prop · FZ0331 · 1975-12-31 00:00:00 — Försäkringsgivaren bör därförgöras uppmärksam härpå i samband med att han underrättas om överlåtelsen.Övergår äganderätt till inte slutbetald flänstepensionsförsäkring till anställdi samband med att anställningen upphör, bör hinder inte föreligga för denförsäkrade att efler överlåtelsen fullfölja premiebetalningen inom ramen förtillåtna avdrag. Försäkringen skall då efter överiåtelsen likställas medP-försäkring, som inle har tagits i samband med flänst. Fullföljs däremotpremiebetalningen av den försäkrades nya arbetsgivare skall försäkringenbibehålla sin karaktär av flänstepensionsförsäkring. Kommitténföreslår att P-försäkring skall få överlåtas endasi vid anställningsförhållandeoch på grund av utmätning, ackord eller konkurs liksom Prop.1975/76:31 124 pågrund av bodelning i anledning av hemskillnad eller äktenskapsskillnad, omförsäkringstagaren skulle ha varit berättigad till avdrag vid taxeringen förutbetalning till förvärvaren som för periodiskt understöd. Vidare skallP-försäkring få överiåtas efter dispens av RSV. Kommitténs förslag innebärsåledes att samma villkor skall gälla för möjlighet att överiåta P-försäkringsom nu gäller i fråga om möjlighet att med verkan vid inkomsttaxeringen fiyttaöver skattskyldigheten för P-försäkring till ny ägare vid överlåtelse. Vidremissbehandlingen har i stort samma kritik riktats mol förslaget som motkommitténs förslag beträffande begränsning av rätten att insätta förmånsiagare.Del påpekas dock vidare atl etl civilrättsligt överlåldseförbud skulle medföraetl nytt rättsläge i bl.a. familjerätlsligt hänseende. Om P-försäkring inte fåröveriåtas, torde nämligen rätten lill försäkringsförmånerna inle ingå i den egendomvari finns giftorätt. Föregen del får jag anföra följande. P-försäkringsformen kan - till skillnad frånK-försäkringen-inle jämföras med vanligt banksparande utan är enbart ettpensionsskydd för försäkringstagaren och hans familj. Visserligen finns hosförsäkringsgivaren elt kapital beslående av främst ansamlade . Men dettaär beräknat för att finansiera pensionsskyddet för försäkringstagarkollektivet.Den enskilde försäkringstagarens rätt till detta kapital är villkorat och kommer att bli del ännu mer, om de regler jag har föreslagit i delföregående godtas. Det kan f ö. konstaleras atl ju mindre en pensionsförsäkringinnehåller av garantimoment desto billigare blir pensioneringsskyddet. Etlvisst s. k. "lekniskt värde" flnns dock alltid i livförsäkring.Detta tekniska värde är lågt i förhållande till det maximala skydd somteoretiskt kan komma i fråga men förhållandevis högt i de fall därförsäkringsförmånerna inte kommer att ulgå alls. Med det .sagda har jag velatåskådliggöra att P-försäkringen inte är lämplig som "handelsvara".När överlåtelse förekommer, torde skälet ofta vara möjligheter till skattelättnader.1 undantagsfall kan orsaken vara likvidiietssvärigheter. 1 dessa fall uppstårsnarast frågan om möjlighet till återköp hos försäkringsgivaren. Jag återkommerlill denna fråga i det följande. Här vill jag säga atl jag delar kommitténsmening alt man bör begränsa möjligheterna till överlåtelse av P-försäkring. förslag till begränsningar i överlåtelserätten vill jag framhållaall jag finner övervägande skäl tala för förslaget. Endast smärre ändringar börgöras i del. Kommittén föreslår sålunda bl.a. atl överlåtelse skall få ske vidbodelning i anledning av äktenskapsskillnad. Ett villkor för överlåtelse skalldock härvid vara att försäkringstagaren skulle ha kunnat tillgodoföra sigavdrag för periodiskt understöd vid utbetalning till nye ägaren av belopp somsvarar mol utfallande pension. För min del anser jag del inle lämpligt med ettsådant villkor för rätlen lill överiåtelse. Däremot bor föreskrivas attskattskyldigheten skall åvila försäkringstagaren oavsett överlåtelsen, såvidaicke makarna lever åtskilda. Väljer man en sådan ordning för beskattning avutfallande belopp bör enligt min mening överlåtelse genom 1975/76:31 125 bodelning kunna godtas oavsett om bodelningen sker ianledning av äktenskapsskillnad eller av annan anledning. Sker överiåtelse avP-försäkring vid bodelning med anledning av makes död bör RSV kunna lämnadispens från nyssnämnda skatlskyldighetsregd, om särskilda skäl föreligger. Kommittéförslagetinnebär vidare att anställd kan överiåta sin P-försäkring till sin arbetsgivaresåvida inte arbetsgivaren är fåmansbolag vari den anställde har bestämmandeinflytande. Jag kommer i det följande all behandla arbetsgivares avdragsrättför kostnader för anställds pensionering. Med hänsyn till de begränsningar jagdärvid kommer att föreslå finns ingen anledning att skilja mellan arbetstagarei eget fåmansbolag eller annan anställd. Jag anser därför att överlåtelse vidanställning bör godtas, oavsett vem den anställde är. atl äganderätten till försäkringen vid arvskifte skallövergå till den eller de förmånsberättigade. Förmånen kan här nämligen beståendast av efterievandepension. Jag vill här erinra om att enligt 102 tj FALåterkallelse av förmånstagarförordnande inte kan ske efter försäkringstagarensdöd. Kommittén föreslår som tidigare nämnts att RSV skall fåmedge alt försäkring överiåts även i andra fall än de nu angivna, om särskildaskäl föreligger. Ett sådant fall är t. ex. arvskifte för att möjliggörautfående av laglott. Med hänsyn till alt mitt förslag om inskränkningar irätten att överlåta P-försäkring tar sikte enbart på överiåtelser under försäkringstagarenslivslid föreligger inget behov om dispens i detta fall. Kommittén föreslår att de här redovisade reglerna om rättlill överiåtelse tas in i försäkringsavtalet. Överträdelse av sådant förbud bördärför inle få civilrättslig giltighet. Jag är i sak ense med kommittén attinskränkningarna i rätlen att överlåta P-försäkring bör få genomslag även icivilrätten. F. n.finns inga civilrättsliga begränsningar i rätten till överlåtelse. Densystematik som uppbär FAL tar inle sikte på indelningen i P-försäkringar ochK-försäkringar, vilken indelning har skattemässig motivering. FAL ses f n. överav försäkringsrätlskommittén (Ju 1974:09). Att nu i FAL föreskrivainskränkningar avseende överlåtelse av P-försäkring synes mig inle vara någonlämplig lösning. Däremot kan utan hinder föreskrivas att överiåtelse är utanverkan om förfogandet sker i strid mot försäkringsvillkor som enligt KL skalltas in i försäkringsavtalet. Detsamma bör gälla villkor som inskränker rättenatt förordna om förmånsiagare. Efter samråd med chefen förjustitiedepartementet föreslår jag således att FAL ändras i nämnda hänseende.Det nu anförda innebär att de P-försäkringar som har tecknats föreikraftträdandet visserligen inte ändrar karaktär i vad avser rätten tillöverlåtelse eller insättande av förmånsiagare men att försäkringsgivaren ochförsäkringsiagaren skall kunna komma överens om att de här nämndainskränkningarna i detta hänseende skall gälla, och att denna överenskommelseblir civilrättsligt giltig även gentemot tredje man. Som jag skall nämna i detföljande i samband med övergångsproblematiken bör avskattning ske av äldreP-försäkringar, som efler ikraftträdandet överiåts i Prop.1975/76:31 126 stridmot vad som har föreslagits eller där annan förmånstagare har förordnats änsådan som kan godtas i det här föreslagna systemet. Beträffande P-försäkringarsom tecknas efter ikraftträdandet måste de i fråga om överlåtelse ochförmånsiagare här upptagna villkoren tas in i försäkringsavtalet. I 66tj första momentet utsökningslagen (1877:31 s. 1) föreskrivs att egendom, somtill följd av sin beskaffenhet eller enligt föreskrift vid gåva ellertestamente eller på annan mot envar gällande grund inte får överiåtas, hellerinle får utmätas, om annat inte följer av lag eller förordning. Med hänsyn tilldenna föreskrift behövs en regel i FAL som möjliggör utmätning, oavsett vad somhar överenskommits mellan försäkringsgivaren och försäkringstagaren ominskränkningar i överiåtelseräiten. Enligt6 kap. I tj andra stycket skall bestämmelserna om giftorättäga tillämpning i fråga om rättighet, som inle kan överiåtas eller annars är avpersonlig art, endast såvitt dessa bestämmelser inle strider mol vad somsärskilt gäller beträffande rättigheten. Denna regel synes inle utesluta attförsäkring ingår i giftorättsgodset och vid bodelning tillskiftasförsäkringstagarens make. Vad jag i del föregående har föreslagit synes ini.einnebära alt måste ändras. Kommitténföreslår vidare atl, när försäkring har överlåtits genom utmätning, ackordeller konkurs eller efter medgivande av RSV, den nye ägaren skall varaskattskyldig för utfallande belopp. Jag delar denna uppfattning. I delföregående har jag uttalat mig om hur skattskyldigheten bör ordnas vid överlåtelsegenom bodelning i anledning av äktenskapsskillnad. Vidare föreslås alt delskall åligga den nye ägaren att underrätta försäkringsgivaren omförvärvet. Visserligen kan det göras gällande att denna underrättelseplikt böråvila överlåtaren, eftersom det får anses ligga i dennes intresse all härigenombefrias frän skattskyldigheten för utfallande belopp. Då emellertid utfallandebelopp kommer att tillfalla överlåtaren om inte anmälan görs och följaktligenden nye ägaren har intresse av anmälningen för att skydda sina intressen, syneskommiltéförslaget innebära den bästa lösningen. Underrättelseskyldigheten börsåledes åvila den nye ägaren. 5.2.8Belåning, panlsältning och återköp Kommitténföreslår att P-försäkring inle skall kunna belånas eller pantsättas och attvillkor av sådan innebörd skall tas in i försäkringsavtalet. Vidare föreslåsatl P-försäkring skall kunna återköpas endast efler medgivande av RSV och attäven detta skall anges i försäkring.savtalel. Desynpunkter som remissinsianserna framför med anledning av kommitténs förslag idessa delar avser främst frågan huruvida de föreslagna inskränkningarna kan blicivilrättsligt giltiga. Föregen del vill jag anföra följande. F. n. föreligger inga hinder mot attpantsätta P-försäkring. Försäkring kan vidare med viss inskränkning Prop.1975/76:31 127 belånas.Av vad jag i det föregående anfört angående det tekniska värdet avP-försäkringar framgår emellertid att sådan försäkring inte lämpar sig somunderlag för kreditgivning och än mindre kommer alt göra det med den utformningP-försäkringen avses få genom föreliggande förslag. Belåning och pantsättningfaller dessutom utanför ramen för det pensioneringssyfte, som utgör det bärandemotivet för rätten till avdrag för försäkringspremien. En belåning innebär jualt viss del av förmånen s. a. s. kan las ut i förskott. Därvid bordeegentligen belåningen utlösa en beskattning, vilket emellertid är olämpligtfrån andra synpunkter. Jag godtar således kommittéförslaget i sak i detta hänseendemen skall strax återkomma till den civilrättsliga frågan. Återköpav P-försäkring utlöser enligt gällande bestämmelser beskattning. Från fiskalsynpunkt kan man därför inle rikta samma invändningar mot återköp som motbelåning eller panlsältning. Å andra sidan finns sociala skäl som talar motåterköp. Men jag är medveten om alt akuta likvidi-lelsproblem ibland kanmotivera etl återköp. Jag föreslår därför all RSV medges rätt att, om särskildaskäl föreligger, bevilja dispens från förbud mot återköp. RSV:s beslut idispensärende som här avses bör inte kunna överklagas. Defall av återköp jag har berört avser individuella ålerköpsfall.Försäkringsanstallerna har hitintills av administrativa skäl regelmässigttill-låtit återköp av P-försäkring när fråga varit om blygsammaförsäkringsbelopp. Dessa P-försäkringar kan inte anses fylla något egentligtpensioneringssyfte varför det inte heller fortsättningsvis finns någonanledning alt vägra sådana återköp. Jag anser därför att återköp frånbeskaltningssynpunkl bör kunna ske om det tekniska återköpsvärdel uppgår tillhögst . Deförslag jag här har framfört om förbud mot belåning och panlsältning liksominskränkningen av ålerköpsräiien bör ha civilrätlslig giltighet också moltredje man. Detta kan ske genom att förbudet mot pantsätlning ochinskränkningen av rätten till återköp tas in bland villkoren i försäkringsavtalet.Med hänsyn till vad jag har föreslagit i fräga om FAL i föregående avsnittuppnås den avsedda effekten. Beloppsmässig begränsning av avdragsrätt för P-försäkringoch avsättning för tryggande av pension Somhar nämnts i avsnitt 5.1 innebär kommiltéförslaget - utöver de s. k.kvalitativa reglerna om villkoren för P-försäkring - även kvantitativa regler,dvs. beloppsmässiga begränsningar i avdragsrätten såvitt avser pensionering. Idetta hänseende inskränker sig kommiltéförslaget således inte enbart tillP-lörsäkringsformerna utan berör hela avsäitningssystemel för tryggande avpensionering. Prop.1975/76:31 128 Detövervägande antalet remissinstanser godtar en begränsning i avdragsrättenutanför flänstepensioneringen. Lantbrukarnas skattedelegation vill emellertidbehålla full avdragsrätt men förordar inskränkningar i rätten aU få ut pensionsbelopp.Några remissinstanser anser att kommittén i sammanhanget intetillfredsställande har beaktat behovet av resullatuflämnings-möjligheter inomskattesystemet. Vidare har olika synpunkter anlagts på förslagels effekter påförsäkringssparandet. Föregen del ansluter jag mig lill förslaget atl avdragsrälten för för egenP-försäkring begränsas. Visserligen kan det göras gällande att öe kvalitativavillkor som jag har föreslagit i det föregående kommer att leda till ettbortfall av sådana försäkringar som tecknas i annat syfte än atl ge ett rimligtoch godtagbart pensionsskydd. P-försäkringen har enligt vad kommittén visatoch som jag har anfört emellertid i stor utsträckning använts ocksåför att åstadkomma resultaluflämning. Behålls en obegränsad avdragsrätt, måsteman räkna med att P-försäkringen allflämt kommerall användas även i dettasyfte. Enligl min mening finns emellertid inga skäl all använda P-försäkringensom resullatuflämningsmetod inom skaltesyii-temel. Som jag har sagtbör pensioneringssyflet vara den enda grunden för skattemässig särbehandlingav detta slag av försäkringar. En fråga som då närmast uppkommer är om dennuvarande möjligheten att uppnå resultaluflämning genom försäkringsavdragel börersättas med andra möjligheter till sådan uflämning utöver dem som redan finnsoch som har tillkommit enkom för detta ändamål. Det kan nämnas alt riksdagenunder en följd av år ställt sig avvisande till allmän öppen resultaluflämningvid beskattningen och till generella möjligheter till kontoavsättningar. Detskulle föra för långt atl i detta sammanhang gå in på speciellaresultaluflämnings-meloder. Kommittén har ansett att förslaget är generöst ochförklarat all något behov av ytteriigare uflämningsregler inte föreligger. Jagär med hänsyn lill det anförda inte beredd alt ta ytterligare ställning idetta ärende lill regler om resultaluflämning. Jagvill här också beröra förslagels inverkan på försäkringssparandel. Såväl dekvalitativa villkoren för P-försäkringen som en begränsning av avdragsrättenkommer sannolikt atl sänka försäkringssparandet. Kommittén har försökt bildasig en uppfattning om förslagets effekt på kapitalmarknaden ulan att kunna säganågot definitivt om storleken av minskningen i försäkringssparandet. Förslagenhar utformats från i första hand allmänna pensionspolitiska ochskattepolitiska synpunkter. Även jag anser att dessa synpunkter bör komma iförsta rummet. Kommittéförslagetinnebär som har sagts även begränsningar i fråga om flänstepensionsförsäkringenoch avsättningar i företag för all trygga pensionering. Dessa åtgärder ärmotiverade främst från rättvisesynpunkt. Som jag har nämnt iinledningsavsniltet kommer man i stora svårigheter, om man har ambitionen attvia avdragsreglerna i skattesystemet nå fram till likformighet i uppbyggnadenav pensionstrygghel. En bidragande orsak till Prop.1975/76:31 129 dennasvårighet är alt pensioneringen kan ordnas på så många olika sätt - genomP-försäkring, flänstepensionsförsäkring, avsättning till pensionsstiftelse ochavsättning till konto Avsatt lill pensioner. Siktet bör i stället närmast varainställt på att hindra skatteflykt genom arrangemang där pensioneringssyftetär underordnat. Även flänstepensionsförsäkringen och avsättning lill pensionsstiftelseeller konto kan användas för skatteomfördelning snarare än pensionering. Någonform av begränsning i själva avdragsrätten är således motiverad även i dessafall. I det följande avser jag att behandla de olika förslagen vart och etl försig. 5.3.2Avdrag jör P-försäkring, sotn inte är tjänslepensionsförsäkring Kommitténhar beräknat kostnaderna för att under en normal inflänandetid och med olikainkomstutvecklingar genom P-försäkring bygga upp ett pensionsskydd av i stortsamma storlek som tillkommer en anställd med ITP-pension. Man kan få ett sådantpensionsskydd i normala inkomstlägen, om man för får ta i anspråk 20 %av inkomsten innan man fyller och av inkomsten därefter. Kommitténsberäkningar framgår av bilagorna 2 och 3 i protokollet till detta ärende.Kommittén föreslår därför atl den som själv har att svara för kostnaderna försin pensionering, dvs. egenföretagare och sådan flänsleinkomstlagare som saknarannat pensionsskydd än ATP, bör ha rätt till avdrag för P-försäkringspremiemed högst nämnda procentsatser a v inkomsten. Som spärr mot alltför högapensioner har kommittén valt en övre gräns motsvarande 20 basbelopp föravdrags-rättsgrundande inkomst. Enligt kommittén bör motsvarande avdragsrätltillkomma även andra kategorier skattskyldiga med arbetsinkomst. Har emellertidden skatlskyldige inkomst av anställning som grundar rätt lill pension,föreslås viss ytteriigare inskränkning i ny.ss nämnda avdragsrätt. Till dennafråga återkommer jag i avsnitt 5.3.3. Vidare innebär kommitléförslaget attendast .A-inkomst skall få grunda avdragsrätt. Med .A-inkomst förstås enligt 9tj 3 mom. andra stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, inkomst avflänst, dock inte periodisk intäkt som avses i 31 ij kommunalskattelagen(1928:370), KL, saml inkomst av jordbruksfastighet och rörelse, om denskatlskyldige varit verksam i förvärvskällan i ej ringa omfattning. Övrigainkomster är B-inkomster. Kommitténs förslag i denna del motiveras med allpensionen är en uppskjuten arbetsinkomst. Det flugoprocenliga resp.ireltioprocenliga avdraget skall enligl kommittén få användas endasi förpremier avseende livsvarig pension till den försäkrade och efterievandepension.Kommittén anser emellertid därutöver att möjlighet bör föreligga för allaskattskyldiga med A-inkomst att skaffa sig kompletterande pensionsförmånergenom försäkring. Kommittén föreslår för detta ändamål en ytterligareavdragsrätt genom ett s. k. kompletteringsavdrag för P-försäkring med 10 ? '6 avA-inkomst intill en gräns motsvarande 20 basbelopp. Det tioprocenliga avdragetfår användas för alla former av P-försäkring som 9Riksdagen 1975/76. Prop.1975/76:31 130 fyllerde kvalitativa villkoren. Med beaktande av sådana skattskyldiga vars inkomstervarierar mellan olika år föreslår kommittén all avdraget skall få beräknas påalternativt inkomsten under beskattningsåret eller inkomsten under närmastföregående beskattningsår. Eltstort antal remissinstanser har framhållit att det system för avdrag kommitténhar föreslagit är alltför invecklat. Man har föreslagit atl det tioprocenligakompletteringsavdraget bör konstrueras som fast avdrag uttryckt i basbelopp,eventuellt inom ramen för redovisad A-inkomst. Detta avdrag sägs böra få uppgåtill två basbelopp, dock högst redovisad A-inkomst. Elt annat förslag är attkomplelleringsavdraget skall medges på sätt kommili.én har föreslagit docklägst med ett basbelopp. Många remissinstanser anser vidare all avdragsramarnaär föt snävt tilltagna för att kunna ge en pension som motsvarar ITP-pensionen. Föregen del vill jag anföra följande. Den som inte har pensionsskydd i anställningbör med hjälp av skattefria premieavdrag ha möjlighet att bygga upp en pensionsom motsvarar pensionsstandard vid anställning i allmän flänst eller i enskildflänst där pensionering är anordnad med ITP. Av-dragsreglerna måste emellertidges en schablonmässig utformning. Man kan här inte lämna utrymme förindividuell prövning mol bakgrund av olikhet i inkomslulveckling och framtidainkomstförvänlningar m. m. I kommitténs beräkningar av kostnaderna i olikainkomstlägen för att bygga upp en pension, som kan anses motsvaraITP-pensionen, kan man påvisa fall då den uppbyggda pensionen understigerITP-pensionen. Det bör emellertid beaktas att pensionsnivån för egenföretagarei allmänhet inte bör beräknas med utgångspunkt i den redovisade inkomsten avverksamheten på samma sätt som anställds pension ställs i relation till lön.Den redovisade inkomsten för egenföretagare innehåller även andra element änrena "löne"-delar, t. ex. avkastning på eget kapital, underiag förframtida pension etc. - även om dessa delar inte normalt särbehandlas vidinkomstbeskattningen. Kommitténs beräkningar är således enligt min uppfattninggodtagbara och väl ägnade alt läggas till grund för avdragsreglerna. Jagdelar till fullo kommitténs synsätt att pension bör ses som uppskjutenarbetsinkomst. Endast inkomst av detta slag bör således grunda rätt tillpremieavdrag. Kommittén har härvid valt att låta endast A-inkomst varaavdragsrälisgrundande. Min ståndpunkt är att kommiltéförslaget bör godtas ävenpå denna punkl. Någrainvändningar mot atl alternativt använda beskattningsårels inkomster ochinkomsterna från det näst föregående beskattningsåret har inle gjorts. Även jagbiträder kommiltéförslaget i denna del. Närdet gäller bestämmandet av själva avdragsutrymmei anser jag emellertid - ilikhet med många remissinstanser - att förslaget är för invecklat. Man skallsamtidigt komma ihåg all jag i del föregående har redovisat en annan syn på denallmänna inriktningen av avdragsrätten där likformighet över hela linjen inteanses möjlig alt nå. Något direkt samband mellan Prop.1975/76:31 131 egenP-försäkring och flänstepension bör således inle upprätthållas. Härmed behövsbara en översta gräns för avdragsrätten. Eftersom emellertid egna företagareinle kan flänslepensioneras, synes deras avdragsutrymme böra få vara större änlöntagarnas. Jag föreslår således all avdrag skall få göras med högst avA-inkomst i inkomstslaget flänst och med högst 30 96 av A-inkomst iinkomstslagen jordbruksfastighet och rörelse. I inget fall bör dock avdrag fåberäknas på inkomst över 20 basbelopp. Denna övre gräns får således inte helleröverskridas vid beräkning av sammanlagt avdrag, om försäkringstagaren harA-inkomst i mer än ett inkomstslag. Till frågan om dispens återkommer jag i ettföljande avsnitt. Enligtgällande bestämmelser får avdrag för premie för P-försäkring inte göras med såstort belopp att underskott uppkommer vid taxeringen. Kommittén har föreslagitatl man bibehåller denna regel. Även jag anser alt så bör ske. Kommitténföreslår, som har nämnts, alt även flänstepensionsförsäkringar skallbehandlas på i princip samma sätt som övriga P-försäkringar. Detta synsättmedför atl den nuvarande s. k. tysta kvittningsrätten förflänstepensionsförsäkringar, som betalas av arbetsgivare, föreslås slopad. Denanställde skall alltså - med ell viktigt undanlag, som strax skall beröras - beskattasför förmånen av den premie som arbetsgivaren har eriagt för honom, dvs. för ett belopp som motsvarar premiens storiek. får den anställde emellertid avdragsrätl för premien som om han själv hade eriagt den, dvs. inom ramen förden totala premieavdragsrättsom kommittén har föreslagit. Det antydda undantaget från regeln om beskattning av premieförmånen hos den anställde avser fallet att försäkringen gäller pension enligt allmän pensionsplan. 1 detta fall bör enligt kommittén den tysta kvittningsrätten bibehållas. 1 sådant fall skall emellertid det avdrags rälisgrundande inkomstunderlaget för del flugo- resp. trettioprocentiga av draget minskas med den lön som grundar rätt till pension enligt allmän pensionsplan. Underiaget för rätten till kompletteringsavdraget föreslås där emot inte skola påverkas. - Häflämte föreslår kommittén att premieavdraget skall göras som allmänt avdrag även när del avser flänstepensionsförsäkring.