prop · FZ0391 · 1975-12-31 00:00:00 — Förordnande får icke meddelas,om det med skäl kan antagas att gäldenären gjort vad han förmått för attbetala skulden. Denna begränsning gäller dock ej, när det är fråga om utmätningav ackordslön, provision eller annan ersättning, som innestår änen månad. Förordnandet får omfattaen- 3. Förordnandet får omfatta endast belopp som uppenbart översti- dastbelopp som uppenbart överstiger vad som åtgår för gäldenärens ger vad somåtgår för gäldenärens och hans familjs försörjning samt till och hans familjsförsörjning samt till fullgörande av underhållsskyldighet fullgörande avunderhållsskyldighet som i övrigt åvilar honom. Vid till- som i övrgit åvilarhonom. Vid tilllämpning av vad som sagts skall, lämpning av vad som sagtsskall, om förordnandet gäller ersättning om förordnandet gäller ersättning somavses i 2 andra punkten, sär- som avses i 2 andra punkten, särskild hänsyntagas till detta förhål- skild hänsyn tagas till detta förhållande, lande.Regeringen eller den myndighet regeringenbestämmer meddelar närmare föreskrifier om beräkningen av del Ulmälningsfriabeloppet. Utangäldenärens i utmätningsmålet lämnade medgivande får utmät ning ej under ett och samma kalenderår tillämpas sammanlagt än eller, om fordringens art ger särskild anledning till det, . Utmätning får ej heller under två kalenderår efter varandra ske så att avlöningen kommer att i en följd eller utan större uppehåll tagas i anspråk än nu sagts. Om möjligt bör undvikas, att av löningen tages i anspråk under gäldenärens semester eller i omedelbar an knytning till den. Gäldenären äger återkalla medgivande som sagts, 'Senastelydelse 1968:623. 2* 1975f76. Prop.1975/76: 91 14 närutmätning tillämpats eller om förhållandena ändrats väsentligt. Bestämmelserna i 4 äga ejtillämpning vid utmätning av ersättning som avses i 2 andra punkten. Meddelas iannat fall förordnande om utmätning beträffande viss avlöningspost, skallförordnandet vid tillämpning av 4 anses gälla den tid på vilken den postenbelöper. Ersättning som utgår i ställetför semester och innestår hos arbetsgivaren får ej i något fall utmätas utan gäldenärensi utmätningsmålet lämnade medgivande. Vad som sagts gäller ävensemestermedel, som av arbetsgivaren inbetalats till och innestår hos särskildkassa. Skatteavdrag har företrädeframför utmätning. Om förhållandet mellan införsel och utmätning gällabestämmelser i införsellagen. Dennalag träder i kraft den . 1975/76: 91 15 Lagom ändring i lagen (1970:215) om arbetsgivares kvittningsrätt Härigenomföreskrives att 4 S lagen (1970:215) om arbetsgivares kvittningsrätt skall hanedan angivna lydelse. 4SKvittning enligl 3 tj första stycket eller med stöd av kollektivavtal fär skeendast mot den del av lönefordringen som uppenbart överstiger vad som åtgår förarbetstagarens och hans familjs försörjning samt till fullgörande avunderhållsskyldighet som i övrigt åvilar honom. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar närmare.föreskrifter om beräkningen av hur stor del av lönefördringen som skall ' varaskyddad mol kvittning. Dennalag träder i krafl den . 1975/76: 91 16 Lagom ändring i taxeringslagen (1956:623) Härigenomföreskrives att 3 ij taxeringslagen (1956:623)' skall ha nedan angivna lydelse. Medskattechef avses i denna lag chefen för eller,i , chefen för , saml, såvittavser mål som den mellankommunala skatterätten äger pröva, allmänna ombudet förmellankommunala mål. Under benämningen taxeringsintendent inbegripes, förutomnämnda tjänstemän samt chef för taxeringsenhet och taxeringsintendent, jämvälden, ät vilken uppdragits att i sin tjänst utföra göromål som ankomma påtaxeringsintendent eller på allmänna ombudet för mellankommunala mål. Om icke annal föreskrives,får skattechefen uppdraga åt chef för taxeringsenhet eller chef förrevisionsenhet att fullgöra uppgift som ankommer på honom enligt denna lag. 1Stockholms län får skattechefen även lämna sådant uppdrag åt sinställföreträdare. skall, såvitt angår den mellankommunala skatterätten, gälla . Regeringen får förordnatjänsteman hos att såsom laxeringsintendenl föra talan ivisst mål eller viss grupp av mål enligt denna lag. äger, i den män verketså förordnar, har, i den mån verket sä förordnar, samma befogenhet som skattechef samma befogenhet och skyldighet eller taxeringsintendent enligt 46, 51 som skattechef eller taxeringsinten- och 53 SS, 56 S 3 mom., 57 och 124 dent enligt 17, 46, 51 och 53 ijtj, 56 SS. S 3 mom., 57 :. 0/: 5 mom.. 67. Dennalag träder i kraft efter den dag, då lagen enligt uppgift på den harutkommit frän trycket i . 'Lagen omtryckt 1971:399. Senaste lydelse av lagens rubrik1974:773. Senaste lydelse 1973:338 sann 1974:773 (ingressen). 1975/76: 91 17 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , ,, , , , , , , ,, , Proposition om ändrade regler för beräkning avexistensminimum Med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande den 14 april 1972tillkallade jag sakkunniga' att se över skattesystemet m. m. (1972 årsskatteutredning, Fi 1972:02). har avlämnat delbetänkandel (Ds Fi1975:9) Existensminimireglerna. 1 betänkandet föreslås gynnsammare och mersamordnade regler för beräkning av existensminimum vid beskattning ochindrivning. a. avses en närmare anpassning till socialhjälpsnormerna. Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts avkammarrätten i , (), , (), länsstyrelserna i , , , ,, och , , , ochVästerbottens län, kronofogdemyndigheterna i , , ,, , , och , Föreningen , Föreningen , Föreningen . i (LO), Svenska kommunförbundet.Centralorganisationen /SR, ()samt Tjänsternännens centralorganisation (TCO). Länsstyrelserna har till sinayttranden fogat yttranden från lokala skattemyndigheter. Dåvarande riksdagsledamoten , ordförande, riksdagsledamotenAlvar , professorn (fr. o. m. den ,kanslirådet , riksdagsledamoten , sekreteraren (fr. o. m. ), riksdagsledamoten ,direktören (fr.o. m. ), riksdagsledamöterna samtförbundsordföranden . Prop.1975/76: 91 18 1både skatte- och utsökningslagstiftningen finns bestämmelser för att hindra attså stor del av en persons inkomst tas i anspråk för skatt eller vid indrivningatt han därefter saknar nödvändiga medel för eget och familjens uppehälle.Gemensamt kallas bestämmelserna ofla existensminimireglerna. Vidinkomstbeskattningen tillämpas dessa regler vid taxering och uppbörd. Vidtaxeringen kan skattskyldig med låg inkomst få s. k. extra avdrag för väsentligtnedsatt skatteförmåga. Avdraget avpassas så, att inkomsten efter skatt inteunderstiger ett för den skattskyldige beräknat existensminimum. När det gälleruppbörd kan lokal skattemyndighet föreskriva att viss del av den skattskyldigeslön inte får tas i anspråk för skatteavdrag. Vidindrivning av fordringar, t. ex. genom införsel, löneulmälning eller kvittningfastställer utmätningsmannen belopp, som skall förbehållas gäldenären för hansegen och familjens försörjning. Storieken av förbehållsbeloppet varierar. Delägsta förbehållsbeloppen förekommer som regel vid införsel och de högsta vidkvittning. Reglernaom existensminimum finns i fråga om taxeringen i 50 S 2 mom. tredje stycketkommunalskattelagen (1928:370), KL och 9 S 2 mom. andra stycket lagen(1947:576) om statlig inkomstskatt. Enligtdessa bestämmelser kan skattskyldig förutom grundavdrag på , få extraavdrag för nedsatt skatteförmåga om hans inkomst, efler avdrag för den skattsom belöper på inkomsten, understigit vad han kan anses ha behövt tillunderhäll för sig själv och för make och oförsörjda barn. Som förutsättninggäller dock att orsaken till det nedsatta skatieförmågen är nedsattarbetsförmåga, långvarig oförvållad arbetslöshet, slor försörjningsbörda ellerannan därmed jämföriig omständighet. Om den skatlskyldige inte haft högreinkomst än det för honom beräknade existensminimibeloppet, bör avdrag förnedsatt skatteförmåga medges med så stort belopp, att han inte påförs beskattningsbarinkomst. Om den skatlskyldige är berättigad till skattereduktion ellersärskild skattereduktion [avdrag från skatten på högst . resp. 250 kr.enligt 2 § 4 och 5 mom. uppbördslagen (1953:272), UBL] skall avdraget beräknasmed beaktande därav. Är inkomsten högre, men inte så slor att den efler skattuppgår till existensminimum, avpassas det extra avdraget så, att inkomstenefter skatt uppgår till existensminimum. För avdraget gäller vissabeloppsgränser. För (taxering) utgör högstaavdragsbeloppet . För skatt-skyldig med oförsörjda barn tillkommeravdrag med högst . för varje sådant barn. För makar bedömsavdragsrätten med hänsyn till deras sammanlagda inkomst och förmögenhet. 1975/76: 91 19 Bestämmelserna om maximibelopp för det extra avdraget medför, att existensminimuminte kan överstiga summan av den skaltskyldiges grundavdrag, inkomstmotsvarande eventuell skattereduktion och särskild skattereduktion samt högstabeloppet för extra avdrag. Detta är det s. k. skattemässiga taket förexistensminimum. Prövningenav rätten till extra avdrag omfattar dels beräkning av familjeinkomsten, delsutredning av vad som orsakat den låga inkomsten och dds fastställande avexistensminimum för den skattskyldige och hans familj. RSVmeddelar åriigen anvisningar som innefattar normalbelopp för existensminimumoch föreskrifter för beräkning av existensminimum. Normalbeloppen är i Förstahand avsedda för skattskyldiga med huvudsaklig inkomst av tjänst. Normalbeloppfastställs dels för ensamslående och dels för sammanlevande makar och därmedjämställda. För barn fastställs ett särskilt tilläggsbelopp. För makar bestämsett gemensamt existensminimum, som i regel fördelas lika dem emellan. I den månexLstensminimibelopp inte kan utnyttjas av den ena maken, tillgodoräknas detden andra. Normalbeloppenför existensminimum för framgår av följande uppställning. Beloppi kr, för år Inormalbeloppen enligt punkterna 1 och 2 ingår bostadskostnad med 3 720 kr.Återstående del av normalbeloppen avser vanliga levnadskostnader. Normalbeloppeninnefattar endast visst schablonbelopp för bostadskostnad. I det enskildafallet avpassas existensminimum med hänsyn till den faktiska bostadskostnaden,t. ex. hyra efter avdrag för bostadstillägg. Vissa begränsningar gäller dockbeträffande bostadens storiek. Normalbeloppenutgör utgångspunkten för myndigheternas beräkning. Därutöver skall i principbeaktas alla omständigheter i det enskilda fallet som kan inverka påexistensminimum. Har den skattskyldiges levnadskostnader varit lägre ännormalt anses existensminimum i motsvarande mån ha understigit normalbeloppet. Äandra sidan kan tillägg lå göras till normalbeloppet, om skattskyldig har haftsärskilda utgifter. I praktiken lorde normalbeloppen regelmässigt utgöra lägstabelopp, som sedan avpassas individuellt uppåt. Existensminimum får dock inteöverstiga det skattemässiga taket. Prop.1975/76: 91 20 Omskatlskyldig har så låg inkomst att en tillämpning av existensminimireglerna bliraktuell, har lokala skattemyndigheten vanligen redan under löpande inkomstårprövat frågan om befrielse från eller nedsättning av skatteavdrag förpreliminär skatt. I sådana fall bör taxeringsnämnden i regel fastställa sammaexistensminimibelopp som den lokala skattemyndigheten (anvisningarna till 50 SKL). Del åligger i princip taxeringsnämnden alt beakta existensminimireglernaex officio vid taxeringen. Enligt39 S 1 mom. UBL, skall arbetsgivare vid utbetalning av lön göra avdrag förpreliminär A-skatt och kvarstående skatt som arbetstagaren har att erlägga. Omden del av lönen, som återstår sedan skatteavdrag gjorts, tillsammans medeventuella övriga inkomster skulle understiga den skattskyldigesexistensminimum, kan efter ansökan lokala skattemyndigheten enligt 41 S 2 mom. UBLbefria från eller sätta ned skatteavdrag. För beräkning av existensminimumgäller här samma regler som vid taxeringen. Liksomvid taxeringen får vid beräkning av existensminimum tillägg göras för belopp,som den skattskyldige har att betala i underhåll till make och barn, som haninte sammanlever med; underhållsbidragen innefattas då i förbehållsbeloppet vidskatteavdrag. Om underhållsbidrag däremot tas ut genom införsel inräknasbidraget inte i förbehållsbeloppet. Har lokala skaltemyndigheten beräknat ettförbehållsbelopp innefattande visst underhållsbidrag och meddelas därefterbeslut om införsel, måste lokala skattemyndigheten meddela ett nytt beslut,varigenom förbehållsbeloppet minskas med belopp motsvarande det bidrag som ärföremål för införsel. Enligl28 och 29 SS uppbördskungörelsen (1967:626, omtryckt 1974:854) skall den lokalaskattemyndigheten normalt meddela beslut om existensminimum inom tio dagarefter ansökan. Beslutet skall överiämnas till arbetsgivaren. Underrättelse ombeslut angående skattenedsättning vid preliminär A-skatt skall genast sändas tillkronofogdemyndigheten (30 S uppbördskungörelsen). Sistnämnda bestämmelse hartillkommit för att uppnå en viss samordning mellan fastställt existensminimumoch eventuellt förbehållsbelopp. Sådant beslut skall likaså överlämnas tilltaxeringsnämnden. Förbefrielse från eller nedsättning av skatteavdrag för kvarstående skatt gäller iprincip samma regler som vid skatteavdrag för preliminär A-skatt. Nedsättningav skatteavdrag för kvarstående skatt kan dock medges utan prövning av vad somorsakat den låga inkomsten. Vidare är den lokala skattemyndigheten här intebunden av det skattemässiga taket. Detta sammanhänger med att den lokalaskattemyndighetens beslut i detta fall inte innebär att skattskyldig befriasfrån skatten utan endast att han erhåller ett visst uppskov med betalningen.Existensminimum fastställs därför vanligen till högre belopp vid kvarståendeskatt än vid preliminär skatt. Prop.1975/76: 91 21 Införselfår äga rum endast för vissa slags fordringar, bl. a. underhållsbidrag. Enligt10 S införsellagen (1968:621), InfL, bestämmer utmätningsmannen dels hur mycketsom högst får innehållas vid varje avlöningstillfälle (införselbeloppet), delsett belopp som skall förbehållas gäldenären för egel underhäll och familjensbehov samt till fullgörande av betalningsskyldighet lill annan, som vidinförsel har lika eller bättre rätt än sökanden (förbe-hållsbeloppet). Vidbestämmande av förbehållsbeloppet är utmätningsmannen inte bunden avfastställda normalbelopp för existensminimum. I praktiken är dock RSV:snormalbelopp för existensminimum vägledande vid fastställande avförbehållsbelopp vid införsel för underhållsbidrag. På sina håll tillämpasockså av föreslagna förbehållsbelopp, som är anpassade efter denormer för socialhjälp som tillämpas i länet. Vidlöneutmätning skall gäldenären enligt 67 S utsökningslagen (1877:31 s. 1), UL,förbehållas ett belopp, som är avsevärt större än motsvarande belopp vidinförsel. Normerna för beräkning av förbehållsbelopp vid löneutmätningvarierar betydligt mellan kronofogdemyndigheterna. - Även vid kvittning enligtlagen (1970:215) om arbetsgivares kvittningsrätt fastställs ettförbehållsbelopp. Detta kan vara något större än vid löneutmätning eftersom kvittningsavdrag,till skillnad från löneutmätning, kan ske . Enarbetstagares avlöning kan som har framgått av det anförda tas i anspråk förskatteavdrag, införsel, löneutmätning och kvittning. Om fiera av dessa anspråkföreligger iakttas följande företrädesordning. 1. införsel för underhällsbidrag 2. skatteavdrag för preliminärA-skatt 3. skatteavdrag för kvarståendeskatt 4. införsel för kommunalabidragsfordringar 5. införsel för restförda skatteroch allmänna avgifter 6. införsel för böter och viten 7. utmätning samt Ivissa fall har kvittning samma rätt som utmätning. Enligtlagen (1956:2) om socialhjälp, ShjL, skall varje kommun tillse, att den som vistasi kommunen och är i behov av socialhjälp får sådan hjälp. Socialhjälp utgår säatt den behövande skall erhålla vad som i allmänhet på den ort, där hjälpenlämnas, anses erforderiigt för att leva under drägliga förhållanden, alltså intebara vad som åtgår till mat, husrum och kläder utan även vad som behövs tillinventarieutrustning och annat dylikt. Socialhjälpen bygger på individuellbehovsprövning. Med hänsyn till att lagen förutsätter en individuell prövningkan endast vissa vägledande normer eller riktlinjer fastställas av kommunerna. Prop.1975/76: 91 Flertaletkommuner har numera fastställt vägledande socialhjälpsnormer. Regelmässigt ärdessa basbeloppsanknutna. Med vissa undantag har man följt av kommunförbundetslänsavdelningar rekommenderade grundbelopp. Bostadskostnadeninnefattas inte i de rekommenderade socialhjälpsnormerna. De fiesta kommunernabeaktar vid behovsprövningen hela hyreskostnaden med avdrag för eventuelltbostadstillägg. Utanför normerna faller också läkarvårds- och medicinkostnader. 2.6Jämförelse mellan olika normer Skatteutredningenhar jämfört de normer som tillämpas vid beräkning av existensminimum ochförbehållsbelopp med de normer som används vid behovsprövningen inomsocialhjälpen. På beskattningsområdet avser jämförelsen de av RSV fastställdanormalbeloppen. På indrivningsområdet saknas motsvarande generella normer ochhär har utredningen använt de belopp som rekommenderas av iStockholms län vid främst införsel. För socialhjälpens vidkommande harjämförelsen gjorts med de bruttonormer som rekommenderas av kommunförbundetslänsavdelningar. Jämförelsen framgår av följande uppställning. för socialhjälp (bruttonornier) minimum enl. RSV' (orts- grupp 5), kr. m. m. i ' 7 050- 8 460 Barn 0- 9 år 2 350- 2 820 2 820- 4 230 4 230- 6 110 'Beloppen för ensamstående och makar har - för att kunna jämföras med grundbeloppenför socialhjälpen - reducerats med ingående bostadskostnad (. vid införsel). k. Siockholmsnormen motsvarar högsta grundbelopp utom beträffande barnmellan 16och 19år,förvilkaStockholmsnormensgrundbeloppär av basbeloppet. Vadförst beträffar jiimförelsen mellan RSV:s normalbelopp och grundbeloppen försocialhjälp visar uppställningen att normalbeloppen för ensamstående och makarligger väl i nivå med de högsta rekommenderade grundbeloppen för socialhjälp.Däremot ligger RSV:s tilläggsbelopp för barn klart under de lägstarekommenderade barntilläggen enligt socialhjälpsnormerna. Vid jämförelsen böräven beaktas att beloppen inte innefattar bostadskostnader som regelmässigtskall tilläggas. Vid taxering och preliminärskatteavdrag gäller vidare det s.k. skattemässiga taket. Prop.1975/76: 91 23 Derekommenderade beloppen vid införsel överstiger de högsta socialhjälpsbeloppenbeträffande ensamstående, makar och yngre barn men understiger dessabeträffande äldre barn. Många kronofogdemyndigheter torde dock tillämpa merrestriktiva regler. Underåren 1971-1974 har beslut om befrielse från eller nedsättning av skatteavdragvid existensminimum meddelats i genomsnittligen ca 1 500 fall vidpreliminär skatt och ca 17 000 fall vid kvarstående skatt. Antaletbeslut om beaktande av existensminimum vid skatteavdrag har minskat undertidsperioden. Endast en mycket liten grupp skattskyldiga är på grund avexistensminimum helt eller delvis befriade från skatteavdrag för preliminärskatt. Antalet fall där extra avdrag vid existensminimum medgivits avtaxeringsnämnd kan antas överensstämma med eller högst obetydligt överstiga detantal beslut som meddelats beträffande den preliminära skatten. 3 förslag 3.1 Inledning Enligtsina direktiv har utredningen haft att ägna uppmärksamhet åt konstruktionen avexistensminimireglerna. 1 direktiven har hänvisats till riksdagensframställning om utredning av frågan (LU 1971:19, rskr 1971:262). Med hänsyn tillatt det från social och administrativ synpunkt ansetts angeläget med enändring av nuvarande ordning har utredningen behandlat frågan med förtur. medför nuvarande system fiera olämpliga konsekvenser. Olikaexistensminimiregler tillämpas vid beskattning och indrivning och den enskildekan ofta ha att göra med fiera olika myndigheter. För den enskilde kan det varasvårt att förstå de olika reglerna, som bl. a. innebär att olikaexistensminimibelopp kan fastställas för samma person, t. ex. vid skatteavdragoch vid införsel. Detta gäller både inkomsttagaren och de arbetsgivare, somskall göra skatteavdrag eller tillämpa beslut om t. ex. införsel. Inkomsttagarenkan i allmänhet inte i förväg bedöma sina möjligheter att få existensminimumbeaktat eller i efterhand kontrollera att myndigheterna förfarit riktigt. Hankan också felaktigt anta att det av utmätningsmannen fastställda förbehållsbeloppelgäller även vid beskattningen och därför underiåta att ansöka om befrielsefrån skatteavdrag. Risk för rättsföriust kan därigenom uppkomma. En annankonsekvens av systemet med olika belopp för existensminimum är attföreträdesordningen mellan införsel för underhållsbidrag och skatteavdrag förpreliminär A-skatt kan kastas om. Skatteavdrag kan således i vissa fall görastrots att hinder föreligger mot införsel för underhållsbidrag. Deproblem som uppkommer beror enligt utredningen främst på den olika bedömningenav existensminimum. De regler som gäller beräkningen 1975/76: 91 24 avden inkomst som skall jämföras med existensminimum fungerar däremot enligtutredningen tillfredsställande. Inte heller har man ansett någon,'ändringpåkallad beträffande kravet vid beskattningen på att särskilda otnstän-digheterskall ha orsakat den låga inkomsten. 3.2Samordnad bedömning av existensminimum Föratt komma till rätta med de nuvarande problemen har utredningen diskuteratolika lösningar. Det kan inte komma i fråga att införa ett enhetligt existensminimibeloppsom skulle gälla för alla personer. Både vid beskattning och indrivning bör iprincip en individuell prövning ske. Inte heller kan man enligt utredningenbeträffande skattemässigt existensminimum avstå från kravet på att särskildaomständigheter skall ha orsakat den låga inkomsten. I annat fall skulle denskattskyldige kunna avpassa sin inkomst till en skattefri nivå. Inteheller kan likformighet uppnås genom att enhetliga existensminimiregler införsvid beskattning och indrivning. Kravet vid beskattningen på att den låga inkomstenskall ha orsakats av särskilda omständigheter kan av tidigare anförda skäl inteavskaffas. På indrivningsområdet bör enligt utredningen också betydligt högreförbehållsbelopp kunna fastställas vid löneutmätning och kvittning än vidinförsel. bör i stället kravet på större enhetlighet tillgodoses genom attmyndigheterna utgår frän samma normer vid bestämmande av existensminimum. Densamordning som redan finns på beskattningsområdet föreslås utsträckt till attomfatta iiven indrivningsområdet, i första hand införsel för underhållsbidrag,där problemen med olika existensminimiregler huvudsakligen uppkommer. Vidlöneutmätning och kvittning finns inte moisvarande problem beträffandesamordningen med skattemyndigheternas beslut om existensminimum. bör det här vara tillräckligt om RSV bemyndigas utfärda närmareföreskrifter. För utmätningsmännensvidkommande är de föreslagna normerna endast avsedda som vägledning och enindividuell prövning skall även fortsättningsvis ske i varje särskilt fall.Även om förslaget kan medföra en viss begränsning i utmätningsmännensprövningsrätt, innebär det dock enligt utredningen en stor fördel för såväl deenskilda som myndigheterna genom att bedömningen föreslås skola ske efterbestämda riktlinjer. Utredningenföreslår att förfarandet hos lokal skattemyndighet och kronofogdemyndighetsamordnas. F. n. uppkommerolägenheter främst genom att skatteavdrag förpreliminär A-skatt kan verkställas med fulll belopp, oavsett att beslutmeddelas om införsel för underhållsbidrag, ända tills den skattskyldige ansöktom befrielse frän eller nedsättning av skatteavdraget och ansökningen prövatsav den lokala skattemyndigheten. För att i görlig mån undvika dessa olägenheterföreslås att kronofogdemyndighet åläggs att vid beslut om införsel förunderhållsbidrag genast översända en kopia Prop.1975/76: 91 25 avbeslutet till den lokala skattemyndigheten i de fall, då det finns skäliganledning anta att befrielse helt eller delvis från skatteavdrag kan ifrågakomma.Den lokala skattemyndigheten sänder en ansökningsblankett till denskattskyldige tillsammans med information om möjligheterna att fåexistensminimum beaktat vid beskattningen.