prop · FY0319 · 1975-12-31 00:00:00 — a. alt hemfridsbrotl (4 kap. 6 § försia stycket BrB) regelmässigtinnefattar etl ofredande och all även olaga intrång (4 kap. 6 § andra slyckel BrB)under vissa förhållanden bör kunna betecknas som ofredande i förslagetsmening. Vidare uttalade jag alt själva brottet ofredande enligl 4 kap. 7 § BrB självfallelhör hit. Jag konstaterade lill slut i detta sammanhang att den gjordauppräkningen inte hade anspråk på atl vara fullständig. Del kunde sålunda enliglmin mening inle uteslutas alt ersättning för lidande bör utgå även vid andra brotlän de här nämnda. Jag ansåg emellerlid alt del fick ankomma på domstolarna altmed beaktande av grunderna för siadgandel och deltas lydelse avgöra hur långlman bör gå när det gäller atl genom skadeståndsansvar ingripa mot straffbaraförfaranden, som innefattar angrepp på den personliga integriteten ochdärigenom förorsakar annan ell personligt lidande. Vad jag sålunda anfördegodtogs av . På degrunder som kommillén anföri biträder jag dess förslag, att den som utsätts förolovUg avlyssning bör få rätt till skadestånd för del lidande som kan havållats honom genom avlyssningen. Som jag lidigare vid flera lillfällen påpekatfinns det ell nära samband mellan del föreslagna nya brottet olovlig avlyssningoch bestämmelsen om straff för brytande av post- eller telehemlighet. Jag delardärför den uppfattning som framförts av några remissinstanser atl del i deltasammanhang också bör öppnas möjlighet all utdöma ideeUl skadestånd vid brott molde i 4 kap. 8 § BrB givna beslämmelserna om brytande av post- eller telehemlighet.Vidare föreligger slora likheter meUan de nu nämnda brotten och intrång iförvar 4 kap. 9 § BrB. Ersättning för lidande bör således i princip kunnatillerkännas även den som utsätts för etl brolt av delta slag. En sådan lösningsom innebär all man får en enhellig skadeståndsrättslig reglering för alla fridsbroltlorde för övrigl ocksä Ugga väl i linje med vad som anfördes vidskadeståndslagens tillkomst. Den av mig förordade ordningen innebär även ellnärmande till t. ex. dansk rält där ideellt skadestånd medges för bl. a.kränkning av en persons "fred eller aere". Jag föreslår därför alt 5kap. 1 § skadeståndslagen ändras på del sättet all där givna bestämmelser om ersällningför lidande blir tillämpliga vid brytande av post- eller telehemlighet, intrångi förvar eller olovlig avlyssning. Belräffande frågor om bl. a. storleken aversättning för lidande enligl beslämmelsen i 5 kap. I § skadeståndslagen kan jag i della sammanhang nöja mig med alt hänvisa lillvad jag har anfört i frågan i specialmotiveringen till denna beslämmelse. 7.5 Regler om rättegången Ett spörsmål som inle behandlats av kommillén och inle heUerberörts av någon av remissinstanserna gäller frågan om offentlighet viddomstolsförhandling. Problemel kan emellerlid inle förbigås i dellasammanhang. Huvudprincipen i svensk rält återfinns i 5 kap. 1 § RB. 1 dennaparagrafs första stycke stadgas all förhandling vid domstol skaU varaoffentlig. Från denna huvudregel finns undanlag som anges i paragrafens övriga siycken.Enligt andra stycket får rälien förordna, alt förhandling skaU hållas inomstängda dörrar om det kan anlas, att vid förhandUngen skaU förekomma något, somär slötande för anständigheten och sedUgheten, eller all lill följd avoffentligheten någol kan uppenbaras, som med hänsyn till rikets säkerhet börhållas hemligt för främmande makt. Förordnande, som har nämnts, får ocksåmeddelas om anledning förekommer att tiU följd av offentligheten yrkeshemlighetskuUe röjas. Enligl paragrafens Iredje stycke får vidare rätten i mäl om ansvarför utpressning, om målsäganden begär del eller rälien på annan grund finnerdel lämpligt, förordna, att förhandling skall hållas inom slängda dörrar.Förhandling, som under förundersökning i brottmål äger rum vid domstol, skallhållas inom slängda dörrar, om den misstänkte begär del eller rälten finner atloffentligheten skulle vara lill men för ulredningen. Vidare skall i brottmål,när skäl är därtill, förhandling som angår personundersökning,sinnesundersökning eller annan ulredning rörande den tilltaladeslevnadsomständigheter och personliga förhållanden i övrigt, äga rum inomslängda dörrar. Enligt fjärde styckel fär vissa förhör hällas inom slängdadörrar och i femte stycket föreskrivs alt om del i andra fall är föreskrivetför särskilt fall, atl förhandling får hållas inom slängda dörrar, skall detgälla. Bestämmelser i della ämne finns i bl. a. , föräldrabalkenoch lagen (1931:152) ined vissa beslämmelser om illojal konkurrens. Någon beslämmelsesom skyddar målsäganden mol att hans personliga angelägenheter kan komma allröjas vid rällegång om ansvar för brotl som innebär angrepp mol hans personligaintegritet finns således inte, om man undantar regeln i 5 kap. 1 § Iredje styckeli fråga om mål om ansvar för utpressning, vilken regel tillkom för atl imöjligaste mån förebygga den olägenhel som består i all del genom rällegång molen utpressare kan komma atl ges en ökad offentlighet ål jusl sådanaförhållanden som målsäganden velat dölja (se prop. Somjag tidigarebetonat i samband med ulformningen av de nya bestämmelsema om åtal för olovligavlyssning och förberedelse därtill bör när del gäUer brott av hithörande slagskälig hänsyn om möjligl las liU målsägandens intressen. Det torde ligga isakens natur att ett brott som olovUg avlyssning kan leda till att högstpersonliga förhåUanden kan komma alt bU röjda genom brottet och all ell uppenbarande av dessaförhållanden vid en offentiig domstolsförhandling av målsäganden kan upplevassom så besvärande all syftet med lagstiftningen i viss mån anses förfelat.Nämnda förhållande lorde inle sällan kunna få till följd att en målsägande drarsig för att anmäla etl faU av olovlig avlyssning för poUsen för all inleriskera all vissa uppgifier om hans privatliv dras fram i offentlighetens ljusvid en kommande domstolsförhandling mot gärningsmannen. För att den föreslagnanya lagstiftningen om olovhg avlyssning inle skall få sådana följder bör ell lillägggöras lill nuvarande bestämmelser i 5 kap. I § tredje styckel RB. 1 sambanddärmed synes det också finnas anledning all ge dessa regler en någol annorlundautformning än de f. n. har. Jag föreslår sålunda att nämnda beslämmelser ändrasså att föruiom i mål om ansvar för utpressning även i mål om ansvar för olovUgavlyssning förhandling får hållas inom stängda dörrar, om rätlen finner att offentlighetenskulle vara till men för enskild. Jag vill framhålla all efiersom sådani mennästan alllid får anlas föreUgga i mål om utpressning torde ifrågavarandeändring inle komma all leda liU någon skillnad i sak i förhållande till vad somf. n. gäller beträffande möjUghelen alt hålla förhandling inom slängda dörrar imål om ansvar för brolt av detla slag. Eftersom beslämmelsen i 4 kap. 8 § BrBom brytande av post- eUer telehemlighet kan innefatta olovlig avlyssning och dåsåväl mål om ansvar enligl denna paragraf som jämlikt 4 kap. 9 § om intrång iförvar kan tänkas beröra högst personliga förhållanden anser jag det förenhetlighetens skull följdriktigt all även förhandlingar i sådana mål skallkunna hållas inom slängda dörrar. I skadeståndslagen(1972:207) stadgas i 5 kap. I § all beslämmelserna i denna lag om skyldighet atlersätta personskada skall tiUämpas ocksåi fråga om lidande, som någon tillfogarannan genom brolt mol den personliga frihelen, genom annal ofredande, som innefattarbrott, eller genom ärekränkning eller dylik brottslig gärning. I motiven lilldenna lagstiftning uttalas att bland förmögenhelsbrott som kaninnebära ofredande, som avses i nyssnämnda lagrum, bör också nämnas utpressning(9 kap. 4 § BrB) och försök till della brott. Talan om ersättning för lidande isamband med utpressning kan således komma atl föras med stöd avskadeståndslagens regler och en sädan talan behöver inte nödvändigtvis alllidvara kumulerad med en ansvarslalan. Vid sådant förhållande anser jag dellämpligt alt bestämmelsen i 5 kap. I § Iredje stycket RB, såvitt avserutpressning, i motsats lill vad som gäller inle bör omfatla enbart mål omansvar utan även mål om ersällning för skada på grund av sådant brotl. Jag harockså föreslagil all reglerna i 5 kap. 1 § skadeståndslagen om skadestånd förlidande som någon tillfogar annan genom brott skall omfatla jämväl brottenolovlig avlyssning, brytande av post-och telehemlighet och intrång i förvar.Vid sådant förhållande bör möjligheten till att hålla förhandling inom slängdadörrar inle heller i dessa fall begränsas lill enbart mål om ansvar för sådant brotl. 7.6 Näringsrättsliga åtgärder 7.6.1 AUmänna överväganden Somjag har påpekat är straff-eller skadeslåndsrättsligaåtgärder inle de enda medel som slår tiU buds när det gäller atl söka skyddaden personUga integriteten mol angrepp med hjälp av inlegrilelsfarligapparatur. Man kan vid sidan därav också länka sig möjUghelen att genom enreglering av näringsrätlslig karaktär få en mer eUer mindre omfattande kontrollöver spridningen av sådana lekniska apparater som del här är fråga om. Sådana ålgärderskulle inte bara kunna förstärka skyddel mol integrilelsangrepp med hjälp avskilda tekniska hjälpmedel utan också, såvitt nu gäller akustisk apparatur, fåen direkt betydelse från brottsförebyggande synpunkl. De näringsrällsliga ålgärdersom här kan vara aktuella avser import, lillverkning, försäljning eller innehavav viss apparatur. I gällande rätt har i fråga om tekniska apparater av nudiskuterat slag sådana åtgärder vidtagits enbart beträffande innehav ochanvändning av radiosändare. Syftel med denna lagstiftning har emeUertid inte varilalt försvåra integrilelsangrepp med sådan apparatur utan bestämmelsen ingår somelt led i strävandena alt upprällhålla nödvändig ordning i eterutrymmet. 1övrigt finns f. n. en liknande näringsrättslig reglering också i fråga om vissavaror eller vissa lyper av apparater belräffande vilka man bedömi alt detföreligger en påtaglig risk för atl varan eller apparaturen skaU komma altanvändas lill men för någons säkerhet. Bestämmelser av detla slag åierfinns bl.a. i explosiwaruförord-ningen (1949:341), vapenlagen (1973:1176) ochförordningen (1959:312) om förbud mot innehav av vissa stiletter m. m. De varoreller apparater som nämnda bestämmelser omfattar har sålunda bedömts som såfarliga för medborgarnas personliga säkerhet all en särskild reglering avseendebl. a. imporl, tillverkning, handel och innehav bedömts nödvändig. Beträffandeall den akustiska apparatur som jag inledningsvis beskrivit kan del sägas atlden i och för sig har sådana egenskaper alt den förhållandevis läll kan kommaatt missbrukas till skada för enskild person. Utgår man från enbart detla förhåUandekan del därför måhända göras gällande all del här finns elt myckel omfattandebehov av näringsrällsliga ålgärder. Som kommittén emellertid påpekat är en förulsätlningför näringsrällsliga ingripanden av nu aktuellt slag alt de kan vidlasnågorlunda generellt. Så snart undantag från viss ålgärd måste tillåtas i storutsträckning finns del sålunda anledning räkna med alt effekten av åtgärden bUraUtför uttunnad. För bedömningen av denna fråga är del som kommillén framhålUtav största vikt alt söka fastställa i vad mån och i vilken omfaltning en vissapparatur har nyttiga användningsområden och i vilken utsträckning del molbakgrund härav och med hänsyn till övriga föreUggande omständigheter finnsmöjlighet all i praktiken åstadkomma lillräcklig kontroll av reglernasefterlevnad. Av kommitténs redogörelse framgår alt en del av deakustiska apparater som jag lidigare beskrivit och som i och för sig kananvändas på sätt som ulgör fara för annans integritet har en mångfald olikanyttiga användningsområden, som det helt saknas anledning alt inskrida mot.Förstärkare, högtalare, hörtelefoner och bandspelare har många personer avolika kategorier behov av i olika sammanhang. Det är därför inle praktiskt möjliglatt ange några särskilda användningsområden som är typiska för dessa apparater.Mikrofoner finns av flera oUka slag. Generellt sett förekommer mikrofoner ialla sammanhang där ljudupptagning sker. Delta gäUer bl. a. vid gudstjänster,föreläsningar, konserter, musikinspelningar, diktamina, medicinsk verksamhet, vibralionsmälningarinom maskintekniken, ordergivning i såväl civUa som miUlära sammanhang, radio-och televisionsutsändningar samt olika fritidssysselsättningar. Vissa typer avmikrofoner har mera speciella användningsområden. Detta är bl. a. fallet medden typ av mikrofoner som är så utformade all de redan från början är hellkamouflerade eller i varje fall är så små all de lätt kan döljas. Vissl behovav alt kunna dölja mikrofoner föreligger bl. a. vid olika evenemang där publikär närvarande, t. ex. vid en del televisionsutsändningar, radioinspelningaroch föredrag. Vid dessa liUfällen skuUe del kunna verka onödigt störande och minskaintrycket av äkthet, om man använde mikrofoner av vanligt slag. Del bör emellerlidi della sammanhang också observeras att ett legitimt behov av liU omfånget småoch följaktligen också lätt dölj bara mikrofoner givetvis kan tänkas förekommai en mångfald andra sammanhang. Även spikmikrofoner, dvs. mikrofoner sompåverkas av vibrationerna i elt föremål t. ex. en vägg, kan användas förljudupptagning i legitimt sammanhang. Ljudkikare och mikrofon med paraboliskreflektor används, när man har behov av alt uppfånga ljud från långt håll. Nalurintresserade,t. ex. ornitologer, har nytta av sådana mikrofoner för atl lyssna lUl ellerspela in fågelsång. Även i samband med andra nalurstudier kan dessa mikrofonervara värdefulla hjälpmedel. De används vidare vid idrottsreferat och liknandeprogram i radio och television, t. ex. för att återge ljudet av enishockeyklubbas slag mot pucken. De ökar sålunda åhörarens eller tillarenskänsla av alt direkt uppleva skeendet. I fråga om användningsområdet för radiosändarekan det i delta sammanhang räcka med alt hänvisa lill normer förmeddelande av tillstånd enligt 2 § radiolagen. Dessa normer innebär alt enansökan om tUlstånd i regel kan hänföras liU en av åtta huvudgrupper. Dessahuvudgrupper är: 1. Kommunikalionsradioanlägg-ningar, som används av t. ex.taxi, brandkår, transportföretag, industrier. Sändare för fjärrslyrningsändamål,t. ex. för öppnande av garagedörrar. Sändare, som används såsom personsökare inom stora arbetsplatser. S. k. trådlösa mikrofoner, dvs.sändare med kort räckvidd som sänder till en i närheten placerad mottagare ochdär mollagaren i sin lur är förbunden med en högtalaranläggning. Trådlösamikrofoner används av t. ex. artister, konferencierer, radioreportrar ochföreläsare. Sändare för sändning av meddelanden mellan fasta stationer. 1dessa fall används i regel telefon eller annan Irådbunden överföring. Men närdel måste ställas höga krav på alt förbindelsen hålls öppen kan radiosändningerfordras. Dessa används av sändaramatörer med certifikalefter godkända prov. Sändare som används för medicinska ändamål. Sådanasändare har mycket kort räckvidd. Dessa sänder alla påsamma frekvens, del s. k. medborgarbandet. Till denna grupp hör bl. a. de s. k.walkie-lalkieapparalerna. Det bör slulligen nämnas atl de enskilda komponenterna iall apparatur för avlyssning, bl. a. transistorer, har en mångfald olikaanvändningsområden inom hela områdei för elektronik. Den akustiska apparatur som del nu är fråga om har sålundaen mängd nyttiga användningsområden. Jag ansluler mig därför till kommillénsuppfattning atl en näringsrätlslig lagstiftning, i de faU där en sådanlagstiftning över huvud laget är möjlig, skulle bU svårhanteriig och få ringapraktisk effekl i fråga om framför allt förstärkare, högtalare, hörtelefoner,bandspelare och transislorrelän. Det återstår då att la ställning lill frågan om några näringsrätlsligaingripanden bör vidlas belräffande mikrofoner, telefonadaplrar ochradiosändare. Jag vUl därvid lill en början peka på det förhållandel allutvecklingen inom elektroniken under senare lid har fått till följd all delnumera blivit möjligl atl framställa nyssnämnda apparater i mikroformal. Dellaförhållande har medfört alt t. ex. radiosändare och mikrofoner f. n. kanframställas i väsentligt mindre format än vad som varit faUel. Orsakenlill denna strävan mol mikroformal bör ses mol bakgrund av all små apparaterhar ålskilliga fördelar från lekniska och kommersiella synpunkler. Småapparater är sålunda bl. a. lättare atl hanlera, t. ex. all flytta från plats lillplals. De är vidare lättare all skydda mot fukt och kyla. De är som regel ävenmindre känsliga för vibrationer och andra yttre störningar. Av slor betydelse idella sammanhang är också del förhållandet all små föremål ofta är billigare atltillverka och därför kan säljas lill lägre priser än motsvarande produkt istörre utförande. Detla medför i sin lur att del blir möjligt atl tillverkaföremålet i slora serier, någol som ylterligare förbilligar produkten. Även omapparaternas litenhet underlättar dess användning i inlegritetskränkande syfteanser jag således - i likhet med kommittén - all enbart mikroformalet inle ioch för sig kan få uigöra en lillräcklig anledning alt vidta näringsrätlsligaåtgärder mot produkten. Vad härefter särskilt gäller mikrofoner så har jag motbakgrund av vad jag tidigare anfört angående dessas slora användningsområde kommillill den uppfattningen att ett generellt ingripande mot sådan apparatur måsteanses hell uteslutet. De enda tänkbara ålgärderna skulle vid sådani förhållandekunna riktas mol vissa lyper av mikrofoner, nämligen dels mikrofoner somkonstruerats så all de lätt kan döljas, dels spikmikrofoner saml ljudkikareoch mikrofon med parabolisk reflektor. Som jag har anfört har små mikrofoner elt stortlegitimt användningsområde och enbart den omständigheten alt apparaten är lilen bör som nämnts inte kunna uigöra en lillräcklig orsakför elt ingrepp med näringsrätlsUga ålgärder. Det lorde inte heller varameningsfullt all söka åsiadkomma en reglering som främsi tar fasta påmikrofonens hölje. Av min redogörelse framgår nämligen all mikrofonerkan placeras i de mesl skiftande slag av höljen för alt därigenom kamouflerainnehållet, t. ex. i en reservoarpenna. Härtill kommer slutligen också denomständigheten att maierial som behövs och beskrivningar för lillverkning avsådana mikrofoner är lätt lillgängliga saml all möjUghetema till en effektivkontroll av etl evenluelll förbud mol tillverkning, import och innehav av på visslsätt utformade mindre mUtrofoner sannolUcl är myckel obelydliga. Liknande synpunkler kan också anföras belräffande s. k.spikmikrofoner. Dessa mikrofoner är genom en särskild hållare eUer annanfästanordning förenad med en spik, som t. ex. kan slås in i en vägg. Självamikrofonen är i regel av s. k. kontaklmikrofontyp. Mikrofoner av sådant slaganvänds bl. a. på elgitarrer. Också andra vanligen förekommande mikrofoner än konlaklmikrofonerkan användas. Hållare som kan användas som fäste för en mikrofon finns alttillgå i handeln. De begagnas för etl slorl anlal andra syften. Trots allspikmikrofoner lämpar sig särskilt väl för att begagnas för Ulegilimavlyssning, delar jag därför kommilléns mening atl del skuUe vara ändamålslöstall vidta särskilda näringsrätlsliga ålgärder mot dem, eftersom sådana ålgärderläll skulle kunna kringgås. För övrigt synes inte färdiggjorda spikmikrofonersaluföras i . Beträffande ljudkikare och mikrofon med paraboliskreflektor vill jag framför aUt peka på den omständigheten atl sådana mikrofonersätts samman av komponenter som är lätt tiUgängliga i handeln och altbeskrivningar hur denna sammansättning skall gå till redan har förekommit isvensk press. Detta medför all en näringslagsliflning på områdei skulle bli myckelsvårkontrollerad. Jag biträder därför kommilléns mening alt det f. n. intefinns skäl atl föreslå en sådan lagstiftning belräffande dessa mikrofoner. Vad jag nu anföri belräffande ljudkikare och mikrofon med paraboliskreflektor gäller i allt väsentligt också i fråga om telefonadaplrar.Konstruktionen av dessa är nämligen så enkel atl vem som helst, även om han inlehar särskilda tekniska kunskaper och färdigheter, kan tillverka dem. Del måstedärför enligl min mening bedömas som utsiktslöst atl söka uppnå en effektiv konlroUöver tillverkning, imporl och innehav av telefonadaplrar. Sammanfattningsvis delar jag sålunda på i huvudsak anfördagrunder kommilléns uppfattning, som även lämnats utan erinran av fiertalel remissinslanser,all det i fråga om den i delta avsnitt behandlade apparaturen inle f. n. börgenomföras någon särskild näringsrätlslig reglering. Som jag anföri inledningsvis finns det f. n. vissanäringsrättsliga restriktioner angående innehav och användning av radiosändare.Dessa bestämmelser är intagna i radiolagen och har som tidigare nämnts endast lillsyfte all upprällhålla en nödvändig ordning i elerutrymmet. Med radiosändareförstås enligl denna lag anordning för sändning av ljud, bild eller annatmeddelande som sänds med hjälp av elektromagnetiska vågor vUkas frekvens ärlägre än 3 000 gigahertz och vUka utbreder sig i rymden utan särskilt anordnadledare. I 2 § radiolagen föreskrivs att radiosändare här i rikel eUer på svensklfartyg eUer luftfartyg ulom rikel får innehas eller användas endasi av den somerhåUil lUlstånd av Kungl. Maj:l eller av myndighet som Kungl. Den som åsidosätter denna bestämmelse kan enligt 10 § dömas till bötereUer fängelse i högst etl år, varjämte radiosändaren kan förklaras förverkad. TUlradiolagen ansluler kungörelsen (1967:446) om radiosändare. Av dennaförfattning framgår bl. a. all tillstånd för annan än statlig myndighet attinneha eller använda radiosändare meddelas av . Jag är i princip ense med kommittén och fiertalel av deremissinstanser som yllral sig i denna fråga atl ytterligare näringsrätlsliga ålgärderbör vidlas beträffande radiosändare för all därigenom försvåra integrilelsangreppmed hjälp av sådan apparatur. Enligt min mening måste nämUgen radiosändareanses vara särskilt farliga för den enskildes personliga integritet. Härtillkommer och detla är inte oväsentligt i sammanhanget all det på della områdefinns ell syslem med tillståndsgivning. En effektiv kontroU kan såledesåstadkommas utan alt en ny och kostsam konlroU apparat behöver tillskapas. Enändring av gällande bestämmelser på detta område i avsikt atl stärka integriletsskyddeltorde inte heller behöva bli aUlför betungande i administrativt hänseende förvare sig sökandena eUer den tUlslåndsgivande myndigheten. har ocksåställt sig positiv till genomförandet av en sådan lösning. Föreningen har föreslagit all dennya rättsliga kontrollen av radiosändare endasi skall omfatla radiosändare somär avsedda för obehörig avlyssning, dvs. radiosändare i mikroformal s. k. bugssom enligt föreningen f n. och framöver har ett utseendesom hell avviker från sändare för legalt bruk. Jag vUl med anledning däravframhålla atl det väl kan göras gällande alt nämnda apparater på grund avderas utformning och verkningssätt kan anses utgöra en belydligl siörre faraför den enskildes personliga integritet än vad som gäller för andraradiosändare. Som kommittén emeUertid påpekat kan otvivelaktigt även vanligaradiosändare användas på ell inlegritetskränkande sätl. Det kan t. ex.föreligga avsevärda svårigheier alt upptäcka en något siörre radiosändare.Förhållandena på platsen kan vara sådana all del är möjligl all effektivt döljaockså etl relativt skrymmande föremål. Det är inte heller nödvändigt attsändaren är placerad i närheten av ljudkällan, efiersom en där placeradmikrofon alltid kan förbindas med radiosändaren genom ledningar.Jag vill också betona att en reglering som enbart anknyler lill radiosändarensstorlek eller utformning i övrigl inle bara kan ge upphov till besvärligatolkningsproblem utan även kan få lill följd atl vissa inlegritetsfarligaapparater faller utanför lagens tillämpningsområde genom olika skenbaraåtgärder som innebär alt beslämmelserna kringgås. Enligl min mening bör därförde näringsrällsliga åtgärder som är akluella av hänsyn till integriletsskyddelvidlas i fråga om alla slag av radiosändare oavsett deras slorlek.