prop · FZ03206 · 1975-12-31 00:00:00 — Prop.1975/76: 206 Regeringens proposition Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll. Ipropositionen föreslås att ytterligare industri-,och försörjningsberedskapspolitiskaåtgärder, vidtas ,för beklädnadsindustrin. För att stärka den lång.siktigakonkurrenskraften inom i första hand konfeklionsindu-strin föreslås ett särskUtrationaliseringsprpgram,med avskrivningslån för investeringar i,effektivitetshöjandeproduktionsutrustning. Ökat stöd till utveckling av produktionsmetoder och rsystemsamt bidrag till konsultinsatser vid införandet av ny produktionsteknik i företagen.Det totala medelsbehovet för rationaliseringsprogrammet beräknas till 54 milj.kr. Vidare föreslås ökade ramar- för exportfränijande åtgärder ochräntebefrielse vid striiktui-garantier. Ramen för struktur-garantier föreslåsbli höjd med 25 milj. kr. till 125 milj. kr. . , Förden gmndtextila bomullsindustrin och för skoindustrin anmäls vissa åtgärder somsyftar till.att samordna produktionen så att från försörjningsberedskapssynpunktviktig produktion kan ske i så långt möjligt effektiva former. Vidare föreslåsmedel för, s. k. villkorliga försörjningsberedskapslån att under vissaomständigheter utgå till företag främst inom skoindustrin. För detta ändamålföreslås för; /11: 12 milj. kr. För fortsattförsörjningsberedskapsviktig produktion av kam--garn och kardgarn av ull vidspinneriet vid föreslås högst 12,5 milj. kr.kunna utgå genom.överstyrelsen för ekonomiskt försvar. För /77föresläs högst 2,5 milj. kr. för detta ändamål. Föratt underlätta beklädnadsföretagens finansiering av säsongbetingad lageruppbyggnadaviseras föreskrifter om krediter i form av induslri-garantilån m. m. 1 1975176.1 saml. 1975/76: 206 Sträng, ordförande, och statsråden , lohansson, , ,, , , , , , , , ,, . Propositionom åtgärder för beklädnadsindustrin Statsrådenföredrar förslag till åtgärder för beklädnadsindustrin. Anförandena redovisasi underprotokollen för de berörda departementen. anför: Stora delar av den svenska beklädnadsindustrin har under långtid befunnit sig i ett bekymmersamt läge. harsituationen påtagligt försämrats. Det är av vikt att inom landet få till stånden långsiktigt konkurrenskraftig beklädnadsindustri. För detta talar såvälindustripolitiska som försörjningsberedskapspolitiska och arbetsmarknadspolitiskaskäl. Omedelbara åtgärder bör mot den bakgrunden vidtagas förbeklädnadsindustrin. Idetta sammanhang aktualiseras bl. a; ett rationaliseringsprogram för i förstahand konfektionsindustrin samt ytterligare försörjningsberedskapspolitiskaåtgärder för den grundtextila industrin och skoindustrin. Underhänvisning till vad sålunda har anförts hemställer jag att regeringen i engemensam proposition föreslår attantaga de förslag som jag och chefen för har lagt fram. Ärendetbör behandlas under innevarande . Regeringenansluter sig till föredragandenas övervägänden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredragandena har lagtfram. Regeringenförordnar att de anföranden som redovisas i underprotokollen skall bifogaspropositionen som bilagorna 12. 1975/76: 206 Bilaga1 till regeringens proposition nr 1975/76 Anmälantill proposition om åtgärder för beklädnadsindustrin Densvenska beklädnadsindustrin (textU-, konfektions- och skoindustrierna) har vadgäller handelsmönstret under de genomgått en snabbinternationaliseringsprocess. Denna utveckling har för de svenska tillverkarnainneburit vidgade exportmöjligheter men också väsentligt ökad importkonkurrens.Karakteristiskt för utvecklingen har härvid varit de konkurrensnackdelar förde svenska tillverkarna som har accentuerats genom ettinternationellt sett högt kostnadsläge utan motsvarande övertag i teknologiskaeller andra avseenden. Parallellt härmed har tullskyddet gentemot den utländskakonkurrensen successivt minskat. De struktureUa påfrestningarna har förbeklädnadsindustrin blivit mycket stora och ett stort antal företag hartvingats lämna marknaden. Motbakgrund av denna utveckling har under1970-talet beslutat om särskilda stödåtgärder för beklädnadsindustrin. Dessahar främst avsett åtgärder på de industri- och försörjningsberedskapspolitiskaområdena. De av hittUls beslutade industri-poUtiska åtgärderna (prop.1970: 41, SU 1970: 60, rskr 1970: 164, prop. 1971: 1 bU. 15, NU 1971: 13, rskr1971: 120, prop. 1972: 46, NU 1972: 32, rskr 1972: 195 och prop. 1975/76: 57,NU 1975/76: 15, rskr 1975/76: 107) syftar i huvudsak tiU att åstadkomma enändamålsenlig struktur inom beklädnadsindustrin för att därigenom stärka denlångsiktiga konkurrenskraften hos kvarvarande företag. De industripolitiskaåtgärderna omfattar sålunda bidrag till konsultundersökningar iomställningsfrämjande syfte, strukturlånegarantier samt stöd tiU utbUdning.Därutöver förekommer bidrag tUl forsknings- och utvecklingsarbete samt stödtill exportfrämjande åtgärder. Ensammanställning av omfattningen av beslutade industri-, försörjningsberedskaps-,och arbetsmarknadspolitiska åtgärder för be- fl 1975176.1 saml. 1975/76: 206 4 klädnadssektornhar upprättats och bör fogas tiU protokollet i detta ärende som bilaga 1:1. Denförsämring av situationen inom beklädnadssektorn som inträdde harföranlett bl. a. berörda organisationer att till regeringen föra framsynpunkter och förslag till åtgärder för att lösa såväl akuta som merlångsiktiga problem inom branschen. Förslag har sålunda förts fram i gemensamskrivelse från , ochSvenska och i skrivelser från bl. 3 i , , samt länsstyrdsen i . Vidarehar det i enlighet med beslut vid överstyrelsen förekonomiskt försvar inrättade beklädnadsrådet till regeringen kommit in medförslag tUl åtgärder för att tUlgodose försörjningsberedskapen inombeklädnadsområdet. Därutöver har vid överläggningar mellan regeringen ochföreträdare för företag och anställda inom beklädnadssektorn och i andrasammanhang förts fram förslag till åtgärder för den svenska beklädnadsindustrin.De framställningar som sälunda har gjorts till regeringen innefattar i förstahand förslag till industripolitiska och försörjningsberedskapspolitiskaåtgärder. Riksdagenbegärde en utredning om åtgärder till förmån för importkonkurrerandehemmamarknadsindustri (NU 1975: 14, rskr 1975: 102). Vidare hemstäUde riksdagenom utredning av möjligheterna att för beklädnadsindustrin införa ett system m.edbidrag till lönekostnader (NU 1975/76:15, rskr 1975/76:107). Regeringen gavmot denna bakgrund statens industriverk i uppdrag attutreda vissa frågor rörande den importkonkurrerande hemmamarknadsindustrin. Iuppdraget ingår som en särskUd deluppgift att undersöka de tekniskamöjligheterna till stöd av nämnda slag för beklädnadsindustrin och de problemsom är förknippade härmed. Huvuddrageni utvecklingen inom beklädnadsindustrin, till vilken här räknas såväl textil-och konfektionsindustrierna (teko-industrierna) som skoindustrin, kan sägasvara följande. Underden senaste tioårsperioden har den svenska ie)f.o-importen värdemässigt ökatmed i genomsnitt . Särskilt snabb har uppgången varit förkläder, dvs. konfektion och trikåplagg, med en årlig ökningstakt på ,medan den har varit väsentligt lägre för flera textila produkter, exempelvisgarner och vävnader. Importen av skor har ökat med igenomsnitt och importens värdemässiga andel av den totalamarknadstillförseln har 1975/76: 206 5 därmedökat från tUl . Även förtextilvaror och kläder har importandelarna ökat kraftigt och uppgår nu tiU värdemässigtca . Exportenav textilvaror, kläder och skor har traditionellt varit låg. I början av1960-talet utgjorde den samlade exporten av teko-produkter och skor endast ca200 milj. kr. Därefter har emellertid exportökningen varit utomordentligtsnabb för flera produktgrupper. har den samlade tekoexporten ökat med värdemässigt ochuppgår nu tUl nära 2 000 milj. kr. Inom textilområdet har exportframgångarnavarit särskilt påtagliga för hemtextilier och vissa tekniska textilier medaninom konfektionsindustrin exportframgångarna i första hand avsett kvalitets-och modeinriktade plagg i högre prislägen. Exportens värdemässiga andel av deninhemska produktionen har successivt ökat och uppgår nu till förtextilvaror och för kläder (inkl. trikåplagg). Även skoexporten harökat och exporterades skor för ca 150 milj. kr. mot endast 20 milj. kr.i mitten av 1960-talet. F. n. exporteras uppskattningsvis av den totalainhemska skoproduktionen. Exportökningen på skoområdet har avsett i första handträskor och sportskor. Under trycket av entilltagande importkonkurrens har beklädnadsindustrin utsatts för stora stnikturdlapåfrestningar. Ett stort antal företag har tvingats lägga ned verksamheten,vilket i vissa fall medfört svåra lokala sysselsättningsproblem. Nedgången isysselsättningen har pågått och utgjorde enbart förperioden 19651975 ca 42 000 personer. Beklädnadsindustrins andel av den totalaindustrisysselsättningen, som uppgick till , har därmed idet närmaste halverats . Särskilt kraftig har sysselsättningsminskningenvarit inom skoindustrin där den uppgått till i medeltal drj'gt per årmellan 1965 och 1975. Sysselsättningsminskningen har i väsentlig omfattningskett genom nedläggningar. har inombeklädnadsindustrin drygt 800 arbetsställen med sammanlagt ca 32 000 anställdalagts ned. Denomfattande nedläggning av företag som har skett har inte nämnvärt förändratstorleksstrukturen. Inom textilindustrin är sålunda sysselsättningen alltjämtrelativt jämnt fördelad på produktionsenheter i olika storleksgrupper, medanden inom konfektionsindustrin liksom tidigare är koncentrerad till mindrearbetsställen. Inom skoindustrin har däremot nedläggningen av flera störreföretag medfört att de mindre produktionsenheterna kommit att svara för enökad andel av sysselsättningen. Vadgäller produktionsvolymen, mätt som förädlingsvärde i fasta priser, har dennainte uppvisat samma dramatiska utveckling som sysselsättningen.Utvecklingsförloppet har emellertid i detta hänseende varit olikartat mellansåväl delbranscher som produktgrupper. Inom textilindustrin, inkl. trikåvaruindustrin,har sålunda produktionsvolymen kun- 1975/76: 206 6 natbibehållas på en ungefärligen oförändrad nivå , medanden inom konfektions- och skoindustrierna minskat med i genomsnitt perår. Inom textilindustrin är det framför allt tillverkningen av trikåvaror,hemtextilier och vissa tekniska textilier som har expanderat medan däremot dengrundtextila tillverkningen av garner och beklädnadsväv har gått tillbaka. Hårtdrabbade områden inom konfektionsindustrin har varit framför allt lättarebomullskonfektion av standardkaraktär samt tyngre överplagg av traditionelltyp. Byxor och fritidskonfektion är exempel på de få expansiva produktområdena.Inom skoindustrin är det endast träskoproduktionen som expanderat märkbart,medan läderskoproduktionen har gått tillbaka mycket kraftigt. Beklädnadsindustrinhar däremot haft en gynnsam produktivitetstillväxt som genomsnittligt harlegat något högre än för industrin som helhet. Detta gäller särskilttextilindustrin, där arbetsproduktiviteten har ökat med i genomsnitt nära 7 %per år . För konfektions- och skoindustrierna harmotsvarande ökningstakt uppgått till . Produktivitetsökningen inom teko-industriernatorde i mycket hög grad ha betingats av nedläggningar av olönsamma tillverkningsenheter.Inom skoindustrin är det framför allt en ändrad teknologi och en ökadanvändning av komponenter, i huvudsak importerade, som varit avgörande förproduktivitetsstegringen. Investeringsutvecklingeninom beklädnadsindustrin har varit svag. minskadesålunda investeringsvolymen trendmässigt med , räknad i 1968 årspriser, medan den inom industrisektorn som helhet låg på en ökningstakt av nära4 % . Investeringsnedgången inom beklädnadsindustrin måste dock ses mot bakgrundav den krympning av verksamheten som skett. Utvecklingen har inte heller varitdensamma inom de olika delbranscherna. Vad gäller textilindustrin har sålundainvesteringarna ökat kraftigt . En bidragande orsakhärtill har varit de avskrivningslån för investeringar i försörjningsberedskapsviktigproduktion som beslutades av statsmakterna (prop. 1972: 127, FöU 1972:25, rskr 1972: 325). Avskrivningslånen har främst avsett investeringarinom den grundtextila tillverkningen. Underden senaste tioårsperioden har investeringsvolymen per anställd inomkonfektions- och skoindustrierna ökat i långsammare takt än för industrin igenomsnitt. hai: investeringarna understigitavskrivningsbehovet. Sammantaget tyder investeringsutvecklingen på attmaskiner och anläggningar inom flera företag inte har moderniserats ierforderlig omfattning. Dettasenare förhållande måste dock ses i perspektivet av den svaga lönsamtiet somunder har rått inom stora delar av beklädnadssektorn. Även omskiljaktigheter i detta avseende föreligger mellan enskilda företag ochvaruområden har den genomsnittiiga lönsamheten Prop.1975/76: 206 7 varitför låg för att tillåta erforderliga investeringar i rationella anläggningaroch maskiner. Omständigheten att den genomsnittliga lönsamheten förbättradesmarkant , främst inom textilindustrin, torde inte ändradenna bUd. Medanutvecklingen inom branschen under främst innebar ett visstmått av stabilisering, inträffade en i olika hänseenden klar försämring underår 1975. med en för flera varugrupper försämrad efterfrågesituation,framför allt från exportmarknaderna, kom det relativa kostnadsläget gentemotutländska tillverkare att drastiskt förändras. Redan tidigare existerandekostnadsgap mellan inhemskt och utländskt producerade varor har därmedvidgats. Utvecklingenunder kan i övrigt karaktäriseras på följande sätt. Efterexporlökmngar med i runda tal varexportvärdet för teko-industrierna värdemässigt ungefäroförändrat jämfört med . Om hänsyn tas tUl prisökningar torde det varafråga om en icke oväsentlig volymmässig exportminskning. Trots denna tiUbakagångför teko-sektorn som helhet har exportutvecklingen för flera produkter varitexpansiv även . Sålunda kan för varuområdena trikå och strumporsamt konfektion noteras exportvärdeökningar på . Även/n7por/utvecklingen var svag . Den totala importen av teko-varorökade i värde med endast , vilket kan jämföras med ökningar med och under resp. och . Det är framför allt importen avråvaror, garner och vävnader som minskat kraftigt. Importökningar kan däremotsamtidigt noteras för sömnadsvaror, trikå och strumpor samt konfektion. Vad gäller den inhemskaefterfrågan kan för färdiga plagg noteras en stagnerande utveckling under är1975. har den värdemässiga importökningen vida överstigitexportökningen. Detta har resulterat i att den inhemska produktionen i flerafall ytterligare har trängts tillbaka. Detta gäller för i första handöverrockar, underkläder och nattkläder. För några vamgrupper, bl. a. kjolaroch kostymer kan en viss produktionsökning noteras. Den överlag svagaproduktionsutvecklingen inom konfektions- och trikåplaggområdena harresulterat i att även efterfrågan på gamer, vävnader och andra halvfabrikat harminskat. Trots att importen har minskat kraftigt, har detta medförten minskad produktion inom den grundtextila industrin. Inomskoområdet har den inhemska efterfrågan på läderskor i ökad omfattning tUlgodosettsgenom import. Då exporten minskat kraftigt har detta för de inhemska tUlverkarnainneburit en fortsatt produktionsminskning. Prop.1975/76: 206 8 Dettotala antalet sysselsatta inom beklädnadssektorn synes ha varit i stort settoförändrat . Härtill kan antas ha bidragit lag-. stiftningen omvidgat anställningsskydd och särskilda sysselsättningspolitiska åtgärder samtäven en tendens hos företagen att i större utsträckning än tidigare behållaarbetskraften även under lågkonjunktur. En ytterligare faktor torde vara deproduktionsinskränkningar genom förkortad arbetstid som har införts vid flera arbetsstäUen.Under år 1975 beräknas nära 2 000 personer inom beklädnadsindustrin ha berörtsav förkortad arbetsvecka, vilket är det högsta antalet under hela 1970-talet.Antalet varsel om nedläggningar har dock åter ökat och antalet arbetstagaresom berördes låg på den högsta nivån . Detta medförde bl. a. en tUltagandearbetslöshet för arbetare inom beklädnadsindustrin under senare delen av år1975. Lönsamhetensynes ha varit mycket dålig för beklädnadsindustrins företag. Avstatistiska centralbyråns rapport över de större industriföretagensdelårsrapporter framgår bl. a. att rörelseresultaten för de i undersökningeningående teko-företagen har minskat med medan nedgången förindustrin som helhet har varit . Räknat på brattomarginalen rörelseresultat före avskrivnmgar/om-sättning rör det sig om en nedgång från7,till . Trots att endast tio företag ingår i undersökningen varavflertalet är textilföretag är tendensen så tydlig att man kan räkna med att teko-och sko-industrierna sammantagna har haft en negativ avkastning på eget kapitalunder . Statligaåtgärder för den svenska beklädnadsindustrin, till vilken jag här räknar såvältextil- och konfektionsindustrierna (teko-industrierna) som skoindustrin, flera tillfällen beslutats av . Ytterligareåtgärder bör nu övervägas. Innanjag övergår till att behandla förslagen till industripolitiska åtgärder villjag i korthet redovisa min syn på branschutvecklingen och då med särskUdtonvikt på utvecklingen . Jag skall vidare redogöra för de principieUautgångspunkter som har varit vägledande för dels avvägningen mellan deindustripolitiska och försörjningsberedskapspolitiska åtgärderna i det samladeåtgärdsprogram som föreläggs regeringen, dels utformningen av deindustripolitiska förslagen. Chefen för redovisar i dagförslagen på det försörjningsberedskapspolitiska området. Beklädnadsindustrinvar länge en utpräglad hemmamarknadsindustri. Såväl import som export var avrelativt blygsam omfattning. 1975/76: 206 9 senastedecennierna har emellertid branschen genomgått en snabb internationaliseringsprocesssom, vid sidan av vidgade exportmöjligheter, har inneburit också en kraftigtökad importkonkurrens. Genom ett internationellt sett högt kostnadsläge utankompenserande övertag i teknologiska och andra hänseenden harbeklädnadsindustrins konkurrenssituation gradvis blivit aUt sämre. Svårigheternaför den inhemska tUlverkningen har accentuerats av den liberalisering avfrämst den inomeuropeiska handeln som har genomförts under 1960- och 1970-talen.För den grundtextila industrin och skoindustrin har importkonkurrensen sålundafrämst härrört från de utvecklade industriländerna bl. ä. ,och . För konfektionsindustrin torde dock importen frånvissa , främst i , vid sidan av importen från länder somFinland och , ha utgjort den mest betydelsefulla konkurrensfaktorn. Dengenomgripande omstruktureringen av detaljhandeln inom' konfektionsområdet harvidare bl. a. resulterat i tUlkomsten av starka inköpsorganisationer medmöjlighet att snabbt organisera omfattande import från olika delar av världen. Desvenska företagen har sökt möta kombinationen av en ökad import och en svaginhemsk konsumtionsutveckling genom att i ökad omfattning avsätta sinproduktion på exportmarknader. Trots att exportansträngningarna har varitframgångsrika för flera produkter, har detta inte kunnat kompensera en minskadavsättning på den inhemska marknaden. Den produktionsminslcning som därigenomhar skett inom flera varuområden har medfört att den inhemskaproduktionskapaciteten i flera fall har kommit att understiga vad som frånförsörjningsberedskapssynpunkt kan anses vara erforderligt. Som en ytterligarekon« sekvens av denna utveckUng har antalet sysselsatta inom beklädnadssektornkraftigt minskat, främst genom de omfattande produktionsinskränkningar ochnedläggningar av hela tillverkningsenheter som har skett. Dettaär i sammanfattning de viktigaste dragen i den utveckling som har kännetecknatsvensk textil-, konfektions- och skoindustri . UtveckUngenunder har inneburit en i flera hänseenden ytterligare försämring avdet redan tidigare ansträngda läget. Innan jag övergår tUl att redovisahuvuddragen i branschutvecklingen och därmed de omedelbara skälentUl att ytterligare stödåtgärder nu bör övervägas, skall jag i korthet beskrivasyftet med och omfattningen av de StatUga åtgärder som har vidtagitsför beklädnadsindustrin. Statsmakternahar vid ett flertal tillfällen beslutat om särskilda åtgärderför beklädnadsindustrin. Målsättningen för de industripolitiska åtgärderna,främst av branschpolitisk natur, har varit att 1975/76: 206 10 medverkatill att skapa en långsiktigt konkurrenskraftig beklädnadsindustri. Försörjningsberedskapspolitiskthar syftet varit att upprätthålla en produktionskapacitet i en sådanutsträckning att vi kan uppfylla de mål som uppställts härvidlag. Den syssdsättningsminsknuigsom har varit ofrånkomlig, och i många fall nödvändig för att trygga enfortsatt livskraft för branschen totalt sett, har mötts med en successivutbyggd medelsarsenal inom regional- och arbetsmarknadspolitikens område. Vadgäller industripolitiska åtgärder för beklädnadsindustrin infördes i början av1970-talet bl. a. exportfrämjande åtgärder, stöd till utbildning och s. k.omställningsbidrag. Något senare tUlkom särskilda s. k. Strukturgarantier. För exportfrämjande.åtgärderhar t. o. m. /75 totalt ca 30 milj. kr. beviljatsbeklädnadsföretag, som individuellt eller kollektivt har satsat påexportaktiviteter. Det utbildningsprogram som infördes syftar till atthöja kompetensnivån inom teko-industrierna i fråga om bl. a. teknik, ekonomi,administration och planering. Utbildningsprogrammet hade vid utgången /75 omfattat ca 7 300 kursdeltagare. m. /71 har ca 14 milj. kr. utgått i form av bidrag. /72 har vidare utgått statliga bidrag för konsultundersökningar,omställningsbidrag, med inriktning på frågor rörande företagens behov avspecialisering, rationalisering och samarbete eller samgående med andratillverkare. Denna verksamhet kompletterades fr. o. m. /73 medsärskilda lånegarantier strukturgarantier för att underlätta samarbeteeller samgående mellan olika företag inom bl. a. beklädnadsindustrin. Samtliganu nämnda aktiviteter administreras eller föreslås i årets budgetpropositionbli administrerade av statens industriverk. a. styrelsen för teknisk utveckling (STU) kanaliseras statligt stöd tillforsknings- och utvecklingsverksamhet av betyddse för branschen. Underbudgetåren 1970/711974/75 har bidrag till exportfrämjande åtgärder, utbildningsamt omstäUning beviljats med totalt ca 53 milj. kr. Om därtill läggs de bidragom sammanlagt nära 10 milj. kr. tiU teknisk forsknings- ochutvecklingsverksamhet som har beviljats av STU har beklädnadsindustrin under femårsperiodenerhållit statUga bidrag på ca 63 milj. kr. Vid utgången av /75hade strukturgarantier pa ca 29 mit]. lämnats tUl beklädnadsindustrin. (Investeringsbanken) har i flera fall genom omfattandekrediter till företag inom beklädnadsindustrin verkat för att främjastrukturomvandlingen inom denna industrisektor. Även på annat sätt har bankensökt påverka utvecklingen i denna riktning. harInvesteringsbanken till företag inom beklädnadsindustrin beviljat lån på totaltca 96 milj. kr. Prop.1975/76: 206 11 stödlämnats även i form av industrigarantilån samt hantverks- och industrilån på ca35 milj. kr. resp. ca 34 milj. kr. UtöverindustripoUtiska åtgärder har som nämnts beslutats även om åtgärder av försörjningsberedskapspolitisknatur samt åtgärder inom ramen för arbetsmarknads- och regionalpolitiken. Föratt trygga försörjningsberedskapsviktig produktion har bevUjatsavskrivningslän och lånegarantier till belopp av ca 88 milj. kr. resp. ca 28milj. fanns härutöver ansökningar om sådana kreditstöd påytterligare totalt ca 33 milj. kr. Under budgetåren 1970/ 711974/75 har vidarelokaliseringsstöd i form av bidrag och lån beviljats företag inombeklädnadssektorn till ett belopp av sammanlagt ca 76 milj. kr. Dessutom harunder regionalpolitiskt stöd i form av utbildnings- och sysselsättningsstödlämnats med sammanlagt ca 103 milj. kr., merparten i samband med beslutet om . Som har framgått av vad jag nu redovisat har de statliga stödåtgärdernaför beklädnadsindustrin varit mycket omfattande (se bilaga 1: 1).