prop · FZ03131 · 1975-12-31 00:00:00 — Serman på läget i och den debatt som har förts på temat statens förhåUandetUl pressen finns det, menar utredningen, anledning att speciellt uppmärksammadels tiden för , dels . stod tryckfrihetspolitiken i centrum medan under den senasieperioden de olika presstödjande ålgärderna dominerat debatten. Motståndarnatill presstödet har enligt uiredningen hävdat att faran med detla är att detkan locka statsmakterna att i en krissituation göra ingrepp mol enskildatidningar. Försvararna har däremot ansett atl det syslem som används i Sverigeför stöd till tidningar är så säkert att del inle kan missbrukas. Presstödet ärnödvändigt om en mångfald inom pressen skall kunna bibehållas. förda presspolitiken kan enligt utredningen pressideo-logiskl närmastbeskrivas som en på frihetiig grund baserad ansvarsideologi. Grundvalen är dentraditionella frihetliga uppfattningen. Pressens redaktionella självständighetär en självklar utgångspunkt för lagstiftning, myndigheternas agerande ochdiskussionen i olika tidnings-frågor. Strukluralvecklingenpå massmedieområdet har emellertid lett till att man i debatten stäUer krav bådepå tidningarna och på staten. Tidningarna bör bli allsidigare och derasspalter öppnas för olika meningsriktningar. Utgivarna skall, enligt vissadebattörer, inte ensamma bestämma vad som skall stå eUer inte stå itidningarna. På samma sätt har man fordrat av staten atl den inle enbart skallstifta lagar som ger tidningsutgivarna frihet. Staten får inle blanda sig iden redaktionella hanteringen men måsle ta elt ansvar för presslrakturen. Denbör göra detta genom att stödja ekonomiskt svaga företag. 1975/76:131 29 Pressutredningenhar velat precisera de uppgifter som är väsentiiga för massmedierna i ettsamhälle som det svenska. Utredningen konstaterar att det övergripande måletför mediepolitiken inte bör sökas inom massmediebranschen utan i samhället iövrigt. I centram för den svenska mediepolitiken måsle ställas de demokratiskavärdena. Massmedierna skall medverka till att förstärka och fördjupa densvenska demokratin. Fyra uppgifier anserpressulredningen särskilt böra åvUa massmedierna: Massmedierna bör ge deninformation som är nödvändig för alt medborgarna skall kunna ta ställning isamhällsfrågor. Även de förtroendevalda bör genom massmedierna få löpandeinformation om enskildas och organisationers uppfattningar i politiska frågor. Massmedierna bör frislåendeeller som språkrör för organiserade samhällsintressen kommentera skeendet isamhället. Massmediema bör somallmänhetens företrädare granska den verksamhet som utövas av deinflytelserika i samhället. Massmedierna bör främja enkommunikation inom och mellan politiska, fackliga och andra ideella grupper isamhället. De här angivna fyrauppgifterna gäller massmediesystemet i dess helhet. a.undersökningarna om pressens funktioner har den betydelse tidningarna har idetla avseende kunnat beläggas. Det framgår enligt utredningen klart atttidningarna inle har kunnat ersättas av andra medier. Föratt belysa pressens roll i dagens samhälle har pressutredningen låtit genomföraett antal olika undersökningar. Inom fyra regioner som har valts för atl speglafyra typiska kommunikationssituationer har enkäter gjorts med organisationeroch myndigheler. De i områdena utkommande flerdagarstidningarna harinnehållsanalyserats vid olika perioder. Kommunfullmäktigeledamöter ochrepresentativa urval bland allmänheten har deltagit i intervjuundersökningar. Iett område har gjorts en undersökning av nyinflyttade. I en specialstudie harjournalister, verksamma på tidningarna inom undersökningsområdena, fått ge sinbild av situationen. I samband med enkäterna och intervjuerna har olika formerav läsvärdesundersökningar genomförts. Resultaten av undersökningarna harpresenterats i forskningsrapporten (SOU 1975:78) Svensk press. Pressensfunktioner i samhället. Pressutredningensammanfattar resultaten av undersökningarna genom att med deras hjälp sökafastställa pressens roll då det gäller att fylla de uppgifter som utredningentidigare har tiUdelat massmedierna. Prop.1975/76:131 30 Genomsnittskonsumentenägnar ål tv-tiltande än åt tidningsläsning. En stor del avtv:ns och radions material kan också sägas vara av samhällsorienterandekaraktär. Utredningen menar atl det är självklart att detta har stor betydelse.Man kan anta att informationen om vad som händer i samhället på många säll harblivit bättre trots tidningsnedläggningarna. Delta gäller framför allt riks-och utrikeshän-delser. Tv kan på ett annat sätt än tidningarna levandegöradramatiska händelser. Radion kan snabbare än något annat medium förmedla informationenpå ett direkt sätt. Vadgäller den lokala och regionala informationen spelar dock etermediernafortfarande en mera begränsad roU. Tidningarna har således,menar utredningen, fortfarande en slor och unik betydelse när del gäller lokaloch regional information. Nedläggningarna innebär att informationen blirmindre allsidig och mera ofullständig. Stora områden blir otillfredsställandebevakade och detta gör att medborgarna inte får den information de har rätt attkräva och som fordras för att demokratin skall fungera. De kvarvarandetidningarna, radio och tv kan inle fylla de luckor som de nedlagda tidningarnalämnar efter sig. Dådet gäller informationen till de förtroendevalda om de stämningar ochopinioner som finns hos enskilda och grapper i samhället har tidningarna ensjälvklar uppgift. Radio och tv har svårt alt knyta an till grapper ochorganisationer. De är bundna av kravet på opartiskhet. Utredningen vill vidarevisa på de svårigheter som uppkommer för tidningar som blivit ensamma inom sittområde då det gäller alt tillfredsställa dessa krav. Organisationer ochkommunfullmäktige tycker att de varken får ul budskap eller får information omopinioner. Ändå anser de all tidningarna är de effektivaste medierna just fördessa ändamål. kan de kompletterande tidningarna och lidskrifterna spela en storroll då det gäller olika former av information. En utbyggnad av den nuvaranderegionalradion kan också antas få stor betydelse. Men den information som dendagliga morgontidningen ger torde vara svår eller omöjlig att ersätta.Tidningskoncentrationen har här inneburit atl den lokala och regionalainformationen har blivit sämre. i har etl särskilt fast uirymme för olika former avkommentarer. Detta material har en slor publik bland politiskt aktiva.Tidningarnas ledarmalerial spelar en uppenbar roll för hela det politiskalivet. Tidningarnaskommentarer behandlar i aUmänhet riks- och ulrikesfrågor. Regiontidningarnakoncentrerar sig således inte här som på ny- Prop.1975/76:131 31 hetsfäheltill lokalt och regionalt material. En av förklaringarna tUl detla torde,enligt utredningen, vara att tv och radio i viss mån kan ersätta tidningamavad gäller riks- och ulrikesnyheler. Men etermediema kan inte kommentera dessahändelser utifrån en specieU ideologisk ulgångspunkt. Här har tidningarna enunik roll. Tidningskoncentrationenhar gått ut över den debatt som förs av och genom tidningarna. Det är, menarutredningen, en självklarhet all, diskussionen blir tunnare ju färre röstersom kan delta i den. De tidningar som blivh kvar har inte heller all döma avde undersökta fallen ändrat policy vad gäller kommentarernas utformning. Delär inte möjligt för andra åsiktsriktningar än den tidningen står för atlfortlöpande eller när man själv vill komma tiU tals. Tidskrifter utgivna avfackliga, ideella och politiska organisationer samt riks- och regionspriddafådagarstidningar är enligt utredningen särskilt betydelsefulla när det gällerkommentarer. Eftersom nyhetsbevakning, annonser och material av allmänförslröelsekaraktär spelar en underordnad roll för dem kan de ge uirymme för enbetydligt mera omfattande och djupgående kommentar än den flerdagarstidningarnanormalt presterar. Deras utgivningsperiodicilet och utrymme gör också all demed fördel i samma nummer, av t. ex. tema-karaktär, kan ge kommentarer frånskilda håll. Det är uppenbart, menarutredningen, alt dessa tidskrifter och fådagarstidningar på ett viktigt områdekompletterar flerdagarstidningar av traditioneU typ. Ifråga om granskningsfunktionen finns klara begränsningar av undersökningstekniskart. Det är enligt utredningen svårt att fastställa hur effektiva olika medierär när det gäller alt granska och kontrollera beslutande eller inflylelserUtamyndigheter och organisationer. TUl en del kan också granskningsfunktionen sessom en utvidgning av kommentar-funktionen. Enförutsättning för att bevakningen skall bli effektiv är, enligt utredningen,att medierna har en självständig ställning. De skall inle kunna"bestraffas" på grund av att de gör mindre "önskvärda"avslöjanden. De skall ha tillräckliga resurser för alt kunna genomföragranskningsuppdragen på ett kvalitativt tillfredsställande sätt. Tidningskonkurrensleder till en tävlan mellan tidningar. Man kan anta att denna tävlan också kanleda lill bättre granskning. "Avslöjanden" är ofla bra nyheter medhögt läsvärde. Det finns, enligt utredningen, en uppenbar risk för altmonopolsituationen medför minskad aktivitet vad gäller granskningen. Manförlorar den viktiga som konkurrensen innebär. Ä andra sidan harmonopoltidningarna i allmänhet en stark ekonomisk ställning: de behöver inlefrukta några ekono-nomiska repressalier. Prop.1975/76:131 32 Uiredningenanser vidare alt det mte enbart är frånvaron av konkurrens och därmed av densporre som denna innebär som i sig utgör ett hot mot ett tillfredsstäUande fullgörandeav granskningsfunktionen. Tidningarnas mer eller mindre nära anknytning lillgrupper av olika slag, i synnerhet politiska partier, medför lätt etl slagsberoende eller osjälv-sländighet i form av lojalitetsbindningar. Det finns,menar uiredningen, en risk alt granskningen av de "egna" politiskaföreträdarna inte bedrivs lika aktivt som granskningen av det politiskamotslåndarlägret. Mankan, enligt utredningens uppfattning, befara att på många orter i landetgranskningsfunktionen mte fullgörs på ett tillfredsslällande sätt. SärskUt slorär risken på platser där en tidning med lokal/regional monopolställning ärknuten lill den politiska gruppering som är i majori-telsställning ikommunfullmäktige och/eller landsting. Även i övrigt kan dock monopolsituationenleda lill alt granskningen av organisationer, företag m. m. blir snedvrideneller eftersatt på grund av tidningars skiftande benägenhet att granska olikaföreteelser i samhäUet. UtredningenframhåUer atl en otillfredsställande granskning självklart inte behöverinnebära alt en redaktion skulle förliga kända missförhållanden utan enbartatl mindre resurser ägnas åt försök att upptäcka sådana. Etermediernahar enligl utredningen kommit alt inta en ny roll vad gäller kritisk och aktivjournalistik. Ursprungligen var radion och i viss mån även tv:n merarapporterande än självständigt bevakande. Här har det skett en radikalförändring. Radio och tv har påtagit sig granskningsfunktioner ochkontrolluppgifter liknande pressens. Den bevakning som har ägt rum inom radiooch tv har dock hittUls främst skett på riks- och utrikesområdet. På regionaloch lokal nivå har man haft sämre resurser. Radio och tv anses avutredningen kunna fylla en del av de luckor som de nedlagda tidningarna harlämnat efter sig också vad gäUer granskning av beslutande organ. Men här likalitet som på övriga områden kan etermedierna ersätta pressen. Del följer bl.a. av deras begränsade kommunikalionsutrymme. Det måste i stäUet bli ettsamspel mellan etermedier och pressen som kan vara fruktbärande för bådaparter. Denmoderna pressens framväxt går paralleUt med de moderna partiernas. Från börjanskapades nära band mellan tidningarna och partierna. Många tidningar grundadesav partier och andra knöls mer eller mindre fast till partiorganisationer. Enav tidningarnas viktigaste uppgifter har, enligt utrednmgen, varit alt stå fören kommunikation inom och mellan partierna. Tidnmgskon-centrationen har gjortalt denna kommunikation försämrats eller gått 1975/76:131 33 förloradpå många platser. Utvecklingen har gynnat de stora och övergripande mediernasom inte kunnat knyta an tiU speciella grupper. Mediekonsumtionen har ökal menvarialionsrikedofnen och därmed valfriheten har minskat. Etlav de stora problemen med dagens massmediesituation anser utredningen vara atlett fåtal medier skall tillfredsställa ett mycket stort antal människor. Dennasituation skapar misstro och missnöje. Det blir en omöjlig uppgift för radio,tv och de stora tidningarna att uppfylla de krav som olika grupper och dåframför allt partierna ställer på dem. Utgångspunktenför tilldelning av produktionsbidrag är en tidnings konkurrenssituation.Enligt gällande regler utgår produktionsbidrag lill dagstidningar, som på sinutgivningsort har en upplagemässigt slörre konkurrent. Tidningar ikonkurrensmässigt underläge betecknas som andratidningar. Iutvärderingen av det nuvarande presstödet har frågan om konkurrenspositionensbetydelse för tidningarnas ekonomiska ställning spelat en avgörande roll.Dagstidningar hämtar intäkter från två marknader: dels säljs tidningen iabonnemang eller lösnummer på upplagemarknaden, dels säljs uirymme i tidningenpå reklammarknaden. Tidningama har hittiUs avvägt priserna på upplage- ochannonsmarknaderna så att den största delen av tolalinläkterna kommer frånreklammarknaden. Del finns visserligen ett på olika sätt uttalat intresse blandtidningsföretagen alt ändra denna prispolitik men flera skäl talar, enligtutredningen, för atl om en förändring kommer till slånd en sådan kommeralt gå långsamt. Pågrund av gällande prisförhållanden i branschen påverkas tidningsföretagensekonomiska resultat i stor utsträckning av reklammarknadens storlek itidningens utgivningsområde samt tidningens framgångar som annonsorgan. För attkunna hävda sig bra i konkurrensen mot andra reklambärare måste en tidningkunna erbjuda en läsekrets, som innefattar just de grupper läsare annonsörerönskar nå med sina reklambudskap. Ju större andel av en annonsörs kundgrupperen tidning läcker, desto värdefullare anses tidningen vara som reklambärare förannonsören. värde som annonsorgan kan därmed uttryckas med tid ningens täckningslal, dvs. den andel av hushållen inom ett område som uppges vara tidningens prenumeranter och lösnummerköpare. Tidningar med höga täckningstal är generellt sett mest efterfrågade som reklamka naler. Annonsmarknaden verkar selektivt till fördel för de tidningar som har den största täckningen. Annonsörernas tidningsval sker efter täck- ningstalsprincipen. 3 1975/76.1 saml. 1975/76:131 34 konstaterar alt vid i täckning ansesen tidning ha fåll fotfäste på reklammarknaden. MeUan 25 och är ställningenosäker och beroende på konkurrenssituationen. har tidningen etl klartpositivt värde som annonsorgan. Tidningar med i täckning betecknassom högtäckningstidningar och tidningar i täckning somlågtäckningslidningar. Utredningen indelar de abonnerade tidningama i trehuvudgrupper med hänsyn lill de inbördes marknadsrelalionerna.Marknadssituationen för dessa tre grupper konkurrenstidningar, ensamtidnirgaroch kom-plemenltidningar analyseras närmare. Inom den abonnerade dagspressen finns 20konkurrensområden. Inom tre av dessa finns mer än en högtäckningslidning. Inomövriga 17 konkurrensområden är den ena tidningen en högtäckningslidning och denandra eller de övriga lågläckningstidningar. Skillnaderna i täckningslal,beräknat på utgivningsorten, är betydande. Endast inom ett konkurrensområde ärdifferensen relativt liten. Inom övriga områden är skUlnaden minst ca 20procentenheter. De flesta lågtäckningslidningama har itäckning. Bara några kan redovisa täckningslal på ulgivningsorten på ca 30 %.Till marknadsbilden för några av lågläckningstidningarna hör dock atl de påcentralorten inom en region som angränsar lill ulgivningsregionen har någothögre täckning än på ulgivningsorten. Täckningen är dock inle så hög alttidningarna kan betecknas som högtäckningstidningar på dessa orter. Dessatidningar får i viss mån sägas ha etl bättre fotfäste på en annan marknad än ulgivningsregionen. Täckningslalen på "andrahandsmarknaderna" kandock inle tiUmälas lika stort värde som täckningslalen på ulgivningsorten. Detär täckningen på utgivningsorten och den kommersiella aktivitetens omfattningpå denna ort som i huvudsak avgör annonsvolymens slorlek. I de flesta konkurrensområden finns det enhögtäckningslidning som kan erbjuda annonsörerna minsl i täckning ochen lågtäck-ningslidning som kan erbjuda högst i täckning.Konkurrensför-ulsätlningarna är därmed som regel myckel olika för de 43konkurrens-tidningarna. Förlågläckningstidningarna finns del i princip två sätt alt söka förbättra sinmarknadssituation. Antingen kan de söka förstärka sitt marknadsläge genom atlhöja täckningsgraden eller på något sätt kompensera annonsörerna för den lågatäckningen. Om en lågtäckningstidning vill öka sin attraktivitet somannonsorgan och därmed förbättra sin ekonomi, bör den i första hand söka ökatäckningsgraden på utgivningsorten. Tidningen kan visserligen höja uppla- 1975/76:131 35 ganpå annat sätt, t. ex. genom alt vidga spridningsområdet. Detta kan ge sammaökning av upplageintäkterna, men det ger inle de möjligheter lUl samtidigtökande annonsintäkter som en djupare inträngning på huvudmarknaden gör. Generellt sett är utrymmetför upplageökningar för abonnerade dagstidningar ytterst begränsat. Med denhöga tidningskonsumtion som finns i rikel kan upplagemarknaden sägas varamättad. Lågläckningstidning-ens uppgifl består således i all erövra läsare frånhögtäckningstidningen. harde lunga produklargumenlen i konkurrensen inte bara enligl läsamas ulan ocksåenligl lågtäckningstidningarnas bedömningar. är denstora lokaltidningen, det ledande annonsorganet, i många fall något av eninstitution. innehåller viktig lokal annonsinformalionför läsarna, såsom familjeannonser, eftertextannonser samt detaljhandelnsveckoannonser och annan annonsering med pris- och produkterbjudanden lillkonsumenterna. Mycket av denna annonsinformation finns inte ilågtäckningslidningen. Detta försvårar lågtäckningstidningarnas möjligheteratt göra inbrytningar på förstatidningamas marknad. TiU detla kommer givelvis althögtäckningstidningarna inle vill förlora i täckning. De är beredda påsvarsålgärder för alt ta tillbaka läsare som förloras. Effekterna av de försöksom lågtäckningslidningar gjort alt öka täckningsgraden på sin huvudmarknadhar vanligen blivit en ökad rörlighet på marknaden och lägre nettointäkter perårsexemplar, eflersom kunderna erövras med en rad koslnadsökande ellerinläklssänkande åtgärder. Så länge högtäckningstidningen ensam har störredelen av den lokala affärs- och eflerlextannonseringen, syneslågtäckningstidningens upplagevinster ha svårt atl bU bestående. Medrådande förhållanden på tidningsmarknaden, vUka ger annonsmarknaden ensärställning, är det således inte tUlräckligt för en konkurrenstidning atlkunna erbjuda en jämförbar redaktionell produkt. Läsarna kräver också att entidning skall innehålla lokal annonsinformation. Lågtäckningstidningarnasproblem är atl de nästan måste erövra nya andelar av upplagemarknadenoch öka sin annonsvolym. Annonsörerna kräver högre täckningslal påupplagemarknaden, vilket är svårt alt åstadkomma eflersom läsarna kräverannonsinformalion. Den andra utvecklingsmöjligheten för lågläckningstidningarnabeslår därför i att försöka kompensera annonsörer för den låga täckningen ochdärigenom öka sin annonsvolym. Uiredningenanser att den typ av åtgärder som förmodligen är mest effektiv är åtgärder sominnebär prissänkningar för annonsörerna. Lågtäckningslidningama har medframgång volymmässigt sett prövat olika kategori- och kvantitelsraballer. Dekan komma att utnyttja priset som konkurrensmedel mera systematiskt för att fåmera av den lokala an-nonsinformalionen i sina tidningar. 1975/76:131 36 mellanhög- och lågtäckningslidningen är för stort kan dock lågtäckningslidningen,enligt utredningen, inte ens med hjälp av priset bestående öka sinannonsvolym. Detfinns 68 orter i landet där endast en dagstidning utges. Av dessa tidningar är41 flerdagars- och 27 fådagarstidningar. av ensamtidningarna ärhögtäckningstidningar. Därmed har denna tidningsgrupp generellt settföratsättningar för en god annonsekonomi. Fleraav tidningarna har dock relativt små upplagor. Enligt utredningen är det förstnär en fådagarstidning har en upplaga på minst 5 000 exemplar och enflerdagarstidning minst 10 000 exemplar som de har någorlundatillfredsslällande intäkter på upplagemarknaden. kan som regel välja pris-, produkt- och säljpolitik självständigt.Det finns dock ingen ensamlidning som är helt utan konkurrens. Utredningenmenar emellertid alt man generellt sett kan säga att de stora ensamtidningarnamed minst 25 00030 000 exemplar i upplaga och i täckning behärskarsina marknader. Dessa tidningar är ofta regionalt dominerande och utgör eltkonkurrenshot för andra ensamlidningar inom sill större spridningsområde. Ettannat generellt problem för de mindre och medelstora ensamtidningarna kan varamarknadens sviktande bärkraft. Några ensamlidningar utkommer i områden medbegränsad ekonomisk växtkraft. En stagnerande marknad med avflyttning ochbuliksnedläggelser är ett långsiktigt hot mol oförändrad tidningsutgivning iområdet. Mindreoch medelstora ensamtidningars handlingsutrymme Enstagnerande marknad utgöi; en påfrestning på tidningsutgivningen men behöverinte leda till att utgivningen helt upphör. Om tidningen förmår att hålla godhushållstäckning säg och fortsätter att redaktioneUl koncentrerasig på sina lokala uppgifter, kan marknadens bärkraft sällas på prov genomprishöjningar. Läsare och annonsörer kan ge sitt intresse av tidningsutgivningtillkänna genom att fortsätta att prenumerera resp. annonsera. Omannonsörer och läsare inte accepterar prishöjningar, får tidningen övervägalägre kostnadsnivå, som t. ex. kan nås genom atl tidningen utkommer med lägreperiodicitel. TUl skillnad från en lågtäckningstidning kan en ensamtidningsåväl välja lägre periodicitel som överväga annan inriktning på verksamhetenutan att förlora all dragningskraft på läsare och annonsörer. Beträffandemöjligheterna att kunna stå emot elt starkt yttre konkurrenshot menaruiredningen att ensamtidningen med god hushållstäckning kanförsvara sin marknad. Den kan ytterligare förstärka sin konkurrenskraft genomatt renodla den redaktioneUa pro- Prop.1975/76:131 37 duklenoch använda en prispolilik som försvårar intrång på marknaden. somden lokala bevakningen förstärks, höjs prisema på annonser medan upplagepriselligger stilla. På så säll hålls upplagan uppe, vilket motiverar ett högreannonspris . Pressutredningendelar in komplementlidningarna i två undergrupper med hänsyn lill derasmarknadsläge. Tidningarna är samtliga traditionella i den meningen alt desamtidigt är såväl nyhets- och opinionsorgan som annonsorgan. Men en grupp avtidningarna lägger något slörre lon-vikt vid uppgiften som annonsorgan och enannan grapp lägger större tyngdpunkt på rollen som nyhets- och framför alltopinionsorgan. Den första grappen av tidningar kan därför sägas utgörakomplement främst på annonsmarknaden och den andra komplement på upplagemarknaden. Detfinns två påtagliga skillnader mellan dessa två grupper av kom-plementtidningar.Den ena skillnaden avser spridningsområdets störlek och den andra täckningen påulgivningsorten. Deredaktionella komplementtidningarna har vanligen stora spridningsområden.Några är riksspridda, övriga regionspridda. Komplementtidningarna på annonsmarknadenhar relativt begränsade spridningsområden. De utkommer i de flesta fall somförortstidningar i Stockholms- eller . Förortstidningarnaingår samtiiga i någon form av tidningskedja. Komplementtidningarnapå annonsmarknaden har således inte bara relativt små spridningsområden. De ärockså gruppvis geografiskt koncentrerade. Den andra vikliga skillnaden mellande två tidningsgrupperna inom komplementpressen avser täckningslalen.Förortstidningarnas täckningstal varierar från till påutgivningsorlen. Komplemenltidningarna på upplagemarknaden har däremot endastläcknmgslal på .