prop · FY031 · 1975-12-31 00:00:00 — a. tekoindustrierna samt lädervaru- och skoindustrin,som karaktäriseradesav en mycket svag produktionsutveckling. Verkstadsindustrin, somhittUls expanderat kraftigt, kommer enligt planema att få en ökad produktionstUlväxt. Detta gäller dock intetransportmedelsindustrin, vars produktionsplaner pekar på en dämpad ök- Prop.1975:1 Bilaga 15 Industridepartementet 28 ning.Denna försiktiga bedömning är sannoUkt betingad av den svåra situation som deninternationella bUindustrin befinner sig i. Den totalaindustrisysselsättningen kommer enligt företagens redovisade planer att öka meddrygt 90 000 anställda meUan åren 1973 och 1978.1 ett historiskt perspektiv ärdetta en mycket hög siffra. Den svenska industrins utveckling har somframgått av denna redovisning karaktäriserats av enkraftigt stigande industriproduktion och en snabb produktivitetstillväxt. Idenna utveckling har legat bl. a. en snabb strukturell omvandling. Det ärsamhällets uppgift att genom bl. a. en aktiv arbetsmarknadspolitik möta deproblem som kan följa med omvandlingen. Denna utveckling reser också krav påframförhållning och planmässighet vid utformningen av industripolitiken. Strukturomvandlingen inom den svenskaindustrin har varit särskilt påtaglig i småföretagsdominerade branscher. Somexempel kan nämnas teko-industrierna, skoindustrin, den glasindustrinoch möbelindustrin. Företagen inom dessa branscher har arbetat inom varuområdenmed stagnerande efterfrågan och/eller intensiv importkonkurrens. Dessa problemhar i många fall accentuerats på grund av de mindre företagens ofta begränsademöjligheter tiU bl. a. långsiktig marknadsbedömning och planering. Dettasärskilda problem har uppmärksammats och det var mot dennabakgrund som särskilda åtgärder infördes 1970. Syftetvar att med insatser i form av bl. a. utbUdnings- och exportfrämjande åtgärdersamt omställningsstöd långsiktigt säkerställa branschemas konkurrenskraft ochlönebetalningsförmåga utan att därmed hindra en från samhällsekonomiskautgångspunkter önskvärd strukturomvandling. Även för gjuteriindustrin, delar avmetallmanufakturindustrin och vissa andra småföretagsdominerade branscher harliknande åtgärder vidtagits . Ett stort antal industriföretag arbetaralltjämt under fömtsättningar som det från samhällssynpunkt kan vara motiveratatt uppmärksamma. Detta gäller t. ex. de små och medelstora företagen, som oftahar begränsade resurser att själva förändra sina verksamhetsbetingelser. Utövernyssnämnda branschinriktade åtgärder har en rad andra åtgärdervidtagits för att främja den industriella utvecklingen för dessa företag.Således har de mindre och medelstora företagen varit föremål förolika typer av statligt finansiellt stöd, som successivt utvecklats och somhuvudsakligen är inriktade mot dessa företag. Bakom dessa insatser liggertanken att skapa likvärdiga finansieringsvillkor för de mindre företagen ijämförelse med de större. Exempelvis har de mindre företagen inte tUlgång tillaktie- och obligationsmarknaden på samma sätt som de större företagen. Genomspeciella finansieringskanaler AB Industrikredit, AB Företagskredit,Företagskapital 1975:1 Bilaga 15 Industrideparteméiitet 29 AB, statens utvecklingsfond, industri- ochhantverkslånefonden etc. har dessa brister kunnat kompenseras. Förändringarna iföretagens yttre betingelser ställer krav på ständig anpassning, förnyelse ochlångsiktig planering som många mindre företag har svårt att klara av. I syfteatt underlätta sådana långsiktigt inriktade förändringar finns ensamhällsfinansierad och brett inriktad företagsservice. Denna service, somomfattar bl. a. information, rådgivning, utbildning och tekniska tjänster,administreras huvudsakligen av statens industriverk. Länensföretagareföreningar fungerar som industriverkets regionala replipunkter, närdet gäller att föra ut före-fagsserviceprogrammen till företagen. I dettasammanhang bör även erinras om den rådgivningsverksamhet som styrelsen förteknisk utveckling svarar för (s. 135). Denna är samordnad medföretagareföreningarnas företagsservice. Utbildningsprogrammen organiseras avenheten för företagsutveckling (SIFU-enheten) vid statens industriverk. I syfteatt inventera företagens utbUdningsbehov och aktivera företagens utnyttjandeav lämpliga utbildningsprogram finns utbildningskonsulenterknutna till företagareföreningama. vunnaerfarenheter pekar mot att bl. a. nu nämnda åtgärder riktade mot delssmåföretag, dels vissa branscher som domineras av småföretag är ändamålsenligaför aft få till stånd effektiva och konkurrenskraftiga företagsenheter. De industripolitiskastöd- och utvecklingsinsatser som sålunda kommit till stånd under senare århar förankrats i statens industriverk, som bildades för att påmyndighetsplanet samordna statens insatser beträffande åtgärder för bl. a. demindre och medelstora företagen. Härutöver har industriverket viktigauppgifter dels vad gäUer utrednings- och planeringsverksamhet på detindustriella området, dels på energi- och mineralområdena. Jag kommer i detföljande att föreslå att industriverket tillförs ökade resurser på flera av deväsentliga områden som jag nu nämnt. Jag vill i sammanhangetframhåUa vikten av samordning mellan de industripolitiska insatser som utförspå myndighetsplanet. Den samverkan som existerar mellan bl. a.statens industriverk, styrelsen för teknisk utveckling, utvecklingsfonden ochSveriges invesleringsbank AB bör enligt min mening ytterligare fördjupas. Ensådan strävan är en förutsättning för att vidtagna industripolifiska åtgärderskail få avsedd effekt. Den indusiripolitiskaplaneringen måste anpassas efter de produktions-förutsättningar som gäller inomolika delar av industrin. Detta är ett behov som framträder starkt t. ex. förjärn- och stålindustrin, varvsindustrin och skogsindustrin. Detta är i sin turbetingat av att dessa branscher har problem och samhällsanspråk som ofta ärstrikt branschspecifika. Sålunda har den ökade råvaruknappheten påskogsområdet 1975:1 Bilaga 15 Industridepartementet 30 kommitatt skapa särskilda svårigheter, vad gäller planeringen av den svenskaskogsindustrins expansion. För i första hand dessa branscher, som ärav central betydelse för samhällsekonomin, har erfarenheten under senare årvisat att ett fast organiserat löpandesamråd kring branschens utveckling mellan berörda samhällsorgan och branschenshuvudintressenter företagen och de anställda kan vara ettändamålsenligt hjälpmedel vid utformandet av industripolitiska åtgärder. Genomett samrådsförfarande synes industripolitiska StäUningstaganden kunna gnmdaspå en bättre genomarbetad och mer samstämd syn på branschens framtidautveckling. Jag bygger detta påstående påerfarenheterna av de samrådsorgan som hittUls har etablerats. Ä andra sidanmåste dessa inledda samrådsverksam-heter prövas underytterligare , innan ett slutgiltigt omdöme kan fällas. Industripolifisk planering, särskilt vadgäUer de branscher som jag här berört, förutsätter i princip eninformationsbas, som gör det möjligt attkontinuerligt följa den förväntade utvecklingen över en längre tidsperiod.Informationen måste vid varje bedömningstUlfälle syfta till att ge en så fullständig och aktuell bUd som miöjligtav den långsiktiga utvecklmgen vadgäUer exempelvis investeringar, lönsamhet, finansiering ochsysselsättning. Jag vill i detta sammanhang understrykavikten av att industripolitiska beslut kan fattas på gmndval av ett gottinformationsunderlag. Detta gäller såväl på branschnivå som för industrin idess helhet. Ett steg mot utvecklandet av ett bredare informationsunderlag hartagits genom elt arbete inom industridepartementet,den s. k. indusfrisfruktur-ulredningen. I utredningsrapporterna (SOU1974: 1114) har redovisats ett omfattande material som i skilda avseenden geren tämligen god bild av den historiska utvecklingen inom industrins olikaområden. Jag finner det värdefullt att det utredningsarbete som påbörjats genomindustristrukturutredningen nu kan fortsätta inom statens industriverk. Målsättningen bör vara att åstadkomma enmer sammanhållen analysmodell för denindustriella utvecklingen i dess olika dimensioner. Förbättradeförutsättningar härför föreligger genom tUlkomsten av statens industriverk, som har erhåUit resurser förplanerande och utredande verksamhet inom industridepartementefsverksamhetsområde. Företagens ökade internationalisering,som berörts inledningsvis, har medfört betydande fördelar för den svenskasamhällsekonomin. De multinationellaföretagen har emeUertid ställt såväl statsmakterna som fackföreningarnainför delvis nya problem. Kraven på löntagar- och samhällsinflytande över företagsamhetens ökade internationalisering harskärpts. De områden som har tilldragit sig speciell uppmärksamhet, vad avserde multinationella företagens verksamhet, är bl. a. effekterna på Prop.1975:1 Bilaga 15 Industridepartementet 31 sysselsättningen, rörelseresultat och skatter,liksom effekterna på konkurrensförhållandena samt forsknings- ochutvecklingsarbetet. Mot denna bakgmndgenomfördes ändringar av valutalagstiftningen, som innebär attden valutapolitiska bedömningen av svenska investeringar utomlandskompletterats med en prövning från industri- och sysselsättningspolitiskasynpunkter. I anslutning härtUl har valutastyrelsens sammansättning ändrats, såatt också arbetstagarnas organisationer blivit representerade (prop. 1974: 89,FiU 1974: 23, rskr 1974: 274). Utländska företagsetableringar och verksamhet i studeras av den tiUsattautredningen (Ju 1973:17) om utiändska övertaganden av svenska företag. Arbetetinom utredningen syftar till en allmän översyn av den gällande lagstiftningenpå området, lagen (1916: 151) om vissa inskränkningar i rätten att förvärvafast egendom m. in. Enligt direktiven skall utrediungen främst imikta sig påatt ta fram ett system, som både medger en fullständig etableringskontroll avutiändska investeringar i och lämnar möjligheter tUl kontroU av utlandsägdaföretags verksamhet i . Den av mig i mars 1973tillsatta arbetsgmppen med uppgift att följa frågor rörande multinationeUaföretag har tUl uppgift att initiera förslag till de ändringar ochkompletteringar i existerande lagsfiftning som behövs. I sitt arbete beaktargruppen bl. a. de synpunkter som kommit till uttryck 1974 med anledning av motioner rörande multinationella företag(NU 1974:11, rskr 1974: 116). I detta syfte arbetargruppen f. n. bl. a. med att förbättra informations-underlaget ommultinationella företag. För främst detta ändamål kommer jag i det följandeatt räkna medel för personalförstärkning vid statens industriverk. Jag övergår nu till attöversiktligt behandla några av de utredningar på olika branschområden somavlämnats . Med stöd av Kungl. Maj:tsbemyndiganden och tillkalladessakkunniga* för utredning rörande näringspolitiska åtgärder på detdatatekniska området. Enligt direktiven skuUede sakkunniga utreda dels behovet av åtgärder som syftar till att främja densvenska dataindustrins konkunens-kraft, dels behovet av åtgärder för att främjadet övriga näringslivets 1Civilingenjören , ordförande, riksdagsledamoten ,direktören , numera statssekreteraren , direktörenTord Lidmalm, direktören , riksdagsledamoten , förste sekreterarenKnut Redvall och direktören . 1975:1 Bilaga 15 Industridepartementet 32 konkurrenskraftgenom en effektivare användning av datatekniska hjälpmedel. De sakkunniga, som antog namnetdataindustriutredningen (I 1971: 02), avgav i febmari 1973 lägesrapporten (SOU1973: 6) Data och näringspolitik och betänkandet (SOU 1974; 10)Data och näringspolitik 74. Efter remiss har yttranden inkommit fråndrygt 80 remissinstanser. En översiktlig redogörelse över remissvaren lämnas idet följande. En mer utförlig sammanställning har utarbetats inomindustridepartementet och fogats till handlingarna i ärendet. Utredningen har sammanställt ochanalyserat ett mycket omfattande material i sin kartläggning av förhållandenainom dataindustrin och på dataanvändningsområdet. Endast en mycket översiktligredogörelse kan här lämnas. Utredningen definierar datamarknaden sommarknaden för datorer (maskinvaror), komponenter till dessa, programvaror,datatjänster och -tillbehör. Den egentliga datorindustrin utvecklar och tillverkardatorer och kringutrustning samt säljer sedan dessa produkter separat eller isystem, där dalautrustning värdemässigt svarar för huvuddelen. Störreföretagsenheter med denna inriktning i är Datasaab-divisionen iSaab-Scania AB, Stansaab elektronik AB, datasektorn inom , SvenskaAB och . Försäljningen av de svensk-ägda företagens produktersker i stark konkurrens med de stora internationella företagen. Datorindustrii en vidare bemärkelse innefattar även sådan industri där datorer utgör enbetydande del i de system som tillverkatsutan att dessa sedan säljs som datasystem i vanlig mening. Typexempelhärpå i är Telefonakfiebolaget . Utredningen konstaterar att som en följdav det speciella konkurrensläget för den egentliga datorindustrin har så gottsom samtliga länder med en egen datorindustri ansett sig tvingade att genomdirekt stöd eller genom t. ex. skyddadupphandling medverka tUl att den inhemska datorindustrins överlevnadgaranteras. Datorföretagens verksamhet karaktäriserasav höga utvecklingskostnader. Datorföretagen har näst efterläkemedelsindustrin den högsta relativa andelen utvecklingskostnader iförhållande till omsättningen. Till följd av den höga utvecklingsintensitefen ibranschen och den därmed följande snabba tillväxten av nya tillämpningsområdenställs krav på stora investeringar. Internationell marknadsföring blir oftanödvändig och datorindustrin i ett litet land som måste för aft överlevatill en övervägande del vara en exportindustri. Utredningenpoängterar att den tekniska och industriella kompetens Prop.1975:1 Bilaga 15 Industridepartementet 33 påhög nivå som följer med en modern datorindustri är värdefull för landel och börupprätthållas och stärkas. Utredningen understryker, att en svenskdatorindustri har positiva effekter på övrig industri och på effekfivitetsgraden i samhället som helhet. Enkartiäggning visar att databehandlingen är en mycket utbredd tekniksom används inom så gott som alla näringsgrenar. Av den totala databehandlingeni landet svarar f.n. industrin för , den offentliga sektorn för ,bank- och försäkringssektorn för och handeln för . Utredningen gör vissa bedömningarbeträffande utvecklingstendenserna på dataområdet. Olika analyser pekar på en fortsatt nedgång iökningstakten för genereUa administrativa system. Utredningen beräknar härfören genomsnittiig marknadstillväxt i på per år.Tillväxttakten för specieUa system väntas dock bli fortsatt hög, varför dentotala värdemässiga tillväxten torde bli några procentenheter större. Först islutet av och torde helt nya tillämpningarfå någon större kvantitativ effekt på marknadstillväxten. Utredningen anger tre förutsättningar försina förslag till statliga åtgärder pådataområdet, nämligen dels datateknikens stora och vä-xande betydelse inom aUt fler samhällsområden, dels despeciella konkurrensförhållanden som råder i branschen, dels detförhållandet att många länder utformat en datapolitik, som direkt ellerindirekt har effekter som berör även vårt land. Med utgångspunkt i av riksdag ochregering formulerade politiska mål sammanfattar utredningen sina övervägandenangående riktiinjer för en svensk näringspolitik på dataområdet i följande fyra punkter. Tillämpningen avdatatekniken skall underställas medborgarnas allmänna krav påsamhällsutvecklingen. DatapoUtiken syftartill att upprätthålla en bred teknisk kompefens inom dataområdet för att göradet möjligt att aktivt planera för den förväntade utvecklingen och på så sätteffektivt utnyttja datatekniken inom nya områden. DatapoUtiken syftartUl att inom de ramar som bestäms av den först angivna riktiinjen stimuleratillämpningar av datateknik som ett medel att höja produktiviteten inomnäringsliv och förvaltning. Datapolitikensyftar tUl att främja UtveckUngen av en konkurrenskraftig svensk dataindustri. Styrelsen för teknisk utveckling (STU)svarar för en övervägande del avstödet tiU datateknisk forskning och utveckling. Utrednmgen föreslår att STU ävenframdeles får ansvar för denna verksamhet. SärskUt framhålls behovet av ökadgrundläggande forskning, vars resultat kan komma användarna tUl del och på 1 samL Nr 1. Prop.1975:1 Bilaga 15 Industridepartementet 34 siktfrämja utvecklingen inom olika samhällssektorer. Utredningen anser vidare, aftett utvecklingsstöd till svensk datorindustri är en nödvändighet för att dennaindustri skall kunna fortieva och expandera. Utredningen anger, att STU budgetåret1973/74 lämnade allmänt forsknings- ochutvecklingsstöd tUl ett belopp av 13 milj. kr. Utredningen föreslår attSTU tilldelas medel för främjande av datateknisk forskning och utveckling(FoU) enligt följande sammanställning (milj. Inom denna ram föreslås, att denlångsiktiga datatekniska forskningen får eft ökat stöd av STU, attforskning och utveckling inriktas på tiliämpningsorienterade system, liksom attteknikvärdering får spela en väsentlig roll. Även STU:s personal föreslås bliförstärkt. Utöver detforfiöpande utvecklingsstödet fill datorindustrin från STU förutser utredningenett behov av stora punktvisa insatser för tUlfällig förstärkning inom någotnytt tUlämpningsområde eller för en lovande innovation. Som en rimlig ram för detta särskUda stöd angerutredningen 75 mUj. Vad gällerFoU-sföd till övriga delar av dataindustrin finner utredningen att ett särskilt stöd infe f. n. är motiverat på sammasätt som lUl maskinvaru-industrin. Utredningen anseratt det inom svensk dataindustri finns utrymme för vidgad samverkan med syfte att nå framtill en viss samordning och föreslår därföratt vid bedömning av ansökningar om statliga medel för forskning, utveckling, marknadsföring etc. hänsynfas även till den resurssamordning som kan åstadkommas. Frågan om ett särskilt stöd tUl datorindustrin harföranlett ett särskilt yttrande av de sakkunniga och , ivilket de framhåUer att dedelar utredningens uppfattning om behovet av ett sådant stöd. Däremot anser de att stödets storlek måstemotiveras genom analyser av företagens FoU-verksamhet och hur dennaverksamhet f. n. finansieras. En förutsättning för att detta stöd skall utgåbör enligt de båda sakkunniga vara en samlad långtidsplanering, som innefattarsåväl detta stöd som STU:s allmänna stödoch övriga av utredningen föreslagna åtgärder. De två sakkunniga hävdarvidare, att en koncentration inom branschenfordras för att det staUiga stödet skall bli effektivt. De anser, att samhäUetbör kunna kräva att en kraftsamling av datorindustrins struktur ligger ibotten, när så betydande statliga resurser sätts in som de föreslagna ekonomiska stödprogrammen. Tiden föroch storleken av det särskilda stödet kan därför fastställas först sedanstrukturproblemen fått en tillfredsställande lösnmg. De båda sakkunnigaförordar en samordning av de centrala företagsenheterna inom svenskägddatorindustri. 1975:1 Bilaga 15 Industridepartementet 35 dvs.datasektorn vid , Stansaab elektronik AB, som till lika delar ägsav staten och , och . Utredningen föreslårett organiserat utvecklingssamarbete meUan användare och dataindustri, där industripolitiska kravtUlgodoses med hjälp av statligtutvecklingsstöd som användaren får ett data-sysfem utvecklatenligt sina krav. Utredningen, som kallar detta samarbete för nationella projekt, föreslår att sådana påbörjas på sju olika områden inomden offentiiga sektorn. Man anger att principen är tillämplig även inom denprivata sektorn. Utredningen framhåller, attkostnadsbilden för de system som redan planeras inom de olika områdena i flertalet fall är oklar. DessutomtUlkommer svårigheterna aft uppskatta de industripolitiskt betingademerkostnaderna i de nationella projekten. Utredningen uppskattar för deföreslagna nationella projekten merkostnadema tUl ca 15 milj. kr. Förförprojektering beräknar utredningen en kostnad av 3 milj. kr. Mot bakgmnd av marknadsförhållandena idatabranschen föreslår utredningen, attstatiigt stöd skall utgå tUl riskfyllda marknadsföringsprojekt i likhetmed vad som sker för FoU. Utredningen föreslår att en statiig fond för stöd till internationella marknadsföringsprojekt inrättas, varvid villkorligåterbetalningsskyldighet med högst hälftendelning av kostnadema skall tUlämpaspå samma sätt som för stöd tillutvecklingsprojekt. Möjligheten att organisatoriskt knyta fonden tUlSveriges exportråd bör prövas. Utredningen konstaterar, att dataindustrinsmarknadsföringsproblem inte är unika, men anser det lämpligt att bedrivaförsöksverksamhet inom dataområdet. Utredningen föreslår att 5 milj. kr. Utredningenkonstaterar att teknikupphandlingskommittén (11973: 05) kommer att behandla väsenfiigadataindustriella frågor inom ramen för den offentligaupphandlingen, varför utredningenendast för fram vissa principiella överväganden och förslag. Utredningen förordarockså att frågan om elt leasingbolag för upphandling av data-sysfem inomsjukvården åter tas upp till diskussion. Det framhålls ibetänkandet att tillgängen på effektiv dataöverföringspelar en betydande roll för produktivitetshöjningeninom tjänstesektorn och ger ökade möjhgheter tiU decentralisering. Utredningen poängterar särskUt, att samhällsekonomiskasynpunkter bör få påverka kalkylerna för det allmänna datanät somteleverket överväger att upprätta, ochföreslår bl. a. att beslutar om utbyggnaden av ettsådant aUmänt datanät. Utredningen föreslår vidare ökat stöd tillutvecklingsarbete på datakommunikationsområdef. Utredningen läggerstor vikt vid sina förslag tiU ökade insatser för utbildningen inom dataområdet och menar att dessaåtgärder kan ses som de mestbetydelsefulla från näringspolitisk synpunkt. Prop.1975:1 Biiaga 15 Industridepartementet 36 Utredningenföreslår, att ny och utvidgad datateknisk utbUdning införs i undervisningen påalla nivåer från tiU forskamtbildningen. Härav följer krav påbetydande resursökningar i utbildningsväsendet. Som kompletterandeanvändarfrämjande åtgärder föreslår utredningen att statenunder vissa förutsättningar stöder ett användarsamarbete inom ett omorganiseratServi-Data AB. Denna verksamhet föreslås få ett årligt statligt bidrag med ca0,5 mUj. För att organisera en ny verksamhet vid numera enheten förföretagsutveckling (SIFU-enheten) vid statens industriverk med syfte attunderlätta datateknikens användning i mindre företag föreslår utredningen enförsöksverksamhet till en kostnad av ca 1 milj. kr. Utredningen anser att standardisering inom dataområdet är en svårmen viktig näringspolitisk fråga. Den snabba utvecklingen av maskin- ochprogramvaror leder tUl växande krav på utbytbarhet. För vissa omedelbara behovföreslår utredningen ökade resurser med bl. a. en tjänst vid tiU en kostnad av . För en ökad s.k. förstandardiseringsverksamhet på dataområdet föreslår utredningen ett anslagav . tUl temporära expertuppdrag. Utredningen framhåller nödvändigheten avatt berörda samhällsorgan, arbetsgivare och arbetstagare forfiöpande kandiskutera sig fram till en samlad bedömning av utvecklingen på dataområdet ochdess krav. Utredningen föreslår därför att ett särskilt råd datarådet inrättas. Rådetsorganisatoriska förankring tar utredningen inte definitiv ställning till, menföreslår att ett sekretariat inrättas vid statens industriverk. I följande sammanställning redovisaskostnaderna för utredningens förslag till statliga insatser av industripolifiskkaraktär (milj. Som jämförelse visasäven utredningens beräkning av anslagsnivän för /74. 1975/76 1976/77 (0,7) (0,5) (0,5) (14,7) Vissa av de förslag som utredningen lagtfram leder till kostnader utöver de som redovisas i tablån. I huvudsak uttalarsig utredningen i kvalitativa termer på dessa punkter och redovisar inte någrabelopp. 1975:1 Bilaga 15 Industridepartementet 37 Flertalet remissinstanser anser attbetänkandet ger en god bild av dataområdet och dess problem. Specielltframhålls kartläggningsavsnittet, varvid vissa instanser menar attutredningens material är av värde som referensverk i den egna verksamheten.