prop · FZ0339 · 1975-12-31 00:00:00 — Enligt min mening är del viktigt att elevema redan föregmndskolans slut får en sä god kontakt med arbetsförmedlingen atl val av utbildningeller arbete efter har förutsättningar att bli ett positivt val.Detla kan fordra en översyn av nuvarande samarbete mellan skola ocharbetsförmedling. Det är också väsentligt atl det finns ett tillräckligt antalplatser ute i arbetslivet för den praktiska arbetslivsorienteringen. Översynen bör ske i samarbete med arbetsmarknadensparter och . Jagavser återkomma i denna fråga efter det att översynsarbetel har gjorts. Som jag har redovisat övergår flertalet avde ungdomar som lämnar gmndskolan till studier i gymnasieskolan. En mindre deltar någon form av förvärvsarbete, ofta med sikte på att senare återgå tillstudierna. 1975/76:39 282 någraungdomar går varken vidare till studier eller lill förvärvsarbete. Den senaregruppen ungdomar har betydande svårigheter på arbetsmarknaden.Arbetslöshetsstatistiken visar atl ungdomar som inte har någon yrkesutbildningär arbetslösa i större utsträckning än ungdomar som har en minst ettårigyrkesutbildning. Enligt min mening är del nödvändigt att alla ungdomar somlämnar får en effektiv hjälp inför fortsalt utbildning eller införinträdet på arbetsmarknaden. Särskilda åtgärder behöver sättas in för althjälpa de ungdomar som inte går vidare frän lill gymnasieskolan.Sådana åtgärder behövs även för ungdomar som avbryter sina studier igymnasieskolan. En första förutsättning för att samhället aktivt skall kunnage ungdomarna den hjälp de behöver är ett system för fortsatta kontakter bl. a.i form av fortsatt studie- och yrkesorientering efter . har föreslagit atl skolan skall följaungdomarna efter slut. Förslaget har vunnit stöd hosremissinstanserna. En arbetsgmpp inom ,gymnasieskolegruppen, har i en rapport (Ds U 1975:18) Utbildning m. m. för16-19-åringar föreslagit åtgärder för atl följa ungdomar i nämnda åldersgmpp. Skolan har redan enligt skollagen det primärautbildningsansvaret för dessa ungdomar. Detta ansvar från skolans sida anserjag vara naturiigt mot bakgrund av all gymnasieskolans uppbyggnad ochdimensionering har anpassats för att alla ungdomar skall kunna få enutbildning efter . Även om gymnasieskolan är en frivilligutbildningsform för inrättandet av gymnasieskolan ses som ett uttryck för attsamhället har ansvaret för alla ungdomars utbildning även efter denobligatoriska skolan. Delta har också kommit till uttryck i 2 § skollagen därdel sägs bl. a. alt kommunerna skall främja åtgärder i syfte atl bereda ungdomundervisning i gymnasieskola. Denna uppföljning måste för alt bli effektiv ochför att kunna kombineras med lämpliga insatser ske i nära samverkan med andramyndigheter, främst den lokala arbetsförmedlingen och de sociala myndigheterna. Jag vill här erinra om vadsysselsäliningsulredningen (SOU I975i90) anfört, nämligen attarbetsförmedlingen mellan berörda myndigheter, arbetsförmedling, skolan ochden kommunala socialförvaltningen får successivt prövas och anpassas till delokala förhållandena. Det finns skäl atl understryka just behovet av en vissröriighet i organisationen. Syftet med uppföljningen är atl ge alla ungdomar enmöjlighet till arbete eller utbildning. För skolans del bör uppföljningendärför innebära atl skolstyrelserna kontinueriigt håller sig informerade omvilka ungdomar som behöver särskild hjälp och stimulans. Var och en som intestuderar eller har arbete bör sökas upp för personlig kontakt. Den personligakontakten bör syfta till att i samverkan med eleven utröna om intresse ochmöjlighet finns för någon form av utbildning - inom gymnasieskolan, iarbetsmarknadsutbildning eller i internutbildning - samt om han/hon harpersonliga problem av den art som motiverar speciell hjälp. 1975/76:39 283 hållaen kontinueriig kontakt med sociala centralnämnden eller motsvarande i kommunenoch den lokala arbetsförmedlingen. I de fall det blir aktuellt att söka arbeteeller arbetsmarknadsutbildning bör det ankomma pä skolan att kontakta denlokala arbetsförmedlingen som i sin tur bör överta ansvaret för atl hällakontakt med eleven. Behövs hjälp med personliga problem bör skolan förmedlakontakt med de myndigheter som kan ge hjälp i det enskilda fallet. om skolstyrelsernas åligganden ifråga om uppföljningen bör kunnameddelas av regeringen. Den här förordade uppföljningen överensstämmer med vadgymnasieskolegmppen föreslagit. Som nämnts bör skolan, i varje fall då det äraktuellt för eleven att söka arbete, kontakta den lokala arbetsförmedlingen förvidare åtgärd. Sådan kontakt skall givetvis även las om individen i fråga kantänka sig någon form av arbetsmarknadsutbildning. Ansvaret för fortsattaåtgärder, t. ex. arbetsmarknadsutbildning bör därefter åvilaarbetsförmedlingen till dess arbete har kunnat ordnas. Det som skiljerarbetsförmedlingens roll i det här skisserade systemet från vad som gäller är att det bör ankomma på arbetsförmedlingen atl ha ansvaret för att enkontinueriig kontakt upprätthålls med ungdomarna tills arbete har kunnatordnas. På initiativ av sysselsättningsutredningen har en försöksverksamhetmed särskild arbetsförmedling m. m. för ungdomar startats på femorter, nämligen , , , och . Iförsöksverksamheten skall man dels bereda sysselsättning i form av arbete ellerutbildning ål ej sysselsatta ungdomar på försöksorterna, delsstudera problemen vid övergången mellan utbildning och arbetsmarknad. Enligtvad som har anmälts för (prop. 1975/76:25), har en liknandeförsöksverksamhet startats på ytterligare ett antal orter. Den roll som arbetsförmedlingenhär föreslås spela vid uppföljningen av den tidigare nämnda gruppen av 16-19åringar ligger i linje med den nämnda försöksverksamheten. Den här föreslagna uppföljningen kan för skolansdel redan anses ingå som en del av studie- och yrkesorienteringen. Detta gälleri speciellt hög grad i de kommuner som har försöksverksamhet med uppsökandeverksamhet. Del finns också enligt vad jag har erfarit länsskolnämnder ochenskilda skolstyrelser som har liknande verksamheter. Det är angelägel att uppföljningen systematiseras pä det sätt som jagnyss förordat. Denna systematiska uppföljning bör starta med de ungdomar sominte går vidare till gymnasieskolan samt de ungdomar som avbryter studierna igymnasieskolan. De kommuner som deltar i försöksverksamheten med uppsökandestudie- och yrkesorientering bör bedriva verksamheten i huvudsak enligt deriktlinjer jag förordat. Jag vill i detta sammanhang erinra om allgymnasieskolegruppen i sitt förslag tagit upp de problem som möter deungdomar som inte går vidare till gymnasieutbildning. För att bättre anpassagymnasieskolans utbildning till ungdomars önskemål och förutsättningarföreslås, vid sidan 1975/76:39 284 avden vanliga gymnasieutbildningen, ett system med kortare yrkesinriktade kurser.Betänkandet remissbehandlas f. n. 4.3Övergång från grundskola till gymnasieskola framhåller att den ömsesidiga informationenmellan och gymnasieskolan lämnar en del övrigt att önska. Elevernafrån känner sig ibland dåligt informerade om gymnasieskolan. Gymnasieskolanskulle besparas många problem om den själv utformade och genomförde en sådaninformation. Informationen till föräldrar bör på samma sätt som till elevernages pä ett både lättfattligare och mera konkret sätt. Även här gäller attgymnasieskolan själv ger den bästa informationen. Nuvarande intagnings för fa rande innebär för vissaelever stora svårigheten Detla gäller främst de elever som har svårt att finnaett utbildnings- och yrkesmässigt alternativ till den studieväg som utgörderas förstahandsval. Utredningen föreslår flera åtgärder bl. a.försöksverksamhet med preliminära intagningsbesked som kanligga till grund för ett förhandsmeddelande om chanserna att komma in pä delinjer som eleverna sökt. Vidare föresläs att fasta och enhetliga rutiner börutarbetas för överförandet av informationer om elever, som är i behov av extrastöd och hjälp i gymnasieskolan. Jag delar utredningens uppfattning att denömsesidiga informationen mellan grundskola och gymnasieskola kan förbättras.Sådan försöksverksamhet förekommer i olika gymnasieregioner med lyckatresultat. Försöksverksamheten bör enligt min mening utvärderas och ges envidare spridning till andra regioner, som saknar etablerade kontaktermellan gmndskola och grymnasieskola. Problemen vid övergången från gmndskolan tillgymnasieskolan är betydligt svårare att bemästra än vid övergång från ettstadium till ett annat inom . Gymnasieskolan rekryterar elever frånett stort upptagningsområde. Detta skapar självfallet vissa svårigheter förden överiäm-nande skolan att i samband med skolstarten kunna informera gymnasieskolanslärare om vad eleverna har inhämtat i . Jag finner det angeläget genom en gemensam planering inom gymnasieregionen försöker skapa sådanakontaktvägar som är nödvändiga för att minska problemen vid elevs övergångtill gymnasieskola. Liksom SÖ anser jag att fortbildning och konferenser avolika slag oftare än vad som f. n. är fallet bör ske med deltagare frångrundskola och gymnasieskola inom regionen. På så sätt skulle man lärakänna varandra och varandras syn på skolfrågor. Del ankommer närmast på SÖ ochlänsskolnämnderna att stimulera aktiviteter i denna riktning. föreslår att gymnasieskolan själv informerarelever och föräldrar om den skolform, de linjer och kurser som den handhar. 1975/76:39 285 fattning.Detta för dock inte innebära alt på något sätt fråntas ansvaret attge elever i och deras föräldrar information om studievägar igymnasieskolan. Det är naturiigt att gymnasieskolans personal står förinformation om utbildningens innehåll, arbetssätt och övriga förhållanden somett komplement lill studie- och yrkesorientering. En annan viktig åtgärd som i sinstudie- och yrkesorientering bör beakta är att elever beredstillfälle till studiebesök och samtal med elever och personal i gymnasieskolanslinjer och specialkursen Detta bör utgöra ett led i den systematiska informationenom studie- och yrkesvägar för . har föreslagit vissa förändringar när detgäller intagningsproceduren lill gymnasieskolan innefattande bl. a. förändringav kompelensbestämmel-serna. Dessa frågor utreds f. n. av betygsutredningen,som bl. a. har initierat försöksverksamhet med modifierat intagningsförfarande.Jag vill mot bakgrund av pågående utredningsarbete inte förorda alt i dessa delar läggs till grund för några förändringan 4.4Lokala och regionala planeringsråd för samverkan mellan skola och arbetsliv har i sina förslag lagt stor vikt vid skolansanknytning till samhället. Innebörden av detta är att skolan måste söka kontaktmed organisationer och föreningsliv för att ge eleverna möjligheter tillutvecklande engagemang i samhället utanför skolan. Det är enligt likaviktigt att organisations-och föreningslivet engageras i skolans verksamhet.Kontakten med arbetslivet är som jag tidigare framhållit en väsentlig del av skolanssamhällsansvan LO har i sitt remissvar framhållit att företrädareför arbetslivet i mycket högre grad än vad som sker måste fö komma in iskolan. Elever och lärare måste lämna skolan och bedriva studier ute påarbetsplatserna i omedelbar kontakt med människor och de problem som därfinns. LO menar att utbyggda kontakter med arbetslivet kan bidra tillkonkretisering av sam-hällsanknytningen i undervisningen och därmed i studie-och yrkesorienteringen. LO hänvisar bl. a. till det arbete som bedrivs inom SÖi arbetsgruppen samverkan skola-arbetsliv. LO har i en särskild skrivelse tillregeringen ytteriigare understrukit behovet av systematiserade kontakter mellanskola och arbetsliv. SÖ har inkommit med förslagavseende regionala och lokala organ för samverkan mellan skolan ocharbetslivet. Förslaget har utarbetats av en arbetsgrupp beslående avrepresentanter för arbetsmarknadens parter, kommunförbunden, AMS och SÖ. Påarbetsgruppens initiativ pågår också försöksverksamhet i ett antal kommunen SÖ föreslår att i varje kommun inrättas ettsärskilt samrådsorgan för att organisera och systematisera kontakten mellanskola och arbetsliv. 1975/76:39 286 uppgifterföreslås till en börian omfatta grundskola och gymnasieskola. Efter hand böräven bl. a. vuxenutbildningen ingå. Samrådsorganel skall vara rådgivande organtill skolstyrelsen/utbildningsnämnden i frågorom utbildningens anknytning tillarbetslivet och skall särskilt följa yrkesutbildningen inom den egna kommunen.Vidare bör rådet bl. a. följa och ge råd i fråga om undervisningen omarbetsmiljöfrågor och i arbetslivsorientering. Det bör samordna kontakternamellan skola och arbetsliv inom kommunen bl. a. vad gäller planering,genomförande och uppföljning av studiedagar, studiebesök, perioder medpraktisk yrkesorientering m. m. Samrådsorganet bör kunna ta initiativ till ochmedverka i fortbildningen av skolans personal och arbetslivets representantenRådet bör enligt SÖ också verka för ömsesidig information mellan skola ocharbetsliv samt inom utbildningsväsendet. Samrådsorganet bör, anser SÖ, ha en flexibelorganisation och utformas efter lokala behov och förhållanden. Rådets ledamöterbör utses av skolstyrelsen efter förslag från bl. a. arbetsgivare- ocharbetstagareorganisationer, som skall delta med lika antal ledamöten I rådetskall vidare ingå representanter för skolan och för arbetsförmedlingen. Ensärskild sekreterare bör på hel- eller deltid knytas till rådet. SÖ menar att det för samordning av dessa frågor ivarje län bör finnas ett regionalt råd för samverkan mellan skola ocharbetsliv. Jag finner del värdefullt att förslag nupresenterats om särskilda organ i kommunerna och länen med uppgift attsystematisera kontakterna mellan skola och arbetsliv. Jag delar den av LO isärskild skrivelse till regeringen redovisade uppfattningen att, om skolanregelbundet skall kunna upprätthålla kontakter med arbetslivetsrepresentanter, boren fast organisationsform för dessa skapas. En alltövergripande uppgift för lokala och regionala planeringsråd bör enligt minmening bli att medverka till ett närmande mellan skolan, arbetslivetsföreträdare och arbetsförmedlingen/länsarbetsnämnderna. Som sysselsättningsutredningen har framhållit ärdet nödvändigt att skapa permanenta och effektiva former för samverkan mellanskola, arbetsförmedling, arbetsgivare och fackförening i praktikfrågor. Tillsvidare bör de lokala och regionala planeringsråden kunna fylla denna funktion.En viktig uppgift för rådet bör vara att verka och planera för fackligmedverkan i skolornas undervisning om arbetsmarknad och arbetsliv. Särskildamedel för denna medverkan bör utgå ur förstärkningsresursen. Planeringsrådenbör också ha till uppgift att planera och följa den uppsökande studie- ochyrkesorienteringen bland de ungdomar som inte fortsätter till gymnasieskolan.Enligt min mening skall i varje kommun och län inrättas sådana organ.Verksamheten bör starta fr. o. m. /78. Planeringsrådens uppgifteroch sammansättning bör enligt min mening i huvudsak följa de förslag som SÖavgivit. Jag återkommer senare till dessa frågor. Jag räknar med att ettsärskilt bidrag för verksamheten skall utgå från nämnda tidpunkt. Jag beräknardetta bidrag till 5 milj. kr, för /78, Prop.1975/76:39 . 5Grundskolans statsbidragssystem m. m. framhåller atl vid utformningen av ettregelsystem för skolan måste det inre arbetets krav vara det primära och detstyrande. Nuvarande regelsystem har utformats från andra förutsättningar än desom existerar i dagens skola. Ett genomförande av utredningens förslagförutsätter att vissa förändringar görs i rådande system så alt delta så långtmöjligt för den inriktning som är nödvändig för alt skapa en för alla eleverlikvärdig utbildningsmiljö. Grundtanken i utredningens förslag är attresursinsatsen för skolans verksamhet skall vara behovsorienterad, dvs. atlinsatsernas art och innehåll skall skifta efter lokala behov ochförulsättningan I dagens skola lägger statsbidragssystemens utformning hinder ivägen för en resursanvändning grundad pä sådana principer. För alt anpassainsatserna till de lokala behoven fordras större frihel beträffande resursanvändningenpå alla beslutsnivåer. Förslaget om förenkling avstalsbidragsbestämmelserna och den friare resursanvändningen tillstyrks av denövervägande delen av remissinstanserna. Särskilt kommunerna har mött förslagenmed övervägande positiva omdömen. Några remissinstanser, däribland RRV ochSACO/SR, har avstyrkt förslagen. Statskontoret har redovisat viss tveksamhet. Föregen del vill jag anföra följande. Det nuvarande regelsystemet med uttalad central ochlikformig styrning av skolan var under skolans ulbyggnadsskede nödvändigt föratl garantera ett enhetligt skolsystem och likvärdig utbildning. Genom denomfattande reformering av skolväsendel som har ägt rum under de senastedecennierna har den nuvarande utformningen av lagts fast. Kommunin-delningsreformenhar skapat bärkraftigare kommuner, vilka kan ta på sig mer omfattande uppgifterän tidigare. a. av denna anledning har den kommunala verksamhetenförändrats mot ett ökat ansvar för olika samhällsområden. Detta gäller inteminst pä skolans område. Jag anser därför i likhet med och ett övervägandeantal remissinstanser all det nu är lämpligt all ytteriigare öka det lokalaengagemanget för skolans verksamhet. Delta kan enligt min mening ske utan atlkravet pä enhetligt skolsystem och likvärdig utbildning eftersatts. Genom atl pä olika sätt engagera de berörda iskolans brett upplagda verksamhet, dess planering, innehåll, organisation ochgenomförande kan enligt min mening förutsättningar skapas för atl på ett bättresätt än nu anpassa skolans verksamhet lill skiftande lokala fömtsättningar ochbehov. Jag är liksom utredningen övertygad om att resursinsatserna inte börvara lika vid alla skolor. Behoven växlar mellan olika skolenheter, rektorsområden,kommuner och regioner. Jag har i del föregående förordat all skolans verksamhetorganiseras i en samlad skoldag inom vissa bestämda lider. Vidare har jagförordat att skolans arbetsformer och arbetssätt successivt 1975/76:39 288 förändrasför atl uppnå ökad anpassning och hänsynslagande lill elevernas behov ochförutsättningar. Genom sådana förändringar bör behovet av särskildastödåtgärder för elever eller grupper av elever minska pä . F. n.behövs dock avsevärda insatser göras för elever som har svårigheter i skolan,antingen dessa är beroende av elevens förutsättningar, har sociala orsakereller är konsekvenser av skolans innehåll och utformning. Målet för en friareresursanvändning måste enligt min mening vara att insatser skall väljas så attde blir ett stöd och en stimulans för elever som av olika skäl har svårigheter.Detta bör medföra att de finner skolan meningsfull och för utbyte av sinskolgång. För att detta skall bli möjligt måste skolans resurstilldelninganpassas till lokala förhållanden. Reglerna för användning av resurser måstedärför ges en sådan utformning att resurserna kan styras dit behoven är störst. Enligt min mening utgör SIA:s förslag tillförenkling av stalsbidragsbestämmelserna och förslag till friare resursanvändningen god grundval för att uppnå den åsyftade anpassningen till lokalaförhållanden. Utredningens princip är enkel - resurserna skall fördelas ochanvändas allt efter de behov som föreligger inom skilda kommuner,rektorsområden, skolenheter, arbetsenheter, klasser osv. Förslaget ligger ilinje med tidigare ställningstaganden för ett ökat lokalt ansvar för skolansarbete och utveckling. Det har som jag redovisat också tillstyrkts av denövervägande delen av remissinstanserna. Jag kommer i det följande att pågrundval av SI A:s förslag föreslå förändringar i nuvarande statsbidragsreglerför . Innan jag behandlar detaljer i utredningens förslagvill jag något beröra statens roll i sammanhanget. På staten måste ankomma attbestämma mål och innehåll i utbildningen för att garantera en enhetligutbildning för alla elever. Statsbidragsbestämmelserna och andra centralabestämmelser har två funktioner. Dels bestämmer de resursernas storlek,dels bestämmer de detaljerat det sätt på vilket resurserna skall användas vidden enskilda skolenheten. Genom nuvarande regelsystem har staten också påtagitsig det direkta driftansvaret för störte delen av den pedagogiska verksamheten.Utrymmet för ett friare resursutnyttjande och för lokala variationer i skolansorganisation är begränsat. Statens ansvar och intresse är att, utifrånnuvarande fördelning av driftansvaret mellan staten och kommunerna, kunnaberäkna och bestämma storleken av statsbidragen samt att ange vissa regler ochramar för resursanvändningen genom bl. a. olika bestämmelser förpersonalsammansättningen i skolan. Däremot bör det inte vara en statlig uppgiftatt i detalj ange hur resurserna skall användas vid varje skolenhet. Dessutomhar de möjligheter till lokal variation och anpassning som även nuvaranderegelsystem tillåter inte utnyttjats. Enligt min mening bör bortfallet avbestämmelser som reglerar utnuttjandet av de olika resurserna kunna ersättasav målangivelser och modeller, som klargör syftet med och konsekvenserna avskilda resursanvändningar. En administrativ styrning ersätts i huvudsak medinformation och stimulans. 1975/76:39 289 De långsiktiga perspektiven på ansvarsfördelningenmellan staten och kommunerna på skolans område utreds av utredningen om skolan,staten och kommunerna (SSK). Av direktiven lill utredningen framgår bl. a. skall undersöka möjligheterna att komma fram lill ett regelsystem förgrundskolan och gymnasieskolan som i väsentligt ökad grad låter kommunerna ochderas skolstyrelser ta ansvaret för skolans verksamhet. Huvuduppgiften för desakkunniga är att nå den för skolans arbete mest gynnsamma avvägningen mellanå ena sidan behovet av centrala bestämmelser för att säkerställa förutsättningarför att förverkliga de för skolan fastställda målen och å andra sidan behovetav utrymme för de lokala initiativ, åtgärder och ansvarslaganden som ärnödvändiga för en väl fungerande skola. SIA:s förslag lill förändring avstatsbidragsreglerna är ett steg i riktning mot ett ökat kommunalt drift- ochkostnadsansvar för skolväsendet, som SSK har atl utreda. Några remissinstanserhar menat atl man i avvaktan på förslag frän SSK inte nu bör ta ställning tillSIAis förslag om ändring i stalsbidragsbestämmelserna. SSK redovisar i sittremissyttrande uppfattningen att de erfarenheter och kunskaper, som man har ikommunerna och deras skolor, bör tas till vara för att få en ändamålsenlig ochefter lokala behov anpassad organisation och resursanvändning. Jag delar dennauppfauning. Enligt min mening bör, som jag tidigare understrukit, skolansverksamhet och arbetsformer förändras för att ge utrymme för lokala möjligheteralt möta enskilda elevers varierande behov av stöd och stimulans. Detta är enav de centrala punkterna i förslaget om en friare resursanvändning. Enförändring av statsbidragsreglerna i huvudsak enligt de linjer föreslagitkommer inte att föregripa ett senare ställningstagande till förslag från SSK.En sådan förändring, som jag här har berört, ligger helt i linje med dennautrednings direktiv. Jag avser atl senare föreslå regeringen alt SÖ föri uppdrag alt utfärda särskilda anvisningar med exempel för den friareresursanvändningen. Dessa skall vara en hjälp vid planeringen avresursinsatserna i den enskilda skolenheten. Av särskild vikt är att dessaexempel visar pä resursinsatser som möjliggör pedagogiska förändringar ochkompensatoriska åtgärder som är nödvändiga för att de elever vilka inte förtillräckligt utbyte av sin skolgång skall uppleva undervisningen sommeningsfull. Dessa anvisningar skall inte ges formen av styrande riktlinjer,utan endast tjäna som vägledning i arbetet. föreslår all varje kommun som grund förverksamheten för bas -resurser, kompletterade med en förstärkningsresurs. Basresursenberäknas efter nuvarande administrativa indelning i klasser i grundskolan.Antalet basresurser bygger på elevantalet och elevernas fördelning påskolenheten förutsätter att länsskolnämnden även i fortsättningen skalltillse att inte fler basresurser tas ut än vad som från pedagogisk och 19 1975/76. Prop.1975/76:39 290 ekonomisksynpunkt är motiverat.