prop · FZ03170 · 1975-12-31 00:00:00 — Moderata samlingspartiels kvinnoförbund. och ungdomsförbund.Socialstyrelsen menar att det visseriigen skulle kunna vara praktiskt alt hakvar de gamla beteckningarna som arbetstermer. Detta praktiska önskemål måstedock enligl styrelsens mening stå tillbaka för den strävan som kommer tilluttryck i promemorian, nämligen att moderns civilstånd skall ingå som enbeskrivning av barnets situation endast där del är juridiskt motiverat.Slopandet av termerna kan också få betydelse när det gäller alt få bort defördomsfulla attityder som inte bara bam till ogifta mödrar utan även mödrarnasjälva fortfarande kan bli utsatta för, Familjesiödsuiredningen understrykeratt termerna barn i äktenskap och barn utom äktenskap med de nya regler somföreslås inte längre fyller någon funktion ulan bara kan bidra till attupprätthålla konstlade skillnader mellan barn och lill att befästa olika slagav fördomar, har inte någon erinran mol att termernaäktenskaplig börd, barn i äktenskap och barn utom äktenskap utgår ur lagtextenom delta kan ske utan några materiella ändringar. Några remissinstanser är emellertid tveksamma eller direktavvisande lill all de här berörda termerna utgår ur lagtexten.Hiismodersförbundet och samhälle påpekar att man inle har kunnat föreslånågra adekvata er-sältningsbegrepp, varför omständliga omskrivningar används.Då i de allra flesta fall barn inom och utom äktenskap behandlas lika i lagentorde det enligt förbundets mening bli i ytterst få fall som termema kommerattbehöva användas. Detta bör inle förorsaka någol större problem eftersom delnumera är relativt vanligl alt en man och kvinna sammanbor och sätter barn tillväriden utan all vilja legalisera sin förbindelse. Förbundet menar all denkänsloladdning som termerna hade för en äldre generation inte föreligger hosden unga generationen. Prop.1975/76:170 125 Riksskatteverketanser att så länge man har skilda rättsregler beroende på om ett barnsföräldrar var gifta med varandra eller inte vid barnets födelse eller om desenare har ingått äktenskap med varandra börden hittillsvarande terminologinfinnas kvar. Ett slopande av begreppen kommer att nödvändiggöra omfattandeändringar i kyrkobokföringen. En ny terminologi kommer dessutom att skapasvårigheter vid tillämpningen och kommer därigenom att vålla störrerättsosäkerhet. Svårigheterna med den nya terminologin visar sig också enligtverkets uppfattning vid utformningen av de följdändringar i andra författningarsom blir nödvändiga om FB ändras. De lagar som del främst är fråga om,namnlagen, medborgarskapslagen och religionsfrihetslagen, är alla av sådan artatt de i hög grad berör de enskilda medborgarna och bör därför varalättillgängliga för envar. Att i lagstiftning och anvisningar ersätta delättförståeliga uttrycken barn i äktenskap och barn utom äktenskap medhänvisningar till FB blir lill hinder för läsaren. Domkapillei I Stockholmsstift är av motsvarande uppfallning och avstyrker bestämt att termernaavskaffas innan de kan ersättas av andra med samma innehåll. förefaller det särdeles opraktiskt att avsäga siganvändningen av sådana termer som de nu aktuella. De är enligt utredningensmening både lättfattliga och lätthanteriiga, och att slopa dem leder tillspråkliga oiympligheter som kan försvaras endast med starka skäl. Utredningenframhåller att termerna barn i och barn utom äktenskap inte innefattar någravärderingar utan endast uttrycker del faktiska förhållandet att barnetsföräldrar är eller inte är gifta med varandra. På vissa håll kan väl ännu dröjakvar en viss känsla av moralisk värdering i samband med de båda uttrycken menden syn på skilda samlevnadsformer som bryter igenom både inom ochutom lagstiftningen torde enligl utredningens mening snart helt förta sädanaintryck. I allt fall anser utredningen det olämpligt att nu innan man vel vart.familjelagssakkunnigas utredningsarbete leder i fråga om äktenskapet och andrasamlevnadsformer göra sig av med den praktiska terminologin. Uiredningenavstyrker därför förslaget att slopa termerna i fråga. Statistiskacentralbyrån framhåller att förslaget för befolkningsslatislikens del bl. a.innebäranden redovisning av barn födda inom och utom äktenskap som registreratsalltsedan den svenska befolkningsslatislikens begynnelse inte längrekan genomföras. För användarna av befolkningsslalistik torde denna förändringdock vara relativt betydelselös, framhåller centralbyrån. Däremot föreliggervissa rekommendationer från internationella organisationer alt redovisa föddafördelade på födda inom äktenskap och utom äktenskap. Behoven i denna del synesemellertid kunna tillgodoses genom att man i fortsättningen i stället redovisarfödda fördelade efter moderns civilstånd, vilket kommer att medföra endastmarginella skillnader. . ex. uppgick andelen födda barn med gift moderlill . Andelen barn, födda inom äktenskap, uppgick till 68,. 1975/76:170 126 Riksförsäkringsverketanmärker att lermen barn utom äktenskap bör slopas också imilitärersättningsförordningen, lagen om yrkesskadeförsäkring och lagen omallmän försäkring. 5.6.2Lagen om svenskt medborgarskap Deföreslagna ändringama i medborgarskapslagen kommenteras av nks-skaileverkei,invandraiverket. namnlagsutredningen och t SR. Såväl sominvandrarverket och namnlagsutredningen anmärker på utformningen av lagtextenoch menar att hänvisningen till FB är olämplig. Enligt invandrarverket börbestämmelser som rör förvärv och föriust av svenskt medborgarskap uttryckas iklartext i den svenska medborgarskapslagen. anmärker vidarealt den svenska medborgarskapslagen har tillkommit i samverkan med ochNorge och att de nordiska medborgarskapslagama, numera även den finska, har ihuvudsak likalydande bestämmelser beträffande barns förvärv och förlust av medborgarskap.En samordning av lagstiftningen är enligt verket allljämt av stort värde inteminst med tanke på del stora antalet invandrare i från övriga nordiskaländer. Invandraiverkeianför vidare alt de nya bestämmelserna kommer att medföra dubbeltmedborgarskap i vissa fall, eftersom de föreslagna bördsreglema skiljer sigfrån bördsreglerna i många länder, bl, a, de nordiska. Som exempel nämnerverket det fallet att en svensk kvinna skiljer sig från en dansk man. Kortefter äktenskapets upplösning föder kvinnan ett barn som blir svensk medborgaretill följd av de nya beslämmelserna men också dansk medborgare,efiersom mannen enligt de danska bördsreglerna anses vara far lill barnet. Aupå della sätt införa regler som skulle medföra att nya grupper skulle kunna fådubbla medborgarskap vid födelsen strider enligl verkets mening mot den ledandeprincipen inom svensk medborgarskapsrätt att undvika dubbelt medborgarskap. Vad gäller förslaget tillny lydelse av 5 S medborgarskapslagen anser all det synesorimligl att förvärv av svenskt medborgarskap för förälder, som inte sammanbormed barnet, medför svenskt medborgarskap för barnel därigenom att föräldernhar del i vårdnaden. På samma sätl kan den omständigheten att föräldrarna hargemensam vårdnad förhindra all barnel upptas till svensk medborgare gemensamtmed den förälder med vilken barnet sammanbor, anser all 5 Smedborgarskapslagen bör modifieras på det sättet all barn bör kunna få svensktmedborgarskap som biperson lill endera av föräldrarna, om föräldern antingenensam har vårdnaden eller har vårdnaden med den andre och denne är svenskmedborgare. 1 övriga fall där gemensam vårdnad förekommer bör barnet kunna tasupp som svensk medborgare efter ansökan om naturalisation. Prop.1975/76:170 127 Invandrarverketdiskuterar den föreslagna bestämmelsen i 7 S tredje styckei som innebär attbarnet inträder i kyrkan vid födelsen, om modern är ogift och tillhör kyrkan.Enligt verket är bestämmelsen omotiverad i de fall båda föräldrarna fårvårdnaden om barnet. Än mer omotiverad är bestämmelsen i de fall där fademensam blir vårdnadshavare. Verket menar alt det naluriiga vore att barnet, i defall endast en av föräldrarna har vårdnaden, följer vårdnadshavaren vad gällermedlemskap i kyrkan och detta obereonde av vårdnadshavarens kön. Namnlagsutredningenkritiserar de föreslagna ändringarna i namnlagen från lagteknisk synpunkt,Bl.a. anser utredningen att den nuvarande dispositionen av lagen bör behållas. som namnlagsutredningen anmärker att förslaget till 15 S inteomfatiar del fall att bördspresumtionen hävs genom faderskapserkännande ochmenar att paragrafen bör omfatta även detta fall. Namnlagsutredningenpåpekarail det i sådant fall dessutom krävs särskild ansökan till rätten ellernamnmyndigheten om prövning av möjligheten för barnel alt få behålla mannensnamn, tillstyrker, som tidigare nämnts, den föreslagna ändringeni 3 kap, 28 S sludiestödslagen. Nämnden finner det vidare angeläget att isammanhanget aktualisera frågan om styvbarns studieekonomiska situation ochmenar alt man vid prövning av ansökan om inkomst-och behovsprövad studiehjälpbör bortse från styvförälders ekonomi. Gymnasieelev bör enligl nämndens meninginte vara beroende av ekonomiskt bidrag från slyvförälder för att direkl efteravslutade grundskolestudier fortsätta skolgången med gymnasiestudier. 5.7 Ikraftträdande m. m. ifrågasätter om man inte bör skjuta på ikraftträdandet avde nya bestämmelserna om faderskap och vårdnad lill den I januari 1977.Riksskatteverket framhåller att förslagen kommer att nödvändiggöragenomgripande ändringar i folkbokföringen. menar att deutbildningsinsatser beträffande den handläggande personalen inom socialvårdensom förslaget kommer att fordra svårligen kan tänkas bli genomförda i lid, ominte ikraftträdandet skjuts fram till nyssnämnda tidpunkt. Av samma skäl anserStockholms sociala centralnämnd 1975/76:170 128 attdagen för ikraftträdandet inte bör ligga alltför nära dagen för beslutet omändrad lagstiftning. Sveiigesadvokatsamfund berör särskilt den nya bestämmelsen i 7 kap. 15 S FB om återkravav underhållskostnader och anmärker att den inte bör gälla fall där talan omregresskrav väckts före lagens ikraftträdande. 5.8Avgift för vård av omyndigs värdehandlingar Överförmyndarnai Göteboig och Föreningen vill ej yttra sig överbankföreningens hemställan. De anser det dock rimligt att anta att bankernasnotariatavdelningar har fött väsentligt minskade arbetsuppgifter genomvärdepapperscentralens tillkomst och framhåller att man vid fastställande av eneventuell minimiavgift bör beakta att depåavgifterna drabbar underåriga ochomyndigförklarade personer som i en del fall har små inkomster och som enligtlag tvingas alt ha sina värdehandlingar nedsatta i bank. anser att en lagändring i enlighet med bankföreningenshemställan bör kunna accepteras. Minimiavgiften bördock fastställas lill ettbelopp motsvarande en procent av det gällande basbeloppetför att man skall undvika en lagändring varje gång en höjning kan bli aktuell,kommer en höjning i enlighet med bankföreningens förslagvisseriigen att bli kännbar för de små depåerna. Till följd härav kommersannolikt förmyndare vars myndlingar äger sådana depåer att begäraöverförmyndarens tillstånd att la ut de deponerade värdehandlingarna, I denmån det sammanlagda värdet av dessa inte överstiger den gräns fördepositionstvång som kommer att gälla fr. o. m. den lorde sådanaansökningar bli beviljade. Avgiftshöjningen kommer därmed att medföra attredan inskrivna förmynderskap anpassas lill den nya lagstiftningensbestämmelser vilket i och för sig inte kan anses ha en negativ betydelse. Socialstyrelsengodtar bankföreningens förslag till ändring av avgifterna under förutsättningalt i lagtexten las in en bestämmelse om maximering av tilläggsavgifternasstorlek. Sparbanksföreningenanser rent principiellt, i likhet med bankföreningen, att förvar av omyndigsvärdehandlingar i notariatdepå bör likställas med övriga nolariatdepåer iavgiftshänseende, eftersom förvaltningskostnaderna beträffande s. k.omyndigförvar är av samma storleksordning som för övriga förvar. Då inte ens dehögre avgifter som kommer alt gälla fr. o. m. ger fullkostnadstäckning anser även sparbanksföreningen att avgifterna bör höjas.Sparbanksföreningen menar dock att denna höjning bör ske på annat sätt än detsom bankföreningen har föreslagit. ligger nämligenden av bankföreningen föreslagna ordningen inte i linje med grundtanken bakomförmyndarlagstiftningen, eftersom den kommer att innebära att avgifterna tillsin storiek kommer att i viss Prop.1975/76:170 129 delkunna ensidigt bestämmas av förvaltande bank. Enligt sparbanksföreningen bör istället en höjning av avgifterna åstadkommas genom att manföretarenjusteringavdevärdebaseradeavgifterna. Starka skäl talar enligl föreningensmening föratt mani VL tar in en bestämmelse om särskilda tilläggsavgifter.Dessa bördock till sin storiek inle få överstiga i lagen angivna maximibelopp.Om lagen ändras på det sätt som föreningen föreslår framstår entill-läggsbestämmelse om årlig minimiavgift som överflödig. Denvärdebaserade åriiga avgiften bör vara enhetlig för svenska och utländskavärdepapper. Bevakningsåtgärderna är i princip likartade för båda slagen avvärdepapper. Förvaltningskostnaderna för utländska papper är heller intelägre. biträder därför bankföreningens hemställan, såvittgäller slopandet av differentieringen mellan de båda slagen av värdepapper. Ävenbankinspektionen anser del motiverat med en höjning av de avgifter som bankernafår ta ut för vård av omyndigs värdehandlingar. Bankinspektionen anser alt denav bankföreningen åberopade nolarialtjänstutred-ningen och andra uppgiftertyder på att avgifterna för nolariatdepåer inte täcker de kostnader bankernaåsamkas för denna verksamhet. Vidare är det enligt inspektionen tydligt attkostnaderna står i proportion till antalet värdepappersposter, antalettransaktioner o. d. Mindre depåer för vilka VL är tillämplig inbringar lägreavgifter än andra depåer men medför motsvarande kostnader. Bankinspektionenframhåller också att det med hänsyn till föreskrifter i banklagstiftningen tillskydd för insättarnas medel krävs att bankernas rörelse lämnar ett överskottsom kan läggas till eget kapital. Bankernas överskott har intevarit så stort som hade erfordrats för att bibehålla oförändrad soliditetenligt reglema om kapitaltäckning. har dessutom behovetav överskott ökat än mer till följd av den högre inflationstakten. Mot denbakgrunden har bankinspektionen bedömt att bankerna, med nuvarande hastigaarbetskostnadsstegring, inte i längden kan erbjuda tjänster till avgifter sominte läcker de däremot svarande kostnaderna. Bankinspektionentillstyrker därför bankföreningens framställning på så sätt att avgifterna förvård av omyndigs värdehandlingar får höjas till den nivå som bättre motsvararbankernas kostnader för denna tjänst. Av sociala skäl kan det dock enligtbankinspektionens mening vara berättigat med en försiktig anpassning avavgifterna. Inspektionen rekommenderar därför en övergångsperiod om 2-5 årunder vilken de aktuella värdehandlingarna exempelvis kan omplaceras itillgångar som inte behöver förvaras i nolariatdepåer. Inspektionen utgårslutligen från att avgifterna i sin helhet specificeras i lag eller att defastställs av inspektionen. Prop.1975/76:170 130 Reglerom vem som skall anses vara far till ett bam finns i (FB).Reglerna fäster avgörande vikt vid frågan huruvida modern vid barnets födelseär gift eller inte. Är hon gift anses mannen i äktenskapet som barnets far.Barnet anses i sådant fall ha äktenskaplig börd. Delsamma gäller, om modern vidbarnets födelse är änka eller frånskild men hennes äktenskap har upplösts såkort tid före barnels födelse att barnet kan ha avlats . 1 andrafall anses barnet vara fött utom äktenskap. Faderskapet skall då fastställasgenom erkännande eller dom. Undervissa omständigheter kan domstol förklara att den man som bördsreglernautpekar som far till ett visst barn inle är barnels far. Såväl bamet som mannenkan föra talan härom, s. k. talan om äktenskaplig börd. Barnets rätt att väckasådan talan är lill tiden oinskränkt, medan mannens rätt enligt huvudregelnpreskriberas efter barnets födelse. FBinnehåller också regler beträffande vårdnad om barn. Reglerna är i viss månolika, beroende på om barnets föräldrar är gifta med varandra eller ej. Sålundagäller som huvudregel att barn vars föräldrar är gifta står under föräldrarnasgemensamma vårdnad. Däremot kan ogifta föräldrar inle utöva den rättsligavårdnaden gemensamt. Deberörda reglema har setts över i . Resultatet av översynenredovisas i promemorian (Ds Ju 1975:17) Faderskap och vårdnad. Förmin del anser jag all del finns ett klart reformbehov när del gäller denuvarande börds- och vårdnadsreglerna. Vad först beträffar reglerna omfaderskap lill barn som föds efter en skilsmässa talar starka skäl för att denfrånskilde mannen inte längre skall automatiskt anses som far till barnet.Behovet av en ändring på denna punkt kan visseriigen sägas ha minskat i och medde nya bestämmelser om äktenskaps upplösning som trädde i kraft den 1 januari1974. Beslämmelserna har bl.a. medfört en avsevärd förkortning av tiden fråndet lalan om upplösning av äktenskapet anhängiggörs till dess slutlig dom påäktenskapsskillnad meddelas. Den ökade skilsmässofrekvensen kan dock verka imotsatt riktning. Under alla omständigheter är det klart att de nuvarandereglerna slår fel i åtskilliga fall. Jag anser därför att reglerna nu börändras. Delsamma gäller beslämmelserna om den lid inom vilken en man kan väckalalan om all han inie är far lill ett visst barn. Det kan med fog görasgällande att de nuvarande lidsfristerna är alllför korta. Vaddärefter angår beslämmelserna om vårdnad har del vid upprepade tillfällen restskrav på att även ogifta eller frånskilda föräldrar skall få möj- 1975/76:170 '31 lighetatt gemensamt utöva vårdnaden om sina barn. Vad som har framkommit i denallmänna debatten tyder på alt många föräldrar rent känslomässigt upplever detsom viktigt för de inbördes relationerna att modern och fadern har sammarättsliga ställning i förhållande till barnen. Den av föräldrarna som inte rättsliga vårdnaden kan uppfatta detta som orättvist, vilket kan skapaonödiga störningar både mellan föräldrama och i förhållande till barnen. Inteminst gäller detta i en skilsmässosituation. Den ändrade uppfattning omäktenskap och skilsmässa som har utvecklats under en följd av år och kommiilill utiryck äktenskapsreform torde också ha gett frånskilda makarbättre förutsättningar att ta ett gemensamt rättsligt ansvar för sina bam. Detsagda talar enligt min mening slarkt för att man ändrar gällande vårdnadsreglerså att frånskilda och ogifta föräldrar får möjlighet att utöva gemensamrättslig vårdnad om sina barn. Även i övrigt, t, ex. när det gällerrättegångskostnader i vårdnadsmål, finns det skäl att ändra nuvarande bestämmelserom vårdnad. Detreformbehov som sålunda finns i fråga om FB:s börds- och vårdnadsregler tillgodosesi allt väsentligt, om promemorians förslag genomförs. Jag förordar alltså attförslaget läggs lill grund för lagstiftning. 1 det följande ämnar jag närmarebehandla olika detaljer i förslaget. Jag ämnar därvid bl.a. uppehålla mig vidfrågan om samordning mellan vårdnadsreglerna och bestämmelserna påsociallagstiftningens och skattelagstiftningens område. 1promemorian berörs inte närmare de internationellt-rättsliga verkningarna avde olika förslagen. Enligt min mening finns det inle heller nu anledning attgå in på sådana frågor. Hithörande problem för prövas i andra sammanhang. Jagvill i delta avsnitt slutligen erinra om att familjelagssakkunniga enligt sinadirektiv (Ju 1970:52) har att se över bl. a. reglerna om barns och föräldrarsinbördes underhållsskyldighet. Frågan om en eventuell ändring av dessa reglerbör i alll väsentligt anstå i avvaktan på förslag från de sakkunniga. 6.2.1Äkta makes faderskap m. m. Sedanlång tid tillbaka har det haft stor betydelse för ett barns rättsliga ställningom det har varil fött inom eller utom äktenskap. Barn i äktenskap har haft en irättsligt avseende mer gynnad ställning än andra barn. De nuvarandebördsreglerna bör ses mot denna bakgrund. Dessa regler innebär att barn ansesha äktenskaplig börd om det föds under bestående äktenskap eller så kort tidefter ett äktenskaps upplösning genom skilsmässa eller mannens död alt det kanvara avlat . Att barnet har äktenskaplig 1975/76:170 132 bördinnebär att mannen i äktenskapet anses som far lill barnet. Presumtionen ommannens faderskap gäller i alla rättsliga sammanhang och kan brytas endaslgenom att domstol i mål om äktenskaplig börd förklarar alt barnet saknar sådanbörd. Som närmare skall beröras i det följande är vidare mannens möjligheteratt föra bördstalan mot barnet starkt begränsade. Genom alt barn i så storulsträckning har presumerats ha äktenskaplig börd och genom begränsningarna imannens rätt att föra talan om upphävande av den äkta börden har de nuvarandereglerna tjänat som skydd för barnet. Det kan emellertid ifrågasättas om intedenna grund för bördsreglerna i Slor utsträckning har fallit bort i och medall de utomäktenskapliga bamens siluation numera har förbättrats, så att de ialla väsentliga avseenden har en rättsställning som motsvarar andra barns.Denna utveckling har gjort att det är så angeläget att presumeraatt ett barn har äktenskaplig börd och att sålunda moderns make ellerförutvarande make skall anses som far till barnel. Viktigare är att så säkertsom möjligt kunna fastställa vem som verkligen är barnets far. I defall då modem är gift vid barnets födelse kan man utgå från all de nuvarandepresumtionsreglerna i det alldeles övervägande antalet fall leder lill ettmateriellt riktigt resultat. 1 allmänhel lorde det alltså vara riktigt att anseden äkta mannen som farlill barnel. Påsammasätt lorde presumiionsreglernai allmänhetgeett riktigt resultat i fall då modern så ny ligen har bli vit änka att bametkan vara avlat före mannens död. angivna situationerna, dvs. när modern vid barnels födelse är gifteller har blivit änka, talar alltså starka skäl för att man behåller denuvarande bördsreglema. I promemorian föreslås också att faderskapspresumtionenskall fortsätta att gälla i dessa fall. Remissinstanserna har allmänt godtagitpromemorieförsläget på denna punkt, och ävenjag ansluter mig till det. Enligt promemorian ärsituationen en annan i fall då barn föds efter en skilsmässa. I sådana falltorde oftast en annan man än den förre maken vara far till barnet. På grunddärav föreslås i promemorian att man slopar den nuvarande presumtionen för denfrånskilde makens faderskap. Enligt promemorian skall faderskapet för barn somföds efter en skilsmässa i stället bedömas på samma sätt som när del gällerbarn vars mor inle har varil gift. Faderskapet skall sålunda fastställas genomerkännande eller dom. Praktiskttaget samtliga remissinstanser godtar promemorieförslaget på denna punkt. Frånsocialnämndshåll understryks alt det erfarenhetsmässigt ytterst sällan tordevara den frånskilde maken som är far lill ett barn som föds efter enskilsmässa. Enligt stämmer del också överens medfolkbokföringsmyndigheternas erfarenheter att den nuvarande faderskapspresumtionenofla slår fel i hithörande fall. Ävenjag anser att den nuvarande presumtionsregeln är mindre lämplig i fall då barnföds efter en skilsmässa. Som har uttalals från flera håll torde Prop.1975/76:170 133 deti den angivna situationen vara ovanligt att det är modems förre make som är fartill bamet. Hur stor frekvensen är kan det naturiigtvis vara svårt alt uttalasig om med säkerhet, såvida man inte gör ingående sociologiska undersökningar.Att genomföra sådana undersökningar kan av bl, a, integritetsskäl inle gärnakomma i fråga. Man kan dock ulgå från att i flertalet hithörande fall annan änden förre maken är far till barnet. Att trots delta presumera att maken är farkan uppenbarligen medföra avsevärda nackdelar, Visseriigen finns det möjlighetall genom bördstalan relativt snabbt få faderskapspresumtionen hävd. Deläremellertid självklart att de inblandade parterna ofta måste uppfatta dennaprocedur som onödig och irriterande. Särskill stora problem uppstår, om makeneller barnet skulle avlida innan en bördsprocess har hunnit inledas elleravgöras.