prop · FY0330 · 1975-12-31 00:00:00 — konsekvenslindrande system ochåtgärder inkl. störnings- och haverianalys, radioaktivt avfall ochreningssystem, Förde arbeten som har beslutats den 31 december1974 har gällt en kostnadsram på 12 milj. kr. Årsrapportenför innehåller en redovisning av de arbeten som påbörjades föreårskiftet 1973/1974. Dessa arbeten har kostnadsberäknats tUl 7 milj. kr. Underde tre första kvartalen har ytterligare projekt startats för cirka 2milj. Underår 1974 har Kärnsäkforsk gjort en programöversikt. Översikten bygger på enöversyn av svenska och utländska insatser inom delegationens verksamhetsfältoch har även omfattat en granskning av de uppnådda resultaten ochkostnadsutfallet för de egna projekten. Iöversikten lämnas en allmän motivering för forskningsinsatser påkärnsäkerhetsområdet och skälen till att sådan forskning bör bedrivas inomSverige. Kärnsäkforskpåpekar att den fredliga kärnkraftens utbyggnad har skett under hävdande avmycket stränga säkerhetskrav. Bland de grundläggande säkerhetsprincipernanämner delegationen att kraftreaktorer vid fel automatiskt skall stängas avutan ingripande av operatören. Ett kärnkraftverk skall också tåla mycket storahaverier, utan att farliga mängder radioaktiva ämnen sprids till omgivningen.Detta skall konstruktivt säkerstäUas genom att viktiga system dubbleras ellerförses med reserv, som fungerar efter annan princip än det ordinarie systemet.De i bränslet bildade radioaktiva ämnena skall hällas inneslutna inom ettflertal av varandra oberoende barriärer det keramiska bränslematerialet,bränslets kapslingsrör, reaktorns trycktank och en inneslut-ningsbyggnad. Kärnsäkforskframhåller vidare att säkerhetssträvandena på kärnkraft-området harresulterat i en låg frekvens av sådana störningar, där större mängder avradioaktiva ämnen frigjorts till omgivningen. Akuta strålskador på personerutanför anläggningarna har inte förekommit överhuvudtaget. Någon skadestatistikfinns därför inte som ledning för 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 294 inriktningenav fortsatta säkerhetsinsatser. Belägg för att man når och vidmakthåller ensäkerhet motsvarande den höga ambitionsnivån måste därför skapas genomstörningsanalys, som ofta utgår från teoretiska förutsägelser beträffandesannolikheten för fel på komponenter och system. Enligtdelegationen måste FoU med säkerhetsinriktning med hänsyn till framåtskridandetinom kärnkrafttekniken bedrivas fortlöpande även om såväl det aktuellakunskapsläget som reaktorsäkerheten nu bedöms vara tillfredsställande.Anledningarna till behovet av fortsatt FoU-arbete är flera. Den viktigaste ärkanske att nya komponenter och systemlösningar införs. Ambitionsnivån måletför säkerheten höjs också normalt . Slutligen måste man förutse attnya problem uppträder och liksom drifterfarenheterna ställer krav på nyalösningar. Från att till en början vara inriktade på beskrivning avfundamentala egenskaper hos system bör FoU-insatsernas tyngdpunkt senare förskjutasmot metoder för kontrollinspektion och provning. Många av motiven för FoU inomområdet är således av sådan art att kraven på insatser i mycket blir oberoendeav det svenska kärnkraftprogrammets framtida storlek. Ett aktivt svensktdeltagande i det internationella samarbetet rörande kärnkraftens säkerhets-och miljöfrågor bedömer delegationen vara synnerligen angeläget. EnligtKärnsäkforsk bör den svenska verksamheten på området i överensstämmelse medde allmänna motiven för en fortgående FoU-insats på säkerhets- och miljöområdet syfta tiU att ta fram sådana resultat som erfordras för attsäkerhetsmyndigheterna, tillverkare och beställare skall säkerställa attsvenska kärnkraftreaktorer både byggs och drivs på ett från säkerhetssynpunkttillfredsställande sätt. Det bör finnas en strävan att ytterligare höjasäkerheten, så långt detta är tekniskt och ekonomiskt möjligt. Slutligen skallverksamheten leda till att den aktuella säkerhetsnivån beläggs på klarastmöjliga sätt. Föratt nå dessa mål är enligt Kärnsäkforsk utnyttjandet av information från andraledande länder på kärnkraftområdet av största betydelse. Det är dock, påpekarman, inte möjligt att helt förlita sig på information utifrån. Motivenför svenska insatser är, framhåller delegationen, i princip av tre slag. Fördet första krävs under alla förhållanden att viss inhemsk expertis står tillförfogande. Detta förutsätter i sin tur en basinsats för att utveckla ochbibehåUa kompetensen hos denna expertis. För det andra är det nödvändigt medvissa svenska FoU-insatser i sådana faU där utländsk information inte ärtillgängUg eller inte är tillämpbar på svenska förhåUanden. Relativt storaresurser krävs också för att följa och för svenskt vidkommande utvärdera ochanpassa tillgängliga utländska resultat. För att i erforderlig utsträckning fådel av utiändsk information är det slutligen nödvändigt att genom egnainsatser inom lan- Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 295 deteller deltagande i samarbetsprojekt producera resultat av internationelltgångbart värde. Vidsin genomgång av nya projekt som kan bli aktuella hardelegationen följt den indelning i huvudområden som tidigare redovisats. Inomområdet haveriförebyggande system och åtgärder har ett flertal projekt lagtsut, främst gällande materialegenskaper och hållfasthetsfrågor avseendereaktorernas primärsystem, samt metoder för inspektion och kontroll avintegriteten hos detta system. Delegationen har ingående diskuterat lämpligomfattning och inriktning av den svenska insatsen på området. Detta har letttill bedömningen att en fortsatt kraftfull satsning från dess sida här ärönskvärd, inte minst sedan närförläggningsutredningen i sitt betänkandeframhållit betydelse av säkerheten mot stora tankbrott. Projektav speciellt intresse har formulerats beträffande fortsatta insatser rörandeolika materialdefekters säkerhetsmässiga betydelse samt upptäckt och bedömningav sådana defekter. Bland metoder för kontroll av defekter i primärsystemensmaterial har uppmärksamheten riktats på olika sätt att upptäcka och mätaläckage. Vidare bedrivs arbeten på inspektionsmetoder som utnyttjar akustiskemission och ultraljud. Dessa behöver fullföljas. Andra projekt som befunnitsvara av intresse inom detta huvudområde gäller insatser för förebyggande avhaverier genom mänskligt felhandlande samt överhuvudtaget analys och utvecklingav tillförlitligheten hos de haveriförebyggande system.en i en reaktor. Insatsemainom huvudområdet konsekvenslindrande system och åtgärder samt störnings- ochhaverianalys är enligt Kärnsäkforsk i många faU präglade av att de kräverdyrbar experimentell utrustning. Detta beror på att undersökningarna avserstora komponenter, som skall fungera även under extrema påkänningar vad gällertryck och temperatur samt krafter orsakade av stora massflöden. Mycket storasatsningar förekommer här inom framför allt de amerikanska och tyskaprogrammen. Även de internationellt finansierade experimenten i är avbetydande omfattning. Av delegationens projekt kan här nämnas undersökningen avhärdnödkylningsförhållandena i svenska kokarreaktorer. Blandprojekt, som kan komma att genomföras som Kärnsäkforskupp-drag, skall härsärskilt nämnas undersökningar av tiUförUtiigheten hos olika säkerhetssystem. Fortsattainsatser för att möjliggöra direkt provning av stora skalventiler bedömerKärnsäkforsk vara särskilt angelägna. Vidare kan nämnas anpassning ochvidareutveckling av datorprogram för beräkning av nöd-kylningsförlopp vidlättvattenreaktorer av såväl tryckvatten- som kokartyp. Dessa program kanockså förväntas bli kompletterade med kvantitativa beskrivningar avbränslebeteendet i härdnödkylningssituationer. Den teknik som har använts avbl. a. närförläggningsutredningen med 1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet haverianalyssom underlag för beskrivning av riskbilder bör enligt Kärnsäkforskvidareutvecklas och kompletteras i olika avseenden. Inomhuvudområdet radioaktivt avfall och reningssystem har delegationen enligt vadden anför understött angelägna och aktuella FoU-insatser som avser frågorrörande låg- och medelaktivt avfall från drift av kärnkraftverk. Kämsäkforskredovisar i sin programöversikt sitt förslag till insatser på detta område.Möjliga åtgärder för minskning av mängderna och för effektivare segregering avlåg- och medelaktivt avfall bör utredas. Arbetet bör bl. a. ta sikte på att fåfram underlag för bestämning av en övre gräns för vad som är att frånradiologisk synpunkt betrakta som ofarligt material vid lagring. Analyserinriktade på optimering av system och hantering bör genomföras med sikte pä attfå lägsta totala strålningsbelastning på personer i och utanför anläggningarna.Sådana optimeringsanalyser torde vara av värde för såväl fast som vätske- ochgasformigt avfall. Vidare bör kompletterande undersökningar beträffande deradioaktiva ämnen som ingår i olika avfallskategorier genomföras, Uksom studierav mätfrågor i samband med olika avfallstyper. Slutligen synes enligtKämsäkforsk FoU-upp-drag vara aktuella med inriktning på frågor rörandeomhändertagande och eventuell behandling av kasserade, starkt radioaktivahärdkomponenter liksom frågan om nedläggning av uttjänta kärnkraftverk. Inomhuvudområdet strålskyddsfrågor och miljöeffekter framhåller delegationen att deutländska insatsema på området är av stor betydelse för de mera grundläggandekunskaperna medan tillämpningar på svenska förhållanden även här kräversärskilda insatser inom landet. De begränsade basresurserna påstrålskyddsområdet och framför allt vad det gäller radioekologin inom landetskapar speciella problem. DelegationenframhåUer att radioekologiska frågeställningar kan väntas få ökad betydelse ioch med att kärnkraftutbyggnaden världen över ökar mycket snabbt. Förutomfrågan om resulterande lokala stråldoser till den närmaste omgivningen, somdock med nuvarande små utsläpp förväntas bli mycket låga, blir det ocksånödvändigt att visa att det långsiktiga globala stråldostUlskottet ärtillräckligt lågt. Delegationen anser sig därför ha starka skäl att tala fören ökad satsning på radioekologi i . Delegationen avser att i samråd medrepresentanter för denna forskning undersöka möjligheten tiU en ökad samordnadsatsning på detta område. Andraprojekt som delegationen funnit angelägna gäller strålrisker från transuranersuppträdande i miljön, framför allt spridning till och via luft från fastavfall. Vidare kan nämnas en särskild analys av stråldosfördelningen kringlandets första kommersiella kraftverk under dess första tredriftår, samt studier av teknik för bestämning av mycket låga stråldoser inärområdet till kärnkraftverk. Inomhuvudområdet säkerhetskriterier har delegationen för egen del 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 297 intestartat projekt, som direkt inriktats på framtagning av bestämmelser inomkärnkraftområdet, men den bedömer att sådana arbeten kan komma att aktualiserasinom områden där inhemska eller utländska normer kan behöva envidarebearbetning för tillämpningar på svenska kärnkraftverk. Ävenfortsättningsvis kan man räkna med att utiändska och internationella normer ochbestämmelser kommer att spela en betydelsefull roll i den svenskautvecklingen. Delegationen föreslår attutöver den nuvarande ramen på 12 milj. kr. ytterligare forskningsuppdrag inomen ram av 8 milj. kr. läggs ut för att utföras under åren 1975och 1976. Isamband med att försvarsstaben yttrade sig över av statensvattenfallsverk föreslagna kraftstationslägen vid Tunaberg, Brodalen och Lyseaktualiserade den frågan om bergförläggning av kärnkraftverk. Med anledninghärav beslöt Centrala driftiedningen (CDL) att utreda bl. a. deanläggningstekniska möjligheterna att från krigsskyddssynpunkt förläggakärnkraftverk i berg. Utredningen,som har omfattat även studium av merkostnaderna för en bergförläggning frånkrigsskyddssynpunkt jämfört med en förläggning ovan jord, har utförts isamarbete med försvarsstaben. Resultatet av utredningens arbete har redovisatsi rapporten förläggning av kärnkraftverk. Rapporten behandlarförläggning såväl i berg som i grop schakt i berg med ovanliggande betongtak av en kärnkraftanläggning med aggregat av kokvattentyp (BWR) med 900 MWelektrisk effekt, vilket är den typ som f. n. installeras i Forsmark. tillsatte CDLen utredning, vars arbete syftar tUl att klarlägga för- och nackdelar frånreaktorsäkerhetssynpunkt med en bergförlagd kärnkraftstation jämfört med enstation ovan jord. Utredningen skall vidare redovisa principer ochprinciplösningar för en bergförlagd kärnkraftstation samt belysa frågor rörandeskydd mot sabotage. Slutligen skall utredningen behandla frågor rörandenedläggning av en kärnkraftanläggning efter brukbarhetsperiodens slut.Utredningen, vars arbete pågår, beräknas vara färdig . Enlägesrapport av kärnkraftstationer ur reaktorsäkerhetssynpunkthar avlämnats. Utredningsarbetet avser en kärnkraftstation med aggregat avkokvattentyp med 1 000 MW eleffekt. Även ett alternativ med en reaktor avtr)'ckvattentyp kommer att behandlas. Avde två nyssnämnda rapporterna framgår i korthet följande. Omförbmkningen av elenergi skulle komma att öka enligt den prognos som CDLredovisade kan det, mot bakgrund av att kraftbehovet i ett krigslägeär mindre än kraftbehovet i fredstid, bedömas önskvärt att hållaett par kärnkraftaggregat i drift i ett krigsläge. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 298 Enangripare som har för avsikt att slå ut elproduktionen från enkärnkraftanläggning får i praktiken antas ha resurser att välja sådana medelatt en ovanjordsanläggning inte kan skyddas häremot. Förläggning i berg ochunder vissa förutsättningar förläggning i grop innebär en väsentlig förbättringav skyddet. Bergförläggningmed sådan tjocklek på täckningen som betingas av bergtekniska skäl 50 m innebär skydd mot alla typer av konventionella vapen, varvid docktillfartsöppningarna måste ägnas speciell uppmärksamhet. Även vid förläggning igrop i berg med ovanliggande betongtak är det möjligt att utföra taket med ensådan tjocklek och konstruktion att även de största förekommandekonventionella bomberna kan motstås. Förläggningi berg fordrar bergrum med ca 40 m spännvidd. Så stora spännvidder syneshittills inte ha använts någonstans i världen. Olika förslag till tekniskalösningar har dock studerats och det synes inte föreligga avgörande tekniskasvårigheter att utföra erforderliga bergrum i berg av god kvalitet. Inte hellerför gropförläggning av kärnkraftverk synes några anläggningstekniska hinderföreligga. Bergförläggningbör i första hand ske på sådana platser där tillräcklig bergtäckning kanerhållas utan att stationen behöver förläggas under kylvattenrecipientens nivå försänkt läge. Det är visserligen möjligt att få en helt betryggande säkerhetmot dränkning av anläggningen med ett arrangemang med mellanbassäng. Därvid införsemellertid extra utrustning, som minskar aggregatets tillgänglighet. Bergav den höjd ca 100 m som krävs för att en bergförlagd anläggning närakusten skall kunna placeras över havsnivån finns huvudsakligen endast iBohuslän och längs samt på enstaka ställen längsÖstersjökusten. På de platser där kärnkraftanläggningar f. n. är underutbyggnad är förläggning i berg knappast möjlig med hänsyn till såväl topografisom gmndförhållanden. Despeciella kraven på god bergtäckning leder till att anläggningen i många fall,där inte tillräcklig bergtäckning finns, antingen måste förläggas underkylvattenrecipientens nivå eller sprängas ner i berg och förses med ettovanliggande betongtak. Det senare kräver mindre höjd mellan markyta ochnaturlig recipientnivå än bergförläggning. Gällandenormer för strålskydd och aktivitetsutsläpp vid normal drift bedöms inte varasvårare att tillgodose vid berg- eller gropförläggning än vidovanjordsförläggning. Denpågående utredningen undersöker konsekvenserna från reaktorsäkerhetssynpunktav en bergförläggning av kärnkraftverk. Dessutom studeras de möjligheter somkan finnas att vid bergförläggning höja reaktorsäkerheten utöver den nivå somf. n. accepteras vid förläggning ovan jord. Utredningsarbetetbaseras på en stationsutformning, i vilken reaktorn 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 299 ochde centrala hjälpsystemen placeras i ett särskilt bergrum som också tjänstgörsom inneslutning för reaktortryckkärlet. Utredningenbedömer det sannolikt att en bergförlagd anläggning kan ges samma säkerhet motaktivitetsutsläpp som en anläggning ovan jord vid sådana haverier som harbeaktats vid konstruktion av anläggningen. Säkerheten vid svårare haverier ände nämnda är svårare att bedöma. efter ett svårthaveri anser utredningen att det är möjligt att innehålla den frigjordaaktiviteten. För tiden därefter är det sannolikt att möjligheterna att minskautläckningen av aktivitet är större vid bergförläggning än vid förläggning ovanjord. Säkerhetssystemeni en bergförlagd anläggning torde i huvudsak få samma utformning som vidförläggning ovan jord men med vissa kompletteringar. Enbedömning av hur en förläggning i berg påverkar frågor rörande drift, underhålloch kommunikationer kan inte göras förrän den tekniska utformningen hargenomarbetats noggrannare än vad som kunnat ske fram till den tidpunkt dålägesrapporten avlämnades. Problemen synes dock möjliga att lösa på ett frånsäkerhetssynpunkt tillfredsställande sätt, men det är sannolikt att enbergförlagd anläggning kräver en något större driftpersonal än en anläggningförlagd ovan jord. Enklar fördel vid bergförläggning är det goda skyddet mot yttre påverkan ochyttre sabotage. Vidareunderlättas nedläggningen av en kärnkraftstation efter brukbarhetsperiodensslut om stationen är förlagd i berg. En bergförlagd anläggning kan liksom enanläggning ovan jord i princip förseglas efter nedläggningen men bådaanläggningstyperna fordrar en viss återkommande kontroll. Denna fråga kommerdock att belysas närmare i det fortsatta utredningsarbetet. Exempel på andrasådana frågor är bergets mekaniska stabilitet och dräneringsförhållanden,risken för bergras, brandbekämpning, utrymningsmöjligheter för personalen och ventileringav rökgaser vid brand. I rapporten av kärnkraftverk redovisas merkostnaderna för berg- ellergropförläggning av en anläggning med aggregat av kokvattentyp och 900 MWelektrisk effekt jämfört med en motsvarande anläggning ovan jord, som utförtsmed skydd mot lättare vapen och splitter. Merkostnaderna beräknas bli ca 200milj. för bergförläggning och ca 180 milj. kr. för gropförläggning ikostnadsläget medio 1973. Kalkylerna anses ha ett osäkerhetsområde av 20 %-)-av merkostnaden. Kostnadsberäkningarna beträffande bergförläggninggäller under förutsättning att förläggning sker på en plats där erforderligbergtäckning kan erhållas utan att anläggningen behöver placeras underkylvattenrecipientens nivå. Kostnadsökningen för försänkt läge beräknas till3040 milj. kr. vid 2550 m försänkning. Ilägesrapporten av kärnkraftstationer ur reaktorsä- 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 300 kerhetssynpunktanges att utredningen ännu inte har gjort någon kostnadsberäkning för den irapporten redovisade bergrumsanläggningen. Utredningen anser dock att det medhänsyn till den höjda reaktorsäkcr-heten är sannolikt att merkostnaden för ensådan anläggning jämfört med förläggning ovan jord kommer att bli högre Un vadsom redovisas i rapporten förläggning av kärnkraftverk. Byggnadstidenför en berg- eller gropförlagd anläggning beräknas bli omkring längre änför en anläggning ovan jord. Beslut om inriktning på en sådan förläggning vidett nytt kraftstationsläge bör fattas ca elva är före idrifttagning. Statenskärnkraftinspektion har i skrivelse redovisaterfarenheterna av kvalitetsstyrning vid byggande och driftav kärnkraftverk i . Kvalitetsstyrningär alla de systematiska och planlagda åtgärder som vidtas för att anläggningenskall få den avsedda utfornmingen och funktionen och kunna drivas på ettsäkert sätt. Däri ingår, utöver att garantera kvaliteten hos material ochkomponenter, kontroll av att anlägg-ningsdelar konstrueras efter rätt valdabelastningsfaU, att delsystem samverkar på tiUfredsställande sätt m. m. Somunderlag har använts en studie utförd av den energitekniska institutionen vidChalmers tekniska högskola, vari en genomgång har skett av intressanta onormalahändelser vid de svenska kärnkraftverken och deras orsaker och konsekvenser.Sammanställningen omfattar 89 onormala händelser av vilka 40 under provdriftoch 49 under rutinmässig reaktordrift. Det framhålls i rapporten att det ringaantalet händelser gör varje form av statistisk analys osäker. Den vanligastefeltypen är mekaniska fel där sprickor, brott och tätningsläckage dominerar.Avslutningsvis framhåUs i studien att rapporteringsrutiner och dokumentationervid kärnkraftinspektionen måste förbättras, om bättre slutsatser, särskilt beträffandesäkerheten, skall kuima erhåUas från den fortsatta driften av de svenskakärnkraftverken. Kärnkraftinspektionenframhåller i sin skrivelse att ingen av de händelser som har inträffat harinneburit fara för allmänhet eller driftpersonal. I skrivelsen anges också attinspektionen avser att förbättra formerna för rapportering av onormalahändelser för att på bästa sätt utnyttja detta material för bedömningar avkvalitetsstyrningen. Medanledning av att tre pumpar i aggregat 2 i havereradeunder provdriften har kärnkraftinspektionen gjort en särskild undersökning avkvalitetsstyrningen vid . Undersökningen omfattargenomgång av det interna kontrollsystemet hos reaktorleverantören och hosstatens vattenfallsverk. Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 301 nen redogör i skrivelse för dennaundersökning och redovisar hur dess eget kontrollsystem är uppbyggt. Reaktorleverantören bygger sin kvalitetsstyrning påföretagets samlade erfarenheter i och . Leverantörenkan därvid anlita konsult från moderbolaget i . Som principgäller att de krav på konstruktionsgranskning av valda huvudkomponenter somfinns hos moderbolaget också skall gälla vid leveranser utomlands. Reaktorleverantörenkontrollerar att tillverkning av komponenterna sker enligt föreliggandespecifikationer och enUgt de kontrollplaner som har godkänts avkärnkraftinspektionen. När underleverantör anlitas utförs kontrollen av denne,men kontrollen skall övervakas av reaktorleverantören. Underprovdriften svarar reaktorleverantören för intrimning av anläggningen och föratt erforderliga prov utförs. Kärnkraftinspektionen skall godkännaprovprogrammet. har för sina kärnkraftprojektförbehållit sig rätt att granska leverantörernas ritningar och att även utföraannan kontroll under tillverknings- och montageskedet. Detaljgranskningav tillverkningsritningar vilket kräver konstruktionserfarenhet fråntillverkning av resp. komponenter, utförs i allmänhet inte avvattenfallsverket. Verkets kontrollinsatser är dock mer omfattande förkärnkraftverk än för övriga kraftverk. Särskilt när det gäller utrustning somär viktig från säkerhets- och funktionssynpunkt kräver vattenfallsverket olikadetalj redovisningar från huvudleverantören för att försäkra sig om tillföriitiigfunktion. Kärnkraftinspektionens prövning av säkerheten vidkärnkraftverk inleds med prövning av den föreslagna anläggningen förebyggstart på grundval av en preliminär säkerhetsrapport, som är en ingående beskrivningav anläggningen. Säkerhetsrapporten utgör sedan den har godkänts avkärnkraftinspektionen en föreskrift för hur anläggningen och dess delar skallutformas. Prövningenav den färdiga anläggningen sker på motsvarande sätt på grundval av en slutligsäkerhetsrapport, som bygger på den färdiga anläggningens utformning och på dekontroll- och provningsresultat som har erhållits. Efter avslutad provdriftfastställer kärnkraftinspektionen de slutliga bestämmelser och villkor som medhänsyn till säkerheten skall gälla för verkets drift. Som tillståndshavare är det kiaftföretaget som ansvararför att anläggningen utförs på ett sådant sätt att de uppställda kraven kommeratt uppfyllas. Kraftföretaget skaU ha en särskUd organisation för kvalitetsstyrning,som prövas av kärnkraftinspektionen i samband med att tillstånd för byggstartlämnas. Kärnkraftinspektionen utövar ingen egen provning ellerannan fysisk