prop · FY0358 · 1975-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition nr 1975 Prop. Regeringensproposition om ändring i fråga om den skattemässiga behandlingen av vissagruppsjukförsäkringar; Regeringenföreslår alt antaga del förslag som upptagits i bifogade uldrag av regeringsprolokoll. 1propositionen föreslås av tekniskt-administrativa skäl ändring i rutinerna förbestämmande av högsta belopp som skatlefnlt kan utgå som förmån av kolleklivavlalsbundengruppsjukförsäkring (ÄGS). 1 Riksda.gen 1975. Lagom ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Hängenomföreskrives alt 32 § 3 mom. kommunalskaltelagen (1928:370) skall ha nedanangivna lydelse. 3m o m. 'Såsom intäkt upptages icke vad som av staten anvisats lill bestridandeav särskilda, med vissa tjänster eller uppdrag förenade kostnader, såsom: utlandstilläggoch därmed likställda förmåner för utom nket stationerad personal vidutrikesförvaltningen eller i svensk biståndsverksamhet; förvaltningskostnadsbidragoch anslag lill andra expenser: åstat uppförd häst- och bållega; lillbeställningshavare vid armén utgående häslgoltgörelse för egna Ijänslehäslar; kostnadsersättningför vård av person i enskilt familjehem; ägandei följd härav skatlskyldig icke göra avdrag för underskoll, som kan uppkommadärigenom, all sålunda anvisat anslag icke förslår lill täckande av därmedavsedda utgifter. första stycket sägs skall äga tillämpning i fråga om motsvarande kostnadsersättningsom anvisats av kommun eller skogsvårdsstyrelse. må därjämte,när skäl därtill äro, förklara alt vad i första slyckel sägs skall ägatillämpning i fråga om motsvarande ersättning, som anvisats av annan offenlliginstitution. Sådant beslut må, när omständigheterna del föranleda, av riksskalieveiketåterkallas. Över beslut, som meddelat enligt detla stycke, måklagan icke föras. Förmånenav fri sjukvård eller fri Förmånen av fri sjukvård eller fri tandvård,så ock av fri grupplivför- tandvård, så ock av fri grupplivförsäkring upplagesicke såsom intäkt, säkring upptages icke såsom intäkt, oavsett om förmånenåtnjutits på oavsett om förmånen åtnjutits på grund av statlig eller på grundav grund av statiig eller på grund av eller enskild tjänst. Harkommunal eller enskild tjänst. Har sådan förmån åtnjutits på grund av sådanförmån åtnjutits på grund av enskild tjänst och utgått efler vä- enskild tjänstoch utgått efler väsentligt förmånligare grunder än senlligi förmånligaregrunder än som gälla för befattningshavare i sta- som gälla förbefattningshavare i statens tjänst, skall dock förmånen upp- tens tjänst,skall dock förmånen upp- 'Senaste lydelse 1974:867. Såsom intäkt upptages ej heller förmån av mindre värde, som utgått i annal än penningar, därest förmånen kan antagas icke vara avsedd att utgöra direki vederlag för utfört arbele. lagassåsom intäkt till den del den utgått efler förmånligare grunder än de förnämnda befattningshavare gällande. Förmån av fri gruppsjukförsäkring enliglgrunder som fastställts i kollektivavtal mellan arbetsmarknadenshuvudorganisationer upplages ej såsom intäkt, om de ersättningar som kunnautgå på grund av försäkringen icke översliga av för varjekalenderår fastställda belopp. tagassåsom intäkt lill den del den utgått efler förmånligare grunder än de för nämndabefattningshavare gällande. Förmån av fri gruppsjukförsäkring enligt grundersom fastställts i kollektivavtal mellan arbetsmarknadens huvudorganisationer upptagesej såsom intäkt, om de ersättningar som kunna utgå på grund av försäkringenicke överstiga av regeringen för varje kalenderår fastställda belopp. Dennalag träder i kraft efler den dag, då lagen enligl uppgift på denutkommit från trycket i och tillämpas första gångenvid taxering. Äldre beslämmelser gäller vid taxering och vid eftertaxeringför eller . 1" 1975. Närvarande:siatsminisiern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , , ,, , Propositionom ändring i fråga om den skattemässiga behandlingen av vissagruppsjukförsäkringar Denskattemässiga behandlingen av arbetstagarnas förmån av kolleklivavlalsbundengruppsjukförsäkring (ÄGS) reglerades senast av statsmakterna genom enändring av 32 § 3 mom. tredje stycket kommunalskaltelagen (1928:370), KL, varifinns beslämmelser om beskattning av vissa fria förmåner lill inkomsttagare.Angående den principiella utformningen av ÄGS och beskattningsreglernasinnebörd i stort hänvisas till prop. 1974:90, SkU 1974:32 och rskr 1974:200. Medanledning av förev;arande ärende bör följande anmärkas. ÄGS behandlas iskattehänseende som s. k. K-försäkring. För K-försäkring gäller att premien inleär avdragsgill för den försäkrade och atl utfallande belopp är skattefria. Omarbetsgivaren betalar premie för K-försäkring, skall den anställde ta upppremiebeloppet som förmån. Denna förmån kan emellertid inrymmas under det s. k.försäkringsavdraget, som är högst . för ogift och högst 500 kr.tillsammans för makar. Genom den åberopade ändringen i reglerna för den skattemässigabehandlingen av ÄGS gäller dock all arbetstagaren inte skall la upp förmånen avarbetsgivarens premiebe-lalning, om de ersättningar som kan ulgå på grund avförsäkringen inle överstiger de belopp som fastställer förvarje kalenderår. Bakgrundenoch skälen till denna speciella skattemässiga behandling av ÄGS - som utgör ettavsteg från principen om beskattning av K-försäkringar - är i huvudsakföljande. Isamband med den omläggning av den obligatoriska sjukförsäkringen som skedde ioch med atl sjukförsäkringen gjordes skattepliktig framhöll chefen försocialdepartementet (prop. 1973:46 s. 104) alt den obligatoriskasjukförsäkringen borde vara den grund för medborgarnas skydd under sjukdom,efter vilken kompletterande hjälpförmåner borde anpassas, som denförsäkrade inle genom sjukförmänerna borde få bättre ekonomi än då han ärfrisk. Äv samhällsekonomiska skäl får det anses motiverat medviss självrisk för det sammanlagda försäkringsskyddet vid sjukdom. Dennasjälvrisk borde inte sällas högre än som är nödvändigt och i första hand tasikte på de mer kortvariga sjukdomsfallen. Eftersom sjukpenningen från denallmänna försäkringen i dess nya utformning skulle ge så hög kompensalionsnivåsom 90 96, kunde inte någon anledning föreligga alt kompletterandesjukersättning skulle ulgå vid korllidssjukdom. Kompletterande ersättningborde endast medges efler en karenstid av minst . En riktpunkt för kompensalionsnivåni dessa fall borde vara att komplei-teringsförmåner och sjukpenning inte tillsammansger högre ersättning för inkomslborlfallei än omkring 95 96, varvid, om kompletieringsförmånernaär skattefria, hänsyn givetvis måste las lill detta. Chefen för ,som förutsatte all de förordade riktlinjerna skulle beaktas av arbetsmarknadensparter vid införandet av nya sjukförmåner, påpekade atl även med dessabegränsningar skulle det komma atl finnas utrymme atl Iräffa avtal omkompletterande anordningar av den typ som t. ex. AGS-försäkringenrepresenterar. Själv uttalade jag i prop.1974:90 (s. 15) - efler att ha konstaterat atl den då föreliggande nyaöverenskommelsen mellan i sig inte utgjorde någon anledning atlfrångå tidigare ställningstagande i frågan om den skattemässiga behandlingen avden förmån som består i all arbetsgivaren betalar premien (se prop. 1973:49 s.52)- alt ifrågavarande överenskommelse också innebär all ersättningen vid såvälsjukdom som vid förtidspension lillsammans med andra förmåner på grund avanställning och ersättning enligl lagen (1962:381) om allmän försäkring i stortligger inom ramen för kompensationsnivån av inkomstbortfallet efler skattberäknad på den del av inkomsten som högst uppgår till 7,5 basbelopp. Jaganförde fortsättningsvis all skattefriheten för förmånen av fri avtalsgruppsjukförsäkringenligl min mening borde begränsas lill alt avse arbetstagare, som berördes avöverenskommelsen och motsvarande kategorier. Vidare underströk jag nödvändighetenav alt de avtalade ersättningarna på grund av försäkringen granskas vidförändring av skattebelastningen på såväl den statliga som den kommunala sidan.Den situationen får givetvis inte uppkomma, heter det vidare i del nu citeradeanförandet i prop. 1974:90, atl kompletterings-förmåner och ersättning enligllagen om allmän försäkring lillsammans ger en högre kompensalionsnivå än 95 96.Del sades ankomma på försäkrings-inspektionen att övervaka att så inte kan blifallet. Jag anförde vidare (prop. 1974:90 s. 16). Vidsjukpenningtid kommer enligl överenskommelsen högsta ersättning all utgöra 3kr. Månadsersältning under förtidspensionslid har gjorts beroende avden vid insjuknandelilirällei pensionsgrundande inkomsten med anledning avanställningar som omfattas av försäkringsavtal om ÄGS. Enligtförhandlingsprotokollet är högsta månadsersältningen . Sådan ersättningskall utgå vid en sjukpenninggrundande årsinkomst av mellan 63 000 och 64 000.Vid höjning av basbeloppet kan högsta sjukpenning- grundandeårsinkomst komma att överstiga . Överenskommelse om högre månadsersältningän . kan då komma alt träffas. Ätt som knyta skattefriheten för denfria förmånen till viss högsta ersättning under förtidspensionslid är därför inlemöjligt. Organisationernas förslag atl sälla gränsen lill en högsta ersättning,som tillsammans med andra förmåner som beror av anställning och ersättningenligt lagen om allmän försäkring inte lår överstiga av inkomstbortfalletefler skatt på inkomst inom 7,5 basbelopp, är en godtagbar princip. En regelmed sådan innebörd torde emellertid vara svårlillämpad förtaxeringsmyndigheterna. Enligl min mening bör det 11 ankomma på riksskatteverketatl efler samråd med för-säkringsinspeklionen och arbetsmarknadenshuvudorganisationer fastställa de högsta ersättningar som (år ulgåpå försäkringar av typen ÄGS ulan all skattskyldighet inträder. Jag föreslårdärför all förmån av fri gruppsjukförsäkring skall vara skattefri förarbetstagaren, om den utgår enligl kollektivavtal mellan arbetsmarknadenshuvudorganisationer under förutsättning alt ersättningen på grund avförsäkringen kan utgå med högst de belopp fastställt förbeskattningsåret. Fleraremissinstanser anser alt ersättningsbeloppen på grund av nu aktuell gruppsjukförsäkringborde bli föremål för beskattning. Härvid pekas bl. a. på atl etl sådantförfarande skulle ligga i linje med vad som legal bakom den numera genomfördaförändringen beträffande sjukpenningen. Jag anser emellertid alt man i fråga omÄGS kan godta elt avsteg från principen au utgående ersättningar rned anledningav anställning skall bli föremål för beskattning. Såvitt avser sjukpenningtidkommer ersättning atl ulgå med förhållandevis små belopp och vid förtidspensionslidkommer, som jag tidigare anfört, kompensalionsnivån av inkomstbortfalletefter skatt upp till en inkomst motsvarande 7,5 basbelopp alllid atl vara enyttersta gräns. Denna begränsning jämte komplelleringsförmånens speciella naturutgör enligt min mening motiv för all utfallande belopp undantas från beskattning. Skatteutskottetanförde (SkU 1974:32 s. 4). Utskottetinstämmer i uppfattningen alt förmånen av fri ÄGS liksom hillills bör kunna undantasfrån beskattning. Som framhållits i propositionen skulle en beskattning avpremie för fri ÄGS hos arbetstagarna ofta bli rent formell, efiersom hela elleren slor del av premien i regel kan förutsättas rymmas inom ramen förförsäkringsavdraget. Utskottets inställning har varil, alt beskattningsfråganom möjligt bör lösas på samma sätt som gäller för annan ersättning förinkomstbortfall och för P-försäkringar. Som framgår av remissbehandlingen avdel nu aktuella förslaget talar åtskilliga skäl för all utfallande AGS-beloppbör beskallas, och utskottet har starka betänkligheter mot definitivaskattelättnader för så avsevärda pensionsbelopp som här kan ulgå. Beskattningsifrågansammanhänger emellertid med försäk-ringsbeskaitningens utformning i andrahänseenden, och de överenskommelser som träffats mellan SAF och LO har enliglutskottets uppfattning inteutgjort tillräckliga skäl alt föregripa livförsäkringsskallekommilléns arbele.1 avvaktan på kommitténs ställningstaganden har utskoltel inle något att erinramot alt nuvarande provisorium beträffande ÄGS ändras i enlighet med del ipropositionen framlagda förslagel. Riksskatteverkelhar meddelat anvisningar angående beskattning av förmåner avfri kollekliv gruppsjukförsäkring för . Innebörden av dessaanvisningar såvitt avser högsta ersättningsbelopp vidförtidspensionering framgår av en tablå, som lorde få fogas vid protokollet idetta ärende som bilaga. Äv tablån framgår också vilka månadsbelopp, som enligtriksskatleverkels anvisningar gällt under , liksom skillnaderi ersättning samt den kompensationsnivå som skulle uppnås, om de värden somgällt vid en antagen utdebitering av .' Dessutom innebär riksskatleverkels anvisningar för år 1975alt ersättning per dag under tid då sjukpenning ulgår fastställts lill högst 3kr. 1 detla hänseende föreligger ingen skillnad mot vad som gälltunder . Skillnaderna i fastställdamånadsersätiningar betingas främsl av denskattesänkning som beslutats av stalsmaklerna (prop. 1974:132, SkU1974:54, rskr 1974:329, SFS 1974:769-777). Som jag redovisat förutsatlesvid tillkomsten av de nu gällande beskattningsreglerna för ÄGS all månadsersältningenskulle räknas om vid omläggningar av inkomstbeskatlningen. 1 själva verkel vardelta elt huvudskäl till bestämmelsen atl skulle se överersättningsbeloppen . Jag har emellertid erfarit atl en omräkning aversättningsbeloppet med täta mellanmm orsakar slora administrativa besvär ochkostnader för det försäkringsbolag (Ärbetsmarknadsförsäkringar, sjukförsäkringsakliebo-lag-ÄMF-sjukförsäkring)som handhar ÄGS. a. har det uppgivils att inemot 2 miljoner försäkringsbrevmåsle bytas ut. Utöver bolagels egna administrativa besvär tillkommerinformationssvårigheter och osäkerhet hos försäkringstagarna om vad som skallgälla. Medhänsyn lill de nu anförda omständigheterna och mot bakgrunden av all yiieriigareändringar i inkomstskaltehänseende är atl vänta anser jag del moliveraiall tillämpningen av skaliebeslämmelserna för ÄGS något modifieras. Fortfarandebör samma princip gälla, nämligen atl kompensationen inte får överstiga 95 96.Om så skulle ske, exempelvis för och i några ersättningslägen,bör emellertid detta kunna lo-lereras med hänsyn lill de påtaladeadministrativa nackdelarna med alltför täta omläggningar avförsäkringsbeloppen. Det bör för den situation som föreligger påpekas altäven om kompensalionsnivån vid ett bibehållande av de ersättningsbelopp somgällde för skulle stiga lill 99,2 96, detla inte i något fall kommerall leda lill en i kronor räknad överkompensation med mer än . ' Medeluidebiieringenunder för samtliga kommuner var . Denmodifiering som jag nu föreslår för ÄGS bör dessutom leda lill all högstamedgivna ersättningsbelopp i fortsättningen fastställs av regeringen och inteav . Vid prövningen måsle hänsyn också las lill omständigheterav annat slag än sådana som kan beakta. Del bör emellertid forlsäiitiingsvisankomma på atl efler samråd med försäkringsinsi)ektionen ocharbetsmarknadens huvudorganisationer föreslå de högstaersättningar som får utgå på försäkringar av typen ÄGS ulan all skattskyldighetinträder. Någonändring av de i prop. 1973:46 (s. 104) givna riktlinjerna för kompletteringsförmånerlill den allmänna försäkringen är del inle fråga om. Som allmän riktpunkt förkompensationsnivån efter en karenslid av bör således alltjämt gälla atikompletteringsförmånerna och sjukpenningen från den allmänna försäkringen lillsammansinte bör ge högre ersättning för inkomslborlfallei än omkring 95 96, varvid, omkompletieringsförmånerna är skattefria, hänsyn måsle tas därtill. Äv praktiskaskäl bör del, efter den angivna karensiiden av minst även i fortsältningenfinnas möjlighet alt schablonmässigt ge en kompletleringsförmån av högst . Med beaktande av dessa riktlinjer har under sjukpenningtidutgående ersättning för årsinkomster inom 7,5 basbelopp fastställts föranställda med ÄGS, för siats- och kommunalanställda ävensom för tjänstemän medITP. För dessa kategorier finns således inget ytteriigare utrymme för kompletleringsförmåner.Det bör även fortsättningsvis ankomma på för-säkringsinspeklionen atl övervakariktlinjernas efterievnad. 1 detlasammanhang vill jag också beröra en annan fråga angående ÄGS, nämligenkarenstiden för ersättning under sjukpenningtid. Enligt försäkringsavtaletlämnas ersättning för en sjukperiod som varar utöver en karenslid om 30 dagar.Ersättning lämnas då för lid fr. o. m. åttonde dagen räknat fr. o. m. insjuknandedagenenligt lagen om allmän försäkring. Försäkringsinspektionenhar i skrivelse av till ÄMF-sjukförsäkring begärt altbolaget vidtar ålgärder för atl bringa återgivna försäkringsvillkori överensstämmelse med vad som uttalats i prop. 1973:46 om en absolut karens av30 dagar. Eflersamråd med chefen för anser jag det godtagbart, allreglerna om karens får den innebörden atl ersättning, på sätt angivits inyssnämnda försäkringsvillkor, skall kunna lämnas för lid fr. o. m. åttondedagen räknat fr. o. m. insjuknandedagen enligl lagen om allmän försäkring. Etthuvudvillkor skall givetvis fortfarande vara all sjukperioden skall ha varatutöver karensiiden orn . Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag atl regeringen föreslårriksdagen atlantaga inom finansdepariementei upprättat förslag lill lag om ändring i kommunalskaltelagen(1928:370). Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och beslutar all genomproposition föreslå all antaga det förslag som föredraganden harlagt fram. ''7,5 -(-11 ()vre I GOTAB 759027 S Slocklu.lni 1975