prop · FY034 · 1975-12-31 00:00:00 — a. med att skolhälsovårdens utformning inte börbedömas isolerat utan ses i ett större sammanhang, som bl. a. tar hänsyn tillorganisation och innehåll i den öppna hälsovårdens samtliga verksamhetsgrenar.Kommunförbundel förutsatte att de problem som tagits upp i motionen kommer attprövas inom ramen för redan pågående utredningsarbeten. Iskrivelse har anmält sitt beslut i anledning avnämnda moiion (UbU 1973:32, rskr 1973:273). Enligt beslutet bör frågorna omskolhälsovårdens innehåll, organisation och huvudmannaskap förutsättningslöstutredas. Det skulle ankomma på Kungl. Maj:t att besluta i vilka formerutredningsarbetet borde ske. Enligtmin mening bör särskilda sakkunniga tillkallas för detta utredningsarbete. Desakkunniga bör göra en översikt av de bestämmelser som reglerarskolhälsovårdens innehåll och organisation och kartlägga hur dennaskolhälsovård fungerat, vilket innehåll och vilken organisation den fått, vilkaförsök som pågår samt hur reglerna om skolhälsovården uppfattats av de enskildabefattningshavarna i skolväsendet. Särskild uppmärksamhet bör därvid ägnaseventuella förändringar av skolhälsovårdens innehåll och 383 Kommittéer; U;48 organisationtill följd av den pågående snabba utvecklingen inom den landstingskommunalahälso- och sjukvården, framförallt inom den förebyggande barna- ochungdomsvården. Utredningen bör också kartlägga hur skolhälsovårdensorganisation inverkar på ulformningen av den landstingskommunala hälso- ochsjukvården samt hur samordningen mellan dessa två verksamhetsområden fungerar. Motdenna bakgrund och med beaktande av bl. a. de synpunkter som kommit fram vidremissbehandlingen av nämnda motion, bör de sakkunniga behandla skolhälsovårdensframtida mål, dess innehåll och organisation på olika nivåer. En utgångspunktför de sakkunnigas arbete bör därvid vara att elevernas hälsovård skall utgöraen integrerad del av den samlade elevvården. De sakkunniga bör härvid övervägaom denna verksamhet liksom skall regleras genom centralt givnabestämmelser eller om större utrymme för lokala initiativ kan ges. Eftersomskolhälsovården har både medicinska och elevvårdande aspekter berör den bådeskolöverstyrelsens och verksamhetsområden. Utredningen bör medbeaktande av att elevernas hälsovård skall utgöra en integrerad del av densamlade elevvården pröva frågan om ansvarsfördelningen mellan skolöverstyrelsenoch liksom motsvarande ansvarsfördelning på regional och lokalnivå. Desakkunnigas överväganden i dessa hänseenden hänger nära samman med frågan omvem som bör vara huvudman för skolhälsovården . De sakkunniga börhär analysera skälen för och emot ett samlat huvudmannaskap för skolhälsovårdenoch övrig hälso- och sjukvård bl. a. med hänsyn till möjligheterna tillorganisatorisk och resursmässig samordning. En utgångspunkt för de sakkunnigasöverväganden bör vara att skolhäsovården även i fortsättningen skall vara enkommunal, primär-eller landtingskommunal, uppgift. Desakkunniga bör vara oförhindrade atl ta upp frågan om behovel av skolhälsovårdpå folkhögskolor och inom vuxenutbildning. De sakkunniga bör därvid gesynpunkter på förutsättningar för att lägga ett större underlag till grund förskolhälsovården än och gymnasieskolan. Däremot bör motsvarandefrågor för universiteten och högskolorna inte tas upp. Desakkunnigas arbete kommer att ha beröring med flera andra utredningar. Skolöverstyrelsentillsatte en arbelsgrupp med representanter från ,, utredningen (U 1970:63) om skolans inre arbete () av skolhälsovårdens mål, inriktning ochorganisation. De sakkunniga bör ta tillvara erfarenheterna från dennaarbetsgrupp. Desakkunnigas arbete kommer vidare att ha beröring med utredningen (U 1972:06) omskolan, staten och kommunerna, kommunalekonomiska utredningen (Fi 1971:08),länsberedningen (C 1970:28), socialutredningen (S I%9:29), utredningen (U1972:05) rörande studerandehälsovården, folkhögskoleutredningen (U 1972:08) ochSIA. De sakkunniga bör hålla sig underrättade om arbetet inom dessa utredningaroch vid behov samråda med dem. Utredningenhar hållit sex sammanträden samt haftöverläggningar med företrädare för olika kommuner och med representanter förskilda befattningshavare inom u.48 Skr 1975:4 384 skolhälsovården.Därutöver har ett sammanträde hållits med en särskild referensgrupp medföreträdare för berörda myndigheter och organisationer som berörs avutredningens arbete. Utredningenhar genom förfrågan till landets kommuner kartlagt skolhälsovårdens . Utredningensarbete beräknas pågå . 49.Arbetsgruppen (U 1974:02) för beredande av vissa radio- och televisionsfrågor Maj:ts bemyndigande för beredande av vissaradio- och televisionsfrågor: , ., t.f. departementsråd , , reportagechefTjernström, , ekon. lic. , , redaktör (fr.o.m. ) Lokal:Utbildningsdepartementet, 1, Fack, 103 10 , tel. (sekreteraren) Särskildadirektiv har ej meddelats. Arbetsgruppenhar hållit tretton sammanträden samt haftöverläggningar med olika myndigheter, organisationer och andra som berörs avarbetsgruppens arbete. Gruppenberäknas slutföra sitt uppdrag /75. 50.Utredningen (U 1974:03) rörande svensk undervisning I utlandet Maj:ts bemyndigande för utredning rörande svenskundervisning i utlandet (se Post- och Inrikes tidn. OrdförandeAlemyr, ., folkhögskolerektor, led. , K. , rektor, led. av Rönnung, Calarina E. M., led. 385 Kommittéer: U:SO Sekreterare:Berggren, , fil. mag. (fr.o.m. ) Postadress: , Fack, 103 10Stockholm, tel. 763,19 37 (sekreteraren) Direktiv(anförande av statsrådet till statsrådsprotokollet den 31 maj1974): Enligtbeslut av riksdag (prop. 1968:67, SU 1968:129, rskr 1%8:303) utgårstatsbidrag till svensk undervisning i utlandet och till kommun, som svarar förundervisning av utlandssvenskars barn. Statsbidrag utgår enligt kungörelsen(1968:321) om undervisning för utlandssvenskars barn (ändrad senast den 10 maj1974) bl. a. till kostnader för lärarlöner och för pensionskostnad, som påförtshuvudman för statsunderstödd utlandsskola för lärare, på vilka statens allmännatjänstepensionsreglemente äger tillämpning. Om synneliga skäl föreligger, fårefter medgivande av därjämte utgå statsbidrag till hyra avlokaler för svensk utlandsskola. Till första uppsättningen stadigvarandeundervisningsmateriel utgår statsbidrag med belopp som överstyrelsen bestämmer. Förutlandssvenskars barn anordnas i utlandet statsunderstödd undervisning iföljande former, nämligen svensk grundskola (utlandsskola), kompletterandesvensk undervisning, korrespondensundervisning eller undervisning inominternationell skola. Antalet svenska utlandsskolor uppgår /74 till33 med sammanlagt ca 1 050 elever. Riksdagenhar i skrivelse som sin mening uttalat attstatsbidragsbestämmelserna m. m. för svensk utlandsskola bör bli föremål förutredning (UbU 1974:10, rskr 1974:93). I enlighet härmed bör särskildasakkunniga tillkallas för atl företa den begärda översynen. Dengrundläggande fråga de sakkunniga bör ta upp till prövning gäller för vilkaelevgrupper svensk undervisning skall anordnas i utlandet. En förutsättningskall därvid vara att elevernas familjer har en reell anknytning till Sverige.De sakkunniga bör med utgångspunkt i vad soin anförts i prop. 1973:1 (bil. 222) göra en bedömning av vad som skall betraktas som sådan anknytning. Enligtnu gällande principer skall vid fråga om inrättande av svensk utlandsskola enbedömning ske om det med hänsyn till förekomsten av andra skolor av godstandard kan vara lämpligare att i stället för svensk utlandsskola anordnakompletterande svensk undervisning (prop. 1%8:67, s. 13). Frågan om inrättandeav svensk utlandsskola får givetvis även bedömas mot bakgrunden av den tidunder vilken behovet av en udands-skola kan tänkas finnas på den aktuellaplatsen. De sakkunniga bör i detta sammanhang överväga om det kan finnas skälatt göra några förändringar i principerna för statsbidrag till anordnande avsvensk undervisning i utlandet. Vidbedömningen av vilka regler som skall gälla för statsbidrag till här nämndundervisning bör de sakkunniga behandla frågan om skolsladgans regler om högstaantal elever i klass och läroplanens bestämmelser om lärarlimmar för vissklassanordning (jfr- UbU 1974:10, s. 4). Frågor om regler för statsbidrag tillhyra av skollokaler, undervisningsmateriel m. m. bör även las upp av desakkunniga. De sakkunniga bör vid sin behandling av stalsbidragsreglerna göraen bedömning av den nivå på elevavgiften som U:50 Skr 1975:4 386 medhänsyn till skolornas speciella karaktär är lämplig. Ensärskild fråga som de sakkunniga bör behandla är om det är möjligl att tillämpaell sjukförsäkringssystem för dem som innehar lärartjänst vid svenskutlandsskola. Utredningen bör härvidlag samråda med riksförsäkringsverket.Utredningsarbetet bör även innefatta frågan om hur den för utlandstjänstgöringmest lämpade lärarpersonalen skall tas ut. Somunderlag för sitt arbete bör de sakkunniga utnyttja, förutom i tillämpligadelar material års utlands- och internatskoleutrednings betänkande(SOU 1966:55) Skolgång borta och hemma, vad som redovisats av skolöverstyrelseni en särskild, av Kungl. Maj:t anbefalld undersökning (seprop. 10 s. 221) samt det material i övrigt som skolöverstyrelsenkan ställa till förfogande. Utredningenhar hållit tre sammanträden med olikamyndigheter, organisationer och andra som berörs av utredningens arbete. Utredningensarbete beräknas pågå . 51.1974års lärarutbildningsutredning (U 1974:04) Maj:ts bemyndigande för atl utredalärarutbildningens mål, struktur och innehåll (se Post- och Inrikes tidn. Ordförande:Bosson-Nordbo, Maj, skolråd Ledamöter:Arfwedson, , sekreterare (fr.o.m. ) , R.Birgitta, förste byråsekreterare, led. av , .,universitetslektor, led. av , , lektor ,, utbildningschef (fr.o.m. ) Nordstrandh, .,lektor, led. av , ., sekreterare (fr.o.m. den 1september 1974) , , sekreterare , , avdelningschef,led. Expert:Stahle, , fil. lic. (fr.o.m. ) Sekreterare:Österiing, A. (), rektor (fr.o.m. ) Bitr.sekreterare: , , lektor (fr.o.m. ) ,, skolkonsulent (fr.o.m. ) 387 Kommittéer; U;51 Lokal: , 11458 , tel. (), 63 68 36 (), 63 68 35 () Direktiv (anförande av statsrådet tillslatsrådsprotokollet ): Vid riksdag fattades beslut om engenomgripande förändring av utbildningen av lärare för låg- och mellanstadiet samt av ämneslärare för högsiadium och gymnasieskolan (prop. 1967:4, SU 1967:51, rskr 1967:143). Omläggningen av utbildningen påbörjades budgetåret l%8/69. Vid riksdag beslöts en ny utformning av praktiken i dessa utbildningar (prop. 1973:78, UbU 1973:34,rskr 1973:274). Denna förändring medförde även ett betonande av de sociala sidorna i läraruppgiften. Utbildningen av lärare för industri och hantverk harlikaså lagts om enligt beslut vid riksdag (prop. 10 s.440, UbU 1973:11, rskr 1973:114). Detta beslut innebar bl. a. en förlängning avyrkeslärarutbildningen från 33 . Frågan om den framtida utformningen av den s. k.övnings-lärarutbildningen har behandlats av lärarutbildningskommillé ibetänkandet (SOU 1972:92) Reformerad lärarutbildning. Kommitténs förslag gårbl. a. ut på ett konsekvent genomförande av ett tvåämneslärarsystem för deaktuella ämnena. Betänkandet har remissbehandlals och bereds f. n. i . Utformningen av bl. a. förskollärarulbildningen utreds f.n. av barnstugeutredningen vars förslag torde föreligga . 1 skilda sammanhang har frågan om den framtidautformningen av lärarutbildningen tagits upp. 1 direktiven till utredningen om skolans inre arbeteframhöll dåvarande chefen för bl. a. att de sakkunnigaskulle anmäla till Kungl. Maj:t om de ansåg motiv finnas för alt la upplärarubildnings-frågorna till prövning. Utredningen kommer att lägga fram sina förslag.Utredningen har inte för avsikt att behandla lärarutbildningsfrågorna. () har, i skrivelse ,hemställt om en övergripande utredning av lärarutbildningen avseende förskolantill och med gymnasieskolan jämte till denna anslutande utbildning. Enligt SÖbör utredningen huvudsakligen inrikta sig på att åstadkomma - ökat mått av organisatorisk ochinnehällsmässig samordning av olika lärarutbildningar, med utgångspunkt i delskrav på samverkan mellan olika personalkategorier i skolan, dels krav på ettrationellt resursutnyttjande i lärarutbildningen, - anpassning av lärarutbildningensinnehåll och omfattning till de ökande och alltmer differentierade ochmångskiftande uppgifterna för skolans personal, - klasslärarutbildningens uppbyggnadoch inre organisation med hänsyn till den särskilda uppmärksamhet dennautbildning kan behöva ges med utgångspunkt i U 68:s förslag, - önskemål om ett ökatuppmärksammande av de allmänt personlighetsutvecklande uppgifterna förlärarutbildningen, - ett ökat mått av samverkan mellanolika utbildningsdelar och elt ökat utnyttjande av resurserna för försöks- ochutvecklingsarbete i lärarutbildningen. har uttalat sig för att en utredning omlärarutbildningen skall komma till stånd (UbU 1974:17, rskr 1974:172). U:51 Skr 1975:4 388 Somframgår av den redovisning jag lämnat i det föregående har flera genomgripande förändringar av lärarutbildningen ägt rum. Kontinuerligt har reformer av olika räckvidd genomförts, vilka betonat inte minst skolans sociala roll, som de gjort det möjligt att komma tillrätta med den tidigare lärarbristen. Ännu har emellertid relativt sett få lärare utbildats enligt t. ex. lärarutbildningsreform. kan konstateras att utvecklingen gått snabbt i skolan och medfört förändringar av lärarrollen, förändringar som kan komma att accentueras som en följd av förslag från utredningen om skolans inre arbeie, barnstugeutredningen och utredningen om skolan, staten och kommunerna. Inom lärarutbildningsorganisationen har också en ny situation uppstått genom att antagningen till klass- och ämneslärarutbildningarna minskats. Medhänsyn till vad jag här anfört anser jag alt frågan om att förändra lärarutbildningennu bör övervägas. Denna uppgift bör anförtros särskilda sakkunniga. Desakkunniga bör bedriva sitt arbete med ulgångspunkt i de förändringar i lärarrollen som skett och som kan förväntas ske under den närmaste framtiden. I skolan skall läraren, alltmer i ett arbetslag tillsammans med övrig personal, medverka i elevernas personligshets- utveckling. Detta kräver bl. a. en starkare betoning av lärarens sociala uppgifter. Skolarbetet skall också organiseras så att det utvecklar demokratin i skolan och därmed i samhället. Detta kommer till uttryck inte bara i undervisningens innehåll utan även i lärarens funktion och uppgifter. bör man räkna med att ansvarsfördelningen i skolväsendet kommer att förskjutas i riklning mot ett större ansvar för kommunerna och skolenheterna vilket medför ett ökat inflytande för skolstyrelsen likaväl som berörda grupper i skolan. Dessa tendenser måste givetvis återspeglas även i lärarutbildningenliksom i fortbildningen. 1969års läroplan för och läroplan för gymnasieskolan har avnaturliga skäl ännu inte slagit igenom i all lärarutbildning. Det är enangelägen uppgift att analysera vilka förändringar som kan behöva göras avlärarutbildningarna med anledning av dessa läroplaner. a. gäller detta ifråga om den ökade betoningen av internationell medvetenhet, kontakt medsamhället utanför skolan, jämställdhet mellan kvinnor och män samtkompensatoriska insatser för elever som av olika skäl har svårigheter i skolan. Inomkort kommer utredningen om skolans inre arbeie att lägga fram sitt betänkande.De sakkunniga bör hålla sig underrättade om den fortsatta behandlingen avutredningens förslag. Ävenom lärarutbildning givetvis i främsta rummet förbereder för yrkesverksamhetinom skolan, är utbildningen, främst i fråga om ämnesstudierna, dock av ensådan karaktär atl den kan användas även inom andra verksamhetsområden. Dettabreda synsätt på lärarutbildningen, som markerades i prop. 1967:4, fårkonsekvenser bl. a. för studiernas innehåll. Manbör också räkna med att utbildningen av lärare kommer att ske inom en vidareorganisatorisk ram än vad som skett. Detta bör kunna leda till en ökadsamverkan med andra utbildningar liksom till elt bättre utnyttjande avbefintliga personella och materiella resurser. Manbör räkna med att till läraryrket framöver i större utsträckning än nu kommeratl söka sig personer med skiftande erfarenheter och utbildningsbakgrund,främst som följd av beslut om gymnasieskolans kompetensvärde m. m.,(prop. 1972:84, UbU 1972:31, rskr 1972:240). Frågor om behörighet ochmeritvärdering för inträde till 389 Kommittéer; U;51 lärarutbildningkommer att behandlas i samband med att ställning tas till kompetenskommitténskommande förslag. Jag vill nämna att jag avser att återkomma senare till Kungl.Maj:t vad gäller lärarutbildnirtgskommitténs förslag om obligatoriskarbetslivserfarenhet som krav för iniräde till viss lärarutbildning. De sakkunniga bör i förstahand ta upp frågor om mål, struktur, innehåll och inre organisation avgrundutbildningen för vad som benämns lärare för klass på låg- ochmellanstadierna samt lärare i de ämnen som tidigare kallades läroämnen förgrundskola, gymnasieskola och vuxenutbildning. 1 denna del får de sakkunnigasarbete också karaktär av utvärdering av tärarutbildningsreform liksomav den beslutade nya praktikorganisationen. Vad gäller utbildningen av lärarei barnkunskap, dramatik, hemkunskap, gymnastik, musik, slöjd och teckning beredssom redan nämnts lärarutbildningskommitténs förslag. I vilken utsträckning desakkunnigas uppdrag skall omfatta även denna lärarutbildning får avgöras sedanställning tagits till denna kommittés förslag. Vissa av de aspekter jag tar uppi fråga om lärarutbildningen är giltiga även för yrkeslärarutbildningen samtför utbildningen av förskollärare. har dock till uppgiftatt överväga förändringar i den senare utbildningens innehåll. Förslag häromtorde komma alt framläggas relativt snart och kunna genomföras inom ramen förnuvarande utbildningsorganisation. De sakkunniga kan ändå få anledning beröraförskollärarulbildningen vid behandlingen av frågan om samordning mellanutbildning för olika stadier. Vidare bör de sakkunniga kunna överväga vilkaförändringar i speciallärarutbildningens uppläggning och omfattning som kanbehöva göras till följd av ändringar i klass- och ämneslärarutbildningen. Gränsernamellan olika arbetsuppgifter med pedagogiskt innehåll är inte alhid skarpa. Desakkunniga bör i sitt arbete överväga om det behöver vidtas särskilda åtgärderför att inom lärarutbildningens ram lillgodose behovet av pedagogisk utbildningför arbetskraft även inom andra sektorer av samhället. 5.De olika lärarutbildningarna är uppbyggda efter olika principer. Förgrundskolans högstadium och gymnasieskolan finns etl ämneslärarsystem, varvidläraren undervisar i ett, två eller tre ämnen; lärarna i gymnastik, musik,slöjd och teckning m. fl. ämnen undervisar även delvis på mellanstadiet. Förgrundskolans låg- och mellanstadier tillämpas däremot ett klasslärarsystem,varvid en lärare som regel svarar för huvudparten av all undervisning iklassen. allmänna debatten har olika meningar framförts om nuvarandespecialseringsgrad. Å ena sidan menar vissa att man bör sträva efter attytterligare öka bredden i utbildningen för att därmed bl. a. kunna brygga överstadiegränserna i , något som i viss utsträckning också var avsiktenmed lärarutbildningsreform. Som argument härför anförs dels atteleverna skulle möta färre lärare, dels att lärarna skulle bli mindre beroendeav förändringar i tjänsteunderlaget; detta senare kan man dock komma tillrättamed också genom en friare syn på behörighetsfrågorna för lärartjänster, något somutredningen om skolan, staten och kommunerna har till uppgift att överväga. Åandra sidan finns del de som hävdar atl man i stället skall ökaspecialiseringsgraden bland lärarna, bl. a. för att ge tid till störreämnesfördjupning . Detblir en given uppgift för de sakkunniga att ta upp frågan om lärarutbildningenframdeles i lika hög grad som skall återspegla stadiestrukturen. Att t. ex.göra lärarutbildningen gemensam för de första sex U:51 Skr 1975:4 390 åreni är en jämförelsevis enkel åtgärd som i sig medför flera fördelar.Genom en sådan ordning markeras dock ännu mer än övergången mellan ettklass- och ett ämneslärarsystem såvida inte mer genomgripande förändringar görsockså i det . kan det innebära problem med samordningen medförskollärarulbildningen. Om de sakkunniga skulle finna att mer genomgripandeförändringar i fråga om stadieinriktningen bör göras bör de anmäla delta tillKungl. Maj:t innan ett mer detaljerat utredningsarbete påbörjas. I sin anmälanborde sakkunniga redovisa skäl för och emot en sådan förändring liksom tänkbarakonsekvenser för de redan utbildade lärarna. Föregen del anser jag att bredden i utbildningen och därmed också iskoltjänstgöringen är viktig, särskilt för del. Exempelvis delärare på högstadium som utbildats är somregel behöriga i tre ämnen. De sakkunniga bör lägga fram förslag om hur dennabredd bättre än nu skall kunna utnyttjas i skolarbetet. SÖhar i sin tidigare nämnda skrivelse tagit upp frågan om inte alllärarutbildning borde inledas med en för alla studerande gemensam del,innefattande bl. a. introducerande praktik. En sådan inledande kurs skullekunna vara till fördel för alla personalgrupper i skolan och de sakkunniga börundersöka förutsättningarna att inleda studierna med en sådan kurs. En sådankurs bör till stor del utgöras av praktik, som gör det möjligt förlärarkandidaterna att pröva sin lämplighet för läraryrket, men även kunnabehandla skolans mål och funktion. Kursen skulle även kunna tjäna som grund förutbildning för pedagogiska uppgifter utanför skolan. Deolika lärarutbildningarna skiljer sig inte bara åt i fråga om inriktningen påstadium eller ämne(n) utan även i fråga om studiernas organisation.Utbildningen av klasslärare är sammanhållen, medan utbildningen av ämneslärareinleds med ämnesstudier och avslutas med praktisk-pedago-gisk utbildning. Ävende lärarutbildningar som ingått i lärarutbildningskommitténs uppdrag ärsammanhållna, men kommitténs förslag går ut på att också dessa skallorganiseras som ämneslärarutbildningen. I sin skrivelse har SÖ aktualiseratmotsvarande separering för klasslärarutbildningen. Fråganom studiernas organisation bör behandlas av de sakkunniga. Som framgår av SÖ:sskrivelse kan argument anföras för båda ovan nämnda lösningar. Mycket talardock enligt min mening för att de bästa resultaten nås om den blivande lärarenpå ett tidigt stadium kommer i kontakt med skolans arbete och fortlöpande understudiegången får tillämpa sina vunna kunskaper och färdigheter i praktisktskolarbete. 1967:4 framhölls bl. a. att de snabba förändringarna inom skolväsendetgör fortbildningen till en oundgänglig del av varje lärares utbildning.Grundutbildning och fortbildning måste samspela. Fortbildningen ären viktig angelägenhet för den enskilde läraren. Stat och kommun främjar ocksågenom omfattande insatser lärarnas fortbildning. Fråganom en förändring av grundutbildningen kan inte ses isolerad från spörsmålet hurfortbildningen skall organiseras. Särskilt i av snabb utveckling avsamhälle och skola samt en växande kunskapsmassa är det mer nödvändigt ännågonsin att överväga grundutbildningens uppläggning och längd som en grundockså för en återkommande fortbildning. De resurser som avsätts förgrundutbildningen måste avvägas så att utrymme också finns förfortbildningsinsatser. Nuvarande insatser för fortbildning (ochvidareutbildning) görs i stort sett på tre områden: studiedagar under terminstid,kurser under ferietid och studier under termin eller läsår som en del av envidareutbildning. Dessa insatser bör samordnas och de resurser 391 Kommittéer: U:51 somslår till förfogande användas på ett mer systematiskt sätt än vad som hittillsvarit möjligl. De sakkunniga bör mot bakgrund av vad jag här anfört övervägafrågor om fortbildningens uppläggning och innehåll. Jäg vill i detta sammanhangäven erinra om vad som anförts rörande fortbildningens mål och uppläggning i desenaste årens statsverkspropositioner.