prop · FZ03187 · 1975-12-31 00:00:00 — a. tid för avlämnandeoch besvarande av interpellation. Reglerna i KL, KLS och LL om närinterpellation skall avlämnas och om när den bör besvaras kan alltså tas bort.Men jag instämmer i ulredningens rekommendation att inlerpellalion inormalfallet bör besvaras eller senast vid sammanlrädetefter del all den ställts. Enligt min mening bör man inte i lag föreskriva altinterpellationssvaret skall vara skriftligt eller att det skall tillhandahållasviss tid före sammanträdet. För egen del anser jag att det skulle varaolämpligt att i lag föreskriva att interpellationssvar skall vara skriftligt.Det bör nämligen vara tillåtet att lämna ett muntligt svar efter detatt interpellationen har framställts. Institutetenkel fråga regleras inte i KL, KLS eller LL. De beslutande organen anses kunnameddela de föreskrifter i ämnet som behövs. 1 landstingskommunerna och i deslörre kommunema har delta ofta skett i arbetsordningar. är att frågan skall avse enkla sakförhållanden så all svar kanlämnas snabbt. Enkel fråga anses inte biehöva ges skriftlig form. Demokratiulredningenanser att det inte är nödvändigt att reglera institutet enkel fråga i lag.Utredningen rekommenderar att det i arbetsordning anges att enkel fråga skallvara skriftlig och att den skall avlämnas före sammanlrädet. Därmedges ordföranden möjlighet all ta ställning till om del är en enkel fråga elleren interpellation som har ställts och om frågan ligger inom del beslutandeorganels kompetensområde. Utredningen anser också att det i arbetsordningarnabör anges att enkel fråga skall avse enkla och klart avgränsadesakförhållanden. Vid behov kan även debattinläggen i anledning av en enkelfråga tidsbegränsas. Också principen alt endasl den som har framställt fråganoch den som skall svara får ytlra sig när enkel fråga behandlas bör enligtutredningens mening skrivas in i arbetsordningarna. Enbred majoritet av de kommuner och landstingskommuner som yttrar sig på dennapunkt delar utredningens uppfaltning. Ett femtontal remissinstanser anseremellertid alt institutet enkel fråga bör nämnas i kommunallagen, dock utanatt någon detaljreglering sker. Några kommuner anser att de enkla frågorna inteskall behöva avlämnas skriftligen före sammanträdet. Föregen del instämmer jag i utredningens uppfallning att institutet enkel Prop.1975/76:187 249 frågainte behöver lagregleras närmare. För klarhetens skull förordar jag dock enbestämmelse om att kommunfullmäktige resp, kan föreskriva attledamot får framställa fråga i ämne som hör till fullmäktiges resp.landstingets handläggning till ordföranden i styrelsen eller annan nämnd elleri beredning. Mitt förslag innebär att kommunfullmäktige och fåravgöra om enkel fråga skall få förekomma och ge de föreskrifterom institutetsom behövs. I samband därmed ärenligt min mening utredningens rekommendationeri ämnet värda att beakta. Kungörelseom sammanträde m. m. Kungörelseom sammanträde med kommunfullmäktige med uppgift om tid och ställe försammanträdet och de ärenden som skall behandlas skall enligt 14 S KL och 15 §KLS anslås minst före sammanträdet på kommunens anslagstavla. Denskall sändas med posten lill varje ledamot och suppleant så tidigt att den kanantas vara adressalen lill banda senasl före sammanträdet.Tillkännagivande om tid och plats för sammanträdet skall också införas i eneller flera ortstidningar senast före sammanträdesdagen. Omkommunfullmäktige har bestämt del, skall tillkännagivandet innehålla uppgift omde ärenden som skall behandlas, Moisvarandebestämmelser finns i 20 S LL. Kungörelse om sammanlräde skall anslås påanslagstavlan och sändas till varje landstingsledamot minst förelandstingsmötet. Någon skyldighet att sända kungörelsen till suppleanternafinns inte. För landstingskommun gäller alt de nämndaåtgärderna skall vidtas senast före landstingsmötet (3S LLS). Förkommunerna finns inga regler om när handlingarna till sammanträdena skallsändas till ledamöterna. 1 praktiken sänds de ofla som kungörelsen.För landstingskommunernas del gäller att vissa handlingar om möjligt skallöversändas till ledamöterna minst före landstingsmötets börian. Kommunfullmäktigeoch skall åriigen beslula om i vilka tidningar kungörelse omsammanträde skall införas. Därvid bör sådana tidningar väljas som genom sinspridning bringar tillkännagivandel till de fiestas kännedom. En minoritet aven tredjedel av närvarande ledamöter har rält att få till stånd annonsering iviss tidning. Medutgångspunkt i statsmakternas beslul om vissa riktlinjer för förbätiradsamhällsinformation (prop. 1971:56, FiU 23, rskr 182) föreslås idepartementspromemorian (Ds Ju 1974:2) Effektivare kungörande en särskildkungörandelag. Lagen avses bli tillämplig bl, a, när kungörande enligtföreskrift i författning skall ske i ortstidning eller på kommunens anslagstavla.Kungörande i ortstidning skall i sådant fall ske genom att kungörelsen förs ini samtliga lokala dagstidningar som har en spridning av någon betydenhet blanddem lill vilka kungörelsen riktar sig, Bestämmelsema i kommunallagarna omvilka ortstidningar som bör väljas för tillkännagivande Prop.1975/76:187 250 omsammanträde skall enligl vad som föreslås i promemorian las bort. Demokraiiutredningenägnar betydande uppmärksamhet åt förhållandet att en slor andel av deförtroendevalda i de beslutande organen anser sig ha en otillfredsställandearbetssituation. Utredningens egna undersökningar visar att många anser får beslutsunderiaget för sent och att möjlighetema till förberedelserinför sammanträdena är alltför begränsade. Även kommuninvånarnasförutsättningar att informera sig om vilka ärenden som skall behandlas på debeslutande organens sammanträden aktualiseras av uiredningen. Demokratiutredningenföreslår i likhei med kommunallagsutredningen föreskrifter om att kungörelsemed uppgift om tid och plats för sammanträde och om vilka ärenden som skallbehandlas minst före sammanträdet skall anslås på kommunens resp.landstingskommunens anslagstavla och sändas till varje ledamot och suppleant.Kungörande i tidning skall enligt förslaget också ske minst föresammanträdet. För att öka medborgarnas kännedom om de beslutande organenssammanträden rekommenderas alt kungörelseannonserna i tidningarna även skallinnehålla en förteckning över de ärenden som skall behandlas.Demokratiutredningen rekommenderar vidare att ledamöterna och suppleanterna fårbeslutsunderiaget med kungörelsen. Utredningen anför att majoritetenav de förtroendevalda enligt utredningens undersökningar anser att tidsperiodenmellan utsändningen av beslutsunderiaget och sammanträdet f n. är alltför kort. Enklar majoritet av de remissinsianser som tar upp denna fråga är positiva tillförslaget alt kungörelsen skall anslås och sändas till ledamöler och suppleanteren vecka före sammanträdel och införas i ortstidningarna.Landstingsförbundet konstaterar att förslaget innebär en förkortad kungörelsetidför landstingsledamöterna men tillstyrker ändå förslagel. Någraav de remissinstanser som kommenterar rekommendationen att handlingarna tillsammanträdet skall sändas ut med kungörelsen anför att den kan ledatill bl, a, att beslutsprocessen fördröjs och till att antalet extra ärendenvid sammanträdena ökar. Även olika praktiska svårigheter nämns i sammanhanget.Två kommuner och en landstingskommun ifrågasätter om inte en minimitid för närhandlingama skall sändas ut bör anges i lag. Några kommuner anser däremot attkungörelseförfarandel hell bör regleras av kommunema själva i arbetsordningar. Föregen del vill jag understryka betydelsen av att de förtroendevaldas arbeteunderlättas. Jag förordar att utredningens förslag om en veckas kungörelsetidgenomförs såväl för kommunerna som för landstingskommunerna, SatTitidigt villjag påpeka att detta är en minimitid. Enligt min mening är det även väsentligtatt beslutsunderiaget kommer ledamöterna lill hända föresammanträdet. Jag finner det emellertid inte lämpligt att i lag ange en bestämdtid inom vilken handlingarna till sammanträdet skall sändas ut. Frågan bör istället regleras av kommunerna och landstingskommunerna själva iarbetsordning. Prop.1975/76:187 251 Utredningensrekommendation alt kungörelsen i tidningarna skall innehålla en förteckningöver de ärenden som skall behandlas kommenteras av relativt fä remissinstanser.De flesta av dessa remissinsianser har dock inle nägot att erinra motrekommendationen. Några fä kommuner anser att rekommendationen är för svag ochförordar att det i lag föreskrivs alt annonsen skall innehålla enärendeförteckning. Andra menar att denna fräga inte kan regleras centralt. Ettpar kommuner påpekar att kostnaden för annonseringen kan bli relativt hög omhela föredragningslistan skall tas med, speciellt för de mindre kommuner somligger mellan olika tidningars spridningsområden. Föregen del finner jag det väsentligt all frågan om medborgarnas information om debeslutande organens arbete ägnas stor uppmärksamhet. En väg all åstadkommadelta äratt låta kungörelsen i tidningarna innehålla en ärendeförteckning.Kostnaden för sådan annonsering måste emellertid avvägas mol kostnaden förannan information. Jag anser således att kommunerna och landstingskonimunernasjälva bör få avgöra om ärendeförteckningen bör tas med i tidningsannonsen, 1lag bör dock, i enlighet med de nuvarande bestämmelserna i och KLS,föreskrivas alt uppgifl om de ärenden som skall behandlas skall tas in iannonsen, om fullmäktige resp, har bestämt att så skall ske, Kommunallagsulredningenföreslär en beslämmelse om att kungörelse om sammanträde skall införas isamtliga ortstidningar som i kommunen resp, landstingskommunen har en spridningav nägon betydenhet. Rätten för en minoritet inom kommunfullmäktige resp,att lä till stånd kungörelse i viss tidning skall enligtulredningens förslag tas bort. anser sig emellertid intekunna la slällning till förslagen i departementspromemorian (Ds Ju 1974:2),Innebörden av uttrycket "spridning av någon betydenhet" är enligtutredningen oklar. Utredningen anser vidare att de nuvarande reglerna omminoritetens räll alt få till stånd annonsering i viss tidning har fungeratväl. De ganska få remissinstanser som går in på dessa frågor delardemokratiulredningens uppfattning. Somjag nämnt i det föregående övervägs förslagen i promemorian f n, inomjusiiliedepartemenlei, I fräga om kungörelserna om fullmäktiges ochlandstingets sammanträden gör sig delvis andra synpunkter gällande änbeträffande de kungörelser i övrigt som avses med förslaget till kungörandelag.Kungörelserna om sammanlräde är sålunda bara i ringa utsträckning av belydelseför enskilds rätt. Att de når en vid krets av befolkningen är i stället avbetydelse främst från kommunaldemokratisk synpunkt. De nuvarande reglema harvisat sig leda till en god spridning av informationen om sammanträdena.Tillräcklig anledning att med hänsyn till del lagstiftningsarbete som pågårinom justidiedepartementet välja en annan lösning än den nuvarande föreliggerenligt min mening inte. Jag förordar därför att de nuvarande bestämmelserna omhur de tidningar bör väljas ut, där kungörelse om sammanlräde skall ske behålls.Även rätten för en minoritet Prop.1975/76:187 252 inomkommunfullmäktige resp, alt få till stånd kungörelse i viss tidningbör alltså finnas kvar, 12.3.6Suppleanter Jör fullmäkiige- och landsUngsledamöter m. m. Förledaniöterna i landsting skall enligt 6 S LL utses suppleanter. Kommunfullmäktigelår besluta att suppleanter skall utses (5 a S KL, 5 S KLS), Suppleanter lärdäremot inte utses för förbundsfullmäktige i kommunalförbund. Möjligheten attutse suppleanter i kommunfullmäktige infördes (prop. 1969:129, KU 44och 45, rskr 405 och 406). För reformen anfördes flera skäl. Det var främst attfiera personer kan knytas till del kommunala arbelel och attmedborgarinflytandet alltså breddas, om suppleanter finns. Ett annat skäl varatt styrkeförhållandena inom fullmäktige inle rubbas, om en ledamot ärförhindrad att närvara eller är jävig. Dessutom har åberopats altsuppleantsystemet har fungerat mycket väl för landstingens del. Enförsia fråga när det gäller suppleantsystemei är om det skall varaobligatoriskt för alla kommuner, Alla kommuner utom tre har infört suppleantsyslem.Till de kommuner som inte har suppleanter hör . Enannan fråga gäller principerna för suppleanternas turordning och tjänstgöring,1 vissa fall föreligger oklarhet om hur gällande regler skall tillämpas. Entredje fråga gäller suppleanternas befogenheter. Enligt gällande regler harsuppleanterna samma ställning som ordinarie ledamöter, närde tjänstgör istället för ledamot. När sä inte är fallet, har de däremot inte nägra särskildabefogenheter, 1det följande skall jag la upp dessa tre frågor. En fjärde fråga, nämligenfrågan om reglerna för hur suppleanterna skall utses, kommer jag att behandla ispecialmotiveringen. I det sammanhanget kommer jag att ta upp bl, a. ettförslag frän som syftar till en förkortning av tiden försammanräkningen efter valet. Förslaget rör också frågan om en suppleant börkunna ersätta även andra ledamöler än de som har valls i samma valkrets somsuppleanten. Tillde skäl som talar för att suppleanter bör utses för fullmäktige hör enligtdemokratiutredningen bl, a. att ett suppleantsystem gör det möjligt att fåkommunens olika delar bättre representerade och att sprida förtroendeuppdragentill skilda medborgargrupper, Uiredningen föreslåratl suppleanterobligatoriskt skall utses inte bara för landstingsledamöter utan också förkommunfullniäktige och fullmäktige i kommunalförbund. Kommunfullmäktigeföreslås som bestämma antalet suppleanter. föreslås la frihet att i förbundsordningen be-siämina hur mängasuppleanter som skall finnas och hur mänga suppleanter varje medlemskommunskall utse. Nästanalla reniissinstanser som berör förslagen är positiva. 1975/76:187 253 länsstyrelseni ställersig direkl avvisande lill ett obligatorisktsuppleantsyslem för kommunfullmäktige. anser främst medhänvisning lill praktiska skäl att kommunerna bör lämnas frihel all självaavgöra om del skall finnas suppleanter i fullmäktige eller ej. Endastlänsstyrelsen i tar upp frågan om suppleanter i förbundsfullmäktige.Länsstyrelsen anser att det inle bör vara obligatoriskt med suppleanter i förbundsfullmäklige.Med suppleanter skulle de beslutande församlingarna i kommunalförbunden enligtlänsslyrelsen bli alltför stora. anser därför att man endast böröppna möjlighet för kommunalförbunden att utse suppleanter, Enliglmin mening är ett av de främsta skälen för suppleantsyslemet att flermedborgare kan engageras i samhällsarbetet. Om suppleanter utses, kan flerakommunmedlemmar knytas direkt till den kommunala verksamheten. 1 likhet meddemokraiiutredningen anserjag att suppleantinslitutionen i de beslutandeorganen har sädan betydelse att den bör införas i alla kommuner. Dennauppfattning styrks av att suppleanter utsetts för fullmäktige i nästan allakommuner. Vad gäller frågan om suppleanter för förbundsfullmäktige anserjagatt medlemskommunerna bör ges rätt men inle skyldighet att utse suppleanter.Jag återkommer till denna fråga i specialmotiveringen lill ändringarna i lagenom kommunalförbund. Förbeslutförhet i kommunfullmäktige krävs alt fiera än hälften av ledamöterna ärnärvarande. Har suppleanter utsetts måste, liksom i landsting, minst tvätredjedelar vara närvarande (15 S KL, 16 S KLS, 27 S LL). Innanmöjligheten att utse suppleanter för kommunfullmäktige infördes, krävdes förbeslutförhet att flera än hälften av ledamöterna var närvarande. Somskäl för alt ånyo införa denna ordning har hävdals att en minoritet inte, genomatt utebli från sammanträdet, bör kunna göra det omöjligt för församlingen attfungera. 1 praktiken torde det visseriigen vara sällsynt att något sådantförekommer. anser emellertid all en formell garanti molobstruktion ändå bör finnas. Därför föreslås att för beslutförhet skall krävasendast att flera än ledamöter är närvarande, 1denna fråga är remissbilden splittrad. Något mer än hälften av remissinstansernaavstyrker förslaget. En bred majoritet av de landstingskommuner och hälften avde kommuner som tar upp frågan hör till dessa remissinstanser.Landstingsförbundet ansluter sig emellertid till utredningens förslag. Deremissinstanser som avstyrker förslaget menar vanligen att den nuvarande regelninte har medfört olägenheter. Man anser att risken för obstruktion inte utgörtillräcklig grund för att beslutförhetskravel skall sänkas. Någraremissinstanser framhåller att del är angeläget alt reglerna är Prop.1975/76:187 254 utformadeså att största möjliga antal ledamöter deltar i sammanträdena, länslandstingskommun, som avstyrker förslaget, anför att det innebär att det inteblir möjligt att i arbetsordning föreskriva visst närvaroantal vid besvarandeav interpdlationer och enkla frågor. Förde beslutande församlingarnas del har enligt min mening en beslut-förheisregelganska liten belydelse. Detta gäller i synnerhet om, som enligt mitt förslag,suppleanter alltid skall finnas. Man bör dä kunna räkna med att församlingen iregel är åtminstone i det närmaste fulltalig. En beslut-förhetsregel blirdärför av betydelse främsl för rena undanlagsfall. Detta medför att den i ochför sig obetydliga risken för s. k, obstruktion får förhållandevis störrebetydelse. Trots att ålskilliga remissinsianser har avstyrkt utredningensförslag, förordar jag därför att det genomförs. Medanledning av vad landstingskommun har anfört vill jag nämna attjag i specialmotiveringen kommer att föreslå att fullmäktige resp. landstingetskall kunna föreskriva att interpellation och enkel fråga får besvaras, även omantalet närvarande är mindre än vad som normalt krävs. 114 a S KL, 15 a S KLS och 22 S LL regleras suppleanternas inkallande tilltjänstgöring ni, m. Suppleant skall kallas in, om ledamot inte kan inställa sammanlräde eller inte vidare kan tjänstgöra vid sammanträdet.Suppleanterna kallas in i den mellan dem bestämda ordningen, dvs, den ordning ivilken de har valts för resp, politiskt parti. Valutslaget är också avgörandeför suppleants tjänstgöringsrätt. Inställer sig suppleant som har plats iturordningen före särskilt kallad eller vid sammanträdet annars närvarandesuppleant, gär han före den inkallade eller närvarande suppleanten. Likaså ordinarie ledamoten företräde framför varje suppleant, om han trots anmälthinder inställer sig vid sammanträdet. Suppleants tjänstgöringsrält lorde fåanses omfatta helt sammanträde eller - om inträde sker under pågåendesammanträde - återstående del av sammanträdet, 1 enlighet härmed får suppleantoch ordinarie ledamot eller fiera suppleanter inte tjänstgöra växelvis underett sammanträde. Detta har - trots motstridiga uttalanden i förarbetena (jftprop, 1969:129 s. 125 och KU 1969:44 s, 10) -ansetts gälla även vid jäv. Det ärosäkert om suppleant som har inträtt för jävig fullmäktig kan genom allfrivilligt avstå från vidare deltagande bereda denne möjlighet att återinträda.Även i övrigt har osäkerhet uppstått om de nuvarande bestämmelsernas innebördnärdet gäller suppleants tjänstgöringsrätt, Demokraiiutredningenanser därför att klariägganden behövs och föreslår att bestämmelser medföljande innebörd ges i lag. Principen alt val utslaget är avgörande förturordningen behälls. Valutslaget skall ocksä vara avgörande för suppleanternastiänstgöringsrätt. Ordinarie ledamot skall alltid ha fö- 1975/76:187 255 relrädetill tjänstgöring framför suppleant. Ledamot skall därför ha rätt att inträda,även om han inställer sig under pågående sammanträde. Detta skall gälla oavsellom han har anmält hinder eller inte. Suppleant skall tjänstgöra under helasammanträdet eller den del som återstår sedan han har inträtt. Vid jäv förledamot eller tjänstgörande suppleant skall den jävige ha rätt att återinträda,sedan del ärende i vilkel jäv föreligger har behandlats, I andra fall skall delinte vara tillålel för ledamot och suppleant att ijänslgöra växelvis under ettoch samma sammanträde. Ulredningsförslageni denna del berörs av relativt lå remissinstanser. Bara någon enstakaremissinstans har något att erinra mot förslagen. En remissinstans hävdar altregeln om att valutslaget skall vara avgörande för turordningen mellansuppleanterna bör gälla utan undantag och alltså även under pågåendesammanlräde, Nägra av reriiissinstanserna anser att de föreslagna reglernainte är helt entydiga. Bestämmelsen om att ledamot skall ha rätt all inträdaunder pågående sammanträde, även om han har anmäll förhinder och suppleantefter kallelse har inställt sig till sammanlräde, kan enligt dessaremissinstanser öppna möjlighet till växeltjänstgöring. Enligt min mening ärvad remissinstanserna anför i sak rikligt, 1 viss utsträckning blir alltsåväxeltjänstgöring möjlig även enligl utredningens förslag. Sådan tjänstgöringkan inte helt undvikas, om principen att ordinarie ledamot har företräde lilltjänstgöring framför suppleant skall upprätthållas. Jagförordaratt utredningens förslag i fråga om suppleanternas lurordning ochtjänstgöringsrält genomförs. Förslaget bördock kompletteras så att det klartframgär att ledamot som avbrutit tjänstgöringen vid ett sammanträde på grund avannat hinder än jäv inte lår tjänstgöra igen vid detta sammanträde. På mångahåll har osäkerhet rått om hur de nuvarande reglema skall tolkas. Enligt minmening eliminerar ulredningens förslag dessa oklarheter. Jag återkommer ispecialmotiveringen till denna fråga. 1ett avseende bör enligt uiredningen avsteg göras från principen att valutslagetalltid är avgörande för tjänstgöringsrätten. Suppleant som har trätt in för enledamot skall sålunda inte ersättas av annan suppleant med förtur som får trädatillbaka därför alt den ledamot i vars ställe han tjänstgör inställer sig underpågående sammanträde. Jag instämmer i utredningens förslag även i denna del. Suppleantsom tjänstgör i stället för ledamot har samma befogenheter som ordinarieledamot. En icke tjänstgörande suppleant har däremot inga särskildabefogenheter. Föralt suppleantuppdraget skall fa ell meningsfullt innehåll har ibland hävdatsatt suppleanlersom är närvarande vid sammanträde men inte tjänstgör bör harätt att yttra sig. framställa yrkanden och anmäla reservation mot beslut.Demokratiutredningen vill emellertid inte föreslå någon ändring i fråga omsuppleants befogenheter. 1975/76:187 256 Utredningensställningslagande på denna punkt har behandlats av ett fåtal remissinstanser.Majoriteten delar utredningens uppfattning. Ett tiotal kommuner anseremellertid att suppleantema bör ha yttranderätt även när de inte tjänstgör.Några kommuner föreslår att en suppleant skall ha rätt att yttra sig vidbehandlingen av en interpellation eller motion som han har ställt när hantjänstgjort som ledamot. Föregen del finner jag det väsentligt all suppleanterna bereds goda möjligheteralt följa de beslutande organens fortlöpande arbeie och att uppdraget tår ettinnehåll som gör det meningsfullt. 1 delta avseende är det t.ex, beiydelsefulllatt suppleanterna far del av samma beslutsunderiag som de ordinarieledamöterna. Partierna har ett särskilt ansvar för all suppleanterna beredsgoda arbetsmöjligheter. Jag anser emellertid att såväl principiella sompraktiska skäl talar mol att icke tjänstgörande suppleanters formella befogenhetervidgas. En breddad beslulsrepresentation börenligt min mening främståstadkommas genom att antalet ledamöter i fullmäktige och landsting ökas. Envidgning av suppleanternas befogenheter leder lill alt gränsen mellanordinarie ledamöter och suppleanter suddas ut. Vidare skulle en förändradställning för suppleanter som inte tjänstgör förändra sammanirä-desordningen.Jag delar alltså utredningens uppfattning att befogenheterna för de suppleantersom inle tjänstgör inte bör vidgas. Minskningenav antalet kommunala förtroendeuppdrag har varil betydande under de senasteårtiondena. Detta är i första hand en följd av kommunsammanläggningarna.Samtidigt hardet i kommunema funnits en strävan mot ökad centralisering ochrationalisering inom nämndorganisaiionen. Framför allt på det sociala områdethar nämnderna slagits samman. Delta har ytterligare minskat antalet uppdrag,