prop · FZ03149 · 1975-12-31 00:00:00 — Enligt andra stycket skall i den utsträckning det behövsför ledamot finnas ersättare. Bestämmelserna om ledamot gäller även ersättare. Enligt 3 § är det regeringen som förordnar ordförande,övriga ledamöter och ersättare i nämnden. Förordnande skall meddelas för visstid. Paragrafen motsvarar 36 § tredje stycket va-lagen. Enligt 4 § skall ledamot i nämnden vara myndig svenskmedborgare. Paragrafen motsvarar sista punkten i 36 § första stycket va-lagen. Enligt 5 § äger bestämmelserna i 4 kap. rättegångsbalkenom jäv mot domare motsvarande tillämpning på ledamot i nämnden. Paragrafenmotsvarar 46 § första stycket va-lagen. Paragrafen innehåller regler om i vilken sammansättningva-nämnden är beslutför. skaU i regel vara fuUtaUg när den prövarfrågor enligt 7 1975/76.1 sami Nr 149 Prop.1975/76:149 86 va-lagen.Enligt 36 § sista stycket va-lagen kan nämnden dock bestå av ordföranden ensam vid förberedande åtgärd, vid meddelande av in terimistiskt beslut samt vid provning av fråga om avvisning eUér avskriv ning av mål. Motsvarande bör gälla enUgt derinu föreslagna lagen men i enlighet med önskemål från va-nämnden och vattenöverdomstolen bör undantagsregeln utvidgas något soin lagfaferi tjänsteman vid nämnden anförtros vissa uppgifter. Härmed åsyftas nämndens sekrete rare som hittUls har varit hovrättsfiskaL ' ' Enligt6 § första stycket 1 är va-nämnden beslutför iried ordföranden' ensam vidförberedande åtgärd samt vid prövning av fråga om avvisning eller avskrivningav mål. Sådan handläggning kan enligt 6 § andra, stycket enligt uppdrag avordföranden också ombesörjas av annan lagfaren tjänsteman vid nämnden, vilkenförordnats därtUl av nämnden. Som vattenöverdomstolen anför bör iordförandens'befogenhet att förbereda målet ingå möjlighet att ensam hållamuntlig förberedelse med parterna. Enligt6 § första stycket 2 är nämnden vidare beslutför med ordfö randen ensam, när talan i målet har medgivits eller parterna endast be gär stadfästdse av förlikning, vid meddelande av interimistiskt beslut, samt vid provning av fråga om återförvisning i samband med betalnings föreläggande (se avsnitt 7.3). Någon delegation kan inte ske till nämn dens sekreterare. ' Va-nämndenanser att ordföranden ensam skall kunna avgöra mål, i vilka saken finnesuppenbar. En sådan utvidgning är jag f. n. inte beredd att tillstyrka. Paragrafenmotsvarar 46 § andra stycket va-lagen. Enligt 7§ äger reglerom omröstning i tvistemål motsvarande till-lämpning på avgörande av nämnden.Ordföranden skall dock' säga sin mening först. Hänvisningen tillrättegångsbalken har utformats efter mönster av 5 § andra stycketrättshjälpslagen (1972: 429). är domstolsliknande men äger rum under' något friare former än en domstOlsprbcess.FöiSfaltnmgslagen (1971: 290) är tiUämplig (se prop. 1971: 176) i den månlagförslaget inte innehåller avvikande bestämmelser. Förslaget innehållerliksom va-lagen vissa hänvisningar tUl .' Eftersom fullföljdmot va-nämndens beslut sker hos domstol är det enligt min mening naturligt attdärutöver och i den mån förvaltningslagen inte innehåller några bestämmelserva-nämnden beaktar vissa allmänna principer i . är ensam myndighet inom sitt kompetensområde kan det överlämnas åtnämnden att från fall tUl fall ta ställning tUl dessa frågor och att utbUda enpraxis. Jag kah'nämna ett par frågor som'va- Prop.1975/76:149 87 nämndenoch vattenöverdomstolen pekat på och som berett svårigheter. Intervention börenligt min mening i viss utsträckning kunna ske i'va-mål. Vidare är detnaturligt att principerna i 18 kap. 14 § tillämpas (yrkandeom ersättriing för rättegångskostnader skall framställas innan handläggningenavslutas m. 813§§ , , , ' Enligt8 §, som motsvarar 38 § va-lagen, väckes talan hos nämnden genom ansökan, somskall vara skriftlig och innehålla uppgift om parternas namn och hemvist, denberörda fastigheten samt sökandens yrkande och grunderna för detta. Om ansökaninte uppfyller dessa krav, skall nämnden förelägga .sökanden att avhjälpabristen . Om föreläggandet inte efterkommes, får ansökningenavvisas. ÅterkaUas ansökan, avskrives målet. Enligt9 §, som motsvarar 39 § va-lagen, skaU nämnden,. om ansökningen inteomedelbart awisas, bereda motparten tUlfälle att inom tid som nämnden utsätter skriftUgenyttra sig över den. Vid behov skaU nämnden föranstalta om ytterligareskriftväxling. Enligt10 §, som motsvarar 40 § va-lagen, skall nämnden hålla förhandling, om detinte är uppenbart att förhandling inte behövs för frågans avgörande.Förhandling skaU håUas på plats som är välbelägen för parterna. Underlåtersökanden att på kaUelse infinna sig till förhandling, skall målet avskrivas.Motparten kan vid vite föreläggas att infinna sig. Enligt11 §, som motsvarar 41 § va-lagen, skall nämnden klarlägga, tvistefrågorna,vara verksam för att målet utreds och söka förlika parterna. Enligt12 §, som motsvarar 42 § va-lagen, kan, om det behövs, nämnden eller, efterförordnande av ordföranden, ledamot i nämnden verkstäUa besiktning på platsen.Parterna skaU på lämpligt sätt imderrättas om tiden för besiktningen. Om partinte friviUigt lämnar tUlfälle till besiktning eller till granskning.avhandling som är:av betydelse för tyisten, får nämnden förelägga honom .vite.Vid behov kan nämnden anlita sakkunnig för särskUd utredning. Den sakkunnigehar rätt tUl skälig ersättning av allmänna medel enligt nämndens bestämmande. Enligt13 §, som motsvarar. 43 § va-lagen, kan nämnden inkalla i saken insatt personför att höras i målet. Föreläggande får meddelas honom att inställa sig vidvite. Ersättning för inställelsen utgår av allmänna medel enligt bestämmelsersom regeringen meddelar. Enligt 15 § instmktionen (1970: 350) för statensva-nämnd äger i fråga om ersättning som avses i 43 § va-lagen bestämmelsernaom ersättning av allmänna medel tiU vittne motsvarande tUlämpnmg. Ersättnmg skaUdock alltid stanna på statsverket. Frågan om ändring i nämndens instmktion samti 5 § vittnesersättningskungörelsen (1973: 262) kominer att anmälas . 1975/76:149 88 Paragrafenmotsvarar 44 § va-lagen och innehåller bestämmelser om rättegångskostnad. Enligtparagrafens första stycke skall i mål angående inlösen eller ersättning enligt15 eller 16 § va-lagen och lagen om allmänna fjärrvärmeanläggningarhuvudmannen svara för kostnaderna på ömse sidor vid nämnden. Dock skall 18 kap.6 och 8 §§ äga motsvarande tUlämpning. Frågan om ersättningför rättegångskostnader i vattenöverdomstolen och högsta domstolen behandlas i22 och 23 §§. Regleringen av kostnadsfrågan i dessa mål överensstämmer med vadsom gäller vid expropriation. Iandra stycket regleras rättegångskostnadsfrågan i andra mål än som avses iförsta stycket. Den underförstådda huvudprincipen är att vardera parten självskall bära sin kostnad. Part kan dock på begäran tillerkännas ersättning avmotparten för kostnad vid nämnden, om det finns särskUda skäl för det. Jaghänvisar till vad jag anförde vid tillkomsten av motsvarande bestämmelse iva-lagen (prop. 1970: 118 s. 162) om att undantagsregeln skall tillämpas baranär särskilda skäl föreligger, exempelvis när kostnaden har orsaka1:s avförsummelse från motpartens sida eller när en vinnande parts kostnader harblivit oskäligt stora på grund av motpartens sätt att utföra sin talan. Försådana mål som avses i andra stycket saknas särskilda regler om kostnader i vattenöverdomstolenoch högsta domstolen. Vanliga tvistemålsregler gäller (se vid 21 §).Va-nämnden anser med tanke särskUt på fall då ett mål av principiell betydelseförs vidare att möjlighet bör finnas att med frångående av eljest gäUandekostnadsregler förordna efter vad som finnes skäligt. Vattenöverdomstolenframför motsvarande synpunkter. Mot bakgranden av erfarenheter som vattenöverdomstolenhar gjort vid tUlämpningen av va-lagen anser domstolen att det bör finnas möjlighettill jämkning av kostnadema i överrätt så att vardera parten får bära sinakostnader eller kostnaderna med hänsyn till omständigheterna kan fördelas påannat sätt. Jag är medveten om att en fastighetsägare som förlorar enöverrättsprocess mot huvudmannen kan uppleva det som obUligt att han dessutom iprincip skaU betala huvudmannens rättegångskostnader. Detta problem äremellertid inte specieUt för ifrågavarande typ av mål. Jag är alltså inteberedd att i detta sammanhang föreslå någon a-wikelse från de vanligatvistemålsreglerna. 15 §innehåUer bestämmelser om interimistiskt beslut av va-nämnden och motsvarar 45§ va-lagen. Nämnden kan på begäran av part och efter att ha lämnat andraparten tillfälle att yttra sig förordna om vad som skall gäUa för tiden tUldess slutligt avgörande föreligger i målet. Beslut, varigenom sådantförordnande meddelats, länder genast till efterrättelse Prop.1975/76:149 89 somdomstols lagakraftägande dom men kan när som helst återkallas av nämnden. Enligt16 §, som motsvarar 47 § va-lagen, skall, om part kan föra talan mot beslut, idetta anges vad parten därvid har att iaktta. Beslut skall meddelas snarastmöjligt sedan utredningen avslutats. Beslut tillställs part genom nämndensförsorg. 17 § motsvarar 48 § va-lagen. Vid nämndens sammanträden och vidbesiktning förs protokoll. Bestämmelserna i 5 kap. om offentlighetvid domstol gäller i tillämpliga delar. Nämnden är berättigad att för sinasammanträdanden förfoga över behövliga lokaler i domstolsbyggnad eller annanallmän byggnad, som inte är för tiUfället upptagen för sitt huvudsakligaändamål eller utgörs av gudstjänstlokal. Uppkommer särskUda kostnader skall deersättas. 18 § motsvarar 49 § va-lagen. Skall inlaga, kallelse, föreläggande, besluteller annan handling enligt bestämmelse i lagen eller eljest tUlställas part,sker det genom delgivning. Om beslut är sådant som avses i 16 § första stycket(part kan föra talan mot beslutet) skall beslutet delges part, som beslutetgått emot, på samma sätt som stämning i tvistemål. Enligtförsta stycket, som motsvarar 50 § första stycket va-lagen, föres talan motbeslut av nämnden, som innebär avgörande av saken, genom vad. Särskiltvadeanmälan behövs inte. Andrastycket motsvarar 50 § andra stycket va-lagen. Principen är att talan mot vissaangivna typer av beslut förs genom besvär och att talan i övrigt endast fårföras i samband med talan som avses i första stycket. Vattenöverdomstolenframhåller att det saknas möjlighet att fullfölja talan beträffanderättegångskostnader i de fall där va-nämnden har avskrivit målet eller avvisattalan. Det har förekommit fall där vattenöverdomstolen har varit tvungen att awisatalan mot va-nämndens kostnadsbeslut i mål som har avskrivits. Även va-nämndenframhåller att va-lagen är otillfredsställande i detta avseende. Enligt minmening bör detta nu rättas tiU. 19§ andra stycket har utformats i överensstämmelse med vad jag nu har anfört.Komplettering har även gjorts i 19 § första stycket. Tredjestycket saknar motsvarighet i va-lagen. Jag uttalade vid tillkomsten avva-lagen att va-nämndens avgöranden bör få samma verkan som domstols dom (prop.1970: 118 s. 118). Någon uttrycklig lagbestämmelse härom finns dock inte ochdetta förhåUande har enligt uppgift från va-nämnden vållat osäkerhet hoskronofogdemyndigheterna om beslutens exigibilitet. Jag anser det på grund häravmotiverat med en 1975/76:149 90 lagbestämmelse.Beslut av nämnden får enligt 19 § tredje stycket verkstäUas somdomstols dom (jfr 15 §). Paragrafenmotsvarar 51 § va-lagen. Talan mot nämndens beslut förs hos . Måletprövas av hovrätten i dess sammansättning sOm vattenöverdomstol. Bestämmelserom vattenöverdomstolen fmns i 11 kap. 16 § vattenlagen (1918:523). Vadeinlagaoch besvärshandlmg skall ha kommit m till hovrätten från dendag då klaganden fick del av beslutet. Här handlingen kommit in till nämndenutgör detta inte hinder mot att talan upptages tiU prövning, om handlingen kommitin tUl nämnden före fullföljdstidens utgång (jfr 12 § förvaltningslagen). Detankommer på hovrätten att avgöra huruvida hinder mot talans prövning föreligger.Av bestämmelsens utformning jämförd med 21 § följer att någon rätt tiUanslutningsvad inte föreligger. 21 § motsvarar 52 § va-lagen. rättegångeni hovrätten gäller, med de avvikelser som följer av 20 och 22 §§, i tiUämpligadelar vad som är föreskrivet i om tvistemål och om besvär. 22 § motsvarar 53 § va-lagen. Om ej annat föranleds av18 kap. 6 och 8 §§ skall huvudmannen i mål som anges i 14 §första stycket alltid själv bära såväl sina egna kostnader som kostnad vUken åsamkasmotparten genom att huvudmannen fullföljt talan. Jag har redan vid 14 §behandlat frågan om rättegångskostnader i övriga mål. 23 § motsvarar 54 § va-lagen. Bestämmelserna i 21 och22 § gäller i tillämpliga delar rättegången i högsta domstolen. Lagenföreslås träda i kraft . Några särskilda över gångsbestämmelser behövs inte. De nyheter som förslaget innebär i för håUande till va-lagen (se 6 och 19 §§) kan tillämpas även i pågående måL ' 7.3Förslaget till lag om betalningsföreläggande för fordringar som skall prövas avstatens va-nämnd Lagen(1970: 245) om betalningsföreläggande för fordruigar på avgifter tUl huvudmanför aUmän vatten- och avloppsanläggning innebär i huvudsak att ansökan ombetalningsföreläggande får ske vid allmän underrätt utan hinder av att tvistom anspråket skall prövas av va-nämnden. SkaU målet hänskjutas tUl rättegängskall det dock överlämnas tiU va-nämnden och ansökan om återvinning skall ocksågöras hos va-nämnden. Prop.1975/76:149 91 Motsvaranderegler bör gälla för fordringar på avgifter tUl huvudman för allmänfjärrvärmeanläggning. Jag föreslår att dessa regler tas upp i en gemensam lagsom gäller både allmänna vatten- och avloppsanläggningar och allmännafjärrvärmeanläggningar. Lagen bör ges rubriken lag om betalningsföreläggandeför fordringar som skall prövas av statens va-nämnd. Inga sakliga ändringarföreslås i förhållande till nu gällande lag. Förfordran på avgift tUl huvudman för aUmän vatten- och. avloppsanläggning ellerför allniän fjärrvärmeanläggning får huvudmannen enligt 1 § sökabetalningsföreläggande vid allmän underrätt utan hinder av att tvist om anspråketskall prövas av statens va-nämnd. Bestrider gäldenärenansökningen och hänskjuts målet med anledning härav tUl rättegång, skall måletenligt 2 § överlämnas till va-nämnden. Talan får inte föras mot beslut omöverlämnande. Har annan domstol än högsta domstolen överlämnat målet skallnämnden, om den finner sig inte vara behörig, visa målet åter till den domstolsom överlämnat det. Sedan nämnden prövat frågan om återförvisning får frågan huravidamålet hör under nämnden inte upptas på nytt. Talan i mål som enligt 2 §överlämnats tUl statens va-nämnd skall enligt 3 § anses väckt vid denna näransökningen om betalningsföreläggande gjordes hos den allmänna underrätten.Har allmän underrätt i mål om betalningsföreläggande tecknat bevis att utmätningfår ske och vill gäldenären söka återvinning skall han hos va-nämnden göraansökan enligt 8 § lagen om statens va-nämnd inom tid som anges i 35 § förstastycket lagsökningslagen (1946: 808). Beträffandeförfarandet vid allmän underrätt i mål som avses i lagen gäller i övrigt enligt4 § i tillämpliga delar lagsökningslagen. Lagenföreslås träda i kraft , då den äldre lagen bör upphöra attgälla. Några särskUda övergångsbestämmelser behövs inte. 7.4Förslaget till lag om ändring i va-lagen Iva-lagen görs endast följdändringar. Jag kan alltså beträffande 13, 23, 27, 30,34 och 36 §§ hänvisa tUl vad jag har anfört vid motsvarande paragrafer iförslaget tiU lag om aUmänna fjärrvärmeanläggningar (se avsmtt 7.1). Förfarandebestämmdsemai 3854 §§ har förts över tUl förslaget till lag om statens va-nämnd (seavsnitt 7.2) och skall därför upphöra att gälla. Lagen föreslås träda ikraft . I 27 § tredje och fjärde styckena föreslås nyaräntebestämmelser. För dessa behövs övergångsbestämmelser som har utformats ienlighet med motsvarande bestämmelser för expropriationslagen (se prop. 1975:102 s. 28). Äldre bestämmelser gäller även efter i fråga omränta för tid före Prop.1975/76:149 92 ikraftträdandet.Har skyldighet att utge ränta uppkommit före ikraftträdandet, gäller vidareäldre bestämmelser även för tiden därefter. Enligt1 § andra stycket anläggningslagen (1973: 1149) gäller anläggningslagen inteallmän vatten- och avloppsanläggning. Motsvarande undantag har gjorts förallmän fjärrvärmeanläggning. Enligt 13 § 1 mom. andrastycket kommunalskattelagen (1928: 370) kan ny taxering ske omtaxeringsenhetens värde ökat eUer minskat till följd av myndighets ellerdomstols beslut, som innebär ändring i fråga om förfoganderätten eUer eljest ifråga om rätten att utnyttja den, liksom till följd av att avgift till allmänva-anläggning (anslutningsavgift) eller gatukostnadsbidrag erlagts förtaxeringsenheten. Tillägg har gjorts för avgift till allmänfjärrvärmeanläggning. (Frågan om behandling i fastighetstaxeringshänseende avanslutningsavgifter har behandlats i prop. 1973: 162 s. Vidare harbegreppet gatukostnadsbidrag givits den korrektare formuleringen gatumarksersättningeller gatukostnadsbidrag. Jaghemställer att regeringen föreslår att antaga förslagen tiU 1. lag om allmänna fjärrvärmeanläggningar, 2. lag om statens va-nämnd, 3. lag om betalningsföreläggande för fordringar somskall prövas av statens va-nämnd, 4. lag om ändring i lagen (1970: 244) om allmännavatten- och avloppsanläggningar, 5. lag om ändring i anläggningslagen (1973: 1149), 6. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928: 370). Regeringenansluter sig tUl föredragandens överväganden och beslutar att genom propositionföreslå att antaga de förslag som föredraganden har lagt fram. Prop.1975/76:149 93 Härigenomförordnas som följer. Enligtdenna lag kan värmeförsörjning ordnas för bostadshus eller annan bebyggelse genomallmänt värmesystem. AUmänt värmesystem inrättas genom värmeplan. Densom svarar för allmänt värmesystem inom visst område (verksamhetsområde) ärhuvudman för verksamheten. Ällmäntvärmesystem utföres som fjärrvärmenät (allmän fjärrvärmeanläggning) ellergenom anordnande av ledningsnät för el eller gas på sådant sätt att de kanutnyttjas för värmeförsörjning enUgt denna lag. Lagensbestämmelser om fastighet äger motsvarande tUlämpning på tomträtt som inskrivits.Om det är lämpligt, skall bestämmelsema till-lämpas även på byggnad eller annananläggning som ej hör till fastighet. Densom innehar fastighet på grund av testamentariskt förordnande utan attäganderätten tiUkommer någon anses vid lagens tUlämpning som fastighetensägare. Har huvudmanför allrnänt värmesystem träffat avtal med annan än fastighetens ägare omuppvärmning av byggnad, gäller för denne vad som i lagen föreskrives omfastighetsägare. Värmeplanupprättas genom kommunens försorg kommunvis i den omfattning det behövs för enändamålsenlig värmeförsörjning i kommunens tätorter. Värmeplanskall utmärka och tUl gränserna ange de för skUda allmänna värmesystem avseddaområden som ingår i planen. För varje aUmänt värmesystem skall i värmeplanenanges vem som är huvudman för verksamheten. Vidvärmeplaneringen skall tillses att huvudman har fömtsättningar att i behövligomfattning tillhandahåUa energi för uppvärmning enligt värmeplanen. 1975/76:149 94 Verksamhetsområdefår ej omfatta endast vissa av de fastigheter som har sin värmeförsörjningstadigvarande anordnad gemensamt. Värmesystem,som innehas av annan än kommun, kommunalförbund, landstingskommun eller statligmyndighet och som är av beskaffenhet att kunna drivas som allmänt värmesystem,får ej intagas i värmeplan utan att innehavaren samtyckt tiU det och attinnehavaren såväl i ekonomiskt avseende som i övrigt kan fuUgöra uppgiften somhuvudman för värmesystemet. Värmeplanskall för att bli gällande antagas av kommunfullmäktige. Innanförslag tUl värmeplan antages, skall det utställas till granskning genom kommunens försorg. Den som är missnöjd med förslaget, äger framställa anmärkning mot det. Om det är lämpligt får på en gång utställas två eller flera alternativa förslag. Ti den för granskning bestämmes av kommunen. Den får ej sättas kortare än . Kungörelse om utställandet skall före den bestämda ti dens början ske i den eller de tidningar, i vilka kommunala meddelan den för orten införes. Sedanvärmeplan antagits, skall den tillställas statens industriverk och . Bestämmelsernai denna paragraf gäUer även ändring av plan. Verkanav värmeplan och värmeplans'genomförande Frågaom fastighets anslutning till allmänt värmesystem eidigt värmeplan och därmedsammanhängande frågor eller om fastighets utnyttjande av annan anordning förvärmeförsörjning än vad värmeplanen anger avgörs genom överenskommelse mellan huvudmanoch fastighetens ägare. Kanöverenskommelse ej träffas i frågor som avses i första stycket g'äller besfämmelsernai 1114 §§. På fastighet som ingår iområde för värmeplan får inrättas anordning för fastighetens huvudsakligavärmeförsörjning utan anslutning tUl det värmesystem som värmeplanen anger,endast om fastighetens värmebehov kan med större fördel tillgodoses på dettasätt. Vad som sagts nu gäller även i fråga om förnyelse av befintlig anordningför värmeförsörjning. Fårenligt första stycket anordning för värmeförsörjning inrättas med avvikelsefrån värmeplanen, skall fastigheten anslutas till annat allmänt värmesystem omdet lämpligen kan ske. 12 § , ,- , . _ Fastighet skall anslutas tUl allmäntvärmesystem, när fastigheten be höver värmeförsörjning och fastighetens ägare eller huvudmannen för värmesystemet begär det. Huvudmannen är dock berättigad tiU skäUgt anstånd med anslutningen om det. behövs för att samordning med andra arbeten ej skall väsentligt försvåras. Prop.1975/76:149 95 13 § ...'; :... Anordningför värmeförsörjning, som blir onyttig'tiU följd av att fastighet ansluts tUl alhnäntvärmesystem, skall ersättas av huvudmannen i den mån det är skäligt med hänsyn tiUanordnmgens art, ålder och skick, den fördel ägaren får av det aUmännavärmesystemet och övriga omständigheter. Huvudmansom är berättigad till anstånd med fastighets anslutning till allmäntvärmesystem skaU i skälig omfattning medverka tiU att behövlig provisoriskanordning för värmeförsörjning imättas och skall tiU fastighetsägaren utgeskälig ersättning för ökade kostnader till följd av anståndet. Huvudmanför allmänt värmesystem är skyldig att tillhandahåUa energi för erforderlig uppvärmning åt envar som är ansluten till värme systemet. ' Skyldighetenatt tUlhandahålla energi enligt första stycket skall dock ej gälla närhuvudmannen är ur stånd att fuUgöra leveransen till följd av hinder utom hansrådighet. Huvudmannen skall vidare vara berättigad att avbryta leveransen vidfara för person- eller väsentlig egendomsskada eUer när det är erforderligtför sådana arbeten på värmesystemet som är nödvändiga för fullgörandet avleveransskyldigheten. Ägareav fastighet som är ansluten tUl allmänt värmesystem är skyldig betalaavgifter tUl huvudmannen. Nyägare av fastighet svarar ej gentemot huvudman för avgift som förfaller tillbetalning före tiUträdesdagen. Anordnandeav allmänt värmesystem m. m. Ällmäntvärmesystem som anordnas inom område med fastställd generalplan eller medstadsplan, tomtindelning eller byggnadsplan skall stå i överensstämmelse medplanen. Gällereljest särskilda bestämmelser för marks bebyggande eller an-Afändning, såsom regionplan,utomplanbestämmdser eller naturvårdsfö-Teskrifter, skaU vännesystemet anordnasså, att syftet med bestämmelserna ej motverkas. Harstadsplan eller byggnadsplan icke fastställts för visst område, får allmäntvärmesystem ej anordnas om systemet skulle försvåra områdets ändamålsenligaanvändning, föranleda olämplig bebyggelse eller motverka lämplig planläggningav området. Detåligger huvudmannen för allmän fjärrvärmeanläggning att för varje fastighet somskall anslutas tUl anläggningen bestämma anslutningspunkt. Uppgift om punktensläge skall lämnas fastighetsägaren inom sådan tid som är skälig med hänsyn tilldennes intresse att kuima planera för fastighetens utnyttjande. Anslutningspunktskall, om ej särskilda skäl föranleder annat, vara fcdägen i eller i omedelbarnärhet av byggnad söm skall uppvärmas Prop.1975/76:149 96