prop · FZ03207 · 1975-12-31 00:00:00 — Till relativt har emellertid de privata svenskastålföretagen varit övertygade om att de skulle kunna lösa problemen själva.Statens industripolitiska insatser inom stålindustrin har följaktligenkoncentrerats till en upprustning och utbyggnad av NJA. Beslutet omStålverk 80 innebar att ämnestillverkningen primärt skulle avsättas på export.Jag framhöU dock i prop. 1974: 64 att 80 utgjorde en tillgång förandra delar av den svenska stålindustrin och att ämnesförsörjning från Stålverk80 skulle öka möjligheterna att bygga ut såväl valsningskapacitet som manufaktureringvid andra stålföretag. Jag framhöll vidare det angelägna i att stärka densvenska stålindustrins internationella konkurrenskraft. Dethar blivit alltmer uppenbart att stora delar av denprivata svenska stålindustrin inte själva kan genomföra de åtgärder som krävsför att åstadkomma en långsiktigt effektiv och konkurrenskraftig produktion.Den väsentligaste förklaringen härtUl är låga vinster i det förgångna ikombination med språngvis stegrade investeringskostnader. Jag vill erinra omatt inte ens den mycket kraftiga investeringsökningen kunde återförabranschens investeringar nivå. Deenskilda företagen i branschen har inte förmått genomföra på längre siktnödvändiga investeringar på grund av att de inte har genererat tillräckligtstora vinster och därför fått en ogynnsam kapitalstruktur. Detta har föranlettolika stålföretag att efter beslutet om 1974 ta upp diskussionermed industridepartementet och NJA om samverkan dels i fråga om ämnesleveranserfrån 80, dels i fråga om andra branschstrukturella åtgärder. Densamlade händelseutvecklingen inom svensk stålindustri under de senaste årenmotiverar enligt min mening en viss omläggning av 80 i riktning motökat tUlgodoseende av den svenska stålindustrins behov av metallurgiskkapacitet inom landet. Det är vidare motiverat Prop.1975/76: 207 21 attbetydligt ökade insatser görs beträffande den industripolitiska planeringenför hela den svenska stålindustrin. Ensådan inriktning mot ett metallurgiskt centrum i innebär att dennorrbottniska malmen kan komma den övriga stålindustrin till godo i störreutsträckning än hittUls. Detta innebär en integration mellan stålindustrin ochvåra stora malmtUlgångar i norr, något som på lång sikt torde bli av strategiskbetydelse för svensk stålindustri. Med ett metallurgiskt centrum i ochett i förbättras möjligheterna att effektivisera den svenskastålindustrin. En statlig satsning på den kapitalkrävande ämnestillverkningenminskar också det finansiella trycket på den privata stålindustrin iMellansverige och ökar möjligheterna för denna att genomföra nödvändigainvesteringar inom senare och mindre kapitalkrävande förädlingsled. Härigenomökas möjlighetema för en rationell strukturutveckling inom den svenskastålindustrin varigenom branschen kan anpassas till de nyakonkurrensförutsättningarna på ett sätt som ger trygghet i sysselsättningen förde anställda. Enlångsiktigt stabil inhemsk ämnesbas för den svenska stålindustrin bör således ihög grad kunna bidra till att branschen kan återvinna sin tidigare starkainternationella konkurrenskraft. För detta behövs emellertid också åtgärderinom de enskilda företagen. Det är vidare angeläget att dessa åtgärder i ökadomfattning sker samordnat mellan de olika verken. Detta gäller såväl,förkonkreta investeringsprojekt som för bl.a. val av produktionsinriktning,marknadsföring samt forsknings- och utvecklingsverksamhet. Som jag tidigarehar redovisat finns det inom stålsektorn i många av våra konkurrentländer enökande samverkan på olika områden. En övergripande samordning av detta slag harhittills saknats i vårt land. Utvecklingeninom stålindustrin är självfallet en fråga som inte enbart berör företagen ibranschen. Den stora betydelse som stålindustrin har för hela den svenskaekonomin gör att utvecklingen i denna bransch i hög grad är en angelägenhet förhela samhället. Det är därför av största vikt att branschens framtid och dedärmed sammanhängande strukturella förändringarna får en allsidig bedömning.För att ge möjligheter tUl ett fortiöpande samråd mellan berörda parterinrättades ett särskilt branschråd för stålindustrin.Stålbranschrådet har i samarbete med industrin inlett en genomgripandeundersökning av den svenska handdsstälindustrin. Syftet är att i samarbete medberörda företag och de anställdas representanter studera och bedömaalternativa utvecklingslinjer i ett tioärsperspektiv för den svenskahandelsstålindustrin. Särskild vikt skall härvid läggas vid bl. a.sysselsättnings-, råvaru-, marknads- och finansieringsutvecklingen. Förspecialstålindustrin har ett motsvarande utredningsarbete inletts av Jernkontoret.Också i detta arbete deltar representanter för de anställda och staten.Huvuduppgiften för utredningen är att söka ange ut- Prop.1975/76: 207 22 vecklingsvägarsom leder till en internationellt sett konkurrensduglig marknads- ochproduktionsstruktur inom svensk specialstålindustri. Därvid skall studeras bl.a. i vad mån och i vilka avseenden den svenska industrin har särskildakonkurrensfördelar och om den framtida utvecklingen kan förväntas medföraförändringar i dessa förhållanden. Bådautredningarna bedrivs med största skyndsamhet och skall enligt planemaslutföras under detta år. Jaghar i det tidigare sagda berört NJA:s utbyggnad av 80 från främstindustripolitiska utgångspunkter. Att denna utbyggnad dessutom har en mycketstor betydelse för hela den regionala utvecklingen i främst ärhelt uppenbart. Utvecklingen i Norrbottenslän karaktäriserades av en kraftig minskning avantalet arbetstillfällen inom jord- och skogsbruk. Mellan åren 1950 och 1970sjönk antalet sysselsatta i dessa näringsgrenar från 30 000 tUl 9 000. Denna sysselsättningsminskninguppvägdes endast till en mindre del av tUlväxt inom industrin och tjänstesektorn.Följden av detta blev en ökande arbetslöshet och en mycket omfattandeutflyttning. Från länet flyttade ca 30 000 personer. De högafödelsetalen gjorde dock att minskningen av folkmängden inte blev likakraftig. De regionalpolitiskainsatser som har gjorts har fått till resultat attden negativa utvecklingen kunnat hejdas för i sin helhet. Efterår 1970 har sålunda folkmängden ökat och hade länet t. o. m.inflyttningsöverskott. Det är i kustregionen denna ökning skett, främst genomen kraftig tillväxt av näringslivet i . Insatser från statsmakternas sidahar framför allt varit av selektiv karaktär. De insatser jag därvid åsyftar ärframför allt utbyggnaden av NJA och inrättandet av högskolan i . Därtillkommer också de positiva effekter som har erhållits genom lokaliserings- ochsysselsättningsstöd, frisläpp av investeringsfonder, skogspolitiska insatseretc. Trots de insatser som hargjorts och trots den positiva utvecklingen skiljer sigfortfarande sysselsättningssituationen i markant från läget isödra och . Arbetslösheten är oftahögre och sysselsättningsgraden lägre. Obalansen inom länet är betydande medstora problem i inlandskommunerna. Bristande industriell tradition, ogynnsamåldersstruktur hos befolkningen och de långa avstånden begränsar starkt förutsättningarnaatt i dessa kommuner åstadkomma företagsetableringar. Prop.1975/76: 207 23 långsiktigastabila arbetsmarknads- och serviceförhållanden för kommunernas invånarebegränsas i motsvarande mån. framstår det som en angelägen samhälleUguppgift att just i dessa kommuner söka förbättra situationen. Regeringen avseratt senare under lägga fram en proposition med förslag till samordnadregional- och sysselsättningspolitik. De nämnda förslagen kommeratt grundas bl. a. på de av resp. länsstyrelse utarbetade "Länsprogram1974". i räknar med att länets befolkningökar från 255 000 invånare är 1970 till 276 000 invånare . Folkmängdstillväxtenförklaras främst av utvecklingen inom den s.k. Fyrkanten (, , ,) och särskUt Luleås expansion. Denna kan till helt övervägande del hänförastill NJA och 80. Luleås dominans inom länet kommer att stärkas genomden kraftiga näringslivsexpansionen. Enligt kan Luleås expansionantas ge arbetstillfällen i grannkommunerna. Den på kortare sikt påtagbaraföljden av Luleås expansion för grannkommunerna kommer att bli ökad pendling.För inlandskommunerna i förutses i flertalet fall under 1970-taleten fortsatt befolkningsminskning även om den väntas bli av väsentiigt mindre omfattningän . Starkacentralorter utgör enligt mening en nödvändig förutsättning förkommunernas möjligheter att erbjuda sina invånare långsiktiga stabilaarbetsmarknads- och serviceförhållanden. Ur länsperspektiv kan Fyrkanten sägasfylla en sådan funktion. Huvuddelen av de lokaliseringspolitiska insatserna börenligt även under den nu aktuella planeringsperioden koncentrerastill centralorterna. Ettväsentligt inslag i regionalpolitiken är den s. k. ortsplanen enligt vilkenutvecklingsmål anges för skilda ortstyper nämligen för storstäder, primäracentra, regionala centra och kommuncentra. Ett led är därvid att i varje länåstadkomma åtminstone ett primärt centrum med stabil arbetsmarknad och godservice. Avsikten är att där kunna erbjuda bl. a. ett brett och kvalificeratserviceutbud samt en stabil och differentierad arbetsmarknad som tål depåfrestningar som strukturförändringarna för med sig. Dessa centra skall vidareutvecklas så att en ökande del av ofrånkomliga befolkningsomflyttningar skallkunna gå dit i stäUet för till storstadsområdena eller till andra orter utanfördet egna länet. Människorna får därigenom större möjligheter att stanna kvar isin hemtrakt eller i det egna länet. Detär mot denna regionalpolitiska bakgrund som jag ser det som utomordentligtviktigt att Fyrkanten säkerstäUs som primärt centrum. En positiv utveckling iLuleå är en förutsättning för en balanserad utveckling i länet i övrigt. Genomen utbyggnad av NJA i kan Fyrkanten tjäna som motta- Prop.1975/76: 207 24 gareav en betydande del av de ofrånkomliga omflyttningar som kommer att ske inomlänet. Utbyggnaden av NJA framstår därför som angelägen från regionalpolitisksynpunkt. I samband med att enindustriell utbyggnad sker i är det viktigt att beakta de utbUdningspolitiskainsatsernas betydelse. Jag vill här peka på den tekniska högskolan i , sominvigdes . har högskolan över 1 000 elever. Högskolan bör medsina kvalificerade utbildnings- och forskningsresurser kunna bli en väsentligfaktor för stimulans och utveckling av regionens industri. I samma riktning verkarMetallurgiska Forskningsstationen i , till vilken Norrlandsfonden haranslagit betydande belopp . En ytterligare utbyggnad avstationen är klar . Vid stationen bedrivs för den svenskastålindustrin mycket väsentUg forskning och experimentverksamhet. En annan viktig regionalpolitiskaspekt pä utbyggnaden av NJA rör de spridningseffekter som utbyggnaden kan geupphov tUl, åtminstone på litet . Enligt en utredning som harutförts av företagareföreningen i i samarbete med NJA ochlandstinget väntas NJA-utbyggnaden ge upphov tUl industriell verksamhet avbetydande omfattning i form av legotillverkning och serviceverksamhet. Utan attta ställning till utredningen som sådan vill jag nämna, att de gjorda beräkningarnavisar att en industrieU utbyggnad i bör kunna ge spridningseffekter, somleder till en förbättrad syssdsättningsutveckUng i inlandskommunerna i övre Norrland.Jag vill vidare nämna att Statsföretag i samråd med bl. NJA och harbeslutat att samordna sina åtgärder för att skapa ytterligaresysselsättningstillfällen inom främst det inre stödområdet.Företagareföreningarna i berörda län har härvid en viktig uppgift att fylla närdet gäller att etablera kontakt mellan de upphandlande företagen och befintligaeller tänkbara underleverantörer. Jag finner Statsföretags initiativ varapositivt från regionalpolitisk synvuikel. Jag vill i detta sammanhang erinra ombetydelsen av Norrlandsfondens verksamhet. Jag avser föreslåregeringen att lägga fram förslag till om Norrlandsfondens fortsattaverksamhet. Härvid kommer jag att förorda att Norrlandsfonden i ökadutsträckning inriktas på de nordligaste länens inland med syfte att därstimulera sysselsättning och näringsliv. Sammanfattningsvis kankonstateras att utbyggnaden av NJA torde utgöra en förutsättning för att dennu inledda positiva utvecklingen i skall fortsätta. Utbyggnadenbidrar inte bara tUl att säkerställa Fyrkanten som primärt centrum utan ocksåtill att förbättra fömtsättningarna till en ökad industriell verksamheti angränsande kommuner. Prop.1975/76: 207 25 Motbakgrund av vad jag anfört har målinriktningen av projektarbetet för Stålverk80 formulerats. Arbetet skall inriktas på att ett metallurgiskt centrum iLuleå, i första hand anpassat till svensk stålindustris behov, skall byggas ut, att denna utbyggnad skall geminst samma sysselsättningseffekt som angavs i prop. 1974: 64, nämligen 2 300anställda. Statsföretaghar i skrivelse hemställt om statiig finansiell medverkantill stålverket. Statsföretag har härvid bifogat en skrivelse från NJA somnärmare redogör för hur 80-projektet bör modifieras för att uppfyllauppställda mål. ställer sig bakom ett fortsattutrednings- och projekteringsarbete enligt de riktlinjer som framgår av NJA:sskrivelse. NJAföreslår att målet minst 2 300 sysselsatta inryms inom en strävan att bereda 75008 000 anställda tryggad långsiktig sysselsättning vid NJA. Åtgärder för attmöta sysselsättningsmålet skaU i första hand utgå från företagsekonomiskaöverväganden. Vidare föreslås att NJA:s produkter primärt anpassas till densvenska marknaden och därutöver till näraliggande exportmarknader. NJA angeratt med denna målinriktning har det varit naturligt att beakta förhållandenasåväl inom nuvarande NJA som den kommande 80-delen för att forma ettprogram som kan ge bästa möjliga lönsamhet för hela NJA . NJAräknade tidigare med att fr. o. rn. ge positiva resultat, varigenombehövlig utveckling av produktionsutrustningen skulle kunna ske med interntgenererade medel. Detta har inte blivit fallet. Förlusten är 1975 blevbetydande och även för väntas en stor förlust. Investeringsplanernaför har därmed fått reduceras så att inte ens önskvärdaunderhållsinvesteringar kommer att kunna genomföras, än mindre sädanainvesteringar som är nödvändiga för en utveckUng av företaget. Marknaden,speciellt för materiaUeveranser till varven, har också försämrats så att NJAinte kan räkna med att utnyttja de moderna utrustningarna för manufaktureringpä ett tillfredsställande sätt. Dessa och andra omständigheter medför attsysselsättningen i nuvarande NJA successivt skulle sjunka om särskildaåtgärder inte vidtas. NJA finner det oacceptabelt att satsa mycket storakapitalbelopp på ett nytt ämnesverk med därtill anslutna valsverk somnuvarande NJA inte erhåller medel för en utveckling av sina egna produktionsresurser. NJAanser därför att de medel som från samhällets sida kan ställas till förfogandeför att realisera de regionalpolitiska och industripolitiska målen med bästamöjliga lönsamhet bör avse såväl ämnesverket som en fortsatt utveckling av produktionsapparateninom nuvarande NJA. 1975/76: 207 26 dastdärigenom är det möjligt att uppnå sysselsättningsmålet för 1980-talets NJA ochförbättra lönsamheten. NJAförordar att den metallurgiska kapaciteten vid NJA ökas med ca 2,5 milj. tonämnen istället för det ursprungliga projektets 4 milj. ton. Härvid harman utgått från att inriktningen på den svenska marknaden tUl väsentUg dd skallkomma till uttryck genom det bandvalsverk som planerats i . Hänsyn hartagits även till andra svenska handelsståltillverkares väntade långsiktigabehov. kommer en del av NJA:sämnesproduktion att exporteras. NJA förhandlar sålunda med kontinentalavalsverksintressenter om långsiktiga leveranser av ämnen. Nuvarande NJA har enmodem utrustning för en råstålsproduk-tion av 1,6 milj. ton ämnen . Ävenden fortsatta utvecklingen av nuvarande NJA:s produktionsapparat bör främst skemed utgångspunkt från den svenska marknadens behov. Denna produktion bör avsevalsade och manufakturerade produkter anpassade till denna marknad samt därtillämnen såväl för svensk marknad som för export. Jag ansluter mig till denav NJA föreslagna inriktningen av den fortsatta projekteringen såväl vadbeträffar ämnesproduktionen som utvecklingen av nuvarande NJA. Jag finner detsåledes motiverat att det nya ämnesverket får en kapacitet på ca 2,5 milj. tonämnen . kommer att få samma principiella utformning somredovisades i prop. 1974: 64. Sälunda kommer anläggningar och processer attprojekteras för att motsvara bästa internationeUa standard. NJA avser att bedriva detfortsatta arbetet med utveckling av produktionsprogrammet i nära kontakt medden tUlsatta handels-stälutredningen. Jag anser en sådan samverkan medövriga stålindustrin inom ramen för stålbranschrådet vara av väsentiigbetydelse. En samordning mellan de olika företagens utvecklingsplaner ärnödvändig för att erhålla strukturmässiga lösningar, som dels tillgodosersysselsättningsbehoven vid resp. företag, dels medger en produktionsfördelningsom är långsiktigt effektiv. Som har nämnts utgår NJAfrån att det i planerade bredbands-valsverket kommer till stånd. Enligthittillsvarande utredningsresultat finns det ett marknadsutfymme förvalsverkets produktprogram inom och utom . beräknas i sinförsta etapp ha ett ämnesbehov på ca 1,5 milj. ton . Det totalakapitalbehovet för valsverket beräknas uppgå tUl ca 2 000 milj. kr. Verket beräknas sysselsätta ca 500 personer.Länsstyrelsen i anser att den helt övervägande delen av dessakan rekryteras i Gävleområdet. Jagfinner det planerade valsverket i vara ett naturligt led i enstrukturomvandling inom den meUansvenska stålindustrin. ger StoraKopparberg nya utvecklinglingsmöjligheter, som bidrar till att 1975/76: 207 27 tryggasysselsättningen där på lång sikt. Jag anser därför att en statlig medverkan ivalsverket via NJA är motiverad, förutsatt att rimliga förhandlingsresultatkan uppnås. Beträffandeden aktuella utbyggnaden i kan några detaljerade kostnadskalkyler inte nu redovisas.Den förutsatta utbyggnaden av nuvarande NJA kan emellertid beräknas drabetydligt lägre kostnader än vad det fristående valsverket i som tidigareplanerades i samverkan med skulle ha gjort. Även för ämnesverket blirkapitalbehovet lägre än i det ursprungliga projektet. Minskningen blir dock inteproportionell till minskningen av ämnesverkets kapacitet. Kostnadsreduktionenbör dock kunna räknas i miljarder kr. Lönsamhetenför det nya projektet kan inte för dagen anges. NJA anser dock att ettsnabbare genomförande i tiden än för det ursprungliga projektet, samordningenmellan utbyggnaden i nuvarande NJA och ämnesverket och bättremarknadsanpassning rned kortare transportavstånd till marknaden medför attlönsamheten i det nya projektet bör bli bättre än i det gamla. HärtUl kommeratt det nya projektet kommer att kräva väsentligt mindre om ens några kvantiteter av den för NJA från transportsynpunkt dyrare Kirunamalmen. Projekteringsarbetetvid NJA i vad avser ämnesverket inriktas på att medge leveranser . Projekteringsarbetetvid NJA avses bedrivas så att ett detaljerat beslutsunderlag föreligger ibörjan av . Detta kommer att läggas till grund för förslag om slutligtställningstagande. beräknas också ett detaljeratbeslutsunderlag föreligga för bandvalsverket i . NJAanger i sin skrivelse att det för fortsatt projekteringsarbete, förfullföljande av markberedningsarbeten, för begynnande anläggningsarbetenavseende serviceanläggningar, verkstäder och förråd m. m. och för utläggande avbeställningar avseende vissa slag av utrustning behövs ytterligare medel underandra och . Likaså avser företaget att inomramen för ett fortsatt generalplanearbete beträffande nuvarande NJA påbörjavissa kompletteringar av utrustningen inom nuvarande NJA som även kräver tUlförandeav medel. Dessa investeringar avses bli påbörjade ellerförsta . NJA anser det därför angeläget att ytterligare medelutöver redan beviljade 350 rnilj. ställs till förfogande genom beslutunder /. NJA räknar med att ytterligare ca 450 milj. kr.behövs intUl utgången av /77. Därutöver anhåller NJA om ett bemyndigande,som möjliggör att beställningar kan utläggas med betalningar efter den 30 juni1977 intiU ett bdopp om 300 milj. kr. Jagfinner det väsentligt att projekteringsarbetet drivs vidare med all kraft såatt angivna tidsplaner kan hållas. 1975/76: 207 28 förutsättningarför ett smidigt genomförande av investeringarna som planeringen förövriga berörda parter, främst kommun, underlättas. kommuns möjligheteratt fullgöra de åtaganden som faller på kommunen i fråga om samhäUelig service m.m. måste självfallet uppmärksammas i sammanhanget. Av denna anledning är detangeläget att NJA redan nu tillförs de ytterligare medel som erfordras. Förutsättningarnaför 80 med den inriktning som angavs i prop. 1974: 64 har som jagtidigare nämnt i väsentliga avseenden förändrats. Sålunda skulle ettekonomiskt engagemang i såväl stålverk som de båda valsverken enligt min meningställa alltför stora krav på finansiella resurser som högstbetydande förluster skulle kunna påräknas . Malmtillgångarnai har utgjort basen för en stor del av den svenskastålindustrin. Den tekniska utvecklingen har efter hand medfört att dennorrbottniska järnmalmen fått en ökad användning. Denna malm har emellertid hittUlstill största delen exporterats. Att i detta läge med en malmbas i Mellansverigesom av ekonomiska skäl avtar i tillgänglighet ensidigt exportera dennorrbottniska malmen kan inte anses samhällsekonomiskt försvarsbart. Entrygg inhemsk ämnesförsörjning är av stor betydelse för den svenskastålindustrin. Ett nytt ämnesverk vid NJA i bör tillgodose den ökning avmetallurgiska kapaciteten som är nödvändig för att stärka den svenskastålindustrins konkurrenskraft och möjliggöra ökade investeringar i såväl valsningskapacitetsom manufakturering i svensk stålindustri. Deytterligare åtgärder som kan vara nödvändiga för att göra svensk stålindustrikonkurrenskraftig studeras f. n. inom handelsstål-utredningen och denstrukturutredning beträffande specialstålet som görs av . Motdenna bakgrund har målinriktningen för projektarbetet för 80formulerats, nämligen att NJA skall genomförautbyggnaden av ett metallurgiskt centrum i i första hand anpassat tillsvenska stålindustrins behov, att denna utbyggnad skall geminst samma sysselsättningseffekt som angavs i prop. 1974: 64, nämligen 2 300anställda. Detmodifierade 80-projektet bör sålunda i första hand inriktas påproduktion för vidareförädling inom landet. Huvuddelen av ämnesproduktionen börpå sikt kunna levereras till ett bandvalsverk i vilket NJA har ägarintressen.Samtidigt och integrerat med uppförandet Prop.1975/76: 207 29 avett nytt stålverk för produktion av ämnen bör resurserna för valsning ochvidareförädling inom NJA;s nuvarande ståldivision väsentligt förstärkas. Denmodifierade inriktningen av 80-projektet och ett engagemang i ettbandvalsverk kan genomföras med sammantaget betydligt lägre kapitalanspråk änvad som bedömdes nödvändigt vid en anläggning för produktion av 4 milj. tonämnen och de båda valsverk som därvid förutsattes. Föratt inte projektarbetet skall fördröjas bör ytterligare medel ställas till NJA:sförfogande . NJA har beräknat kapitalbehovet under /77 tiU450 milj. kr. Statenhar enligt finansieringsplanen för 80 i prop. 1974; 64 tecknat aktieri Statsföretag med 175 milj. kr. under vart och ett av budgetåren 1974/75 och1975/76. Jag förordar att staten på samma sätt under /77 stäUer ytterUgare175 milj. kr. till förfogande för projektet. Enligtsamma finansieringsplan förutsattes staten utöver aktiekapitalet medverka tillstålverkets finansiering i form av lån till NJA på sammanlagt 1 300 milj. kr.på samma villkor som lokaliseringslån. Av NJA angivet kapitalbehov /77 om 450 milj. kr. bör 275 milj. kr. ställas till förfogandeav staten i form av lån på samma villkor som lokaliseringslån. Medlen börutbetalas tUl NJA efter prövning av regeringen i varje enskilt fall. NJAhar vidare anhållit om ett bemyndigande som möjliggör att beställningar kanläggas ut med betalningar efter intill ett belopp av 300 milj.kr. Enligt den tidigare nämnda finansieringsplanen i prop.