prop · FZ03100 · 1975-12-31 00:00:00 — Byggnader och anläggningar för mobiliserings- och förvaltningsverksamhel haren betydligt större geografiskspridning vilket påverkar möjligheterna att hålla samman fortifikations- och byggnadsförvallningen i ell fätalenheter. Enligt institutets meningbör mobiliserings- och förvaltningsverksamheten i större utsträckning än utbildningsverksamheten vara styrande förorganisationen i fred. Denna måsle utformas med tanke på atl verksamheien skallkunna ledas och samordnas över en slörre geografisk yta inom vilken bådeutbildningens och mobiliserings- och förvallningsverksamhetens behov kantillgodoses utan orimlig fördröjning. Möjligheterna alt tillgodose kraven på rimlighushållning med knappa ekonomiskaresurser är beroende av i vilken utsträckning stordriftsfördelar kan taslill vara. Elt mindre antal ledningsnivåer liksom en begränsning av antalet fastighetsförvaltande myndigheterbedöms ge lägre kostnader för verksamheien. Direktiven för utredningen ochöverbefälhavarens synpunkler påspridningen av förvaltningsansvaret begränsar dock möjligheterna alt genom förändringar i dessa hänseendenåstadkomma kostnadsminskningar. För att organisationen skall blitillfredsställande måste de anställdas och de värnpliktigas krav på arbetsmiljö, arbetarskydd, medinflytande m. m. tillgodoses. Etl grundläggande krav när en militärfredsorganisation utformas är enligl rationaliseringsinstitutetsmening atl övergång tillkrigsorganisation skall kunna ske påenklast möjliga säll. Freds- och krigsorganisationen bör så långt möjligl stämma överens. Institutetframhåller atl krigsorganisationens kravkan innebära atl personalbehovet är större än vad den fredsorganisaloriskaverksamheien kräver. vidhåller sitt tidigareframförda förslag atl fortifikalionsförvallningens verksamhet böruppdragsfinansieras och redovisas motett 1 000-kronorsanslag. Även byggnadskontorens verksamhet bör en- Prop.1975/76:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 195 ligtinstitutet finansieras på detta sätt. Anskaffningsverksamheten bör oförändratfinansieras med investerings- resp. iståndsättningsmedel. Underhåll och drift av fastighetsbeståndet bör enligtinstitutet finansieras i enlighet med etl hyressältningssyslem somforiifikationsförvaltningen föreslog . Systemet innebär i stort atl utöver avskrivningar och räntor samlunderhåll m. m. även kostnader förmaskinpersonal, bränsle, vatten, avlopp, elkraft m. m. redovisas över försvarets fastighetsfond och finansierasgenom hyror. Institutet räknar medatt denna princip för atl finansiera driftkostnader kommer alt godtas av statsmakterna. Det innebäratt sekundäruppdragen till lokalförvaltningsmyndighet i fråga om poster på anslaget Ledning ochförbandsverksamhel begränsas till budgeteringav dels hyra som läcker koslnadernaför bl. a. drift och underhåll avfastighetsbeståndet, dels koslnaderna förförberedelser för att anskaffa befästningar i krig, smärre ändrings- och kompletteringsarbeten samt faslighelsvård.Förbandsbudgeten vid lokala förvaltningsmyndigheterkan då i princip frigöras från de kosinader som är förenade med fastighetsförvaltning. All annan verksamhet änanskaffning bör i princip redovisasöver fastighelsfonden. När del gäller faslighelsvården framhåller institutet att sambandet mellan dennaoch övrig fastighetsförvaltningtalar för atl faslighelsvården samordnas med den lokala fastighetsförvaltningens organisation och finansierasöver fastighetsfonden. Så längevärnpliktig och anställd militär personal sysselsätts med dessa arbetsuppgifter bör dock finansiering inte ske överfastighelsfonden. Medel förfastighetsvård bör därför t. v. ingå i anslaget Ledning och förbandsverksamhetmen budgeteras särskilt i förbandsbudgeten. Ansvars- och uppgiftsfördelning inom förvaltningsområdet Vid sina överväganden beträffande ansvars- ochuppgiftsfördelningen inomverksamhetsområdet har rationaliseringsinstitutet utgått från att nuvarande tre förvaltningsnivåer behålls. Molbakgrund härav föreslår institutet attnuvarande ansvars- och uppgiftsfördelning mellan regionala och lokalaförvaltningsmyndigheter i princip inte ändras. Institutet har vidare övervägt möjligheterna atl begränsa antalet myndigheter medegen fastighetsförvaltning. Av skälsom hänger samman med organisationsmönslret för bl.a. förnödenhetsförvaltningen har institulel dock valtalt föreslå att endast antalet fastighetsförvaltande myndigheler med egnaverkställighetsresurser minskas. Detta innebär att antalet myndigheter med egenfastighetsförvaltning blir i stort sett oförändrat. När det gäller den regionala nivån utgårralionaliseringsinstilulel från atl militärbefälhavarenfinns kvar som regional förvaltningsmyndighet med huvuduppgift att planera, samordna och kontrollerafortifikations- och byggnadsförvaltningeninom militärområdet i såväl fred som krig. Ärenden inom förvaltningsområdet bör liksom f n. handläggas vidsektion 8. Militärbefälhavaren börinle vara lokal fastighetsförvaltande myndighet. Prop.1975/76:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 196 Fastighetersom f n. förvallas av mililärbefälhavare föreslås bli fördelade på de försvarsområdesbefälhavare inom vilkasområden objekten finns. Någraprincipiella förändringar i nuvarande ansvars- och uppgiftsfördelning mellan sektion 8 och byggnadskontoren föreslås inte.Institutet framhåller dock all enföljd av ökat köp av tjänster blir atl en större del av drift- och underhållsverksamheten kommer att föras överfrån de fastighetsförvaltandemyndigheterna till byggnadskontoren,främst i fråga om själva genomförandel.För byggnadskontorens del innebär delta inga principielll nya arbetsuppgifter ulan endast att nuvarandeupphandlingsverksamhel vidgas. från atl chefen för militärkommando blir enda mobiliseringsmyndighet på ön. Institutetföreslår med denna utgångspunkt att miliiärkommandochefen står kvar somregional förvaltningsmyndighet och dessutom blir fastighetsförvaltande myndighetför samtliga anläggningar inom kommandot med undanlag av regementes och Gotlandskustartilleriförsvars etablissement och ulbildningsanordningar. Chefen för militärkommandol föreslås även t. v. organisera verkställighetsresurser för helafastighetsbeståndet på medundantag av kasernelablissement och bostäder i . Större anskaffningsuppgifterberäknas kunna handläggas genom central byggledning frånforiifikationsförvaltningen. Återstående anskaffning bör enligl institutet kunna skötas av mililärkommandots verkställighelsorgan.Militärkommandots byggnadskontorföreslås utgå ur organisationen, varvid erforderlig del av nuvarandepersonal bör inordnas i militärkommandot. Översyn av organisationen vid försvarels fasta maskinanläggningar Maskintjänsten inom försvaret har hittillsvarit knuten till de olika myndigheterna. Personal för maskinljänsten harorganisatoriskt samordnats med personal för byggnadsunderhåll, väg- ochskogsarbeten m. m. 1 samband med atl rationaliseringsinstitutet ficki uppdrag att fullfölja en översynsom fortifikationsförvaltningen tidigare hade inlett av organisationen förförsvarels fasta maskinanläggningar fick institutet rätt all inom ramen för uppdraget genomföra försök medsamordnad fast maskinljänst. Sådana försök bedrivs inomMalmö och försvarsområden. 1 denna försöksverksamhet har dettidigare organisations-mönstretbrutits genom alt maskintjänsten har samordnats för myndigheterna inom försvarsområdena. En gemensamledningsenhel för försöksområdet (driftkontor) har inrättats. Allmaskinpersonal är underställd en ansvarsmanoch avlönas centralt från en kassamyndighel. Personalen är placerad dels i lokala arbetsgrupper (driftgrupper),dels i en gemensam servicegrupp förhela driftområdet. Erfarenheterna från försöksverksamheten har legat till grund för utformningen av olika organisationsaliernativ för 1975/76:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet ' Vissa erfarenheter utnyttjas även i nuvarande organisationutanför försöksområdet. sammanfattarresultatet av försöksverksamheten på följande sätt. Maskinljänsten har inomSkåne samordnats oberoende avförsvarsgren, myndighet och objekl. Myndigheterna är alltjämt förvaltningsmyndighetför sina anläggningar men köper maskinljänst från driftorganisationen. Det förebyggande underhållel har iförsöksverksamheten fåll ell störreuirymme . Maskinljänsten genomförs i den samordnade driftformen med en mindre personalstyrkaän i tidigare organisation. Kostnadernaför maskinljänsten har klarlagts. Institutet anser all erfarenheterna frånförsöksverksamheten är övervägande positiva. De grundprinciper för samordnad maskintjänst som hartillämpats vid försöken och utformats av fortifikalionsförvaltningen anserinstitutet lämpliga. Med dessa principer nås enligt institutet höjdeffektivitet och sänkta driftkostnader. Institutet har studerat tre olikaorganisalionsalternaliv som innebär olika grader av samordning av verkställighelsresurserna. Det förstaalternativet, garnisonsaliernativel,innebär alt maskinljänsten samordnas mellan fiera myndigheler på samma garnisonsorl.Det andra alternativet, benämnt fo-alternativet, innebär all maskinljänsten samordnas inom försvarsområde. Alternativet ansluter till ell tidigare förslag av fortifikalionsförvaltningen lill ny organisation för maskinljänsten inom försvaret. Del Iredje alternativet, milo-alternativel, innebär all all maskintjänstinom militärområde samordnas i en gemensam driftorganisation med etlledningsorgan som är inordnat i byggnadskontoret. Alternativen skiljer sig främst åt i fråga omansvarsmannens ställning och behovet avledningspersonal. I garnisonsaliernativel ingår maskinljänsten som en deli en verkställighelsenhet för fastighetsdrift m. m. som är gemensam för två eller flera myndigheter på en ort.Ansvarsmannen underställs chefen fördenna enhet. 1 fo-alternativet organiserar endast en av de fastighetsförvaltandemyndigheterna inom försvarsområdet verkställighetsresurser. Ansvarsmannenbildar tillsammans med erforderiiga medarbetare ett driftkontor som är direkt underställt myndighetens chefÖvriga myndigheter inomförsvarsområdet hänvisas beträffande maskintjänst till denna myndighet. I milo-alternativel underställsansvarsmannen chefen för byggnadskontoret.Ansvarsmannen bildar tillsammans med övrig ledningspersonal en driftenhet i byggnadskontoret, som leder allmaskinljänst inom militärområdet.Detta innebär atl allafastighetsförvaltande myndigheter inom militärområdet köper den verkställandemaskintjänsten från byggnadskontoret.Som gemensamma förutsällningar för de tre alternativen gäller alt antalet fastighetsförvaltande myndigheler är lika medan däremot antalet myndigheler som organiserarverkställighetsresurser varierar. Vidare gäller för samtliga alternativ all maskinljänsten omfattar drift och skötsel avde lästa maskinanläggningarna medanslörre underhålls-, ändrings- och kom-plelleringsarbeten upphandlas avbyggnadskontoren. Prop.1975/76:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 198 Vid sina överväganden beträffande de trealternativen har rationaliseringsinstitutet inte närmare utvecklatfo-alternativet på grund av att försvarsområdet har bedömts vara för litet föratt medge samordning över försvarsgrensgränserna.Beträffande de två andra alternativen anser institutet att milo-alternativel ger bättre förutsättningarän garnisonsallernalivet när delgäller atl lillgodose tekniska och ekonomiska synpunkter i driftverksamheten. Å andra sidan bedöms mllo-allernativetkräva att nya arbetsrutiner utformasi slörre omfattning än garnisonsaliernativel. Omställnings-kostnaderna blir högre. Garnisonsalternativet däremot innebär principiellt ingen ändring av organisation och arbetssätt utanendast att antalet slörre driftenheter ökar. Det är därför lättare attgenomföra. Det tillgodoser också kravetatt maskinljänsten bör vara samorganiserad med övrig verksamhet inom fastighetsförvaltningens område och knuten till förbandsproducerande myndighet på lokal förvaltningsnivå. Garnisonsaliernativelstämmer också i princip överens med nuvarande ansvarsfördelning mellan regionaloch lokal nivå. Alternativet innebär således i delta avseende oförändradeansvars- och lydnadsförhållanden. överväganden och desynpunkter som har kommil fram isamband med förhandsremiss av organisalionsförslagen har lett till all institutet räknar med attgarnisonsalternativet skall ligga lillgrund för maskintjänslensorganisation. Alternativet innebär i förhållande till nuvarandeorganisation att ell antal myndigheter inte längre kommer alt ha egna verkställighetsresurser. Genom en sådansamordning minskar antalet klassificerademaskinanläggningar från nuvarande 117 till 52. Som framgår av det föregående har uppdraget lill ralionaliseringsinstilulel att se över organisationen vid de fasta maskinanläggningarna även omfattat atlundersöka frågan om ansvarsfördelningen mellan fortifikalionsförvaltningen och försvarels materielverk beträffandedrifl och underhåll av kraft-och venlilationsutrustning i vissa anläggningarför telekommunikation. Institutet konstaterar i denna fråga all delbeiräffande del befintliga anläggningsbeståndetinte har varit möjligt atl finna former för samordning som tillgodoser bådamyndigheterna. Med hänsyn härtill och eftersom undersökningarna har visat all nuvarandeansvarsfördelning inte niimnvärl påverkardriftsäkerheten föreslår instilutet alt ansvarsfördelningen mellan de bådaverken inte ändras. Organisation på lokal nivå har slutligtnärmare studerat två organisalionsalternalivmed varierande grad av organisatorisk samordning av myndighetsansvar saml avpersonal, maskiner och andra fysiska resurser som krävs för fastighetsförvaltning, garnisonsaliernativel och milo-alternativel.Garnisonsaliernativel innebär som tidigarehar nämnts au de verkställighetsresurser som behövs för en orlgarnisonsvis samordnas Prop.1975/76:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet '99 lill en myndighet. Milo-allernalivel innebär all verkställighelsresurserna samordnas under byggnadskontorets ledning.Budgetering och underhållsplaneringsköls av de fastighetsförvaltande myndigheterna som för verkställighet hänvisas till byggnadskontoren. 1 båda alternativen är antaletfastighetsförvaltande myndigheter lika och i stort sett oförändrat i förhållande tillnuläget. Den avgörande skillnaden mellanalternativen är atl budgeterade drift-och underhållsåtgärder i garnisonsaliernativel genomförs av ett 50-lal (f n. ca90) myndigheisanknuina verkslällighetsenheler, medan i milo-al-lernativelbyggnadskonloret organiserar och leder dessa enheter. För atl få drift- och underhållsåtgärder utförda är defaslighelsförvallande myndigheternai båda alternativen hänvisade lillatt köpa tjänster från den myndighetsom organiserar verkställighetsresurser. De finansierar därigenom verksamheten vid verkslällighelsenheien. I den mån arbeten inte upphandlas utförs de av en egen-regisiyrka medledningspersonal som bildar en verk-siällighetsenhetvid en fastighetsförvaltande myndighet enligl garnisonsallernaliveteller vid byggnadskonloret enligl milo-allernativei. har vall all föreslågarnisonsalternativet bl. a. pågrund av alt primärfunktionens krav anses kunna tillgodoses lättare i delta alternativ. Som ytterligare skäl för attvälja detta alternativ framhåller institutetatt del ger möjligheter tillytteriigare samordning inom denmilitära förvaltningsorganisationen eller med den civilastatliga fastighetsförvaltningen. Enligt del föreslagna organisationsalternalivelskall försvarsområdesregemenlen, regementen och en försvarsområdessiab,örlogsbaser och kustartilleriförband, sektorflottiljer, flottiljer saml vissaskolor ha egen fastighetsförvaltning.All lokala fastighetsförvaltande myndigheter tillhör olika försvarsgrenarbör enligl institutet inle hindra all personal- och materielresurser samordnas. För att utnyttja tillgängliga resurserpå bästa möjliga sätt bör debetraktas som gemensamma för försvarsmakten. Delta synsätt stämmer med deriktlinjer som gäller för projektet . Som huvudprincip för föreslagen samordning bör gällaatl verkställighetsresurser i form av personal,maskiner och annan utrustning samordnas av en myndighet på varje garnison, i regel chefen förförsvarsområdesregemenie, sektorflottilj eller kustartilleriförsvar. Om del är lönsamt bör verksamheien samordnas inom ell slörre geografiskt område ängarnisonsort. Militärbefälhavaren bör kontrolleraatl en sådan samordning kommer lillstånd. På garnisonsorter med fler änen fastighetsförvaltande myndighet är den samordnande myndighetens förvaltningsgrenschef även stabsmedlemoch som sådan föredragande vid övriga myndigheter. All personal inomverksamhetsområdet på garnisonsorlenär anställd och redovisad vid samma myndighet. Ralionaliseringsinstilulel föreslåraliarbetsuppgifterna inom förvaltningsområdetdelas in i stabsuppgifter och verkställande förvaltning. Till stabsuppgifternahänförs krigsplanläggning, behovsutredningar, budgetarbete, underhållsplanering m. m. och beställning avverkslällighel saml uppfölj- Prop.1975/76:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 200 tiing.Till verkställande förvallninghänförs verksamhetsplanering, arbetsledning,ekonomisk-juridiska åtgärder som inle handläggs i staber, egen-regiarbelen, köp av tjänster m. m. Enliglförslagel skall vid de lägreregionala myndighetersom utförkrigsplanläggning inrättas en särskild enhet i staben för krigs- ochfredsuppgifter inom verksamhelsområdel. Vid dessa myndigheler utförs den verkställande förvaltningen aven fortiflkalionsenhet. Vid demyndigheler som inle får någonsärskild stabsenhet bör chefen för verkslällighelsorganetvara slabsmedlem. Verkslällighelsenheten bör under förvaltningsgren.schefen delas in i underenheterför fasl maskinljänst, byggnadsteknik(inkl. väg och skog) samlfastighetsvärd. Vid myndigheter inom marinenkan en planeringsenhei lillkomma. Tillverkslällighelsenheten förs handräckningsvärnplikligasom har ultagits för all ulföra fastighetsvärd. Lokalvården förs över från materielförvaltningen till fastighelsförvallningen. Ansvarsmannen för maskinanläggningen föreslåsvara direkl föredragande inför förvaltningsmyndigheten i driftfrågor. För allfå enhetliga benämningar för samtliga försvarsgrenar föreslås attverkställighetsenheten vid myndigheter med särskild stabsenhet benämns forlifikalionsenhei medan motsvarande enhet vid övriga myndigheler benämns faslighelsen-hei. Enligl institutets bedömning innebär en uppdelning på stabs- och förvaltningsfunklioner vid de lägre regionala myndigheterna inle någon personalökning. Instilutet anser att man i organisatoriskthänseende bör skilja på ledningen för stabsuppgifter ochverkställighetsuppgifter. Den militära personal som behövs för planläggning m. m.bör hänföras till stabsenheten underledning av en militär tjänstemanmedan personal för verkslällighel samordnas under en civil drifttekniker iverkslällighelsenheten. Anordningen bör kunna åstadkommas inom föreslagen personalram. Etl visst resursutbyle fårförutsättas ske mellan de båda enheterna. Chefen för verkslällighelsenhetenbör således lämpligen vara medlem istaben. Institulel framhålleratt man med en sådan organisation fåröverensstämmelse med organisationsmönsirel på högre regional nivå och alt goda förutsättningar skapas fören framlida samordning över förvaltningsgränserna, 1 fråga om behovel av forlifikatoriski utbildadpersonal inom den föreslagnaorganisationen anför instilutet följande. Vid flera myndigheler har krigsplanläggning och andra forlifikatoriskiinriktade uppgifter så liten omfattning alt det inle är moliveral att kräva fortifikaloriskutbildning för förvaltningsuppgifterna. Däremot bör uppgifterna lämpa sig välför kåroberoende äldreregements-eller kompaniofficerare sedan de fått ulbildni ng för fredsuppgifterna. Uppgiften somförvallningsgrenschef för fortifikations- och byggnadsförvallning bör således enl igt institutets mening inteförbehållas personal med fortifikalorisk utbildning. Prop.1975/76:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 201 Ralionaliseringsinstilulel föreslår inte någonändring i nuvarande organisation medett byggnadskontor inom varje militärområde. Som framgår av det föregående har institutet dock föreslagilalt militärkommandos byggnadskontor skall ulgå. Institutet har konstaterat alt den administrativaledningsfunktionen vid byggnadskontorenbehöver förslärkas. Institutet föreslår därför all ett kansli inrättas dit bl. a. de administrativa funktionernaförs över från expeditionen som dåutgår. Kanslifunktionen bör även ha planerings- och samordningsuppgifter medspeciell inriktning på upphandlingsfrågor. Ny tjänst som chef för kansliet föreslås bli inrättad. Vidareföreslås all underhåll av maskinanläggningarnainom försvaret samt ändrings- och kompletieringsarbelen vid dessa genomförs av byggnadskonloren. Detlainnebär all byggnadskontoren börförstärkas med särskild personal för maskinljänst. Institutet föreslår att tio nya tjänster inrättas vid byggnadskontoren förall samordna och ledamaskintjänsten. Tjänsterna bör fördelas så atl Östra militärområdetsbyggnadskonlor får tre, Södra och Västra militärområdenas byggnadskontor vartdera två samt Bergslagens, Nedre Norriands ochÖvre militärområden entjänst var. Innehavare av tjänsterna bör ha kompetens som gäller för maskinchef- förste driftingenjör vidstatliga maskinanläggningar. Denpersonal .som tillkommer för att regionall leda och följa upp maskinljänsten föreslås bli inordnad i nuvarandeunderhållsenhel som benämns underhålls-och driftenhet. Utöver denna enhet bör byggnadskonloret beslå av enkanslienhet, en byggnadsenhel. en vv-enhet, en ws-enhei och en el-enhet. Chefen för byggnadsenheten bör varaslällföreträdare för byggnadskontoretschef När det gäller teknisk personal bedöms byggnadskontoren vara riktigt dimensionerade med nuvarandearbetssätt. Vid ökat köp av tjänsterbör dock den egna personalen kunna minskas. Vid uppkommande vakans bör därför fortifikationsförvaltningenpröva om del är nödvändigt alt åter tillsättatjänst. Expeditionspersonalen bör enligl gjorda beräkningar kunna minskas med 7-8 personer totalt. Institutetanser att kompetensen hos byggledarevid byggnadskontoren i viss mån behöver höjas. Särskilda byggledare bör enligt institutets mening kunnaväljas ut inom nuvarande personalram,lämpligen efter specialutbildning för byggledaruppgiften. 8 )' militärområdessiab Sektion 8 beslår f n. förutom chef och expeditionav tre avdelningar, nämligenutrednings- och planeringsavdelningen, krigsplanläggningsavdel-ningenoch domänavdelningen. anser att enorganisationsenhet med så få anställda som här är fallet principiellt inte börindelas i underenheter. Med hänsyn till alt försvarsmaktens ledningsulredning kommer atlsärskilt se Prop.1975/76:100 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 202 övermililärområdesstaberna har institutet valt atl inte la ställning i frågan om den interna organisationen avsektion 8. Inslilulel konstaterar atl nuvarande organisationkom till stånd så sent som . har kunnatfinna fungerar verksamheien vid fortifikationsseklionernai huvudsak väl och personaluppsällningen bedöms vara väl avvägd. Den nuvarande personalstyrkan kan därför enligtinstitutet minskas endast genom rationaliseringsåtgärder som medför en förenklad handläggning av ärendena. Mol bakgrundav de möjligheter all rationaliseraverksamheten som enligl instilulels mening finns föreslår instilutet en personaluppsättning vid de olika militärområdesstabernas fortifikationssekiion som innebär atlIbrtifikalionsofficerarna minskas med två regemenlsofficerare. 1 fråga om personalen innebär instilulels förslagatt antalet anställda inom verksamhetsområdettotalt kan minskas med ca 570 personer i förhållande till nuvarande organisation. Dessa personalbesparingarfördelar sig på olika personalkategorierenligt följande sammanställning (avrundade siffror). Civil teknisk personal 45 Maskinpersonal 245 () Institutet konslalerar all den föreslagnapersonalminskningen innebär alt det besparingsmål på 500 anställda som haruppsatts för förvaliningsonirådet i Kungl. Maj:ts beslut i december 1971kommer atl uppnås.