prop · FZ03196 · 1975-12-31 00:00:00 — Däremot tillämpas trafikskadelagen på fordon som visseriigenanvänds inom inhägnat tävlingsområde men för annat ändamål än tävling, träningetc, (t, ex, vissa jeepar och brandfordon). Dessa fordon omfattas inte avreglerna om motortävlingsförsäkring. Medtävlingsområde avses ett område som är inrättat för körningar där någol slag avtävlingsmoment ingår. Det är dock inte något krav att tävlingarna utövas imera organiserade former. Även t, ex, kartingbanor som används för ren nöjeskörningär att anse som tävlingsområden, om deltagarna sinsemellan tävlar mot varandraom att komma först. All ett område som är inrättat för tävling används även förannal ändamål medför inle alt det föriorar sin karaktär av tävlingsområde. Om någolinslag av tävling aldrig förekommer inom området kan det dock ej betecknas somtävlingsområde. Sådana halkbanor som inte används för något annat ändamål än övningskörningpå is omfaltas alltså inte av reglerna om motortävlingsförsäkring. Fordon somanvänds på sådan bana måste därför vara trafik-försäkrade. Somförut nämnts gäller vidare att tävlingsområdet skall vara inhägnat för attreglerna om motorlävlingsförsäkring skall bli tillämpliga. Härmed bör i principförstås att området skall vara avspärrat på sådant sätt att obehörigaförhindras tillträde. Vilka krav som bör ställas på inhägnaden för att denskall anses tillräckligt effektiv i detta hänseende lår avgöras från fall tillfall. Helt allmänt kan sägas alt inhägnaden bör antingen utgöra ettsvårforcerat hinderelleriannat fall kompletteras med vakthållning. Enligt minmening kan del överiämnas åt att meddela erforderiigaanvisningar på denna punkt. Prop.1975/76:196 32 Detkan tilläggas all sådana avspärrade sträckor som förekommer vid rally-, tillföriitlighets-och irialtävlingar inte är inhägnade tävlingsområden i den bemärkelse som nysshar angetts. Avspärrningarna är nämligen i detta fall enbart lill för altförhindra att obehöriga trafikanter kommer in på läv-lingssträckan. Däremotfinns inte någon inhägnad som hindrar åskådare och andra utomstående alt ge sigin på denna sträcka. Det sagda innebär alt fordon som deltar I denna typ avtävlingar måste vara trafikförsäkrade även vid körning på avspärrade sträckor. Skyldighetenatt la motortävlingsförsäkring åvilar den som anordnartävlingen, träningen e. d. 1 regel är denne anordnare en förening som tillhör bilsportförbundeteller motorcykelförbundet, 1 vissa fall kan del dock förekomma alt tävlingen,träningen e, d, anordnas av andra sammanslutningar eller av enskilda personersom hyr tävlingsbanan för detta ändamål. Även sådan anordnare är skyldig alt setill att motorlävlingsförsäkring finns vid delta tillfälle. Det kan ocksåhända att den som disponerar tävlingsområdet ger enskilda personer lov atttillfälligtvis träna eller övningsköra på området, 1 ell sådani fall finns del inlenågon anordnare för denna träning eller övningskörning. Av paragrafen följeratt försäkringsplikten då i stället fullgörs av tävlingsområdets ägare. Omdenne inte själv använder området lill tävling, träning o, d, ulan har upplåtithela området - alltså inte bara själva tävlingsbanan - för sådani ändamål (t,ex, till en förening som är ansluten till bilsportförbundet ellermotorcykelförbundet), överflyttas dock delta ansvar på den till vilkenupplåtelsen har skett. Allmolortävlingsförsäkring finns vid motortävlingar inom inhägnat tävlingsområde lordekomma att kontrolleras av bilsportförbundet resp. motorcykelförbundet innan deenligt sina tävlingsreglemenlen lämnar tillstånd till tävlingen. Som jag harsagt i den allmänna motiveringen finns det med hänsyn härtill inle anledningatt nu föra in några särskilda lagregler om kontrollåtgärder. Enligt min meningföreligger det dock inle något hinder mot att också polismyndighet kontrolleraratt motorlävlingsförsäkring finns, innan myndighelen meddelar lillslånd lill enmotortävling enligt 12-:; allmänna ordningsstadgan (1956:617). Tvärtom synesdetta kunna vara lämpligt. Enligtdenna paragraf, som har motsvarighet i 5 S försia stycket trafikskadelagen,meddelas motortävlingsförsäkring av försäkringsanstall som har fått lillslånddärtill av regeringen. Försäkringsansialt som har fåll sådani tillstånd ärskyldig alt på begäran meddela molortävlingsförsäkring och att utfärda bevisdärom enligt formulär som försäkringsinspektionen fastställer. Prop.1975/76:196 33 Paragrafeninnebär enligt huvudregeln att ersättning från motortävlingsförsäkring utgårför person- eller sakskada som orsakas genom motordrivet fordon när del användsför tävling, träning, övningskörning, uppvisning eller liknande ändamål inom inhägnaltävlingsområde. I uttrycket tävling, träning etc. inbegrips givetvis ävensedvanlig förflyttning i samband därmed till och från depå e, d. Frånden angivna huvudregeln gäller dock vissa undantag. Ett första undanlag avserperson- eller sakskada som tillfogas den som framför eller medföljermotordrivet fordon när det deltar i tävlingen, träningen e. d. Däremot gällerförsäkringen även gentemot en sådan person när fordonet vid skadetillfallet inleär aktivt inbegripet i tävlingen etc. Också i detta fall bör dock sedvanligförflyttning till och från depå e. d, anses höra till tävlingen, I övrigi fåreventuella gränsdragningsproblem lösas i rättstillämpningen. Ettandra undanlag gäller skada på motordrivet fordon inom inhägnat tävlingsområdeeller egendom i sådant fordon. Sådana skador ersätts inle från motortävlingsförsäkringen,vare sig fordonet vid skadetillfället deltog i tävling, träning e. d. ellerblev påkört när det stod uppställt utanför tävlingsbanan. Undantaget avsersåväl tävlingsfordon som andra motordrivna fordon vilka vid skadetillfälletbefann sig inom det inhägnade tävlingsområdet (t. ex. sådana jeepar ellerbrandfordon som brukar finnas på vissa tävlingsområden). Etttredje undantag har slutligen föreskrivits beträffande sakskada som tillfogasförsäkringstagaren eller tävlingsområdets ägare eller nyttianderättshavare. Avparagrafen framgår att vissa skadesiåndsrättsliga regler skall tillämpas påersättning från molortävlingsförsäkring. Sålunda skall ersättningen bestämmasenligt de principer som gäller för bestämmande av skadestånd enligl 5 kap.skadeståndslagen (1972:207). Vidare kan ersättningen jämkas på grund avmedverkan på den skadelidandes sida enligl vad som föreskrivs i 6 kap. I §skadeståndslagen. Vid personskador får jämkning alltså i princip ske bara närden skadelidande har medverkat lill skadan uppsåtligen eller genom grovvårdslöshet. Slutligen skall reglerna i lagen (1973:213) om ändring avskadeståndslivräntor äga motsvarande tillämpning på ersättning från motortävlingsförsäkring. Attde nu angivna skadeståndsreglerna skall tillämpas på ersättning från motorlävlingsförsäkringöverensstämmer med vad som för motsvarande fall gäller i fråga om irafikskadeersäimingenligl 9 och 12vj!j trafikskadelagen. På samma sätl som beträffande trafikskadeersätlningbör dessutom allmänna 1975/76:196 34 skadesiåndsrättsligagrundsatser kunna tillämpas på ersättning från motortävlingsförsäkring (se prop, 1975/76:15 s, 113, 249 f och 268), Paragrafeninnebär att ersättning från motortävlingsförsäkring utgår med högst 50 milj,kr, med anledning av en och samma händelse, I beloppet inräknas inte ränta dlerersättningför rättegångskostnader. Skulle detta belopp i ett visst fall inle räcka tiliför alt bereda alla skadelidande full gottgörelse, utgår i första handersättning för personskada. I ett sådant fall skall ersättningarna till demsom inle kan beredas full gottgörelse nedsättas med samma kvotdel för var ochen. Kan efter inträffat skadefall befaras att sådan nedsättning blir nödvändig,kan regeringen eller myndighei som regeringen bestämmer förordna att ersättningtills vidare skall ulgå endast med viss kvotdel. Denu återgivna beslämmelserna motsvarar dem som gäller beträffande trafikskadeersättningenligt 14 § trafikskadelagen. Enligtparagrafen har samtliga försäkringsanstalter som har tillstånd all meddela motorlävlingsförsäkringett solidariskt ersättningsansvar för skada som orsakas genom tävlingsfordon ifall då motortävlingsförsäkring saknas. Anstalterna svarar därvid för denersättning som skulle ha utgått, om försäkring hade funnits. Att anstalternahar viss återkravsrätl mot den försäkringspliktige för den utgivnaersättningen framgår av 7 § andra stycket. Paragrafenmotsvarar vad som gäller på trafikförsäkringsområdet enligt 16 § första Slyckeltrafikskadelagen när skada orsakas genom ett fordon som saknar föreskriventrafikförsäkring. Däremot saknas motsvarighet lill bestämmelsen i 16! ; andrastycket trafikskadelagen, som innebär att tra-fikförsäkringsanstalterna har ettsolidariskt ansvar även för trafikskadeersätlning som skulle ha utgått fråntrafikförsäkringen för fordon vars identitet inte kan fastställas. Någonanledning att ställa upp en sådan bestämmelse i detta sammanhang finns inte.Motortävlingsförsäkringen täcker ju alla skador som vid tävling, träning elc.tillfogas åskådare och funktionärer genom någol av de därvid deltagandetävlingsfordonen, även om del inle kan utredas genom vilket fordon skadan harorsakats. 1fall när försäkringsanstalierna har solidariskt utgett ersäitning enligtförevarande paragraf skall deras inbördes ersättningsansvar fördelas efter förhållandetmellan beloppen av de för direkl tecknade motortävlingsförsäkringarsom för var och en av dem belöper på näst föregående kalenderår. En moisvarandereglering gäller för trafikförsäkringsanstalterna enligt 24 S första styckei trafikskadelagen.Liksom på irafikförsäkringsom-rådet kan dock de försäkringsanstalter som hartillstånd att meddela mo- Prop.1975/76:196 35 tortävlingsförsäkringsinsemellan komma överens om annan fördelnings-grund. Detta framgår av 8 §. Paragrafeninnehåller regler om regressrätt för den som har ulgetl ersättning enligtlagen. 1första stycket regleras rätten för försäkringsanstalt som har utgett ersättningfrån motorlävlingsförsäkring alt kräva ersättningen åter från annan. I dettafall äger 20 S första stycket och 21 § trafikskadelagen motsvarande tillämpning.Det innebär att ersättningen i princip kan krävas åter endast från den som harvållat skadan uppsåtligen eller genom grov vårdslöshet. Försäkringsanstaltenkan emellertid i försäkringsavtalet förbehålla sig rätt att kräva ersättningenåter även från försäkringstagaren intill belopp för vilket denne har åtagit sigatt slå självrisk. När del gäller fysisk person får sådan självrisk dock uppgå tillhögst en tiondedel av det basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring som gäller för januari månad det år skadehändelsen inträffar.Beträffande den närmare innebörden av 20 § första stycket och 21 § trafikskadelagenkan hänvisas till prop, 1975/76:15 s. 129 ft" och LU 1975/76:3 s. 33 f Hänvisningeni andra stycket till 24 § andra stycket första punkten trafikskadelageninnebär att försäkringsanstalter som enligl 6 § har gett ut ersättning i falldå motortävlingsförsäkring saknas får intill en liondedel av det förut nämndabasbeloppet kräva ersättningen åter från den som var skyldig att tamotortävlingsförsäkring. 1tredje stycket föreskrivs rält för den som har utsatts för återkrav enligl förstaeller andra stycket att i sin tur kräva ersättningen åter från annan som äransvarig för skadan på sätt som anges i 20 J; första stycket trafikskadelagen,dvs. i huvudsak från annan som har vållat skadan uppsåtligen eller genom grovvårdslöshet. Enligt bestämmelsen får ersättningen krävas åter från denne eftervad som är skäligt. När del gäller återkrav mellan flera som har vållat skadan uppsåtligeneller genom grov vårdslöshet medför denna skälighetsregel att ersättningen fårfördelas mellan dem med hänsyn främst lill graden av skuld på ömse sidor.Däremot bör försäkringstagare som har krävts på självriskbelopp enligt förstastycket eller försäkringspliktig som enligt andra stycket har krävts på beloppmotsvarande självrisk i regel inträda intill det utgivna beloppet iförsäkringsanstaltens resp. försäkringsanstalternas rätt till skadestånd avden som har vållat skadan uppsåtligen eller genom grov vårdslöshet. Enligtdenna paragraf, som motsvarar 26 § trafikskadelagen, får regress princip inteutövas i vidare ulsträckning än som anges i 7 §, Utöver vad Prop.1975/76:196 36 somföljer av dessa regressregler får dock ersättning som har utgetts enligt lagenkrävas åter från annan än försäkringstagaren som har åtagit sig att slutligtsvara för ersättningen. Detta lorde kunna få praktisk betydelse främst i fallnär försäkringsanstaller som har tillstånd alt meddela motortävlingsförsäkringsvarar solidariskt enligl 6 § för den ersättning som skulle ha utgått frånmotortävlingsförsäkring om sådan hade funnits. Enligt lagen fördelas dettaersättningsansvar efter förhållandet mellan influtna för direkt tecknademotortävlingsförsäkringar, Somjag har nämnt i den allmänna motiveringen avseremellertid försäkringsanstalterna att sinsemellan fördela över-dier underskott,som uppkommer på grund av verksamheien med dessa försäkringar, eflerförhållandel mellan influtna för direkt tecknade trafikförsäkringar.Ingås en sådan överenskommelse, ligger det nära till hands att denna fördelningsgrundtillämpas också i fall som avses i 6 §, Detta är tillåtet enligt förevarandeparagraf 1paragrafen, som motsvarar 27 S trafikskadelagen, föreskrivs att den som hartagit motortävlingsförsäkring skall underrätta försäkringsansialten så snarthan har fått kännedom om händelse som kan medföra försäkringsfall enligt lagenom motorlävlingsförsäkring. Han är vidare skyldig all på begäran lämnaförsäkringsanstalten behövliga upplysningar och handlingar, Genomparagrafen görs 17-19, 28 och 29 SS trafikskadelagen tillämpliga påmotortävlingsförsäkring, varvid vad som sägs om avtal om trafikförsäkring ochtrafikskadeersättning i stället skall avse avtal om motortävlingsförsäkringresp. ersättning från sådan försäkring. Hänvisningentill 17 § trafikskadelagen innebär att skadelidandes rätt till ersättning från motorlävlingsförsäkringfår, utöver vad som framgårav lagen om motortävlingsförsäkring, inskränkas endaslpå grund av omständighet som har inträffat efter skadehändelsen och som enligtlagen (1927:77) om försäkringsavtal kan medföra begränsning avförsäkringsgivarens skyldighet all ulge försäkringsbelopp. Beträffande dennärmare innebörden av besiämmelsen kan hänvisas lill prop, 1975/76:15 s, 118 foch 261 f Genomhänvisningen lill 18 ij trafikskadelagen regleras förhållandet mellanersättning från molortävlingsförsäkring och skadestånd enligt allmänna regler,1 enlighel med vad jag har förordai i den allmänna motiveringen harersättningssystemet enligt den nu föreslagna lagen utformats som ett från skadesiåndsrättsligaregler fristående försäkringssystem, från vilket ersättning utgår på objektivgrund utan att del behöver fastställas all någon är personligenskadeståndsansvarig. Efiersom ersättningen dock bestäms enligl skadeslåndsrällsligaprinciper, har en skadelidande som är berättigad 1975/76:196 37 tillsådan ersättning i regel inget behov av att i stället yrka skadestånd av någonenskild person. Något hinder mot att kräva skadestånd i ett sådant fallföreligger dock inle. När ersättning från motortävlingsförsäkring kan ulgå, skadelidande alltså en valrätt mellan ersättning från denna försäkring ochskadestånd av den som enligt allmänna regler svarar för skadan. Delta framgåravhiinvisningen till 18 § försia slycket första punkten trafikskadelagen. 1fall när ersäitning inte kan utgå enligt lagen om molortävlingsförsäkring, föreliggerenbart möjlighelen att kräva skadestånd. Av hänvisningen till 18 § första slycketandra punkten trafikskadelagen framgår dock att denna möjlighet är inskränkt,om den skadelidandes rätt till ersättning från motortävlingsförsäkring helleller delvis har fallit bort på grund av omständighet som har inträffat efterskadehändelsen (t.ex. när rätten till ersättning har preskriberats). Även i ettsådant fall får den skadelidande dock kräva skadestånd, om särskilda skälföreligger. Beträffande den närmare innebörden härav kan hänvisas till prop. 1975/76:15 s. 124. Av3 § 2 framgår att motortävlingsförsäkringen inte täcker skador på bl. a. tävlingsfordoneller egendom i sådant fordon. Om skadan har vållats av en åskådare eller annanutomstående person, kan den skadelidande vända sig mot denne och yrkaskadestånd. På grund av hänvisningen till 18 § andra styckei trafikskadelagenjämkas sådant skadestånd efter vad som är skäligt med hänsyn lillomständigheterna. I varje fall om fordonet vid skadetillfället deltog itävling, träning e. d. bör det objektiva ansvar som åvilar motortävlingsförsäkringengentemot en skadelidande iredje man leda till att skadestånd av denne för skadapå fordonet eller egendom i fordonet regelmässigt jämkas oberoende av om medvållandetill skadan föreligger eller ej. Om skadan i stället har vållats av entävlingsdeltagare kan det vara något osäkert, om den skadelidande över huvudtaget har rätt till skadestånd. Den omständigheten alt den skadelidandefrivilligt har utsatt sig för den risk för sådan skada som tävlingen, träningene. d. typiskt sett innebär torde nämligen ofta utesluta skadeståndsansvar.Skulle rätt till skadestånd emellertid i någol fall föreligga, blir densärskilda jämkningsregeln i 18 § andra slyckel trafikskadelagen tillämplig. Hurden skälighetsbedömning som denna regel föreskriver bör utföras i ett sådantfall får avgöras i rättstillämpningen. Densärskilda jämkningsregeln i 18 § andra stycket trafikskadelagen gäller inte vidskador på egendom utanför ett tävlingsfordon. I fråga om skadestånd medanledning av sådana skador tillämpas i stället den allmänna medvållande-regelni 6 kap. I § skadeståndslagen. Detsamma gäller beträffande skadestånd medanledning av personskada. Genomhänvisningen till 19 § trafikskadelagen fastslås all den som har utgett skadeståndmed anledning av skada som har orsakats genom ett tävlingsfordon harregressrätt mol molortävlingsförsäkringen eller, i fall som avses i 6 §, motförsäkringsanstalter som svarar solidariskt för ersättning Prop.1975/76:196 38 somskulle ha utgått från försäkringen om sådan hade funnits. Sådani återkrav fårdock inte göras gällande i den mån ersättningen skulle ha kunnat krävas återfrån den skadeståndsskyldige enligt 20 § trafikskadelagen, dvs. i huvudsak närskadan vållats uppsåtligen eller genom grov vårdslöshet. Avhänvisningen till 19 § trafikskadelagen framgår vidare att försäkringsgivare,som enligt avtal om annan skadeförsäkring än motortävlingsförsäkring har utgettersättning för skada som orsakats genom ett tävlingsfordon, inträder intillbeloppet av den utgivna ersättningen i försäkrings-havarens rätt tillersättning från motortävlingsförsäkring. Detsamma gäller när enligt förbindelsei avtal om olycksfalls- eller sjukförsäkring ersättning har utgetts medverkliga beloppet av sjukvårdskostnader eller andra utgifter och föriusler somolycksfallet eller sjukdomen har medfört. Beiräffandeden närmare innebörden av 19 S trafikskadelagen kan hänvisas till prop.1975/76:15 s, 126 ft". Ifråga om preskription av rätlen till ersättning från motortävlingsförsäkringhänvisar förevarande paragraf till 28 § trafikskadelagen. Denna hänvisninginnebär att den som vill bevaka rält till ersättning enligt den nya lagen ellerfordringsrätt i övrigt pågrund av avtal om motorlävlingsförsäkring skall väckatalan från det han fick kännedom om att fordringen kunde görasgällande och i varje fall från det fordringen tidigast hade kunnatgöras gällande. Försummar han det, är talan föriorad. Förbehåll om kortare tidför väckande av talan än som har angetts är utan verkan mot den som haranspråk på ersättning från motorlävlingsförsäkring. Beträffande den närmareinnebörden av 28 § trafikskadelagen kan hänvisas till prop. 1975/76:15 s. 138f och 265. Hänvisningentill 29 S trafikskadelagen innebär för det första att fordran på ersättningfrån molortävlingsförsäkring med anledning av personskada inte får utmätas förden skadelidandes skuld. Utmätning av livräntebelopp kan dock ske enligt vadsom föreskrivs i utsökningslagen (1877:31 s. 1). Vidare fastslås genomhänvisningen till 29! ; trafikskadelagen alt försäkringsanstalt får kvittafordran på självriskbelopp mot försäkringstagarens fordran hos anstalten samtatt fordran på ersättning motsvarande självriskbelopp i fall dåmotortävlingsförsäkring saknas får kvittas mot fordran som innehas av den försäkringspliktige.Slutligen gäller på grund av hänvisningen till 29 S trafikskadelagen att fordranpå ersättning från motortävlingsförsäkring med anledning av personskada intefår i vidare mån än som följer av hänvisningen till 19 S trafikskadelagen överiåtasinnan ersättningen är tillgänglig för lyftning. Beträffande innebörden av de nuberörda bestämmelserna kan hänvisas till prop. 1975/76:15 s. 139 f. Dennaparagraf innehåller en bestämmelse om straff för den som underiåter attfullgöra sin skyldighet att ta motortävlingsförsäkring. Prop.1975/76:196 39 melsenmotsvarar vad som enligt 31 S andra stycket trafikskadelagen gäller när någoninte fullgör sin trafikförsäkringsplikt beträffande ett fordon som blir trafikförsäkringspliktigti och med att det brukas i trafik med den försäkringspliktiges vilja ochvetskap. Somjag har nämnt i den allmänna motiveringen kan det senare bli aktuellt att bytaut den föreslagna straffsanktionen mot en offentligrättslig avgift av sammaslag som den trafikförsäkringsavgift som jag avser att föreslå . 7.2Förslaget till lag om ändring i trafikskadelagen 11S första stycket 2 trafikskadelagen föreskrivs f n. att lagen inte tillämpas påmotordrivet fordon som används uteslutande inom inhägnat tävlingsområde. Av deskäl som jag har angett i den allmänna motiveringen har undantagsbestämmelsennu ändrats så att den avser motordrivet fordon när det används för tävling,träning, övningskörning, uppvisning eller liknande ändamål inom inhägnattävlingsområde. Detta innebär att inte bara fordon som brukas enbart vidtävling etc. inom inhägnat tävlingsområde utan också andra fordon omfattas avundantagsbestämmelsen när de används för sådant ändamål. Reglerna i trafikskadelagengäller alltså inte vid de angivna tillfällena utan i stället tillämpasbestämmelserna i lagen om motortävlingsförsäkring. Genom den nya formuleringenav undantagsbestämmelsen blir å andra sidan trafikskadelagen lillämplig påfordon som i och för sig används inom inhägnat tävlingsområde men som intedeltar i tävling, träning etc. (t. ex. vissa jeepar och brandfordon). Underåberopande av det anförda hemställer jag att regeringen föreslår att aniagaförslagen till 1. lag om motortävlingsförsäkring, 2. lag om ändring i trafikskadelagen(1975:1410). Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genompropositionen föreslå att antaga de förslag som föredraganden harlagt fram. 1975/76:196 40 Utdragav protokoll vid regeringssammanträde 5 1 Inledning...................................................... ...... 5 2 Motorsporten i .................................... ...... 6 2.1 Organisation............................................. ...... 6 2.2 Tävlingsformer.......................................... ...... 7 2.3 Särskilda regler förmotortävlingar................ .... 10 2.4 Försäkringsskyddet vidmotortävlingar........... .... 11 2.4.1 Försäkringsskyddet för åskådare........... .... 12 2.4.2 Försäkringsskyddet för förareoch passagerare 13 2.4.3 Försäkringsskyddet förfunktionärer....... .... 13 2.5 Skadestatistik.......................................... .... 14 2.5.1 Skador på åskådare............................ .... 15 2.5.2 Skador på tävlande och funklionärer...... .... 16 3 Trafikskadelagstiftningen................................. .... 17 4 Frågans tidigare behandling.............................. .... 19 5 Föredraganden.............................................. .... 23 6 Upprättade lagförslag...................................... .... 30 7 Specialmotivering........................................... .... 31 7.1 Förslaget till lag ommotortävlingsförsäkring.... .... 31