prop · FY0378 · 1975-12-31 00:00:00 — En sådan ändring avregelns innehåll innebär dock inle någon principiell skillnad mot nuläget.Redan nuvarande regler om tystnadsplikt för offenllig funktionär kan avse attskydda såväl allmänna som enskilda intressen. Vadgäller innehållet i övrigi i första stycket måste också beaktas alt det eflernya RF:s ikraftträdande är möjligt att ulan slöd av lag eller annanförfattning upprätthålla någon lystnadsplikt. Till den del nuvarandeinskränkning i viltnesplikten hänför sig till en oreglerad tystnadsplikt synesförsta stycket efler nya RF:s ikraftträdande sålunda inte få någon gUtighet.Som har påpekats i prop, 1975: 8 (s. 60) avses emellertid den föreslagna lagenom offentliga funktionärers tystnadsplikt i viss utsträckning få provisoriskkaraktär. När slutresultatet av bl, a. massmedieulredningens arbete föreUgger,får tystnads-pliklsfrågorna tas upp tUl förnyat övervägande. Vadjag nu har anfört pekar på att det också är förenat med vissa svårigheter atlf. n. la slutlig ställning tiU frågan om "vUka följder de angivnaändringarna i BrB och tystnadspliktsregleringen skall få för begränsningen avviltnesplikten i första stycket. En tänkbar lösning är alt med anknytning lilldet föreslagna innehållet i 20 kap 3 § BrB låta inskränkningen ivitlnesplikten avse den som är skyldig alt hemlighålla något enligt lag ellerannan författning. Även om en sådan lösning innefattar viss saklig ändring iförhållande till den nu gällande regeln, lorde det enligt min mening vara svårtatt under nuvarande förutsättningar finna ett alternativ som bättre ger uttryckåt den avvägning mellan intresset bakom tystnadsplikten och intresset avfullgod bevisning som första stycket ger uttryck ål. För att klargöra att tystnadsplikteninte bör upprältaållas, om den till vars förmån den gäller är beredd att lösaden tyslnadspliklige därifrån, bör bestämmelsen innehålla ett modifierandetillägg härom. Jag förordar att första stycket utformas i överensstämmelse medvad jag nu har anfört. Regleringen i 36 kap. 5 § bör lämpligen bli föremål förförnyade överväganden, när det förut berörda utredningsarbetet är avslutat. Iparagrafens andra stycke har enligt förslaget endast en följdändring avspråklig natur vidtagits. Visserligen torde flertalet av de i detta styckeuppräknade personema omfattas även av bestämmelsen i första stycket. Enomredigering av paragrafen bör emellertid som sagts anstå. 1975: 78 208 5 och 15 §§ Somen konsekvens av förslaget att avskaffa de särskUda ämbetsstraffen harbeträffande förevarande båda lagmm endast föreslagits den ändringen atl deuttryck vari ordet ämbetssttaff ingår las bort. Grundför resning är f. n. i såväl tvistemål (1 § första punkten) som brottmål (2 §första punkten) att ledamot av r'ätten, där anställd tjänsteman, ombud ellerställföreträdare enligt 2 § första punkten även åklagare eller försvarare med avseende på målet gjort sig slcyldig till brottsligt förfarande som kanantas ha inverkat på målets utgång. Med förslaget om avkriminalisering avvanliga tjänstefel åsyftas emellertid inte någon inskränkning av möjligheternatUl resning. I förslaget till ny utformning av de två lagrummen stadgas därförsom resnings-grund att ledamot av rätten eller där anställd tjänsteman eller, ibrottmål, åklagaren med avseende på målet gjort sig skyldig till brottsligtförfarande eller eljest åsidosatt sin tjänsteplikt eller alt brott som haravseende på målet ligger ombud eller ställföreträdare eller, i brottmål, försvararetill last samt brottet eller tjänsteförseelsen kan antas ha inverkat på måletsutgång. 15.5Förslaget till lag om. ändring i militära rättegångslagen (1948: 472) Enligtförsta stycket första punkten i detla lagrum anses såsom militära brottmål bl.a. mål om ansvar för brott som avses i nuvarande 20 kap. 14 §§ BrB liksomockså sådant avhållande från tjänstgöring som avses i 20 kap. 10 § BrB. Iförslaget har hänvisningen till dessa lagrum ersatts med hänvisning till nya13 §§ i 20 kap, BrB. Såsomett nytt tredje stycke i denna paragraf har enUgt förslaget intagits stadgandeatt krigsman, som inte är underkastad ansvar enligt 21 kap. BrB, inte fåråläggas straff i disciplinmål (jfr nya 21 kap. 21 § och 32 kap. 8 § BrB samtnya 20 § statstjänstemannalagen). Idenna paragraf, som anger de brott för vilka straff får åläggas i disciplinmål,har enligt förslaget bland de under tredje punkten i paragrafen upptagnabrotlstypema brott som sägs i nuvarande 20 kap. 4 § BrB fått utgå. 1975: 78 209 Iparagrafens andra stycke stadgas f. n. att disciplinmål skall hänskjutas tillJK eller RÅ om fråga är om ämbetsbrott som avses i 20 kap. 14 §§ BrB av densom bestrider tjänst som regementschef eller därmed likställd eUer högretjänst. Bestämmelsen bör ändras till att avse brott som i utövningen avtjänsten har begåtts av befattningshavare som sagts. Tredjestycket innehåller bestämmelse om åläggande av tiUrältavis-ning såvitt angårunderlydande som inte är underkastad ämbetsansvar. Bestämmelsen bör ändras tUlatt avse underlydande som innehar högst furirs Ijänslegrad eller tjänsteklass. EnUgtsista punkten i detta lagrum är JK eUer RÅ åklagare i mål rörande ämbetsbrottenligt 20 kap. 14 §§ BrB av vissa högre krigsmän. På samma sätt som tidigareskett i 7 kap. 4 § RB har hänvisningen tUl nämnda ämbetsbrott i förslagetersatts av uttrycket "brott som i utövningen av tjänsten harbegåtts" av angivna krigsmän. 15.6Förslaget till lag om ändring i förvaltningslagen (1971: 290) Paragrafensförsta stycke stadgar att lagens bestämmelser om förfarandet iförvaltningsärenden m. m. i 1420 §§ endast gäller i den mån fråga "är omulö-vning av befogenhet att för enskild bestämma om förmån, rättighet,skyldighet, disciplinär bestraffning eller annat jämförbart förhållande.Bestämmelsen tar således sikte på sådan offentUg förvaltning som är att ansesom myndighetsutövning och som alltså inte faller inom privaträttens område.Såsom tidigare berörts i den allmänna motiveringen är offentlig arbetsgivaresbeslut i disciplinärende även enligt de föreslagna nya reglerna att anse sommyndighetsutövning. Med hänsyn tUl att avskedande i motsats till vad som f.n. gäller betr'äffande avsättning inte hänförs tUl disciplinpåföljderna, bördock uttrycket "disciplinär bestraffnmg" bytas ut mot orden"disciplinpåföljd eller avskedande". Iandra stycket föreslås ingen ändring. 14 1975.1 saml Nr 78 1975: 78 210 Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslagen lUl 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring istatstjänstemarinalagen (1965: 274), 3. lag om ändring i lagen (1974:359) om ändring i statstjänsterrianna-lagen (1965: 274), 4. lag om ändring irättegångsbalken, 5. lag om ändring i mUitärarättegängslagen (1948: 472), 6. lag om ändringiförvaltningslagen (1971: 290). Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Bilaga (De remitterade förslagen) Lag om ändring i Härigenom föreskrives i fråga om ! dels att 17 kap. 3 och 14 §§, 20 kap. 715 §§, 21 kap. 17§, 32 kap. 15 §§, 34 kap. 1417 §§ samt 35 kap. 2 § skall upphöra att gälla, dels att 1 kap. 35 §§, 5 kap, 5 §, 17 kap. 1, 2, 4, 5, 7,8 och 15 §§, 20 kap. 16 §§, 21 kap. 18, 21 och 22 §§, 33 kap. 5 §, 35 kap. 4 §samt 38 kap. 4, 6, 8 och 9 §§ skall ha nedan angivna lydelse, dels alt rubriken till 20 kap. skall lyda "Ommissbruk av myndighet m. dels atl rubriken till 32 kap. skall lyda "Omdisciplinstraff för krigsmän", delsatt i balken skall införas två nya paragrafer, 32 kap. 8 § och 33 kap. 9 §, avnedan angivna lydelse. Med påföljd för brott förslås i denna balk: de allmänna straffen böter och fängelse, ämbetsstraffensuspension och avsättning för innehavare av befattning, varmed ämbetsansvar ärförenat, och disciplinstraff för krigsmän, samt villkorligdom, skyddstUlsyn, ungdomsfängelse, internering och överlämnande lUl särskUdvård. Med påföljd för brott förslås i denna balk: de allmänna straffen böter och fängelse, disciplinstraff för krigsmän, samt villkorlig dom, skyddstUlsyn, ungdomsfängelse, interneringoch överlämnande tUl särskild vård. 4 §Om användningen av sttaffen gäller i allmänhet vad i bestämmelserna om desärskUda brotten är stadgat. Övriga påföljder må, enligt vad därom ärföreskrivet, tillämpas ändå att de ej äro nämnda i dessa beslämmelser. Fängelse,suspension och avsättning äro alt anse som svårare påföljder än böter ochdisciplinstraff. ' Senaste lydelse av 20 kap. 12 § 1974: 565 20 kap.13 § 1974: 565 20 kap. 14 § 1974: 565. Fängelseär att anse som svårare påföljd än böter och disciplinstraff. Ej må dömas till flera påföljder för samma brott, medmindre annat är stadgat. Suspension eller avsättning ådömes vid sidan av annanpåföljd, vartill den tilltalade finnes böra dömas. 5 kap. 5 §2 Brott som avses i 13 §§ må ej åtalas av annan än målsägande. Förtal eller grovt förtal må dock åtalas av åklagare, om målsägande angiver brottet tUl åtal och åtal av särskUda skäl finnes påkallat ur allmän synpunkt. Brott som avses i 13 §§ må ej åtalas av annan änmålsägande. Förtal och grovt förtal, så ock förolämpning mot någon i eller förhans myndighetsutövning må dock åtalas av åklagare, om målsägande angiverbrottet till åtal och åtal av särskilda skäl finnes påkaUat ur allmän synpunkt. Har förtal riktats mot avliden, må åtal väckas av denavlidnes efterlevande make, bröstarvinge, fader, moder eller syskon samt, omåtal av särskilda skäl finnes påkallat ur allmän synpunkt, av åklagare. Innebärbrott som avses i 13 §§, att någon genom förgripelse å främmande maktsstatsöverhuvud som vistas här i riket eller å främmande makts representant häri riket kränkt den främmande makten, må brottet åtalas av åklagare ulan hinderav vad som stadgas i första stycket. Åtal får dock ej ske utan förordnande avregeringen eller den regeringen bemyndigat därtill. Förgriper sig någon med våld eller hot om våld åinnehavare av ämbete eller annan befattning, varmed ämbetsansvar är förenat, idennes tjänsteutövning eller för att tvinga honom till eller hindra honom fråntjänsleålgärd eller hämnas för sådan åtgärd, dömes för våld eller hot mottjänsteman tiU fängelse i högst eller, om brottet är ringa, lill bötereller fängelse . Detsamma skall gälla, om någon sålunda förgripersig mot den som innehaft ämbete eller annan befattning, ' Senaste lydelse 1974: 565. Senaste lydelse 1974: 565. Den som med våld eller hot om våld förgriper sig å någon ihans myndighetsutövning eller för att tvinga honom tUl eller hindra honom frånåtgärd däri eller hämnas för sådan åtgärd, dömes för våld eller hot mot tjänstemanlill fängelse i högst eller, om brottet är ringa, tiU böter ellerfängelse . Detsamma skaU gäUa, om någon sålunda förgripersig mot den som har utövat myndighet för vad denne däri gjort ellerunderlåtit. varmed ämbetsansvar var förenat, för vad denne däri gjorteller underlåtit. Vad nusagts om befattning, varmed ämbetsansvar är förenat, skall ock gällabefattning, med vilken enligt regeringens förordnande samma skydd skall varaförenat. Den som,annorledes än i 1 § sägs, för atl tvinga eller hindra någon, som åtnjuterskydd enligt nämnda paragraf, i utövningen av hans befattning eller hämnas förtjänsteåtgärd, otillbörligen företager gäming, som för honom medför lidande,skada eller annan olägenhet, eller hotar därmed, dömes för förgripelse mottjänsteman tiU böter eller fängelse . Den som,annorledes än i 1 § sägs, för alt tvinga eller hindra någon i hansmyndighetsutövning eller för att hämnas för åtgärd däri, otillbörligenförelager gärning, som för honom medför lidande, skada eUer annan olägenhet,eller hotar därmed, dömes för förgripelse mol tjänsteman till böter eUerfängelse . Är brottet grovt, dömes till fängelse i högst . Den som,ulan alt fall är för handen som förat i detla kapitel är sagt, genom alt sältasig till motvärn eller eljest med våld söker hindra utövningen av befattningsom avses i 1 §, dömes för våldsamt motstånd lill böter eller fängelse . Den som,ulan alt fall är för handen som förut i detla kapitel är sagt, genom alt sättasig lill motvärn eller eljest med våld söker hindra någon i hans myndighetsutövning,dömes för våldsamt motstånd lill böler eller fängelse . Förolämpar man någon, som åtnjuter skydd enligt 1 §, i eller för hans befattning, dömes för missfirmelse mot tjänsteman tiU böter eller fängelse . Vad i 1, 2 och 4§§ stadgas skall ock gälla, om någon påsätt som i nämnda paragrafer sägs förgriper sig mot eller hindrar den, som enligtsärskUd föreskrift skall åtnjuta samma skydd som är förenat medmyndighetsutövning eller som är eller har varit kallad att biträdaförrättningsman vid åtgärd som omfattas av sådant skydd. Den som lämnar, utlovar eller erbjuder muta eller annan otillbörlig belöning för utövning av befattaing, varmed ämbetsansvar är förenat, dömes för bestickning tUl böler eUer fängelse i högst . Den som ;/// arbetstagare hos staten eller hos kommuneller till annan som avses i 20 kap. 2 § lämnar, utlovar eller erbjuder mutaeller annan otillbörlig belöning för tjänsteutövningen, dömes för bestickninglill böter eller fängelse i högst . Den somvid val lill allmän befattning eller vid annan utövning av rösträtt i allm'äntärende söker hindra omröstningen eller förvanska dess utgång eller eljestotillbörligen inverka på omröstningen, dömes för otillbörligt verkande vidröstning till böter eller fängelse . Är brottetgrovt, skall dömas till fängelse i högst . Vid bedömande humvidabrottet är grovt skall särskilt beaktas, om det förövats med våld eUer hot omvåld eller innefattat missbruk av tjänstestäUning. Den som mottager, låter åt sig Den som mottager, låter åt sig utlovaeller begär otillbörlig för- utlova eller begär otUlbörlig för- mån för att i allm'änt ärende rösta på visst sätt eller icke rösta, dömes, om det ej är mutbrott, för tagande av otillbörlig förmån vid röstning tUl böter eller fängelse . mån för att i allmänt ärende rösta på visst sätt eUer ickerösta, dömes, om det ej är ämbetsbrott, för tagande av otillbörlig förmån vidröstning till böter eller fängelse . Den soni, utan att fall är för handen som i 14 § sägs,obehörigen giver sig ut för att innehava där avsedd befattning, dömes förföregivande av allmän ställning till böter eller fängelse i högst sex månader.Detsamma skall gälla, om någon obehörigen bär uniform, märke eller annattj'änstelecken som giver honom sken av att tUlhöra krigsmakten eller annankår i det allmännas tjänst eller kår, vars verksamhet avser allmän samfärdseleller aUmänhetens förseende med vatten, ljus, värme eller kraft. Om någon obehörigen giver sig ut vande av ställning såsom Givernågon sig obehörigen ut för att utöva myndighet, dömes för föregivande avallmän ställning till böler eller fängelse . Detsammaskall gälla, om någon obehörigen bär uniform, märke eller annat tjänsteteckensom giver honom sken av att tUlhöra försvarsmakten eller annan kår i detallmännas tjänst eller kår, vars verksamhet avser allmän samfärdsel eller allmänhetensförseende med vatten, ljus, värme eller kraft. Är brottet med hänsyn till att det har medfört betydandemen för det allmänna eller för någon enskUd eller eljest att anse som grovt,skall dömas till fängelse i högst . för advokat, dömes för f ö r e g i -advokat tUl böter. Missbrukarämbetsman, genom handling eller underlåtenliet, sin ställning till förfång fördet allmänna eller någon enskild, dömes, om ej gärningen utgör förskingringeller annan trolöshet eller eljest är särskilt belagd med straff, för tjänstemissbruk till suspension eller avsättning; om skäl äro därtill, skall tillikadömas till fängelse i högst . I ringa fall skall dömas allenast tillböter. Är brottet grovt, dömes till avsättning och fängelse ihögst . Den somi myndighetsutövning åsidosätter vad som till följd av lag eller annanförfattning gäller för myndighetsutövningen dömes, om gärningen för detallmänna eller någon enskild medför förfång eller otillbörlig förmån som ef ärringa, för missbruk av my n-dighet till böter eller fängelse i högst . Ärbrottet grovt, dömes till fängelse i högst . Begår någon gärning som avses i första stycket av grovoaktsamhet, dömes för vårdslös myndighetsutövning till böter eller fängelse ihögst . Vad i första och andra styckena sägs skall icke ägatillämpning, om gärningen eljest är särskilt belagd med straff. Ämbetsman,som mottager, låter åt sig utlova eller begär muta eller annan otillbörligbelöning för sin tjänsteutövning, dömes, oni ej gärningen eljest är särskiUbelagd med straff, för tagande av muta eller av otillbörlig belöning såsomstadgas i 1 §. Detsamma skall gäUa, om han begått sådan gärning innan hanerhöll befattningen. Begården som varit ämbetsman gärning, som i första stycket sägs, dömes till bötereller fängelse enligt vad i 1 § stadgas. Omarbetstagare hos staten eller hos kommun mottager, låter ål sig utlova ellerbegär muta eller annan otillbörlig belöning för sin tjänsteutövning, dömes förmutbrott //// böter eller fängelse i högst . Detsamma skall gälla, omarbetstagaren begått gärningen innan han erhöll anställningen eller efter dethan slutat densamma. Är brottet grovt, dömes till fängelse i högst . Vad i första stycket sägs om arbetstagare ägermotsvarande till-lämpning på 1. ledamotav styrelse, verk, nämnd, kommitté eller annan sådan myndighet som hör tillstaten eller till kommun, 2. den somutövar uppdrag åt staten eller åt kommun, om han valts till uppdraget ellericke äger undandraga sig detta ävensom eljest om uppdraget är reglerat iförfattning. 3. krigsmaneller annan som fullgör lagstadgad tjänsteplikt och 4. den somutan att inneha anställning eller uppdrag som har sagts utövar myndighet. Med kommun likställes allmän inrättning som avses i 1 §andra stycket kommunaltjänstemannalagen (1965: 275). Ypparämbetsman vad han är pliktig att hemlighålla eller utnyttjar han olovligensådan hemlighet, dömes, om ej gämingen eljest är särskUt belagd med straff, förbrott mot tystnadsplikt till suspension eller avsättning; om skäl äro därtill,skall tillika dömas till fängelse i högst , / ringa fall skall dömasallenast till böter. Begår den som varit ämbetsman sådan gärning, dömes tillböter eUer fängelse enligt vad i första stycket sägs. Yppar någon vad han till följd av lag eller annanförfattning är pliktig att hemlighålla eUer utnyttjar han olovligen sådan hemlighet,dömes, om ej gärningen eljest är särskUt belagd med straff, för brott mottystnadsplikt tUl böter eller fängelse i högst . Den som av oaktsamhet begår gärning som avses i förstastycket, dömes till böter. Åsidosätterämbetsman av försummelse, oförstånd eller oskicklighet vad honom åliggerenligt lag, instruktion eller annan författning, särskild föreskrift ellertfänstens beskaffenhet, dömes, om ej gärningen utgör tjänstemissbruk ellereljest är särskilt belagd med straff, för tjänstefel till böter ellersuspension. Är felet grovt, dömes till suspension eller avsättning;om skäl äro därtill, skall tillika dömas till fängelse i högst . Åklagare må, utan hinder av vad eljest må vara stadgat,åtala brott enligt 1 och 2 §§ ävensom annat brott varigenom innehavare avanställning eller uppdrag som avses i 2 § har åsidosatt vad honom åligger i utövningen därav. Utan hinder av vad i första stycket sägs skall dock gälla 1. vad idenna balk stadgas att åtal ej må ske utan förordnande av regeringen eller denregeringen har bemyndigat och 2. vad iannan lag eller författning är föreskrivet om åtal för gärning, för vilkenstraff är stadgat allenast om den förövas av innehavare av anställning elleruppdrag som sägs i första stycket. Är ej för visst fall annat stad- * Senaste lydelse 1965: 280. Som tjänstefel anses icke i något fall, att ämbetsmandeltager i strejk eller därmed jämförlig stridsåtgärd efter beslut avarbetstagarförening som anordnat åtgärden. gat, må åklagare åtala brott mot sådan tystnadspliktvilken gäller till förmån för enskild målsägande endast om denne anger brottettill åtal eller åtal är påkallat från allmän synpunkt. Om åtalför brott som i utövningen av tjänsten eller uppdraget begåtts avriksdagsledamot, statsråd, justitieråd, regeringsråd eller innehavare av tjänsteller uppdrag hos eller dess organ gälla särskilda bestämmel- Finnesämbetsman hava genom gärning, som är belagd med straff annorstädes än i 14 §§,åsidosatt sin tjänsteplikt, må fängelse i högst ådömas, ändå att såsvårt straff eljest ej kunnat följa. Den somär ledamot av beslutande statlig eller församling skall ej för någonsin åtgärd i denna egenskap vara underkastad ansvar enligt 1 §. Innehar den, som enligt bestämmelserna i 14 §§ förskylltsuspension eller avsättning från viss tjänst, ej längre samma tjänst, men harhan i dess ställe erhållit annan befattning med likartade arbetsuppgifter,skall dömas till suspension eller avsättning från den befattningen. Har han ej i tjänstens ställe erhållit annan befattningsom i första stycket sägs, dömes till böter eller fängelse enligt vad i 14 §§stadgas. Skulle han eljest hava dömts till suspension eller avsättning jämteböter eller fängelse, må vid straffets bestämmande hänsyn tagas till attsuspension eller avsättning ej ådömes; skulle han ej hava dömts till annanpåföljd än suspension eller avsättning, må varje påföljd eftergivas. Den som har valts till statligt eller kommunalt uppdragmed vilket fölfer myndighetsutövning må av rätten skilfas från uppdraget, omhan har begått brott för vilket är stadgat fängelse eller däröver ochhan genom brottet har visat sig uppenbarligen olämplig att inneha uppdraget. Skilfes uppdragstagare från uppdraget enligt förstastycket, skall hänsyn tagas därtiU vid bestämmande av straff för brottet. Med kommun likställes allmän inrättning som avses i 1 §andra stycket kommunaUjänstemannalagen (1965: 275). 21 kap, 18 §5 Åsidosätter krigsman av försummelse, oförstånd eller oskicklighet vad honom åligger enligt reglementen, instruktioner eller andra allmänna bestämmelser, särskilda föreskrifter eller tjänstens beskaffenhet, dömes, om ej gärningen eljest är särskilt belagd med straff, för tjänstefel till disciplinstraff. Åsidosätter krigsman, som ej är underkastad ämbetsansvar,av försummelse, oförstånd eller oskick-Ughet vad honom åligger enligtreglementen, instruktioner eller andra allmänna beslämmelser, särskildaföreskrifter eUer tjänstens beskaffenhet, dömes, om ej gärningen utgörtjänstemissbruk eller eljest är särskilt belagd med straff, för tjänstefel lilldisciplinstraff. Beträffande krigsman, som är anställd vid krigsmakten, ägabestämmelserna i 20 kap. 4 § tredje stycket motsvarande till-lämpning. Är felet grovt, dömes till fängelse i högst . .4 vden personal som avses i 20 § första stycket skall befäl av lägst överfurirsgrad samt de som innehava motsvarande tjänsteställning vara underkastadeämbetsansvar, vare sig de äro tjänstgöringsskyldiga eller icke. Krigsman,som är anställd vid försvarsmakten, skall enligt vad regeringen närmare föreskrivericke vara underkastad ansvar enUgt detta kapitel då han tjänstgör vid civiltstatligt organ, vid militärt organ med arbetsuppgifter som i huvudsak äro avcivil natur eller vid inyndighet. Vad i20 kap. 14 § är stadgat skall äga motsvarande tillämpning i fråga om brott,varigenom krigsman åsidosatt sin tjänsteplikt. I frågaom åtal för brott som avses i detta kapitel äger vad i 20 kap. 4 § sägsmotsvarande till-lämpning. < Senaste lydelse 1965: 280. « Senasle lydelse1972: 362. Krigsman som ej är underkastad ansvar enligt 21 kap. måej ådömas disciplinstraff. I fråga om sådan krigsman som avses i första stycket äger7 § andra stycket motsvarande till-liimpning. Prop.1975: 78 219 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse