prop · FZ03197 · 1975-12-31 00:00:00 — Hel sjukpenning frånYFL utges enligt praxis redan vid en 75-procenlig nedsättning avförvärvsförmågan, 1 enlighel med grundsatsen, om 100 96 kompensation skall helsjukpenning för dag utgöra 1/365 av sjukpenningunderiaget, Nedsättningen avden försäkrades förvärvsförmåga får i princip bedömas enligt reglerna i 4 kap. Omifrågavarande sjukpenning från arbetsskadeförsäkringen utgår medfolkpension före den allmänna pensionsåldern, bör med hänsyn lill denlOO-procenliga kompensationsnivån extra avdrag vid inkomsttaxering inte medgesautomatiskt enligt 50 S 2 mom, fjärde styckei kommunalskattelagen (1928:370),Har inkomsttagaren faktiska utgifter på grund av sjukdom, handikapp ellerliknande, bör givetvis extra avdrag kunna medges enligt vanliga regler, Enligl30 S YFL kan sjukpenning och livränla till utländsk medborgare som inle ärbosatt här i riket bytas ut mot ett engångsbelopp motsvarande högst 50 ochminst 20 96 av ersättningens kapitalvärde. Någol utbyte med lillämpning avdenna beslämmelse har aldrig ägt rum. Bestämmelsen har inle förts över till dennya lagen. 1975/76:197 5 Somhar anförts i den allmänna motiveringen skall sjukpenning från arbetsskadeförsäkringeni princip beräknas på den försäkrades sjukpenninggrundande inkomst enligt AFL.Därigenom vinner man bl, a. att underiagel kan ökas i takt medlöneutvecklingen, Idenna paragraf anges närmare hur sjukpenningunderiaget skall beräknas för olikakalegorier försäkrade. Huvudprincipen är all den sjukpenninggrundandeinkomsten enligt AFL skall läggas lill grund eller, om sådan inkomst inle harfastställts, den inkomst som skulle ha utgjort sjukpenninggrundande inkomst.Som har framhållits tidigare skall ersättningsunderiagel alltid beräknas till4 , även om årsinkomsten inte uppgår till detta belopp. Denna regel harangetts i punkt 2, Någon motsvarande föreskrift har inle tagits in i punkt 1,eftersom en arbetstagare enligt 3 kap, I S AFL är sjukpenningförsäkrad baraunder den förutsättningen att han har en sjukpenninggrundande inkomst på minst4 . För studerande som omfattas av arbelsskadeförsäkringen föreslås ipunkt 3 att sjukpenningen skall beräknas på samma underlag som skall gälla förberäkning av livränla enligl 4 kap. Detbeloppstak för ersältningsunderlaget som har föreskrivits i paragrafens sistastycke överensstämmer med det som gäller inom den allmänna sjukförsäkringen.Det skall beräknas efter basbeloppet vid ersättningsårels början, Omlivränla ulgår på grund av en yrkesskada och yrkesskadan på nytt medför sjukdomsom grundar rätt till sjukpenning, far enligl 16 S YFL den skadade inle uppbäralivränian . Av den föreslagna principen om 100 96kompensation för inkomstföriust på grund av arbetsskada följer alt den som pånytt blir sjuk på grund av en arbetsskada och därigenom går miste om inkomstsom han förvärvar genom sin reslarbetsförmåga bör fa ersättning frånarbelsskadeförsäkringen även för denna förlust. Livräntan bör därför fortsättaatt utgå och kompletteras med sjukpenning från arbelsskadeförsäkringen beräknadpå den sjukpenninggrundande inkomst som finns fastställd förrestarbetsförmågan och som också används för beräkning av sjukpenning vid annansjukdom. Är livräntetagaren inte sjukpenningförsäkrad när sjukdomen inträffar,bör sjukpenningen grundas på den inkomst som skulle ha utgjortsjukpenninggrundande inkomst för honom, om han hade varil sjukpenningförsäkrad.Sjukdomen får i dessa fall jämställas med arbetsskada vid tillämpning av 7 S-Är livräntan grundad på helt bortfall av arbetsförmågan, skall den försäkradeanses sakna reslarbetsförmåga. 1975/76:197 96 Dennabestämmelse saknar motsvarighet i YFL. Efter lagändringar åren 1973 och 1974ersätter den allmänna sjukförsäkringen vård hos privatpraktiserande läkareeller tandläkare endasl om den lämnas av någon som är ansluten lillförsäkringen. Anslutningen av läkare och landläkare är nästan total men alUjämtfinns del läkare eller tandläkare som är verksamma uianför försäkringen.Ersättning för vård hosansluten privatpraktikerärliksom inom den offentligavården reglerad i en bindande taxa. Någramedicinska eller odontologiska skäl för att vård i arbetsskadefallen skallsökas hos läkare eller tandläkare som slår utanför den allmänna försäkringentorde inle föreligga, I denna paragraf har därför i överensstämmelse med 2 kap,2 och 3 SS AFL efter förslag av yrkesskadeförsäkringskommittén tagits in enbeslämmelse av innebörd alt sådan ersättning för arbetsskada ges endast närvården har lämnats inom den offentliga vården eller av läkare eller tandläkaresom är ansluten till den allmänna sjukförsäkringen. Bestämmelsernai 11 och 12 SS YFL om ersättning för resekostnader i samband med vård harsammanförts i denna paragraf Även ersättning för resekostnader i samband medutprovning och anskaffning av särskilda hjälpmedel har i praxisansetts kunnauiges från yrkesskadeförsäkringen. Denna praxis lagfästs i förevarande paragrafMotsvarande ersäliningsrätt gäller inom den allmänna sjukförsäkringen fr. o. m.den . ErsäUning vid bestående nedsättning av arbetsförmågan Dådet akuta sjukdomstillståndet har upphört skall livränta avlösa sjukpenningsåsom ersättning för inkomstföriust. Beträffande tidpunkten närsjukdomstillståndet skall anses upphöra föreslås ingen ändring gentemot nuvarandepraxis. Som framgått av 3 kap, 7 S föreslås livränta kunna utgå somden försäkrade på grund av sjukdomsrecidiv uppbär sjukpenning beräknad pårestarbetsförmågan. De nedre gränserna för livränta har behandlals i denallmänna motiveringen (avsnitl 6.5.4). 1andra slycket har tagits in en motsvarighet lill regeln i 10 S andra stycketYFL om sammanläggning av olika skador vid bedömning av rälten till livränlaenligt minimiregeln. Vadsom har anförts i kommentaren till 3 kap. 5 S om extra avdrag vid inkomsttaxeringenbör gälla även när livränla utgår med folkpension före den allmännapensionsåldern. 1975/76:197 97 Paragrafenanger principen för livräntans bestämmande och ersätter delar av 16S YFL. Idenna paragraf kommer arbetsskadeförsäkringens ekonomiska invaliditetsbegrepptill uttryck. Samma principer för invalidiieisbedömningen som gäller inom denallmänna försäkringen skall tillämpas inom arbetsskadeförsäkringen. Paragrafenhar därför utformats i nära anslutning till bestämmelserna i 7 kap. 3 § AFL. Förstastycket anger som en huvudregel att livräntan skall upphöra vid den normalapensionsåldern . Iandra stycket ges en garantiregel enligt vilken livränta kan utgå även därefteri den mån den försäkrade inte har rätt till ålderspension enligt AFL ellerutiändsk socialförsäkringslagstiftning med belopp som motsvarar 65 96 avlivräntebeloppet, dvs. av den bruttolivränta som den försäkrade dessförinnanhar haft rätt till föreeventudl samordning med förtidspension enligt 6 kap. IS. Skulle ålderspensionen inle nå upp till den föreskrivna garantinivån, skallarbetsskadeförsäkringen alltså täcka skillnaden. Den inkomstprövadepensionsförmånen kommunalt bostadstillägg bör inte påverka livränian utan istället bestämmas av storieken av livräntan och ev. andra inkomster. Förtidaeller uppskjutet uttag av ålderspension bör givelvis inte kunna påverkalivräntans storlek enligt garantiregeln. 1 paragrafens tredje stycke har därförföreskrivits att garaniiregdn i sådana fall alltid skall tillämpas som om helålderspension hade bonat utgå fr. o. m, 65-årsmånaden, Huvudregelnför livränleunderlaget anges i förevarande paragraf och överensstämmer medhuvudregeln för sjukpenningunderlag i 3 kap, 6 S, Eftersom livräntan grundaspå ett i princip livsvarigt underiag bör avsteg kunna göras från en felaktigsjukpenninggrundande inkomst. En regel härom har tagits in i paragrafens andrapunkt. En anmäld inkomständring bör därvid kunna beaktas ulan hinderav i AFLföreskriven väntetid . Genom regeln bortfaller behov av rättelse avunderiagel sedan livräntan har börjat ulgå. Rättelse skall kunna ske i såvälhöjande som sänkande riktning, och det bör åligga allsjälvmant aktualisera denna fråga. 1975/76:197 98 Dennaparagraf tar liksom 3 kap, 6 S första stycket 2 sikte både på den som inte ärsjukförsäkrad enligt AFL och på den som väl är sjukförsäkrad men inlesjukpenningförsäkrad. Regeln innebär att livränleunderlaget även i dessa fallskall bestämmas med lillämpning av bestämmelserna om sjukpenninggrundandeinkomsl i AFL, Paragrafensyftar i första hand på sådana fall där den försäkrade har utsatts för skadatill följd av annat än olycksfall och lång lid har förftulit innan skadan visatsig. Om den försäkrades sjukpenninggrundande inkomst dålivräntan skall ulgå har minskat på grund av all hans arbetsförmåga haravtagit, bör möjlighet finnas att besiämma livräntan på grundval av den högre mkomstsom kan anses skälig. Enligt11 kap, 7 S AFL kan den försäkrade göra undantag från ATP såvitt avser inkomstav annat förvärvsarbete än anställning. Undantagandet medföralt denna inkomstenligl 3 kap, 2 S AFL inte skall beaktas vid fastställande av sjukpenninggrundandeinkomst. Denskulle således inte heller kunna ingå i livränleunderiaget. Eftersom syftet medarbetsskadeförsäkringens sjukpenning- och livränteförmåner är att gottgöra denskadade förden inkomstföriust som har uppkommit genom arbetsskadan, bör allinkomstförlust som kan hänföras till skadan ersättas avarbetsskadeförsäkringen, 1 paragrafen föreslås därför att även sådan inkomstför vilken undanlag har gjorts enligt 11 kap. 7 S AFL skall medräknas ilivränleunderiaget. Genom 3 kap. 6 S förevarande lag får detta motsvarandetillämpning vid beräkning av sjukpenning, Enligl 9 S andra stycketYFL skall vid beräkning av den åriiga arbetsförtjänsten hushållsarbete ihemmei likställas med förvärvsarbete efter vad som prövas skäligt, om hushållsarbetethar hindrat den försäkrade från alt utföra förvärvsarbete i full utsträckning.Mot bakgrunden av samhällsutvecklingen efler YFL:s tillkomst, inte minst påarbetsmarknadsområdet, och då bestämmelsen har saknat större belydelsehar den i enlighet med kommitténs förslag inte förts över till den nya lagen. Detkan vidare nämnas att regler motsvarande vad som stadgas i 9 S andra stycketYFL angående värdet av förvärvsarbete för egen räkning och naturaförmåner finnsi 3 kap. 2 S AFL som anger grunderna för beräkning av sjukpenninggrundandeinkomst. Anledning har därför saknats att föra över YFLs regler härom till dennya lagen. 1975/76:197 99 9 och 10 SS Paragraferna,som föreskriver uppräkning av livränleunderiaget för yngrearbetsskadade, ersätter 9 S Iredje och fjärde styckena YFL och har berörts iden allmänna motiveringen (avsnitt 6,5,6), Liksomhittills skall enligt 10 S livränleunderiaget för elev utgöras av den inkomst han sannolikt skulle ha fått, om hanhade avbrutit studierna vid tiden för skadan och böoat förvärvsarbeta. Sakliganyheter är dds bestämmelsen att livränleunderiaget för tid efterutbildningstidens slut skall utgöras av den inkomst av förvärvsarbete som elevendå sannolikl skulle ha haft, om skadan inte hade inträffat, dvs, den normalabegynnelselönen inom det avsedda yrket, dels garantiregeln i andra slycket somtar sikte främst på den som inte utbildas till något bestämt yrke. Följandeexempel avser all belysa tillämpningen av bestämmelserna. Den försäkradesutbildning beräknas vara avslutad då han har fyllt . Han drabbas avarbetsskada under utbildningen . skall livränleunderiaget motsvara den inkomsl som han normaltskulle ha kunnat förvärva, om han hade avbrutit studierna vid liden för skadanoch förvärvsarbetat i stället. Vid den beräknade studietidens slut skalllivränleunderiaget motsvara den förvärvsinkomst som den försäkrade då sannoliktskulle ha haft, om han hade kunnat fullfölja utbildningen. Den försäkrade är då19 år. Då han fyller skall enligt 9S livränleunderiaget räknas upp så attdet för tiden utgörs av den sannolika inkomsten vid21 års ålder. Motsvarande uppräkning skall ske då den försäkrade fyller 25 år.Vid beräkningen måste beaktas de minimibelopp som anges i 10 S andra stycket. Häranges maximigränsen för livränleunderiaget. Gränsen har höjts från 5 till 7,5gånger basbeloppet. Regeln innebär en anpassning lill motsvarande regler inomAFL, Regeln innebär alt den som har en årsinkomst på t, ex, , och pågrund av en arbetsskada får sin förvärvsförmåga nedsatt så alt årsinkomstensjunker till , eller med 20 "n vid ett basbelopp av ,får en livränta som utgör 20 "" av , (7,5 gångerbasbeloppet) dvs. Detidsbegränsade livräntorna bör liksom f n, bli föremål för omprövning vidutgången av den bestämda ersättningsperioden. För alt livräntor som har fastställtsatt utgå tills vidare skall kunna omprövas måsle en ändring av betydelse haskett i de förhållanden som var avgörande för ersättnings- Prop.1975/76:197 100 beslutet.Som en riktpunkt vid bedömningen kan som yrkesskadeförsäkringskommittén harföreslagit lämpligen uppställas att omprövning skall ske, om inkomständringenuppgår till minst 1/20 av den åriiga inkomst av förvärvsarbete som denförsäkrade skulle ha uppnått om han inte blivit skadad. Enförutsättning för att livräntan skall höjas är att inkomstförsämringen harföranletts av arbetsskadan, t. ex. genom att denna har förvärrats ochytteriigare minskat den skadades arbetsförmåga. Om arbetsmarknadsmässigafaktorer eller andra omständigheter på arbetsplatsen som inle skulle ha drabbathonom som frisk har orsakat inkomstminskningen, får bedömningen ske efter deprinciper som har redovisats i den allmänna motiveringen (avsnitt 6.5.3). har framhållil finns det anledning att låta delvis andra synpunktergöra sig gällande vid ett beslut om höjning av livräntan än vid en minskning avdenna. Föranleder arbetsskadan ytteriigare inkomstminskning är det givetvis avväsenilig betydelse för den skadade med ett snabbt omprövningsbeslut för atthöja livränian. Vid sänkning eller upphörande av livräntan bör det finnas skälför antagande att inkomstökningen skall bli bestående. Det bör även beaktas allfarhågor för en minskning av livräntan i vissa fall kan motverka den skadadesrehabilitering. Försäkringskassanbör vara skyldig att när kassan får kännedom om in-komsländringar som kanföranleda omprövning ta initiativ till all sådan kommer till stånd. Genom denåriiga beräkningen av sjukpenninggrundande inkomsl får försäkringskassornamöjlighel lill en regelbunden uppföljning av åtskilliga livränteärenden. Delfår ankomma på alt utforma närmare anvisningar för ettlämpligt kontrollsystem. Somframgår av 6 kap. 2 S avses livräntan liksom vara anknuten tillbasbeloppet. Omlöneutvecklingen sker i annan takt än förändringar av basbeloppet, kommer deninkomst som den skadade kan uppnå med hjälp av sin återstående arbetsförmågaatt förändras i annan takt än den inkomst som har lagts till grund förlivräntan. Någon anledning att av detta skäl ompröva livräntan föreligger inte. Paragrafensom handlarom begravningshjälp motsvarar 19 S YFL. har framgåtl av denallmänna motiveringen innehåller den nya lagen två ändringar, dels höjsersättningsbeloppet från 20 lill av basbeloppet, dels anknyts det lill delbasbelopp som gäller vid dödsfallet (inte som vid början av det år dådödsfallet inträffade). 1975/76:197 101 Idenna paragraf redovisas vad som skall ligga till grund för beräkning avefterievandelivränta. Omden som uppbär hel livränta med anledning av arbetsskada senare avlider tillföljd av skadan, skall till grund för beräkning av efterievandelivränta läggasden avlidnes egenlivränta. Vanligasttorde vara att dödsfall till följd av en skada inträffar innan livränta börjatuppbäras med anledning av skadan. I sådant fall skall underlaget för beräkningav efterievandelivränta utgöras av den livränta som den avlidne skulle fått vidföriust av arbetsförmågan. Nunämnda livränteunderiag kommer i enlighet med bestämmelserna i 4 kap. i deflesta fall att utgöras av den avlidnes sjukpenninggrundande inkomsl. Därvidblir även bl.a. 4 kap. 5, 7, 9 och 10SS tillämpliga. Bestämmelsernai tredje stycket motsvarar reglerna i 9 S femte slyckel YFL. Bakom reglerna iYFL ligger följande resonemang. Har någon drabbats av en arbetsskada för vilkenen partiell pension, livränta eller någon annan ersäitning ulgår och avliderhan senare lill följd av en annan arbetsskada, föriorar familjen såväl denpartiella pensionen m. m. som försörjarinkomsten. Var pensionen hög och denavlidnes arbetsförtiänst låg blir kompensationen liten, omefterlevandelivräntan bestäms enbart efter arbetsförtiänsten. Ofta haren skadainte motsvarats av någon faktisk inkomstminskning. Man har då inte funnii skäligialt höja inkomsten vid bestämmandet av efterlevandelivränta. Har skadan å andrasidan medfört en inte obetydlig inkomstminskning, har arbetsinkomsten ökatsefter skälighetsbedömning med hela eller viss del av den partiella pensionen. Det kan förefalla som omnågot utrymme för den nuvarande principen med skälighetsbedömning inte skullefinnas i fortsättningen, eftersom övergången till ell ekonomisktinvalidilelsbegrepp innebär överensstämmelse mellan inkomstbortfall ochlivränta. Emellertid kan fall tänkas då ersättning på grund av tidigarearbetsskada inle bör inräknas i undertaget för efterlevandelivränta, t, ex, dåen privat förtidspension vid dödsfallet avlöses av en motsvarande privatefterlevandepension. Innehållet i YFL:s regel har därför förts över lill dennya lagen. Med uttrycket "annan ersättning" avses endast sådanersäitning som har trätt i slällel för arbelsinkomsl. 1denna paragraf regleras i vilka fall änka skall ha räll lill efterievandelivränta.Bestämmelsen överensstämmer i huvudsak med 8 kap. 1 S AFL som behandlar rälllill änkepension inom folkpensioneringen. Efterlevandelivränta till änka skallalltså ulgå, om hon har vårdnaden om och stadigvarande sammanbor med barn under16 år, som vid den försäkrades död stadigvarande vistades i makarnas hem ellerhos änkan eller om hon Prop.1975/76:197 102 haruppnått vid mannens död. Något minimikrav på äktenskapets längdhar dock inle ställts. Uttrycken"stadigvarande sammanbor" och "stadigvarande vistas" börges samma innebörd som inom den allmänna pensioneringen. Om ett barn underferierna bor i hemmei, bör inle den omständigheten alt del under övrig del avåret vistas på annan ort för skolgång anses medföra all kravei på stadigvarandevistelse i hemmet inte är uppfyllt, gäller även i, ex, döva, blinda ochpsykiskt utvecklingsstörda barn som ges särskild undervisning. Om barnet ärvaraktigt omhändertaget för vård på institution eller i fosterhem, bör mandäremot inte anse att barnel stadigvarande vistas i hemmei. Barns tillfälligavistelse på exempelvis sjukhus eller barnhem eller i enskilt hem skall intepåverka rätten till änkelivränta. Paragrafenreglerar änkelivräntans belopp, 1 andra stycket har en i den allmännamotiveringen berörd avtrappningsregel tagits in. Regeln har utformats eftermönster av 8 kap, 4 S AFL, Omänkan gifter om sig eller under avsevärd lid lever samman med en man underäktenskapsliknande förhållanden, föriorar hon enligl denna paragraf sin rätttill änkelivränla. Reglerna överensstämmer med nuvarande bestämmelser härom i20 S första och iredje styckena YFL, Eftermönster av moisvarande beslämmelse i 8 kap, 3 S och 14 kap, 2 S AFL har i andrapunkten av paragrafen förts in en bestämmelse att, om del nya äkienskapelupplöses eller sammanlevnaden upphör , livräntan skall böna utgå pånytt. Vid bestämmandet av den nya livräntan skall man självfallel beakta sådanaomständigheter som har inträffat under den lid livräntan har varit indragen, t,ex. att änkan inte längre har barn i hemmei. Nuvarandebeslämmelse i 20 S sista styckei YFL som ger bl.a. änka rätt till ettengångsbelopp motsvarande tre årsbelopp av livräntan, om hon gifter om sig förefyllda , har inle tagits med i den nya lagen. Bestämmelsen tillkom isamband med införandel av OL , Den torde då ha införts under inflytandeav utländsk räll. På kontinenten var det vanligt att änka somgifte om sig fick ell sådani engångsbelopp. Bestämmelsen torde som yrkesskadeförsäkringskommitlénhar franihållil inle ha någon social funktion all fylla i dagens samhälle. 1975/76:197 '03 Dennaparagraf har sin motsvarighet i 20 S andra slycket YFL, Kretsen av kvinnor somjämställs med änka föreslås i stort setl oförändrad, Tro-lovningsbegreppel harnumera utmönstrats ur familjelagstiftningen. Den nuvarande bestämmelsen i YFLsom jämställer trolovad med änka, om hon hade eller hade haft barn med denavlidne eller var havande med barn till honom, har därför inte förts över tillden nya lagen, 1 stället föreslås att moisvarande skydd skall gälla för varjekvinna som stadigvarande sammanbodde med den försäkrade. Paragrafen,som innehåller beslämmelser om avräkning på livränta till kvinna som avses i 6 Sför underhållsbidrag m, m,, motsvarar delar av 20 S undra styckei YFL, Paragrafenersätter 20 S femte styckei YFL och reglerar frånskilds rält till efterlevandelivränta,I paragrafen begränsas rälten till att gälla endast för frånskild hustru som ilikhet med änka uppfyller vissa förutsättningar i fråga om ålder ochsammanboende med barn . Liksom skall krävas att den avlidnevar skyldig alt utge underhållsbidrag till den f d, hustrun.Livränian får inlesällas högre än underhållsbidraget eller utgå än detta och inleheller överstiga vad som maximalt kan utgå lill änka. Som har anförts i denallmänna motiveringen har här inle ansetts behövligt med någon avtrappningsregelmotsvarande den som föreslås för änka i 4 S andra stvcket. Paragrafernareglerar barns rätt till efterlevandelivränta, jfr 21 S YFL. Till skillnad frånvad som följer av nuvarande regler skall i fortsättningen barn kunna uppbäralivränta även när den avlidne har åtagit sig all utge underhållsbidrag i formav ett engångsbelopp. En förulsällning för alt livränla skall kunna utgåföreslås emellertid vara alt livränian överstiger den livränla somengångsbeloppet motsvarar. Bestämmelsen har utformats i överensslämmelse med 8kap, 5S AFL och lagförslag i prop, 1975/76:170 med förslag till lag om ändringi m, m. Medeget barn jämställs enligl YFL även barn som maken hade lillsammans rned annanän den avlidne, om barnel stod under makens vårdnad. 1975/76:197 104 Däremotutgår enligt YFL inte livränta till sådant barn efter avliden kvinna, om intebarnet genom hennes frånfälle kommer att sakna behövligt underhäll. För attundanröja denna skillnad i barns rätt till efterievandelivränta har reglerna iden nya lagen utformats så att barnlivränta skall utges oavsett efter vilken avmakarna livräntan skall utgå. Bestämmelsernai lOS om livräntans storiek har kommenterats i den allmänna motiveringen. Föräldersrätt till efterievandelivränta regleras f n. i 22 S YFL. Den föreslagnabestämmelsen motsvarar gällande bestämmelse. Maximeringen av livräntan har dockanpassats till del maximum som föreslås för barnlivränta, Paragrafernamotsvarar 24 S, 20 S sjätte stycket resp, 23 S YFL och innehåller bl. a. maximeringsreglernär ftera efterievandelivräntor skall utgå . Särskilda bestämmelser om ersättning Paragrafeninnehåller de nya bestämmelserna om samordning mellan ar-betsskadelivränia ochpension enligt AFL. Samordningmellan livränla samt Jönidspension och Jämiljepension Förattinie yrkesskadelivränia och pension från den allmänna försäkringen skall kunna ulgåsamtidigt med fulla belopp och därigenom ge överkompensation innehåller AFLvissa samordningsbestämmelser av inndxjrd att reduktionen görs påpensionssidan. 1den allmänna motiveringen har föreslagits att rällen till arbelsskade-livräntaskall grundas på samma invalidilelsbegrepp som inom den allmänna försäkringen.Den allmänna försäkringens förmåner skall vara grundläggande i arbelsskadefallenoch arbeisskadelivränia skall ulgå som ell komplement. Sammanlagt skallförmånerna ulgå med ett belopp som svarar mol hela den genom arbetsskadanföranledda inkomstförlusten, 1praktiken kommer detta att innebära alt arbetsskadelivränian skall svara förden del av inkomstförlusten som inte ersätts genom pension från den allmännaförsäkringen. Livräntans nettobelopp kommer därför att variera beroende på denskadades pensionsförhållanden, Brultonivån kommer emellertid alltid att varaoberoende av utfallande pensionsförmåner.