prop · FZ0339 · 1975-12-31 00:00:00 — tar i detta sammanhang upp ytterligare enaspekt och framhåller att huvudlärare i vissa fall har fullgjort uppgifter sominstitutionsföreståndare. Genom beslut (prop. 1974:99) hararvodestjänster för in-stitutionsforeståndare föreslagils i vissa ämnen påhögstadiet. Utredningen har utgått ifrån att denna organisationvidareutvecklas. Speciell hänsyn måste då också las till institutionsarbeteinom exempelvis teckning, hemkunskap och slöjd. Inom högstadiet kan erfordras lid för vissaämnesspecifika arbetsuppgiften Utredningen anser att i de fall bestyreisenbedömer alt särskild tid behövs för sådana uppgifter bör ingei hindra att vissamedel avsätts också för detta. Del av utredningen föreslagna bidraget om 50 kr.per elev får då utnyttjas. Enligt utredningens beräkning överstiger bidragetmed . nuvarande kostnad för huvudlärarorganisalionen och innebärsåledes även bi-dragsmässigl en försträkning av den pedagogiskaplaneringsverksamheten vid skolorna. Organisationenmed huvudlärare avses enligt utredningens förslag bibe- 1975/76:39 81 hålleninom gymnasieskolan med en bidragsform per elev. Den för hu-vudlärararbeletavsedda liden bör också på gymnasieskolan utgöras av ökad tid för s. k. övrigtlärararbete. Genom den föreslagna konstruktionen med nedsattundervisningstid för sludieledare på och huvudlärare pågymnasieskolan i stället för en arvodeskonstruktion uppstår ett ökatpersonalbehov för att fullgöra den undervisning från vilken studieledare ochhuvudlärare befrias. Klassföreständarfunktionen skiljer sig enligt SIAfrån övrig specialisering inom skolan på två sätt. Funktionen är en skyldighetför lärare inom det ordinarie arbetet utan arvode eller nedsattundervisningsskyldighet. Traditionellt men utan logisk motivering har övningslärareinte brukat åläggas uppgiften. På grund av tillvalssystemets konstruktion ochuppdelning på olika kurser har även andra stora lärargrupper, exempelvisspråklärare, mera sällan varit klassföreståndare. Uppgiften kan vidare växlafrån är . Skolberedningen framhöll svårigheterna i alt lösaklassföreståndarfrågan på högstadium. Olika grupperingar inomklassens ram,olika samläsningsgrupper mellan klasser och nyaundervisningsformer har gjort del svårt alt finna en lärare-klassföreståndare,som har något nämnvärt tim-underiag i egen klass. Vid en undersökning i 166 klasser fann altelever i genomsnitt träffade sin klassföreståndare 3,7 limmar . Vid de olika försök som gjorts för att lösa dettaproblem gäller att man har att arbeta med nuvarande arbetstidsbegrepp, somenbart reglerar undervisningsdelen av lärarnas arbete och inte lämnarmöjlighet till omdis-position mellan lektioner och övrigt lärararbete. I storutsträckning har tvä modeller anlitats: 1, Morgonsamlingstid har koncentrerats till ettpass schemalagt för klass föreståndarens möte med klassen. Enligt SÖis undersökning tillämpades detta i betydande omfattning. Så långt möjligt har man sökt överföra denrent tekniskt/administrativa sidan till annan personal för att klassföreståndaren skall få mer tid lill kon takter med hem och elever. En vanlig organisationsmodell pä grundskolanshögstadium efter det successiva införandet av Lgr 69 är uppdelningen av enårskurs i arbetsenheter av storieksordningen 90 resp. 60 elever. Två principlösningar är mot denna bakgrund enligtutredningen länkbara antingen att "föreståndamppgiften" binds tillundervisningsgrupp och man får på skolan ett stort antal gruppföreståndareeller att "föreståndaruppgiflen" binds till arbetsenhet och man fårpå skolan ett litet antal arbetsenhets-föreståndare. 6 1975/76. 1975/76:39 82 Fördelen med den första modellen är att den kommeratt engagera alla eller så gott som alla lärare vid en skola även övningslärareoch språklärare, och betona den vidgade lärarrollen. Fördelen med den andra modellen är att uppgiftenkoncentreras på en mindre grupp, för arbetet speciellt intresserade ochlämpliga lärare, vilka fyller en funktion motsvarande en s. k. tutor i ettengelskt house-system och kan vara målgrupp i fortbildningen. Utredningen föreslår (avsnitt 18.4.4) mot bakgrundav den förda diskussionen att nuvarande syslem med klassföreståndare påhögstadiet och gymnasieskolan ersätts med gruppföreståndare för mindre grupperän klasser. Som benämning föreslår utredningen konlaktlärare.Kontakilärar-uppgiften är en skyldighet för varje lärare och tidsgången en delav ar-betsvolymen inom del totala lärararbetet. Utredningen diskuterar i detta sammanhang s. k.klassföreståndarlimme. Detta kan innebära tvä olika saker. Antingen menasdärmed en veckotimme som läggs in på elevernas schema. När morgonsamlingstidenpå , totall /vecka, till stor del utnyttjas förklassföreståndarens möte med klassen kan den sägas utgöra en sådan timme. Pågymnasieskolan måste tiden läggas in utöver nuvarande elevtimmar. Eventuelltkan den för gymnasieskolan befintliga s. k. TTF-tiden (timmar till förfogande)utnyttjas. Kontaktlärartid i denna betydelse utgör menar SIAinget problem; kontaktläraren fullgör då därunder en del av del övrigalärararbetet (TTF-tid kan alltså inte arvoderas). Systemet innebär i principett steg mot reglering av del övriga lärararbetet. Oftare torde dock med klassföreståndarlimme avsesatt läraren som klassföreståndare erhåller en veckotimme lägreundervisningsskyldighei utan att detta föranleder höjning för övriga lärare.Detta skulle innebära alt klass-föreståndararbele inte längre vore en del avmedeltung lärartjänst från vilket nuvarande avtal utgår. Förslaget omklassföreståndarlimme i denna betydelse är därför ett förslag om reduceradtotal arbetstid för lärarkollektivet som helhet. En arbetstidsförkortning avdetta slag förutsätter dessutom att nuvarande total arbetsvolym är för hög. Medför närvarande ca 45 000 (44 622) klasser enbart på , därav ca 12500 (12 491) på högstadiet skulle kostnaden i för en sådananordning uppgå till avsevärda belopp , på högstadiet ca 32 milj. kn, pågymnasiet ca 35 milj. kn Konstruktionen innebär inte heller någon garanti föratt kontaktlärarinsat-serna ökar. föreslår att tid för konlakilärarnas arbete iskolan bör åstadkommas på det sättet alt läggs in på schematsom kontaktlärartid. För kontaktlärarna utgör detta en obligatorisk del av detövriga lärararbetet. För eleverna utgör tiden en del av skoldagens friaaktiviteter. Den del av övrigt lärararbete som avsätts för kontaktlärararbeiekan inte begränsas enbart till denna timme. Utredningen förutsätter att i de avut- Prop.1975/76:39 83 redningenaktualiserade arbetstidsförhandlingarna beaktas att ytteriigare tid avsätts förkontaktarbetet. Alt ge ytterligare tid lill vissa konlaktläraresarbete är en del av skolans prioriieringsproblem. Inom bevarad totalkostnadsram och inom samma arbetsvolym totalt i skolan -, dvs, utan all begärautökat totalt arbete av lärarna utöver den arbetstid om vilken förhandlingarbör föras - förutsätter en utökning av kontaktarbetet en minskning av antaletundervisningstimmar vid en skolenhet men utan reduktion avpersonallilldelningen. Detta kan ske på så sätt, att av totala antaletlärarveckotimmar, som disponeras för arbetet inom en skolenhet, omräknas någrafrån undervisningstimmar till koniaktlimmar (kalendertimmar) för arbete medandra uppgifter än ren undervisning. Omräkningsregler förutsätts då hafastställts genom avtal. Det bör ankomma på bestyreisen för skolan attbedöma om situationen i en arbetsenhet är sådan att det totala arbetet fordraren utökad kontakt-lärarinsats. För speciallärare finns redan en liknandemöjlighet. Denna har spelat en betydande och positiv roll i skolans arbete. Den relativt sett stora resurs som enligt SIAismening bör avsättas för kontaktarbete som en betydande del av det s. k. övrigalärararbetet bör ses mot bakgmnd av den vikt utredningen tillmäter elevvård ochhemkontakler. Kontaktlärarens effektivitet är beroende också avandra anordningar än alt tillräcklig lid ställs till förfogande för derasarbete. Det är väsentligt att deras undervisning så långt möjligt är föriagdtill arbetsenheten och till den elevgrupp för vilken de skall fungera somkonlaktlärare. På låg-och mellanstadierna torde detta inte innebära någraproblem. De förslag utredningen framfört (12.4.2.3) om vikten av inte enbartstadieövergripande kontakter utan också stadieövergripande tjänstgöring äravsedda att underiätta arbetet också på högstadiet. En förändrad språkstrukturi gymnasieskolan kommer också att betydligt underiätta arbetet. Kontaktlärarens uppgifter bör uttryckas i bindandeoch positiva formuleringar, förslagsvis pä följande sätt. -genom samtal med föräldrar och föregåendekontaktlärare skaffa sig kunskap om eleverna - genom fortlöpande kontakter medföräldrar och skolsköterska hålla sig underrättad om elevernas hälsa - genom fortlöpande kontakter medarbetsenhetens lärare, med kurativ personal och fritidsledare liksom med eleverhålla sig underrättad om elevernas studieresultat och svårigheter ochtillsammans med dem som berörs planera åtgärder lill elevernas stöd - inbjuda föräldrarna tillpersonliga samtal och lill föräldramöten - omgående kontakta föräldrarnavid oanmäld frånvaro frän elevernas sida - ha regelbunden moitagningstidpå skolan. 1975/76:39 84 3.1,11Stadieövergångar i Barnets utveckling kan i stort ses som enkontinueriig process och kontinuitet bör därför karaktärisera skolansverksamhet. Detta kan knappast åstadkommas genom punktinsatser i samband medatt eleverna går över till annan årskurs. En tillfredsställande samordningmellan stadierna kan endast nås om en fortlöpande samplanering med långsiktigtverkande insatser kompletterar de kortsiktiga åtgärderna. På lågstadiet är det maximala elevantalet per klass25, medan motsvarande siffra för mellan- och högstadiet är 30. Dessabestämmelser nödvändiggör splittring av enstaka klasser i samband medövergängen (avsnitt 12.1) från låg- till mellanstadiet framhåller . Eftersommellanstadieskolan som regel har ett mindre upptagningsområde änhögstadieskolan kan också denna stadieövergång medföra ändringar iklasstillhörigheten, eftersom delningstalen nu tillämpas på en störreelevgrupp. "Den sammanhållna klassen" är alltså ingen absolutföreteelse inom menar utredningen. Antalet ämnen ändras inte i högre grad från låg-till mellanstadier, men stoffmängden ökar väsentligt. Pä högstadiet ärämnesulbudet mera differentierat. Orienteringsämnena, som på mellanstadiet ärfem, ökar pä högstadiet i antal till sju, medan tillskottet i veckotimtal baraär två. Tillval och fritt valt arbete m. m. tillkommer, sammanlagt 6veckotimmar, medan ämnet svenska minskar från 9 lill . Ämnenaengelska och matematik liksom del andra främmande språket är på högstadietuppdelade i allmän och särskild kurs. Antalämnen och lärare per elev, a/A-klasser Såväl klasslärare som ämneslärare är i huvudsaklåsta lill sitt stadium, något som försvårar samordningen inom ochofta förhindrar att man för inblick i arbetet på angränsande stadium. diskuterar vilka förhållanden som främst verkarproblemskapande i samband med stadieövergångarna. Övergång till nytt stadium kräver ofta omställningtill en påtagligt annoriunda fysisk skolmiljö. Den nya skolan är vanligtvisstörre och därigenom inte sällan också mer opersonlig. När eleven börjar påhögstadiet innebär detta i de flesta fall skolbyieoch ofta längre reseavstånd.En viktig förändring är också skiftet från klassrum till ämnesrum vilket medföralt elevens eget studiematerial måste förvaras i skåp centralt på skolan. Attjust övergången ull ämnesrums- och institutionsprincipen av många anses medförabeiy- Prop.1975/76:39 85 dandesvårigheter lör eleverna har framgått av flera undersökningar. Vid stadieövergång och skolbyte måste elevernaalltid räkna med ett större antal nya personkontakter, såväl i fråga om klasskamrater som lärare och övrig personal. Klassföreståndarens begränsade möjligheter att inom ramen för sin undervisning lära känna eleverna på högstadiet kan under stryka denna känsla av bortkommenhet. De elever, vilkas klasser splittras i samband med stadiebytet och som därigenom hamnar i nya klasser, utsätts givetvis för de största påfrestningarna. Stadieövergångarna innebär i allmän het en ökning av klassernas storlek. Betydligt mer komplicerad är bilden av undervisningsgruppernas storiek på skilda stadien Stadiebyte innebär ibland att eleverna måsteanlita skolskjuts eller får föriängd resväg. När del gäller att göra den rätta avvägningen mellan cen traliseringens vinster och de nackdelar skolresorna medför har skolforsk- ningen enligt inte kunnat ge några säkra data. Vissa elever utsätts för särskilda påfrestningar genom splittring av klasser. Otillräckliga kunskaper om studievägar och valmöjligheter skapar problem för både elever och föräldrar. Lärarnas metodik kan variera mellan de olikastadierna, och del kan inte uteslutas att enskilda elever kan ha svårt alt finna sig tillrätta vidsådana förändringar. Avsaknad av eller brister i metodisk samplanering kan alltså vara en problemskapande faktor vid stadieövergång. Detta har också upp märksammats inom de pedagogiska utvecklingsblocken. hänvisar till Piagels och Homburger Erikssonsteorier om utvecklingspsykologiska aspekter på åldrarna och 11-12 år.Från de teorierna drar utredningen några slutsatser om stadieövergångarna(avsnitt 12,3) inom . Övergången från låg- till mellanstadier skervid en tidpunkt i barnets utveckling som präglas av kontinuitet. Detta jämteinstabiliteten i intressen och kamratrelationer måste underlätta anpassningentill nya forhållanden i skolan t. ex. förändringar i grupptillhörighet,vuxenkontakter m, m. Övergången till högstadiet sker dä eleven i allmänhetbefinner sig i en känslig utvecklingsfas. Parallellt med en omfattandekroppslig tillväxt sker personlighetsmässiga förändringar, inte minst beträffandetänkande och attityderna lill kamratgruppen. En trygg miljö kan givelvis göradel lättare för eleven att klara de påfrestningar som denna utvecklingsfasmedför. Stora förändringar i skolsituationen torde här kunna verka i motsattriktning. Splittring av kamratgruppen med åtföljande isolering kan exempelvisvara en negativ faktor i detta sammanhang. Utredningen anser (avsnitt 12.4) alt om man villförbättra samordningen mellan stadierna och förhindra att problem uppslår skallman arbeta med åtgärder som dels är organisatoriska och dels rör utbyte avinformation. Till de förra kan räknas förändringar i elevgrupperingar, ipersonalens tjänstgöringsförhållanden, införande av inskolningsperioder m. m. Övergångentill årskurs 4 innebär med hittillsvarande organisation inga 1975/76:39 86 störreförändringar i den undervisningsmiljö som eleverna möter, eftersom huvuddelenav verksamheten fortfarande bedrivs i en och samma lokal. En lämplig metod ärhär alt eleverna och lärarna tillsammans besöker mellanstadieskolan ochorienteras om denna före stadieövergången. Med nuvarande organisation kan det inträffa attklasser måste splittras inför övergängen till mellanstadiet, och detta betraktasinte sällan som en nackdel. En organisation med arbetsenheter, skulle innebäraen elevgruppering som ger variation i kamratkontaklerna. Det bör också varamöjligt för eleverna alt inom denna ram etablera de fastare kamratrelationersom skapar trygghet i skolan. Det finns därför skäl att så långt möjligtbibehålla arbetsenheterna intakta genom årskurserna. Vid stadiebytet är det ock.så angeläget att lärareoch elever snabbi lär känna varandra. Detta kan underiättas om mellanstadietslärare före stadieövergången besöker årskurs 3. Tid för dettabör beredas lärarna som en del av övrigt lärararbete. Värdefull i dettasammanhang är också den organisation med s. k. inskolningsperiod vidhöstterminens början som har prövats i flera kommunen Även vid övergång tillarbetslagprincipen måste en sådan inskolningsperiod enligt utredningens bedömningfylla en viktig funktion när del gäller alt skapa god kontakt mellan personaloch elever. Det bör ankomma på skolstyrelsen att besluta om en successiv ökningav undervisningstiden i årskurserna 4 och 7, Längden pä en sådan period börmaximeras lill två veckon Det måste därvid ankomma på kommunen att svara föralt alla elever är sysselsatta och har tillsyn under skoldagen. En betydandekoncentration av fritidsinsalser och organisationers arbete måste då ske lillläsårels början i årskurs 4 och 7. anser att stadieövergripande tjänstgöring förlärarna kan vara ett sätt att främja en effektiv, grundläggandefärdighetsträning för eleverna. Etableringen av den första kontakten mellanföräldrar och den nya personalen i samband med stadiebytet sker i första handvid föräldramöten. i årskurs 3 kan det vara lämpligtatt denna personal presenteras vid föräldramöte och ges tillfälle att informeraom verksamheten på mellanstadiet och ta del av föräldrarnas synpunkter. Dennaförsta kontakt följs upp med föräldramöte i början av årskurs 4. Övergången från mellanstadiet till högstadietinnebär betydande organisatoriska förändringar. Utredningen har därför meringående analyserat argumenten för ett bibehållande eller en förändring avnuvarande situation. Ämnesspecialiseringen kan beskrivas från fyra olikautgångspunkter nämligen timplanesiruktur, tjänstestruktur, utbildningsstrukturoch övriga faktorer. Av dessa faktorer har förändringar i utbildnings-och tjänstestruktur långsiktiga verkningar. Lärarutbildningsreformen 1968innebar en inriktning mot treämneskombinationer. () förslag innebär tvåämnestjänster för lärare i övningsämnen. Prop.1975/76:39 87 sådantatt, om det genomförs, av skolans lärartjänster kommer attinnefatta fackämnen. Därigenom sker en återgåiig till tvåäm-neskombinalioner iförhållande lill vad reform syftade till. För skolans inre arbete har beslut i frågorrörande grundutbildning av lärare avgörande betydelse. För att lösa problem iskolans arbete under del närmaste decenniet är däremot förändringar igrundutbildning och tjänstestruktur av mindre vikt. Av betydelse förämnesbredden hos lärarkåren är emellertid inte enbart grundutbildningensomfattning utan också den vidareutbildning som därefter äger rum. Denna harmycket stor omfattning. Vid tjänstledighet för studier erhåller lärare lön medB-avdrag under maximalt , såvida arbetsgivarenflnner studierna angelägna från tjänslesynpunkt. Utöver detta dagantal erhållslöneförmåner dels vid genomgäng av speciallärarutbildning, dels för vissastudier i anslutning till införandet av Lgr 69. visar all de studier som kunde leda till vidgadkompetens, utgjorde 34 96. Fördjupning i det egna ämnet är dominerande syftemed studie-tjänstledigheten och omfattar av samtliga ledigheter förämneslärargruppen. En precisering av begreppet "angelägna fråntjänstesynpunkt" bör därför ske så all det för lärare, förordnade vidgrundskolan, klart framgår att vidgad kompelens bör eftersträvas. Del ärangelägel att denna fråga beaktas i kommande avtalsförhandlingar. Läraranlalel per elev på högstadiet kan minskasgenom att lärare i ökad utsträckning tjänstgör i ämnen som inte ingår itjänstekombinationen eller utbildningen. Formellt föreligger skyldighet tilldelta (skolförordningen 14 kap. 9 S)i "om läraren kan anses haförutsättningar att meddela sådan undervisning och om det erfordras". Inom skolberedningen diskuterades i deltasammanhang de vidareutbildade folkskollärarnas roll (SOU I96li30 s. 460). SIAvisar på att i genomsnitt undervisar adjunkterna i 2,5 ämnen medan devidareutbildade folkskollärarna undervisar i 2,2 ämnen. Uteslutsspecialklasserna ändras antalet för vidareutbildade folkskollärare till 2,4.Inga påfallande skillnader fanns således mellan kategorierna när del gälldeantal undervisningsämnen. Skolbered-ningens syften har inte förverkligats idelta avseende. Trots alt gruppen vidareutbildade folkskollärare svarar för ca40 % av ijänsleunderlaget har ämneslärarsystemel snarare blivit ytteriigarebefäst. Utredningen förutsätter alt undervisning i andra äntjänstens ämnen även i fortsättningen skall komma i fråga enligtskolförordningen 14 kap. ; för att på frivillig väg bredda tjänstgöringen isamma arbetsenhet. Utredningen konstaterar det otillfredsställande iatt antalet lärare och ämnen per elev är så stort. Antalet ämnen är f n. 16 iårskurs 7 och 8 och 18 i årskurs 9. Utredningen visar att orienteringsämnenareligionskunskap, samhällskunskap, historia, geografi, biologi, fysik och kemisom har 10 vtr i varie årskurs skulle kunna fördelas på stadiet så att endasttre av ämnena förekom i vae årskurs i stället för som sju. 1975/76:39 88 Utredningen visar hur man genom periodläsning ochen ramtimplan för hela stadiet kombinerat med resurstimmar i matematik ochengelska i stället för två kurser kan nedbringa lärarantalet till mindre änhälften. Utredningen anser det emellertid inte möjligt attutan omfattande försöksverksamhet ta ställning till en ny utformning avhögstadiets timplan. Men den finner det angelägel att man i det fortsattaläroplansarbetet tar okonventionella grepp för alt främja en utveckling motfärre lärare per elev. Del bör övervägas att ersätta uppdelningen på allmän ochsärskild kurs med resurstid. Utredningen konstaterar att liksom vid övergångenfrän lågstadiet lill mellanstadiet kan det underiätta kontakten mellan lärareoch elev om mottagande lärare besöker årskurs 6 våren före stadiebytet. Stadieövergripande tjänstgöring kan även vidövergången mellanstadiet -högstadiet bidra till ökad kontinuitet i kontakternamellan lärare och eleven För att högstadiets personal snabbt skall lärakänna eleverna i åk 7 är det betydelsefullt alt man för del av den informationsom samlats under elevernas tidigare skolgång. De dokument som finns att tillgå då eleven börjarpå högstadiet kan vara betygsjournaler, elevkort, syo-handlingar, hälsokortsaml elevakter rörande skolsvårigheter. Utredningen formulerar följande regler föröverförandet av uppgifter om eleverna från mellanstadiet till högstadiet:Eleverna bör redan på mellanstadiet informeras om och ha tillfälle attdiskutera det utbyte av upplysningar om dem som bör ske vid övergången tillhögstadiet. Redan före höstterminens början i årskurs 7 bör enkonferens anordnas med avlämnande och mottagande studieledare. Därvid lämnassådana fakta som den mottagande personalen måste känna till redan frånterminens början t. ex. uppgifter om elevernas eventuella sjukdomar, handikapp,speciella familjeförhållanden etc. Vid denna konferens kan det vara nödvändigtalt olika elevvårdsfunktionärer är närvarande föratt data i exempelvishälsokort och elevakter skall kunna utnyttjas. Del ankommer på mottagande sludieledareatt föra erhållna upplysningar vidare till berörd personal. En tid in på höstterminen i årskurs 7 anordnas enny konferens med studieledarna då övrig information av betydelse överiämnas ochställs i relation till de iakttagelser som de nya lärarna hunnit göra sedanterminens början. Den information som förmedlas mellan stadierna börså långt möjligt vara muntlig. Det måste sedan ankomma på den enskilde att görade anteckningar som vederbörande anser nödvändiga för det egna arbetet. SÖ liksom länsskolnämnderna delar i principuppfattningen om olika elevsvårigheter som utredningen diskuterar. Prop.1975/76:39 89 SÖ anser att det nuvarande lillvalssystemel intehar slagit väl ut, eftersom ämnena ekonomi, konst och teknik, istorutsträckning kommit all utgöra ett negativt val för svårmotiverade elever.Dessutom är tillvalet utomordentligt könsbundel. SÖ följer utvecklingen avlillvalssystemel som man anser bör bli föremål för en översyn. Det finns starkamotiv fören förändring av innehållet i obligatoriska ämnen. SÖ är av denuppfattningen att en ökning av laborativa och praktiska inslag i olika ämnenkan komma att nödvändiggöra en stofföegränsning, eftersom ett mer laborativtarbetssätt i de traditionellt teoretiska ämnena oftast kräver mera tid än rentteoretisk undervisning. SÖ anser således att en tyngdpunktsförskjutning avinnehållet i vissa ämnen - kanske också en översyn av timplanerna - kanerfordras för att minska överteoretiseringen. En förändring av arbetssättet iskilda ämnen är angelägen.