prop · FZ03150 · 1975-12-31 00:00:00 — () framhåller att de sammanhållna kalkyler övertänkbara alternativ för samhällets utveckling som utredningen redovisar är avvärde som utgångspunkt för planeringen av skolväsendets framtida inriktning.Inget remissorgan anför kritiska synpunkter på denna uppläggning avutredningens analyser. uttrycker sin tUlfredsställdse med det sätt som arbetet medlångtidsutredningen nu bedrivs på och den strävan att åskådliggöra alternativautvecklingsmöjligheter som präglar utredningen. Den ger ett bra underlag förden politiska debatten om den framtida utvecklingen. Landsorganisationeni (LO) anser i sitt yttrande att bristen på politisk förankring avmålsättningar och val mellan alternativa utvecklingslinjer är en svaghet iutredningens arbetsmetod. LO har tidigare framfört dessa synpunkter, bl. a. iremissvaret över den förra långtidsutredningen. Även om bristen enligt LO:suppfattning mildras av att sysselsättningsutredningen delvis fyllerde funktioner som avses, anser LO att de synpunkter som tidigare framfördesfortfarande är aktueUa. LO betonar vikten av att en mer utvecklad samordningmellan långtidsutredningen och sysselsättningsutredningen kommer tUl stånd införsysselsättningsutredningens slutbetänkande och avstämningen av 1975 årslångtidsutredning. Statskontoretförordar ett utbyggt samarbete med vissa andra forsk nings- och utredningsorgan beträffande analyserna av de mer lång siktiga utvecklingstendenserna. Kommande långtidsutredningar skulle på ett systematiskt sätt presentera alternativa, "breda"beskrivningar över framtiden i och utlandet. Utredningens insats skulle dock inskränkas tiU en redigering av olika tillgängliga bUder av alternativa ut vecklingslinjer vUka tagits fram av andra institutioner, t. ex. sekretaria tet för framtidsstudier, kommittéväsendet och olika internationella forskningsorgan. Ett sådant komplement till LU:s femåriga och rent ekonomiska bedömningar skulle enligt statskontoret stärka utredningens roll som katalysator för en omfattande diskussion av altemativa utveck lingsvägar. har av LO berettstUlfälle att inkomma med synpunkter på LU 75. Beträffande sysselsättningsmålethar förbundet med tiUfredsställdse noterat att utredningen understryker attförutsättningen är full sysselsättning och fullt kapacitetsutnyttjande och attdet uttryckligt sägs ifrån att man inte studerat något altemativ där problemetmed utrikesbalansen löses genom en deflationistisk, efterfrågedämpande politik. Riksbanksfullmäktigebetonar att den ekonomiska politiken måste inriktas på att förbättra vårakostnadsrelationer gentemot omvärlden för att inte målet om full sysselsättningskall komma i fara. KFbetonar starkt nödvändigheten av att samhället fortsätter att vidta åtgärderför att underlätta för dem som så önskar att söka sig tUl förvärvslivet. Dettager förutom höjd levnadsstandard en socialt önskad valfrihet. I konsekvenshärmed betonar KF vikten av uppställda delmål inom den fulla sysselsättningensram bl. a. avseende kvinnornas förvärvsarbete och den regionala fördelningenav sysselsättningen. Socialstyrelsenanser att innehållet i utredningens mål full sysselsättning inte är heltpreciserat. Detta mål har analyserats och preciserats längre isyssdsättningsutredningen där det övergripande målet är arbete åt alla.Långtidsutredningen har, enligt vad anför, en i huvudsak passivinställning tUl det sysselsättningsmål som är dess utgångspunkt.Tjänstemännens centralorganisation () hävdar att långtidsutredningen sersysselsättningen som en resurs eller produktionsfaktor vars tiUgång bestämmermöjlighetema alt uppnå ett visst produktionsresultat. Denna typ av i och försig intressanta beräkningar kan dock ej tas som utgångspunkt för en bedömningav den ekonomiska utvecklingens sociala innehåll, där sysselsättningsfrågornaspelar en central roll. t. ex., vill främst sesysselsättningsfrågorna från den enskUdes synvinkel och framhåUer inte baraarbetet som ett sätt att uppnå en viss materiell standard utan också attarbetet har ett egenvärde i det att det formar och bestämmer en stor del avindividens livsbetingelser. Det kan dock enligt TCO:s mening vara motiveratatt se utredningarna som kompletterande varandra. Utredningens målsättning att balans i transaktionerna medomvärlden skall vara uppnådd 1980 stöds uttalat av flera remissinstanser.Riksbanksfullmäktige understryker vikten av att balanstidpunkten vidplanläggningen av den långsiktiga politiken inte förläggs till efter 1980. Ensenardäggning skulle starkt försämra den framtida beredskapen inför oförutseddahändelser på det internationella planet av den typ som inträffade under hösten1973. Om problemlösningen hänskjuts kan detta medföra att detvalutapolitiska handlingsutrymmet vid oförutsedda händelser begränsas så attmålet om den fulla sysselsättningen äventyras. EnligtTCO innebär främst den utiändska skuldsättningen ett allvar-. 1975/76:150 6 ligtproblem för den svenska ekonomin och den ekonomiska poUtiken bör inriktas på ennedtrappning av denna skuld. KFanser att strävan att nå balans 1980 bör uppfattas som ett riktmärke för detekonomisk-politiska handlandet och inte som ett ovUl-korligt krav. KF betonarvidare det angelägna i att politiken för att nå extern balans utformas så attingrepp av typ kvantitativa regleringar eller devalveringar kan undvikas.EnUgt LO:s mening kan vissa antaganden i utredrungens kalkyler avbytesbalansens utveckling ifrågasättas. Totalt blir dock de krav som kommeratt ställas på exporten av den storleksordning som utredningen anger.FöljaktUgen finns det enligt LO:s mening ändå goda skäl för utredningensrekommendation att exportkapaciteten bör byggas ut så att långsiktig balansskaU kunna uppnås. Om det sker med något års förskjutning i ena eller andrariktningen har föga betydelse om bara utvecklingstendenserna är deeftersträvade. Bankföreningenanser det ingalunda självklart att jämvikt i utrikes-betaliungama skall uppnåsså snart som möjligt eller att måste amortera sin utlandsskuld.Det synes i stäUet naturligt att göra balansmålet (och därmed den utländskaupplåningen) beroende av konjunktumtvecklingen och dess inverkan på den yttrebalansen och sysselsättningen. Liknande synpunkter anför SAF/SI i sitt gemensammayttrande. De senare organisationerna tillägger vidare att, i den månkonjunktumtvecklingen innebär otillräcklig efterfrågan för att upprätthåUa ettrimligt högt kapacitetsutnyttjande och en låg arbetslöshet, utrymmet förutiändsk upplåning bör kunna tänjas högst betydligt. anser att det vore önskvärt om balans iutrikesbetalningarna kunde uppnås 1980 men delar inte vad man uppfattar somutredningens optimism om att så skulle kunna bli faUet. /SR redovisar isitt yttrande vissa beräkningar av ett senareläg-gande tUl 1985 av tidpunktenför uppnåendet av extern balans. Utredningen har enligt /SR överdrivitfarhågoma av en sådan förskjutning av tidpunkten för extern balans. Statskontoretanser att mot bakgrund av den centrala betydelse som bytesbalansmålet givits ilångtidsutredningens bedömningar borde ett eller flera alternativ för ettsenare återstäUande av bytesbalansen ha prövats. En sådan känslighetsanalysvore motiverad inte bara från principiella synpunkter utan skulle sannoliktäven ha stor betydelse i den allmänna ekonomisk-politiska debatten. Prisutvecklingen.I fråga om prisutvecklingen understryker ,och KF betydelsen av att en låg prisökningstakt är ettcentralt mål för den ekonomiska poUtiken. KF framhåUer att en rimligprisutveckling är en förutsättning för en realistisk framtidsplanering försåväl företag som enskilda hushåll. socialasynpunkter är det viktigt att prispolitiken förhindrar mer betydandeöverflyttningar av realvärden från sparare tUl låntagare. KF anser att LU:santagande om en årlig prisökning om ställermycket stora krav på den ekonomiska politiken för att vara realistiskt. Enlångsiktig ekonomisk politik måste i första hand verka genom åtgärder somsyftar till att dämpa kostnadsutvecklingen. KF anser att prisregleringar avolika slag bör undvikas. Om de ändå måste tillgripas bör de utgöra kortvarigapunktinsatser. /SRär mer pessimistisk än långtidsutredningen i fråga om den inhemskaprisutvecklingen. Vid övergången till en lägre prisstegrmgstakt har man attkämpa mot alla eftersläpningseffekter som ligger kvar perioderoch som via kompensationskrav eller förväntningar tenderar att konserverainflationstakten. När denna övergång dessutom sammanfaller med en relativtlångsam tillväxt i produktiviteten skärps dessa problem ytterligare. Därigenomframstår utredningens antagande om en inhemsk prisstegringstakt på perår som alltför optimistiskt. Samma bedömning beträffande utredningensantagande om prisutvecklingen görs också av bl. a. kommerskollegium,, och . Ytterligare synpunkter påutredningens antaganden om prisutvecklingen redovisas i avsnittet om denfinansiella utvecklingen. anser att LU:s definition av målet jämnareinkomstförddrung är alltför opreciserad. I utredningen diskuterassysselsättningens utjämnande effekt på inkomstfördelningen. Någonambitionsnivå för detta mål anges emellertid inte. Inte heller belyses vilkenstrukturomdaning som krävs för att nå utredningens mål. Den jämnareinkomstfördelningen bör enligt också gälla dem som lämnatproduktionen. Successiva standardförbättringar bör ske genom bl. Äventillväxtmålet behandlas av vissa remissinstanser. KF finner det väsentligt attdiskussionen i LU 75 kring målet ekonomisk tillväxt har vidgats till att avseen socialt och miljömässigt balanserad framstegstakt, som undviker att skapa denegativa effekter man förknippat med tillväxtprocessen. KF anser även att enekonomisk politik som syftar till att stimulera den ekonomiska tiUväxten måsteinriktas på att fördela de ekonomiska resursema så att en jämnareinkomstfördelning uppnås. LOmenar att ekonomisk tiUväxt är nödvändig för att lösa de många olika problem vinu står inför, inte minst de av stabiliserings- och fördel-ningspolitisk natur.Men dessa problem kan och får inte lösas med en tillväxt vilken som helst. Deväxande behoven i de rika samhällena är i stort sett socialt bestämda. Densnedhet i behovsstrukturen som uppstår genom reklamens inverkan måstemotverkas. En starkare opinion måste enligt LO:s mening skapas för denkollektiva produktionen som tillgo- 1975/76:150 8 doserbehov av kultur, service, utbildnmg och vård m. m. Liknande synpunkter framförSocialdemokratiska kvinnoförbundet i sitt yttrande. Flera remissinstanser kommenterar utredningens analyser av målsambanden.RRV menar att utredningen särskilt framhåUer hur uppfyllandet av deekonomisk-politiska målen kan samverka. Det kan emellertid uppstå situationerdå en strävan att uppfylla ett eller flera mål direkt motverkar möjligheternaatt uppnå andra mål. Eftersom det sannolikt är graden av måluppfyllelse snarareän valet av mål som kan ge upphov till meningsmotsättningar hade det varitvärdefullt om utredningen något utförligare kunnat redovisa målkonflikterna.SAF/SI framför i sitt gemensamma yttrande att det finns viktiga inbördes sambandmellan problem som gäller arbetsmarknad, produktivitet m. m. och som bör tasfram i en öppen analys när utredningen genomförs som en altemativdiskussion.Detsamma gäUer exempelvis de skiUnader som kan finnas i investeringsbehovmellan de olika alternativen. Utredningens synpunkter på svårigheterna attange tillförlitliga samband mellan olika variabler gäller inte med samma tyngdnär problemet är att analysera skiUnader mellan alternativautvecklingsförlopp. /SRdelar utredningens bedömning att de problem som den an-lyserar gäller en förflertalet människor central dd av välfärdsupplevelsen även om dessa kalkylerför den ekonomiska utvecklingen inte utan vidare kan generaliseras till ettmera totalt välfärdsperspektiv. kommentar till dennaaspekt av utredningens analyser är att begränsningen av analysen till deekonomiska förhållandena i samhället leder till motsvarande begränsningar iräckvidden hos de resultat och slutsatser utredningen kommer fram till.Socialstyrelsen anser att utredningens målformulering och avgränsning avplaneringsproblemen utesluter viktiga frågor som rör välfärden ochfördelningen av denna. Exempelvis framstår avvägningarna mellan tillväxtmåletoch målet om balanserad social och miljömässig framstegstakt som oklara. Enmer fullständig analys krävs av konflikter mellan dels de olika övergripandemålen för den ekonomiska politiken, dels de ekonomisk-politiska målen och andravälfärdsmål. Härigenom skulle man kunna pröva förutsättningarna attförverkliga målen i de fall de står i konflikt med varandra. LOanser att betoningen av de övergripande ekonomisk-politiska målen och medlen ianalyserna innebär att en lång rad av andra politiskt och socialt viktigafrågor kommer att ligga utanför utredningens arbetsområde. I de fall dessaåterverkar på den ekonomiska utvecklingen har visserligen särskildafömtsättningar och antaganden gjorts av utredningen men de är enligt LO:smening tämligen löst påklistrade och blir därför inte operativa igmndanalysen. Även om den nu föreliggande utredningen liksom den närmastföregående i hög grad stäUer tUlväxtmöjlig- heternaoch bytesbalansproblemen i centmm så har dock diskussionerna om olikaalternativ för resursfördelningen fått en centralare plats. Därmed ges ettvisst utrymme för en diskussion i kvalitativa termer. I den mån utredningensantagande om en lägre produktivitetsstegringstakt framöver är ett uttryck föromställningar som de omfattande arbetslivsreformerna nödvändiggör är den ettuttryck för hänsyn till kvalitativa målsättningar. TCO,m. fl. remissorgan anser att LU 75 mycket litet diskuterarförutsättningarna att åstadkomma de olika ekonomisk-politiska helhetslösningarsom redovisas i utredningen. Sålunda behandlas exempelvis förutsättningarna förolika handlingslinjers förenlighet med full sysselsättning mycket litet. Ettannat område som diskuteras förhållandevis knapphändigt är skattepolitiken.Också /SR anser att skatteutvecklingen borde kunnat diskuteras i merkonkreta termer. Detta gäller även investeringarnas självfinansiering och andrakänsliga frågeställningar såsom reallöneutvecklingen för de nu aktivalöntagama. Denmetod som använts långtidsutredning innebär i korthet att man förvarje kombination av givna ekonomisk-politiska mål erhåller en konsistentutvecklingsbild för samhällsekonomin. Med utgångspunkt i de övergripandeekonomisk-politiska målen har i LU 75 perioden 19751980 analyserats i form avfyra altemativa utvecldings-linjer utan inbördes rangordning. Syftet med dennauppläggning har varit att åskådliggöra de valmöjligheter samhäUet har då detgäller utformningen av den ekonomiska politiken. Den ekonomiska modell somursprungligen utarbetades i samband med LU 70 är ett viktigt hjälpmedel i dessaberäkningar. I två väsentliga avseenden har modellen förändrats i jämförelsemed den som tillämpades vid LU 70. I den nu föreliggande versionen läggs iförväg beräknade alternativ för den privata konsumtionen in i modellen,varefter modeUen beräknar utrymmet för de offentliga verksamheterna underförutsättning av bl. a. full sysselsättning och extern balans. I den tidigareversionen lade man i stäUet in vissa på förhand givna värden för de offentligaverksamhetema. I gengäld fick då den privata konsumtionen anpassa sig så att deangivna målen uppfylldes. Denandra större förändring som genomförts är att den ursprungligen reala modellenkompletterats med en modell för beräkning av utvecklingen i löpande priser.Man kan härigenom få ett visst grepp om den pris- och kostnadsutveckling somföljer äv en viss utveckling för den Prop.1975/76:150 10 Vidare kan en mera fullständig finansiell analys utföras. Bristerna i detstatistiska underlaget och den allmänna prognososäkerheten medför att desiffermässiga preciseringarna har en betydande osäkerhet. De begränsningar somföljer av de statistiska konventionerna-för mätning av BNP, t. ex. beträffandeantagandet om oförändrad produktivitet inom offentlig tjänsteproduktion,kvarstår givetvis oförändrade. Även om utredningen haft ambitionen att sålångt som möjUgt precisera innebörd och konsekvenser av olikautvecklingsalternativ måste prognosemas osäkerhet anses vara minst lika storsom I tidigare utredningar. Sompåpekas i avsnittet om långtidsutredningens ställning och politiskautgångspunkter framhåUer många remissorgan det värdefuUa i att LU 75 redovisaraltemativ för ekonomins utveckling fram tUl 1980. KF betonar önskvärdheten avatt det inför kommande långtidsutredningar sker en ytterligare utveckling vadgäUer alternativa kalkyler. Samtliga alternativ behöver dock ej vara sågenomarbetade som utredningens fyra kalkyler. I många fall kan det enligtförbundets mening vara tiUräckligt med grövre känslighetsanalyser av effekternaav förändringar i olika antaganden. LångtidsutredningensmodeUutvecklingsarbete kommenteras av vissa remissmstanser. KF framhållervärdet av att de reala modellerna kompletterats med beräkningar i löpandepriser, varigenom kunskapen om effekterna av olika pris- ochkostnadsutvecklingar ökats. Landstingsförbundetmenar att det är betänkligt att som i LU 75 bestämma utrymmet för denoffentliga sektorn residualt. Inom flera av sektorns verksamhetsområden arbetarman med relativt fasta planer som kan sträcka sig framåt i tiden.Förbimdsstyrdsen anser dock att tiUvägagångssättet av beräkningstekniska skälfår anses godtagbart när det gäUer att forma alternativ för resursfördelningeni stort mellan privat och offentlig konsumtion. har avuniversitetskanslersämbetet (UKÄ) beretts tiUfälle yttra sig över LU 75.Universitetet anser det otillfredsställande att lägga givna värden för denprivata konsumtionen som utgångspunkt för beräkningarna. Utvecklingen fördenna variabel borde komma fram som ett resultat av modeU-kalkylema.Universitetet hävdar i yttrandet också att bl. a. en klar distinktion mellanvad som är endogena och exogena storheter i beräkningarna saknas. hävdar att omständigheten att man av "statistiska skäl"mäter den offentliga sektorns produktion via kostnaderna är av mindrebetydelse om denna produktion utgör en begrän- saddel av totalproduktionen. När den offentliga konsumtionen växer lederförfaringssättet emellertid till allvarliga cirkelresonemang. Förbundet menaratt t. ex. de av brottslighetens ökning orsakade lönekostnads-ökningarna inteutgör något välkommet bidrag till bruttonationalprodukten. UKÄ anför attenligt utredningens alternativa kalkyler är totalproduktionens (BNP:s)utveckling beroende av om man lägger tonvikten på tUlväxt av den privatakonsumtionen eUer på den offentiiga sektorn. Utredningens kalkyler byggeremellertid på förutsättningen att den offentiiga tjänsteproduktionen skulle haen låg produktivitetsutveckling, något som enligt UKÄ inte nödvändigtvis måstevara faUet. () framhåller vikten av att frågor ombl. a. den offentliga konsumtionens fördelningseffekter bör ägnas ökad uppmärksamhetmom forskning och utredningsarbete. LRF understryker vikten av att beslut omoffentlig konsumtionsökning ej fattas utan ett kritiskt granskande av bl. Vissa remissinstanseranger preciserade önskemål beträffande framtida långtidsutredningar. KFframhåUer att det skulle vara av stort värde bl. a. för näringslivets planeringom långtidsutredningama fortsättnuigsvis kunde utarbetas . Avarbetsmässiga skäl är det.dock förståeligt om utrednmgarna ej genomförsi full utsträckning. Med hjälp av den ekonometriska modellen borde dock en meröversiktlig avstämning och framräkning kunna göras. Också LO framföratt LU bör göras tUl en milande femårsbedömning. Statens naturvårdsverkframhåller att ambitionsnivån i kommande långtidsutredningar måste höjas bl. a.när det gäller analyser av miljöpåverkan och konse- . kvenser imiljöförbättrande hänseende av olika stora satsningar på miljövård. Det kanIfrågasättas om inte vissa begränsade studier i detta hänseende med anknytningtill de olika alternativen i LU 75 bör genomföras redan i samband medrevideringen av utredningen. Verket anser att utredningens Inriktning på attenbart analysera de ekonomiska förhållandena i samhäUet bör vidgas tUl att ikommande långtidsutredningar omfatta bl. a. samband mellan produktionssystemetoch det ekologiska systemet. Fleraremissinstanser kommenterar behandlingen av konjunkturförhållandena i anser, att det faktum att utredningen arbetat med normalårsbegreppsom bas för kalkylerna och vidare bortsett från konjukturförloppet underperioden, försvårar en praktisk tillämpning av modeUen. Konjunkturförloppet ärav stor betydelse för att bedöma möjligheterna att uppnå bytesbalansmålet ochde krav som kommer att stäUas på kreditmarknaden och de intemationellakapi-talrördsema. SAF/SI framhåller i sitt gemensamma yttrande att den periodpå som analysen omspänner är så kort att man inte utan att förloraganska mycket av realism kan bortse från den förväntade konjunkturutvecklingen. En önskvärd vidareutveckling av utredningarna 1975/76:150 12 voredärför att konjunkturanpassade prognoser infördes som komplement tUl detrendinriktade alternativen. Också KF framhåller det angelägna i att kommandelångtidsutredningar utarbetar bedömningar av konjunkturutvecklingen . Ett sådant underlag förbättrar möjligheterna att på företagstuvå styrainvesteringarna så att produktionskapaciteten över tiden utvecklas ochutnyttjas optimalt, över huvud taget skuUe enligt KF:s mening analyser av denlångsiktiga konjunkturutvecklingen medverka tUl att företagens och därmedhela ekonomins konjunkturkänslighet minskar. Handlingsberedskapen i denekonomiska politiken skulle också ökas. LOkommenterar den justermg av export- och produktionsvärden tUl ennormal nivå som gjorts i LU 75. LO menar att dessa kalkyler i sinaförgreningar blir mycket svårgenomskådliga. Denna justering medför att det blirsvårt att på ett rättvisande sätt jämföra utredningens resultat med denfaktiska utvecklingen. LO anser vidare att en annan, mera lättbegripligpresentationsform, bör väljas vid ett kommande tillfälle, t. ex. genom valetav alternativa konjunkturantaganden för slutåret. KommerskoUegium inser attstarka beräkningstekniska skäl talar för att korrigerade värden böranvändas i LU:s beräkningar. Kollegiet finner dock att dettatillvägagångssätt kan innebära viss risk för feltolkningar. Faktiska ökningstalbehövs bl. a. när det gäller att bedöma rimligheten i de resultat utredningenkommit fram tUl. Vissaremissinstanser diskuterar statistikfrågor i anslutning tiU utredningensarbete. finner det klargörande att utredningen pekar på denosäkerhet som vidlåder det statistiska underlaget för beräkningama. RRVkommenterar utredningens analyser av inkomstfördelningens utveckling ochframhåller att det mot bakgrund av det mycket bristfälUga underlag som använtsär särskilt väsentligt att instmment skapas för att löpande mäta denekonomiska levnadsstandardens fördelning. Statistiskacentralbyrån (SCB), som svarat för en betydande del av bakgrundsmaterialet förutredningens analyser, pekar i sitt yttrande på aktuella förslag till årliguppföljning och utvärdering av länsplaneringen med avstämning mot förekommandeprognosarbete på central nivå samt statens industriverks planer på att utarbetaplaner över industribranschernas utveckling på riksnivå vUka rullas årligen.Ett genomförande av sådana förslag och planer ställer delvis nya krav påinformationsunderlaget, särskilt beträffande kopplingen av innehållet ilöpande och in-termittenta undersökningar. Enligt SCB bör ett utredningsarbetepåbörjas med syfte att klargöra hur aktualisering av underlaget skall ske fördels sådana nya planerings- och utredningsformer som skall stämmas av motlångtidsutredningen, dels långtidsutredningen i sig. En andra uppgift för ensådan utredning bör vara att behandla de metodfrågor som sammanhänger medinhämtandet av planinformation på medellång sikt frånföretagen och försöken att stämma av resultaten mellan långtidsutredningen ochlänsplaneringen. Utredningenskiljer mellan utvecklingen av potentiell och faktisk bmttonationalprodukt.Tillväxten i potentiell bruttonationalprodukt förefaller ha minskat något inomOECD-länderna första hälft.