prop · FY034 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag anser därför att enreform som avser bara invandrare från länder som medger svenska medborgaremotsvarande rättigheter inle är någon lämplig lösning. Enreform av det slag som jag har diskuterat i det föregående innebärotvivelaktigt ålskilliga svårigheter av administrativ och praktisk natur.Utredningen bör kartlägga och söka anvisa lösningar på dessa problem. I delföljande skall jag beröra några frågor som utredningen bör ägna särskilduppmärksamhet. I detta sammanhang vill jag framhålla att det torde blinödvändigt för uttedningen att i viss utsträckning undersöka frågor som hängersamman med valförfarandet i andra länder. Enförutsättning för att en person skall las upp i röstlängden och därmed förrösträtt och valbarhet är att han enligt personbandär kyrkobokförd i valdistriktet. Kyrkobokföringen avser även utländskamedborgare. En invandrare kan efter det att han blivit upptagen i den svenskaröstlängden flytta lill sitt hemland och bli röstberättigad även vid kommunaltval i det landet. Utredningen bör överväga huruvida det är möjligt och lämpligtatt införa regler som hindrar att en invandrare med alltför korta intervallerutövar rösträtt i två länder. Störrepraktisk betydelse har kanske det förhållandet att personbandendasi i begränsad omfaltning innehåller uppgifier som ulvisar hur länge enperson har varit registrerad som bosatt i . Om längre tids bosätiiung iSverige än skall krävas för rösträtt och valbarhet, måste därförsärskilt undersökas under vilken lid varje invandrare i röstberättigad ålderhar varil kyrkobokförd här i landel. Nuvarande ADB-rutiner för folkbokföringenär inte så utformade att en sådan undersökning kan göras maskinellt. svenska kyrkobokföringen finns inga uppgifter om omyndighetsförklaring somhar meddelats av utländsk myndighet. 1967:145 med förslag till lagangående ändring i lagen om val till m. m. (s. 52) anfördeföredragande departementschefen att en sådan omyndighetsförklaring bör utgöradiskvalifikationsgrund endast om den har giltighet i i andra hänseendenän beträffande rösträtten. Delta torde i allmänhet inle vara fallet men enomyndighetsförklaring som har meddelats i annat nordiskt land har civilrättsliggiltighet här i landet och bör då beaktas även i rösträltshänseende, anfördedepartementschefen vidare. 643 Kommittéer: Kommundepartementet Kn:16 uppgifthar vissa nordiska länder svårighet all lämna uppgift omomyndighetsförklaringar. Även om dessa svårigheter skulle kunna övervinnas,skulle det innebära ett omfattande arbete för t. ex. de finska myndigheternaatt lämna uppgifter till om eventuell omyndighetsförklaringbelräffande de omkring 190 000 finska medborgare som är bosatta här. Å andrasidan kan man anta alt ytterst få av dem verkligen är omyndigförklarade. Ulredningenbör upprätta förslag till de författningsändringar som föranleds avutredningens överväganden. Om utredningen finner att ett genomförande avutredningens förslag föranleder mera betydande informationsinsatser, börutredningen i stora drag ange hur informationen bör läggas upp. Vidfullgörandet av sitt uppdrag bör ulredningen samråda med valtekniskautredning (Ju 1966:01), med uttedningen (C 1970:29) om den kommunala demokratinoch med den svenske ledamoten i den förut nämnda nordiska arbetsgruppen. Utredningenhar hållit tre sammanträden. Utredningenberäknas avge sitt huvudbetänkande och avsluta sittarbete . 16.Sakkunniga (Kn 1974:03) för översyn av distriktsindeining, arbets- ochpersonalorganisation m.m. inom exekutionsväsendet Maj:ts bemyndigande för översyn avdistriktsindelning, arbets- och personalorganisation m. m. inomexekutionsväsendet: Ordförande:Moberg, , generaldirektör Sakkunniga:Normark, ., fru, led. av Schött, , fögderidirektör,led. av , K. ., lantbrukare, led. Direktiv(anförande av statsrådet till statsrådsprotokollet den 8 november1974): Förden exekutiva verksamheten är landet indelat i 81 kronofogdedistrikl. Fyra länulgör vartdera elt sådant distrikt. I varje distrikt finns enkronofogdemyndighet med en kronodirektör eller kronofogde som chef. Ulanfördistriktens centralorter finns exekutiv personal stationerad på sammanlagt 112orter. Totalt finns det alllså f. n. exekutiv personal på 193 orter i landel.Antalet anställda inom organisationen uppgår till ca 2 700. Sedan den 1 juli1973 är centralmyndighet för administration avexekutionsväsendet. Deallmänna riktlinjerna för landets indelning i kronofogdedistrikt fastställdesav riksdag (prop. 14, CU 1972:7, rskr 1972:70). Frågan omdenna indelning hade före beslut utretts genom särskilt tillkalladesakkunniga. De sakkunniga som anlagil namnet Kn:16 Skr 1975:4 644 utredningenrörande centralorgan inom exekutionsväsendet hade i sillar lämnadebetänkande (Ds C 1971:2) Centralorgan inom exekutionsväsendet - Översyn avlandets indelning i kronofogdedistrikl förslagit bl. a. att antaletkronofogdedistrikt skulle minskas från 81 till 35. Sammanlagl 19 län föreslogsvartdera skola bilda elt sådant distrikt. Utredningensförslag innebar i korthet följande. Kronofogdedistrikten bör bildas av helakommuner eller kommunblock. De bör inte bryta länsgränserna. Indelningen börgöras så att helt eller hela fögderier ingår i ett distrikt som anpassas tilldomkretsindelningen. Distrikt bör om möjligt utformas så att den årligaarbetsmängden omfattar minst 35 000 40 000 allmänna och enskilda mål. Vidindelningen bör beaktas att allmänhetens möjligheter att komma i kontakt medmyndigheten inte får försämras. Vidare bör nytt kronofogdedistrikt i principbildas genom sammanslagning av nuvarande distrikt. Residentsstad bör om intesärskilda omständigheter föranleder lill annal vara centralort ikronofogdedisttikt. Departementschefen(prop. 14, s. 29) anförde att väntade reformer inomexekutionsväsendet skulle komma att ställa ökade krav på en bättrearbetsorganisation med bl. a. ökad specialisering. Vidare borde bättremöjligheter skapas att anpassa personalorganisationen till växlingar iarbetsbelastningen. Härigenom skulle vidare förutsättningar ges för en merenhetlig och ändamålsenlig organisation samt en bäitre rekrytering ochutbildning. Dessa mål skulle endast kunna nås genom att större enheterskapades. Distriktsindelningen fick dock inte medföra försämrad servicegentemot allmänhet eller kommuner. Därför borde den exekutiva fältverksamhetenpå ort, som genom ändrad distriktsindelning upphör att vara centralort ikronofogdedistrikt, bedrivas med i huvudsak samma personalstyrka som f. n.disponeras för sådan verksamhet på orten. Isitt av godkända belänkande instämde civilutskottet i allt väsentligtmed vad ulredningen och departementschefen anfört om de framlagda riktlinjernaför översyn av distriktsindelningen. Utskottet ansåg dock atl dessa riktlinjerkunde behöva modifieras. Geografiska skäl kan sålunda motivera att till ytanstora län indelas i fler distrikt än vad utredningen föreslagit. Utskottetbetonade särskilt att företagare utan alltför tidsödande resor behöver kunnakomma i kontakt med chefen för kronofogdemyndigheten. uttaladeutskottet att distrikten bör dimensioneras så alt möjliga rationaliseringsvinstertillvaratas. Kungl.Maj:t uppdrog åt exekutionsväsendets organisationsnämnd att medledning av nämnda riktlinjer utarbeta förslag till landets indelning ikronofogdedistrikl samt till arbets- och personalorganisation inom distrikten.I samband med förberedelserna för överförandet av centralmyndighetsuppgifternainom exekutionsväsendet till flyttades uppgiften alt utarbetaförslag i denna fråga över på en särskild utredningsman. Denne lämnade den 30oktober 1973 belänkandet (Ds C 1973:3) Distriktsindelning, arbets- och personalorganisationm. m. inom exekutionsväsendet. Utredningsmannenhar föreslagit att kronofogdedistriktens antal skall reduceras lill 36. 18 länföreslås skola bilda vartdera ett distrikt. föreslås skola delasin i sju. i tre samt , och , Älvsborgsoch i vartdera två distrikt. Utanför centtalorterna föreslåsexekutiv personal skola finnas på 99 sialioneringsorler. Det innebär attexekutiv personal föreslås skola finnas på 135 orter. Utredningsmannenframhåller att målen och ärendena hos kronofogde- 645 Kommittéer: Kommundepartementet Kn:16 myndighelernainte bara ökat i anlal sedan exekutionsväsendets förstatligande den 1 januari1%5 utan även undergått en påtaglig kvalitativ förändring. Målen har blivit merkomplicerade och svårare att handlägga. Slora krav måste därför slällas på bådearbetsorganisation och personal. En arbetsspecialisering har redan måstgenomföras i de större kronofogdedistrikten och är nödvändig även i övrigt, omnuvarande arbetsuppgifter och väntade nya arbetsuppgifter t. ex. övertagandelav handläggningen av mål om belalningsföreläggande från de allmänna domstolarnaeller av överexekutorsgöromålen från länsstyrelserna skall kunna fullgöras.Mol den bakgrunden lägger utredningsmannen fram förslag om arbetsorganisationför dels kronofogdedistrikt av normaltyp (normal-organisalion), dels ett vartav , och kronofogdedistrikl. Organisationen i de trestorstadsdistrikten har därvid så långt möjligl bringats i principiellöverensstämmelse med normalorganisationen. Enav de förutsättningar på vilka utredningsmannen har grundat sitt förslag är attarbetsorganisationen skall utformas på sådant sätl, att den smidigt kananpassas lill väntade reformer. Speciellt iniresse har ägnats frågor omfördelningen av ansvar och befogenheter, behov av samordning ochspecialisering, intern kontroll och tillsyn samt kommunikation inom en kronofogdemyndighet. Utredningsmannenanser att för en kronofogdemyndighet av normaliyp bör fyra funktionsområdenbestämma utformningen av organisationen. Dessa områden är administration,handläggning av allmänna mål samt ärenden, handläggning av enskilda mål ochlöneexekution samt fältverkställighet. Kronofogdemyndighetensledning bör utgöras av chefkronofogden, övriga kronofogdar samt cheferna förcentralavdelningen, fällavdelningen och administrativa enheten.Utredningsmannen förutsätter att inom varje kronofogdemyndighet skall finnas enställföreträdande chef kronofogde. Vidbedömningen av arbetskraftsbehovet inom kronofogdedistrikten harutredningsmannen utgått från myndigheternas arbetsvolym sådan den kai. avläsasi centralmyndighetens arbets- och indrivningsstatistik. Han har därvid tagithänsyn till målens skiftande svårighetsgrad. Som lidigare nämnts tenderar målenatt bli svårare att handlägga. Även denna faktor har utredningsmannen sökt vägain vid sin bedömning av personalbehovet liksom också beräknad ökning ellerminskning av folkmängden i de föreslagna distrikten. Andra faktorer som enligtutredningsmannen varit vägledande är gäldenärsklientelets sammansättning ochbetalningsmolstånd, servicekrav på myndigheten, reseavstånd, antalelstationeringsorter utanför centralorten osv. Vidingången av /74 fanns inom distrikten totalt inrättade 2 646,5tjänster, varav 197 för kronofogdepersonal, 1 291 för exekutiv personal, 1129,5 för kontorspersonal, 23 för expeditionsvaklspersonal och 6 för övrigpersonal. Uttedningsmannen föreslår en personalorganisation som totall omfattar2612 tjänster varav 189 för kronofogdepersonal, 39 för administrativ personal,1229 för exekutiv personal, 1 110 för kontorspersonal och 45 förexpeditionsvaklspersonal. Åtskilligaremissinslanser har ställt sig negativa till förslaget. Krilik riktas främstmol förslaget till indelning av landel i kronofogdedistrikt. Flertaletremissinstanser anser att förslaget till distriktsindelning resulterat i för fådistrikt, vilket medför sämre service för den rättssökande allmänheten och merresor för den kvalificerade kronofogdepersonalen. Från remissinstansernas sidaframhålls vidare att förslaget tagit alltför slor Kn:16 Skr 1975:4 646 hänsyntill föreslagna men ännu ej beslutade reformer såsv...- överflyttning avöverexekutorsuppgifter från länsstyrelse till kronofogdemyndighet. Ettpar remissinstanser anser å andra sidan att förslaget har resulterat i förmånga distrikt. Som skäl för ett i förhållande till förslaget minskat antaldistrikt anförs bl. a. att behovet av specialisering därigenom kan bli bättretillgodosett. Förslagettill arbetsorganisation godtar remissinslanserna i regel. Någon remissinstansframhåller emellertid att organisationsstrukturen vid landets tre störstakronofogdedistrikt fordrar en grundligare undersökning än vad utredningsmannenkunnat göra. Denföreslagna personalorganisationen anser flertalet remissinstanser vara förknappt tilltagen. Inomexekutionsväsendet utvecklas ett ADB-system. Utvecklingsarbetet har divits sålångt all försöksverksamhet med syslemet påbörjats inom ett kronofogdedistrikt. Somjag anförde i samband med min anmälan av fråga om anslag tillkronofogdemyndigheterna (prop. 1974:19) har kritiken mot förslagen om distriktsindelning,arbets- och personalorganisation m. m. inom exekutionsväsendet sådan tyngd attförslagen inte kan läggas lill grund för ett ställningstagande. En översyn avförslagen bör göras av en utredning med parlamentarisk sammansättning. Utredningenbör med ledning av de av fastställda riktlinjerna för indelningen avlandet i kronofogdedistrikt klarlägga behovet av exekutiv personal av olikakategorier (kronofogdar, personal för fältverkslällighet m. på olikastationeringsorter så att fullgod service åt allmänheten skall kunna lämnastill rimliga kostnader för den exekutiva organisationen. Utredningenbör beakta alt kronofogdemyndigheterna kan få vidgade arbetsuppgifter tillföljd av reformer som förbereds inom Kungl. Lagberedningen har isitt betänkande (SOU 1973 ;22) Utsökningsbalk föreslagit att överexekutorsbefattning med exekutiva ärenden skall upphöra och göromålen i stället flyttasöver på kronofogdemyndigheterna. Förslaget innebär även i övrigl all dessamyndigheter får nya kvalificerade uppgifter. En överföring av mål om lagsökningoch betalningsföreläggande från tingsrätterna till dessa myndigheter är ocksåaktuell. Utredningen bör överväga vilka krav etl genomförande av dessa reformerställer på kronofogdedistriktens utformning och kronofogdemyndigheternasorganisation. Spörsmålliknande dem som har berörts kan aklualiseras under den pågående revisionenav konkurslagen (1921:225). Jag syftar bl. a. på frågan om kontrollen överkonkursförvaltningen skall ligga hos domstol eller om den lämpligen böranförtros annat organ, t. ex. kronofogdemyndighet. Somutgångspunkt för översynen av arbetsorganisationen i allmänhet bör gälla attADB kommer att införas som etl hjälpmedel inom exekutionsväsendet. Deframlagda förslagen till distriktsreform m. m. Preliminärt gjorda beräkningar rörande effekterna avinförandet av ADB inom exekutionsväsendet tyder på atl även en sådan reformskulle leda till rationaliseringsvinster. Genomförandefrågorna böruppmärksammas om så erfordras i samarbete med statens personalnämnd så attomställningen till ny organisation blir så smidig som möjligt för bådearbelsorganisationen och den berörda personalen. Utredningenbör bedrivas skyndsamt och ske i samråd med statskontoret och . 647 Kommittéer: Kommundepartementet Kn:17 17.Sakkunniga (Kn 1974:04) för översyn av lagen om ändring i ochecklesiastik Indelning Maj:ls bemyndigande för översyn av lagen omändring i och ecklesiastik indelning (se Post- och Inrikes tidn. Ordförande:Nordlund, , regeringsråd , ., folkskollärare, led. av , ,kommunalråd Jadestig,., arbelsförmedlingsföreslåndare, led. av , K. ,skogsarbetare, led. av Leuchovius, . W., led. av riksdagenWeslberg, () R., rektor, led. Sekreterare:Törnvall, ., regeringsrättssekreterare (fr.o.m. ) Lokal:Regeringsrätten, 4, Fack, 103 10 , tel. /193 Direktiv(anförande av statsrådet till statsrådsprotokollet den 27 september1974): Enligl2 § lagen (1919:293, omtryckt 1969:770, ändrad 1972:230) om ändring i kommunaloch ecklesiastik indelning () ankommer det på Kungl. Maj:t att besluta omändringar i den kommunala indelningen. Under vilka förutsättningar sådanabeslut får meddelas anges i 3 § lagen. Statsmakternaprövade (prop. 1961:180, KU 1962:1, rskr 1962:64) frågan om en översynav kommunindelningen. Enligt uttalande i propositionen måste det betecknas somen allvarlig brist att inte innehöll regler som gav en grund för prövningav ansökan om indelningsändring även med hänsynstagande lill följdverkningarnaför andra än de av ändringen direkl berörda kommunerna. Därför infördes i KILen bestämmelse (2 a §) som föreskriver atl för varje län skall finnas en avKungl. Maj:t fastställd plan för länets indelning i kommuner. Genomstatsmakternas beslut bestämdes också vissa riktlinjer för hur dessa planerskulle utformas. Sedanplaner för länens indelning i kommuner blivit fastställda och1964, genomfördes efter ansökningar av kommunerna och på grundval avbestämmelserna i ett betydande anlal kommunsammanläggningar. Indelningsfrågornaprövades åter vid riksdag (prop. 1969:103, KU 1969:24, rskr 1969:230).Därvid antogs lagen (1969:156) med särskilda bestämmelser om ändring ikommunindelningen. I lagen föreskrevs elt förfarande som skulle leda till attfastställda indelningsplaner i huvudsak blev genomförda senasi vid årsskiftet1973/74. a. fick indelningsändring Kn:17 Skr 1975:4 648 ienlighel med fastställd plan beslutas utan hinder av beslämmelserna i KILrörande verkan av att berörd kommun motsatte sig ändringen. lagupphörde alt gälla vid utgången av . Kommunindelningenär nu med undantag för några få fall reformerad i enlighet med de fastställdaindelningsplanerna. Det kan därför förutsättas att vi nu går in i en tidsperiodsom kommer att präglas av en betydande stabilitet i fråga omindelningsförhållandena. Självfallet måste emellerlid ansökningar om ändring igällande indelning få göras även i forsättningen och dessa ärenden skall dåprövas enligt bestämmelserna i . Medslöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande tillkallades den 29 april1970 regeringsrådet , atl som sakkunnig göra en lagteknisköversyn av kommunallagen (1953:753), kommunallagen (1957:50) för ,landstingslagen (1954:319) och lagen (1957:281) om kommunalförbund samtutredning av därmed sammanhängande frågor. Ulredningen, som har anlagil namnetKommunallagsulredningen, fick genom Kungl. Maj:ts beslul sittuppdrag utvidgat till att omfatta en översyn av , en översyn som enligtdirektiven bör vara av lagteknisk natur och inte avse materiella ändringar inuvarande praxis. Vid1973 års riksdag tog civilulskollet (CU 1973:6), i anledning av motioner omvissa kommunsammanläggningar, initiativ till en översyn även i materiellthänseende av innehållet i indelningslagstiflningen. Utskottets hemställan, sombifölls av (rskr 1973:77), motiverades i utskottets betänkande påföljande sätt. 'Erfarenheternaav kommunindelningsreformen, som de framstår både i motionerna och eljest, böremellerlid enligt utskottets mening las lill ulgångspunkt för en översyn ochbedömning av den permanenta lagstiftningen, som i sina huvuddrag är av gammaltdatum. Bedömningen bör ta sikte på möjligheterna att förankrakommunindelnings-beslul i levande opinioner och förena översiktliga,näringsgeografiska och regionala synpunkter med rent kommunala önskemål.Utskottet förusätter att förslag, som en sådan översyn och bedömning kommer attaklualisera, läggs fram för .' Detkan enligt min uppfattning anföras flera skäl för en översyn även av detmateriella innehållet i . Till detta återkommer jag i det följande. Jagförordar alltså att en sådan översyn kommer till stånd. Översynenbör avse bl. a. de bestämmelser som reglerar förutsättningarna för förordnandeom indelningsändring. I detla sammanhang vill jag erinra om att enligt 8 kap. 5§ nya regeringsformen grunderna för rikets indelning i kommuner skall bestämmasi lag. I nu gällande bestämmelser härom, vilka återfinns i 3 § , anges förstvissa allmänna förutsättningar som alltid måste föreligga för atl ändringenskall få göras. Härefter föreskrivs att starkare skäl, s. k. kvalificeradeförutsättningar, måste föreligga för förordnande om indelningsändring i de falldå kommun som berörs av ändringen motsätter sig denna eller därmed förbundetvillkor och ändringen eller villkoret medför avsevärd olägenhet för kommunen. Utformningenav dessa förutsättningar är självfallet påverkad av de indelningsförhållandensom rådde vid deras tillkomst. Eftersom indelningsförhållandena nu harförändrats på ett genomgripande sätt, bör förutsättningarna för framtidaändringar anpassas lill detta nya läge. Principen att särskilt starka skälfordras, om en ändring skall genomföras mot en berörd kommuns bestridande, bördärvid behållas. Regleringav de berörda kommunernas inbördes ekonomiska förhållanden vid delning avkommun har ofta skett genom 649 Kommittéer: Kommundepartementet Kn:17 attkommunerna träffat särskilda avtal som fastställts av Kungl. Maj :t. Den praxissom har utbildats i dessa avtal bör studeras som grund för överväganden omeventuella förslag till ändringar i nu gällande bestämmelser. Beträffandekommuner vars områden genom indelningsändring ökas eller minskas kan Kungl.Maj:t, om förhållandena föranleder därtill, förordna bl. a. alt fullmäktigesuppdrag skall upphöra, när ändringen träder i kraft, ocb atl nytt val tillfullmäktige skall verkställas. I finns inte närmare angivet, under vilkaförhållanden ett sådant förordnande bör ges. Motiven till beslämmelseninnehåller dock vissa riktlinjer, som har varit vägledande för den praxis somhar utformats av Kungl. har del också blivit praxis atlextra val av fullmäktige undviks genom alt lidpunkten för ikraftträdandet avindelningsändringen bestäms så att de nya fullmäktige kan utses vid ordinarieval. Det bör nu övervägas, huruvida bl. a. den omständigheten, att fullmäktigesmandattid förkortats till , bör föranleda ändringar i här åsyftadelagbestämmelser och den praxis som har utvecklats i anslutning till dessa. Närdet gäller förfarandet i ärenden om indelningsändring bör övervägas, ombeslämmelserna bör ändras så att de ökade förutsättningar för bedömning avsådana frågor som länsstyrelserna har fått 1971 genomfördaomorganisationen kan utnyttjas. Det bör också undersökas i vad månbeslutanderätten i vissa typer av indelningsärenden bör delegeras lillkammarkollegiel eller länsslyrelserna. Förutomde frågor som har angivits bör utredningen omfatla även vad som i övrigtbehövs för att översynen av indelningslagstiftningen skall bli fullständig.Frågorna om den ekonomiska regleringen vid indelningsändring, om nytt val tillfullmäktige och om förfarandet i ärenden om indelningsändring bör alltsåövervägas också såvitt gäller ändring i församlingsindelningen. Därvid börförsamhngarnas särskilda ekonomiska förhållanden beaktas. Förden översyn av indelningslagstiftningen i materiellt hänseende som jag nu harförordat bör tillsättas en särskild utredning. I utredningen bör ingå bl. a.ledamöter med parlamentarisk anknytning. Utredningen bör överta det uppdrag attgöra en lagteknisk översyn av som har lämnats åtkommunallagsutredningen. Utredningensarbete beräknas pågå . Utgifter(i ) t. o. m. Kommittéersom avslutat sin verksamhet Sakkunnig (Ju 1965: 62) ang. lagstiftningen om skifte av dödsbo (Ju 1967: 63) 1968års brottmålsutredning (Ju 1969:54) Kommittén (Ju 1970: 54) för kriminologisk behandlingsforskningGeneialklausuluUedn:ngen (Ju 1970:58) domanjtredning (Ju 1972: 08)()u 1973: 04) (Ju 1973:06) (Ju 1973: 07) Biottsföiebyggande lådet (Ju 1973:14)Utredningen (Ju 1973: 16) ang. åtgärder för att minska personalomsättningeninom polisväsendet (Ju 1973: 18) för län m. m. (Ju 1973: 21)(Ju 1974: 05) Kommittéer som fortsätter sin verksamhet vid ingången av1975 Utredningen (Ju 1956: 42) rörande specialstiaff-rätten Svensk sakkunnig (Ju 1961: 51) i nordiska straffrättskommittén (Ju 1963: 51) 1965 ars valtekniska utredning (Ju 1966:6D (Ju 1967:62) Svenska ledamöter (1967:67) i nordiska samarbetsutskottetför kriminalstatistik (Ju 1967:68) Samarbetsorganet (Ju 1968: 59) för ADB inom rättsväsendet Utredningen (Ju 1968:63) om författningspublicering m. m. Nämnden (Ju 1968: 67) för 2 3 5 6 -42,2 86,5 Reser- Tryck- Konsul- Övriga ad- Bidragtill Summa' sättning ning tationer ministrativa myndighet, kostnader institution m. m. 07-01 - 11-01 - Beräknadtotalkostnad t. o. m.