföretag annorlundaoch det är svårt att motivera varför jävsfrågor skall behöva störa en ordningsom syftar främst tUl att stärka informationsutbytet. För industriverketframstår informationsaspekten som den centrala. Som nämnts finner verket attdenna kan tillgodoses genom att de offentliga ledamöterna adjungeras tillstyrelsen. Slutligenkan nämnas att i län ifrågasätter om inte frågan omkommunal styrelserepresentation bör samordnas med den pågående översynen avkommunaUagarna. 7.3Offentlig styrelseledamots uppgifter och ansvar Attde offentliga styrelseledamöterna liksom tidigare skall ha i princip sammaställning, samma uppgifter och samma ansvar som övriga styrelseledamöter ochatt uppgifter att främja allmänna intressen begränsas av denna ram möter iallmänhet inga invändningar från dem som godtar förslaget. Endast Sandvikenskommun uttrycker uppfattningen att den "överordnade" uppgiften förde offentliga ledamötema bör vara att främja samhällets intressen. Man påpekardock från flera håll att den dubbla lojaliteten kan innebära problem.Länsstyrelsen i anför i sådant sammanhang attintegritetsproblemet måste anses ingående belyst i praktisk verksamhet och harav aUt att döma visat sig kunna lösas. anför problemet med ansvarsförhållandenasom en omständighet som talar för den av verket väckta tanken att adjungeraoffentliga ledamöter utan rösträtt. Blandde remissinstanser som ställer sig kritiska till förslaget skjuts problemet meddubbla lojaliteter i förgranden. SärskUt gäller detta vid diskussioner av denkommunala representationen. Synpunkter av nu nämnt slag framförs som tidigareframgått av kommerskollegium, länsstyrelserna i och länliksom av SAF/industriförbundet/och kommuner som avstyrkerförslaget. Ifråga om uppgiften för offentlig ledamot att främja samhällets intressen anförkommerskollegium att det torde vara en nästan omöjlig uppgift för en ledamotatt kunna beakta alla de aspekter som kan in- Prop.1975/76:166 71 rymmasi detta begrepp och att det därför synes mest rationellt att ett företag direkttar kontakt med den myndighet som har kompetens i en viss fråga. Förslaget att ge offentUgstyrelseledamot rätt att delta även i sådant förberedande arbete som sker inomett arbetsutskott berörs så gott som endast avSAF/industriförbundet/, som finner att detta på ett särskiltsätt skulle vara effektivitetshämmande. Organisationerna anför, att de godtagitatt arbetstagarrepresentanter i styrelsen får en sådan rätt men att en ytterligareutvidgning skulle medföra att arbetsutskott inte skulle kunna utgöra densmidiga arbetsform det är tänkt att vara. Några remissinstanseranser att garantier måste skapas för att information som de statligastyrelseledamöterna får återförs till statliga länsorgan och kommuner. Dit hörlänsstyrelserna i och . anseratt det i lagen bör åläggas statlig ledamot att i sin verksamhet samråda medberörda kommuner. 7.4Den aktuella reformens omfattning Endastett fåtal remissinstanser tar upp frågan om vilka företagsformer som skallomfattas av den nya försöksverksamheten. Som nämnts anser att kooperativa företag bör undantas och LRF attförslaget är särskilt olämpligt då det gäller sådana företag. Ävenlänsstyrelsen i avstyrker som nämnts att ekonomiska föreningaromfattas av verksamheten. KF:s inställning är somnämnts att ingen utvidgning av den nuvarande försöksverksamheten, som ärinriktad på förvaltningsföretag, skall ske. Kommerskollegiumframhåller i fråga om stiftelser att resultatet av stiftelseutredningens arbetebör avvaktas innan definitivt beslut fattas om de lämpligaste medlen för att fåinsyn i och möjlighet till påverkan av stiftelsemas verksamhet. iVästmanlands län anför att det inte är klart om några särskilda undantag avsesgälla för representation i hel-eller halvstalliga aktiebolag. Sammalänsstyrelse anmärker att inte heller den företagsform som representeras behandlas i promemorian. Frågor»om sammanhänger med att företag ingår i en koncern eller står i ettkoncernliknande förhållande tUl andra företag eller med den närbesläktadesituationen att ett och samma företag har verksamhet i olika kommuner tas uppav åtskilliga remissinstanser. 1975/76:166 72 Industriverketmenar att det föreslagna systemet får till följd att då ett och samma företaghar anläggningar i flera kommuner det finns risk att vissa kommuner inte kommeratt kunna hävda sina speciella synpunkter även om de tillsammans representerarett högre antal anställda än den kommun som har representationen. Verket pekarvidare på att i samband med koncerner med formellt fristående dotterbolag detkommer att uppstå situationer, där olika kommuner endast får representation ide olika dotterbolagens styrelser och ingen offentlig representation bUraktuell i moderbolaget (om detta är litet) eller en enskild kommun blu"representerad i moderbolaget (om detta är stort). Visserligen, menar verket,blir frågan löst i fråga om de största företagen genom statlig representationmen en sådan är enligt promemorieförslaget begränsad till 60 företag. är det uppenbart att antalet koncerner är väsentligt större än så.Verket anser att i samtliga nu angivna fall statlig representation börförekomma och att således begränsningen till 60 företag bör tas bort. I frågaom koncerner bör enligt verket statlig styrelserepresentation komma tUl ståndi moderbolagets styrelse om något av dotterbolagen uppfyllerkvalifikationskraven på offentlig representation. Endast på detta sätt menarverket att syftena med den offentiiga representationen kan förverkligas ochhänsynstagande tUl samtliga kommuners intressen ske. Verket pekar också på attdenna lösning innebär att också "kranskommunernas" intressen kantillvaratas i högre grad än enligt förslaget. Många kommuner är starkt beroendeav ett företag eller en anläggning I en intilliggande kommun, som svarar för enavsevärd del av kommunens sysselsättning. Ytterligare en omständighet somenligt verket talar för statlig representation i företag som berör flerakommuner är risken för att man på kommunnivå kommer att motverkastmkturomvandlingsprocessen i sig, i stället för att rikta intresset ochkrafterna mot de negativa effekterna av denna process. Länsstyrelseni anför delvis likartade synpunkter som industriverket. Enligtlänsstyrelsen är det naturligt att staten svarar för representationen i de fallavvägningar mdlan kommunala intressen kan väntas bli nödvändiga. Länsstyrelsenanser därför att det föreslagna antalet fall för statiig representation börutökas med de fall som behövs för att göra detta möjligt. Länsstyrelseni konstaterar att då det gäller koncerner och företag medproduktionsställen i flera kommuner det finns betydande svårigheter att finnaformer för styrelserepresentation som ger likartade fömtsättningar i olikakommuner. delar uppfattningen att de "multikommunala"företagens betydelse ofta är sådan att representationsrätten bör utövas påcentral nivå. Systemet innebär dock att t. ex. flertalet av de värmländskabrakskommunerna, som utmärks av en betydande företagsensidighet, blir utan möjlighetatt utse 1975/76:166 73 styrelserepresentant.Det är enligt nödvändigt att lösa detta problem innan systemetmed styrelserepresentation permanentas. Olika möjligheter bör utredasunder försöksperioden. Det kan t. ex. övervägas att låta representanter förkommuner få möjlighet att delta i sådana ärenden där den egna kommunen direktberörs eller när frågor som kan tänkas få återverkningar i kommunen avgörs. Patent-och registreringsverket menar att åtskUUga svårigheter uppstår när ettföretags verksamhet berör flera kommuner. Dessa konsekvenser kan enligtverkets mening vara värda att ta, när det som eftersträvas är ett väsentiigtsamhälleligt delansvar i företagets skötsel, medan det är tveksamt om så är falletnär statens eller kommunens intresse begränsar sig tUl en förbättring avinformation och samordning. Vadsom anförs i promemorian i denna del berörs knappast alls i remissyttrandena.Patent- och registreringsverket framhåUer dock att om syftet medstyrelserepresentationen enbart är informationsutbyte det inte finns någonanledning att behandla tidningsföretag annorlunda än andra företag. Verket villdock understryka vikten av att inte göra intrång på åsikts- ochyttrandefrihetens område. Enligt verket bör 4 § i lagförslaget utformas så attäven tidningsföretag som hu-vudsakligen sysslar med nyhetsförmedling omfattas. Strömsundskommun anser att de religiösa företagen inte bör undantas frånförsöksverksamheten. 7.4.4 Omfattningenav den statliga resp. kommunala styrelserepresenta tionen Somnämnts (se avsnittet 7.4.2) anser industriverket och i Jämtlandslän att då det gäUer företag med anknytning tUl flera kommuner statligrepresentation bör komma till stånd. Detta innebär i förhållande tillpromemorieförslaget att den statliga representationen bör utvidgas iförhållande till den kommunala. Då det gäller omfattningenav statlig representation kan I övrigt nämnas att i Kronobergslän anser att vid permanentning, denna bör knytas tUI antalet sysselsatta iföretaget i stället för till ett bestämt antal företag. kommunframhåUer att det är angeläget att man beaktar behovet av insyn i deutlandsägda företagen även om de med hänsyn till antalet sysselsatta inte finnsbland de 60 största. kommun anser att det inte bör vara något hinderatt ge staten rätt att utse offentiiga styrelseledamöter i exempelvis allaaktiebolag som sysselsätter mmst 20 personer. Ifråga om den kommunala representationens omfattning har ganska mångaremissinstanser synpunkter. Länsstyrelseni konstaterar att enligt förslaget en- 1975/76:166 74 dastsex företag i länet skulle beröras. Enligt bör övervägas om inteföretag som svarar för av den totala sysselsättningen(inkluderat t. ex. jordbrukare och andra fria företagare) eller har 500anställda borde omfattas. För länets del skulle då tio företag beröras. Ävenlänsstyrelsen i län finner förslaget något för snävt. Enligtlänsstyrelsen bör för undantagsfall övervägas möjligheten att utse ledamöteräven i mindre företag, som är av påtaglig betydelse för utvecklingen på enort. Sådana frågor synes lämpligen kunna avgöras av . Till dem som bedömer denkommunala representationsrätten enligt förslaget som alltför snäv hör ocksåKristianstads, , och kommuner samtkommunalarbetareförbundet. finner det lämpligare omföretagets anställda sätts i relation till antalet anstäUda inom näringsgrenen"TUlverkningsindustri". Kommunen anser dock att en utvidgning kananstå tills erfarenhetet vunnits . kommun,liksom kommunalarbetareförbundet, menar att även andra företag än de somomfattas av förslaget kan vara ortsdominerande. Även denna kommun anser dockatt frågan kan anstå till försöksperiodens slut. kommun Ifrågasätterom inte den i promemorian övervägda femprocentgränsen vore lämpligare. Luleåkommun vill vidga den kommunala representationen till att omfatta företag med50 anställda inom kommunen. Enligt förslaget skall dock kommunen fåutöva sin rätt i högst det antal företag som motsvarar folkmängden i kommunendelad med 10 000 och med en yttersta begränsning av 20 företag samtidigt.Stockholms kommun anser att kommunerna själva bör få välja ut ett antalföretag (för del tio) för att få erfarenheter avstyrelserepresentation. Kommunförbundetanser som nämnts att företagets storlek inte i och för sig bör vara avgörandeutan i stället dess betydelse för strukturen på arbetsmarknaden. Enreservant i styrelsen för anser att kommun alltidskall få rätt till styrelserepresentation i företag som fått lokaliseringsstöd. Åtvidabergskommun efterlyser klarare gränser mellan statens och kommunernas rätt. Vissa remissinstanseranser att kommunernas rätt till styrdserepresentation bör kvarstå även omstatlig ledamot utses. Dit hör patent-och registreringsverket samt Sandvikensoch kommuner. Samordningen mellanstatiig och representation berörs i vissa remissyttranden. Som nämntskrävs av länsstyrelserna i och liksom avÅtvidabergs kommun att statlig ledamot skall vidarebefordra information tillstatiiga länsorgan och kommuner. Ett liknande krav framförs avkommunalarbetareförbundet. 1975/76:166 75 Vadsom anförs i promemorian i fråga om införande av samhällsrépresentation föranlederendast sparsamma kommentarer av remissinstanserna. Det kan nämnas att bl. a.länsstyrelsen i förutsätter att till statiiga ledamöter utsespersoner med stark anknytning. anför att det i 10 §lagförslaget bör klargöras vad som händer om den kommun som enligtbestämmelserna har rätt tUl ordinarie styrelseplats inte utnyttjar sin rätt. menaratt landstingens behov av informationsutbyte skulle kunna tiUgodoses om dessages tillfälle att anmäla önskemål om styrelserepresentation innan de statligaledamöterna utses. I samband därmed kan nämnas att iKristianstads län menar att det i vissa kommuner kan vara motiverat attlandstinget får styrelserepresentation med hänsyn till sitt ansvar försjukvårdsplaneringen. Slutligen kan i detta sammanhang nämnas att LO tar uppett förslag från metallindustriarbetareförbundet och fabriksarbetareförbundetom att de kommunala representanterna skall utses av länsarbetsnämnderna efterförslag från kommunerna. Enligt LO finns skäl att pröva såväl de bådaförbundens förslag som promemorians. 7.6 Entledigandeav offentlig styrelseledamot Dennafråga berörs inte av remissinstanserna. 7.7 Suppleantför offentlig styrelseledamot Kommunförbundetframhåller att en suppleants funktion normalt är att tjänstgöra vid denordinarie ledamotens frånvaro och att häri ligger att båda vanligen utses avsamma organ. Varken den ordinarie ledamoten eller suppleanten kan normaltanses företräda mer än sin egen kommun. Enligt förbundets mening bör, omkommunrepresentanten och dennes suppleant utses av skUda kommuner närmarepreciseras vUken närvaro- och yttranderätt m. m. den senare har vidstyrelsesammanträdena. Vidare bör det klarläggas om suppleanter har rätt attdelta i det förberedande arbete som sker inom särskUt arbetsutskott. föreslår att i lagförslaget införs bestämmdse om attmandattiden för statens styrdserepresentant skall anpassas tUl övrigastyrelseledamöters mandattid och inte understiga . En sådan regel ärmotiverad i första hand av kontinuitets-och effektivitetsskäl men förhindrarsamtidigt den teoretiska möjlighe- 1975/76:166 76 tenatt staten genom ytterst korta mandattider kringgår den i lagen angivnabegränsningen till 60 företag . Karlstadskommun anser att lagregeln om mandattid bör utformas så att denna tidöverensstämmer med den kommunala valperioden. Vadsom i promemorian anförs om jäv föranleder i allmänhet inga kommentarer ochvissa remissinstanser tillstyrker uttryckligen den föreslagna utformningen.Några remissinstanser, bl. a. kommun, anser att frågan om vad somskall anses vara "allmän natur" behöver klargöras. 7.10Tystnadsplikt för offentlig styrelseledamot Sekretessfrågornaföranleder viss diskussion bland remissinstanserna. Principen att sammatystnadspUkt skall gälla som för övriga ledamöter godtas i allmänhet.Landstingsförbundet befarar dock att utrymmet för ett förtroligtinformationsutbyte kan komma att bli alltför begränsat. Förbundet anser att detbör övervägas om icke möjUghetema tUl erfarenhetsöverföring behöver göras meraomfattande än nuvarande lagstiftning medger. Enligt kommerskollegiumtorde genom sekretessreglerna kommunernas möjligheter att erhålla ickeoffentliga uppgifter vara begränsade. Som nämnts anser kollegiet detta vara denallvarligaste invändningen mot styrelserepresentation. kommunframhåller att några uttryckliga genereUa bestämmelser inte finns om kommunalaförtroendemäns tystnadsplikt. Många av de frågor som behandlas är dock av sådannatur att strikt sekretess måste iakttas. De närmare förutsättningarna förinformationsutbyte genom styrelserepresentant behöver därförpreciseras innan en försöksverksamhet inleds. Vissa remissinstanserförutsätter som nämnts att den information som offentiiga styrelseledamöter fårskall föras vidare. Någon utförligare diskussion om sekretessproblematikenförekommer inte i detta sammanhang. Frågan tas dock upp av iJämtlands län som menar att denna problematik borde ha diskuterats utförligarei promemorian. Slutligen kan nämnas attÖstersunds kommun menar att sekretessfrågoma kanske i praktiken inte kommeratt medföra större problem men att en fortsatt diskussion blir nödvändig bådeunder och efter den föreslagna försöksperioden. Prop.1975/76:166 77 7.11 Ersättningtill offentlig styrelseledamot och suppleant Denföreslagna ersättningsregeln kommenteras av vissa remissinstanser. I några faUifrågasätts lämpUgheten av att i lagen anges någon högsta och lägstabeloppsgräns. Detta gäller patent- och registreringsverket, kommunförbundetsamt och kommuner. och kommuner föreslårsmärre modifikationer av förslaget på denna punkt. 7.12 Undantagfrån lagens tillämpning m. m. Principernaom undantag från lagens tUlämpning möter i allmänhet ingen erinran frånremissinstanserna. i anser dock att det knappastkan vara skäl att avstå från representation därför att samhällets representantkan få ett avgörande inflytande mellan två jämnstarka block. Enligtlänsstyrelsen kan det ibland vara just i sådana situationer som samhälleligabedömningar bör tillmätas ett avgörande inflytande. Dispensrätt bör därförutnyttjas med stor restriktivitet. Länsstyrelseni tar upp den föreslagna bestämmelsen i 15 § att undantag skallförenas med viUkor om åtgärder som på annat sätt tillgodoser kommunensintressen. efterlyser besked om vilka åtgärder som i sådantsammanhang kan bli aktuella. Vad gäller de föreslagnauppgifterna för den nuvarande vissa synpunkter. Ordföranden i dispensnämnden ansluter sig tillpromemorieförslaget i denna del. I yttrandet anförs vidare att vissasituationer som inte berörs i promemorian bör uppmärksammas under detfortsatta lagstiftningsarbetet. Här åsyftas situationer då det kanbli fråga om styrelserepresentation för de anställda och för samhället ochviss balans skall etableras i styrelsen. I yttrandet påpekas också att nämndenssammansättning måste ändras i samband med de nya arbetsuppgifterna. Ytterligaretre ledamöter skulle behöva utses, varav en bör utses av kommunförbundet ochtvå av staten. Kommunförbundethar inget att invända mot att nämnden får ändrade arbetsuppgifter enligtförslaget. Enligt förbundets mening bör dock en precisering av nämndensuppgifter göras i lagen och inte enbart, som föreslagits, i instmktionen förnämnden. LOhar inga invändningar mot att nämndens uppgifter utvidgas tUl att avse ävenundantag från lagstiftningen angående samhällsrépresentation. anför att det med hänsyn till arbetsdomstolens utökadearbetsbörda är motiverat att alla tvistefrågor rörande styrelserepresentationför såväl anställda som samhället avgörs av en permanent skiljenämnd, varsbeslut inte kan överklagas. 1975/76:166 78 7.13.Utbildning m. m. Bl.a. i framhåller att stora krav måste StäUas på desamhUllsutsedda ledamöternas personliga kunskaper och förmåga. Frågan omutbildning bedöms därför vara viktig. fömtsätter att staten görbehövUga insatser på området oeh att dessa insatser sker så att de kommunalahuvudmännen i förekommande fall har nytta av dem. 8 Lagstiftning om styrelserepresentation för de anställda m. m. 8.1Lagen om styrelserepresentation för de anställda i aktiebolag och ekonomiskaföreningar