prop · FY034 · 1975-12-31 00:00:00 — Den sakkunnige bör emellertidlämna förslag till någon form av central planering av vidareutbildningen iinternationell marknadsföring. Utredningenhar hållit fem sammanträden samt haft överläggningarmed myndigheter, organisationer och andra som berörs av utredningens arbete.Vidare har 15 kursarrangörer, 150 kursdeltagare samt 275 andra exportaktivapersoner intervjuats rörande utbud och behov av utbildning i internationellmarknadsföring. Utredningenberäknas slutföra sitt arbete . 11.Utredningen (H 1974:01) rörande nuläge och utvecklingstendenser m.m. inomhotell- ocb restaurangbranschen Maj:ts bemyndigande rörande nuläge ochutvecklingstendenser m. m. inom hotell- och restaurangbranschen: Ordförande:Heurgren, . O., konsumentombudsman Sakkunniga:Gradin, ., departementssekreterare, led. av , G. F.Ingemar, direktör , . E., avdelningschef , ,förbundsordförande , Per Z., led. av , .,ombudsman , , direktör A. , civilingenjör , , byrådirektör (fr.o.m. 5sepiember 1974) Storm Roxman, ., departementssekreterare , , civilekonom (fr.o.m. den ) Lokal:Rosenbad 2, tel. växel 763 10 00. Postadress: , Fack, 10310 H;ll Skr 1975:4 476 Direktiv(anförande av statsrådet till statsrådsprotokollet ): Hotell-och restaurangbranschen, till vilken räknas restauranger, kaféer, konditorier,hotell, motell, pensionat, resanderum, campingrörelse m. m., sysselsätter f. n.ca 70 000 personer. bör jan har branschen kännetecknats av enså gott som oavbruten sysselsättningsminskning. Produktionsvolymen har undersamma tid legat på praktiskt taget oförändrad nivå. Enligt långtidsutredningen(SOU 1970:71, SOU 1973:21) förulses utvecklingen bli i stort sett densammaunder resien av 1970-lalel. År1971 fanns det ca 5 700 företag med hotell- och restaurangrörelse med en lotalförsäljning, enligl branschorganisationerna, . Företagenär förhållandevis små och två tredjedelar har mindre än 5 anställda. Ett fåtalstora företag finns, bland vilka kan nämnas () och AB IC A-Restauranger. Frånslutet av har strukturomvandlingen inom restaurangsektorn gåttmycket snabbt. Många förelag har undergått genomgripande förändringar ellerlagts ned som nyelableringstakten varit hög. Antaletreslaurangenheter har ökat, särskilt i storstadsområden, och differentieringensåvitt avser olika typer av restauranger har blivit större. Inom hotellsektornsynes en situation med överkapacitet föreligga som följd av attutbyggnadstakten varit väsentligt kraftigare än ökningen av antaletbeläggningar. Blandde förhållanden på efterfrågesidan som drivit fram och möjliggjort förändringarav hotell- och restaurangbranschens struktur och produktionsinriktning ärändrade fritidsvanor, ökad turism i både och utlandet och tillkomstenav nya konsumentgrupper av särskild betydelse. Dessa förändringar har bl. a.fått till följd att efterfrågan på näringens tjänster har ändrat inriktning.Inom restaurangsektorn har efterfrågan ökat men denna ökning har främsttillfallit gatukök, personalrestauranger och offentliga storhushåll. Hotell-och restaurangbranschen har fått vidkännas relativt storakostnadsökningar främst på personalsidan. Sålunda har personalkostnadernasandel av omsättningen, enligt branschorganisationerna, stigit från år1962 till . Denna utveckling bör ses mot bakgrund av attbranschen länge har varit ett låglöneområde. De stigande personalkostnadernahar medfört att företagen inriktat sig på att så långt möjligt mekaniserahanteringen. Trots detta har lönsamheten för hotell- och restaurangnäringentagen som helhet bedömts vara dålig. Hotell-och restauranganslälldas förbund, , för hotell och restauranger och hotell- ochrestaurangförbund har i skrivelse till chefen för industridepartementethemställt om en utredning rörande hotell- och restaurangbranschen. Avvad jag nu anfört framgår att hotell- och restaurangbranschen under de bådasenaste årtiondena mött betydande omställningsproblem. De faktorer somförorsakat denna utveckling torde även framgent komma att påverka branschensvillkor. Sålunda kommer bl. a. förskjutningar i människors levnadssätt ochlevnadsvillkor att ställa fortsatta krav på en anpassning av näringens utbud.Vidare kommer en ökad utjämning av löne-och anställningsvillkoren på den svenskaarbetsmarknaden att ställa särskilda krav på företagen i branschen. 477 Kommittéer; H:ll Mothär angivna bakgrund bör sakkunniga tillkallas för att kartlägga och analyserahotell- och restaurangbranschens nuläge och utvecklingstendenser. Härutöverbör utredningen kunna lämna förslag till åtgärder som främjar en effektivanpassning av branschens struktur och arbetsförhållanden till ändradeeflerfråge- och produktionsförutsättningar. De sakkunniga börbeträffande, restaurangsektorn begränsa sitt uppdrag att i första hand omfattaden öppna marknaden och inte behandla de skilda former avpersonalreslaurangverksamhet som bedrivs vid företag, statliga verk ochmyndigheter samt universitet och högskolor. Hithörande frågor utreds f. n. avden s. k. universitelsreslaurangkommittén (U 1970:46) samt av den till statenspersonalnämnd knutna samarbetsdelegationen för förplägnadsfrågor. I dettasammanhang bör erinras om att frågor rörande turism och rekreation i Sverigebehandlas av kommittén för planering av turistanläggningar och friluftsområdeni flera betänkanden och i huvudbetänkandet (SOU 1973:52) Turism och rekreationi . De sakkunniga skall inte närmare överväga de frågor rörande hotell-och restaurangverksamhet som behandlats av denna utredning. Påett tidigt stadium i sitt arbeie bör de sakkunniga sammanställa en översiktligbild av den svenska hotell- och restaurangbranschens nuläge såvitt angårkapacitet, produktion, ekonomi, lokalisering, sysselsättning etc. Härvid bör desakkunniga i stor utsträckning kunna bygga på redan tillgängligt statistisktoch annat material. Jag vill här erinra om alt statens pris- och kartellnämndinom kort kommer att slutföra en undersökning avseende restaurangsektorn. Vidarebör de sakkunniga söka bedöma branschens förväntade efterfrågeutveckling underi första hand resten av . En sådan bedömning måste ligga till grundför en uppskattning av branschens långsiktiga utveckling avseende inriktning,kapacitet och produktionsförutsättningar. De sakkunniga bör med utgångspunkt ien jämförelse mellan branschens kapacitetssiluation och den förväntadeefterfråge-utvecklingen, redovisa de sannolika konsekvenserna vad gällerelablering, ekonomi, sysselsättning elc. I delta sammanhang börregionala olikheter uppmärksammas. Etableringsfrågornaär av särskilt iniresse och bör belysas allsidigt. De sakkunniga bör, medutgångspunkt i gjorda erfarenheter och med hänsyn tagen till densannolika kapacitets- och efterfrågeutvecklingen, överväga åtgärder för attfölja och påverka etableringen i branschen. Jag vill i detta sammanhang erinraom att statsmakterna av hänsyn främst till konsumenternas intressensökt undvika inskränkningar i näringsfriheten. Önskemålet om näringsfrihetmåste därför noga vägas mot det behov av olika former av etableringskontrollsom kan föreligga. De sakkunniga bör kunnalämna förslag till åtgärder som är ägnade att förbättra produktions- ochdistributionsförhållandena. Vissa uppslag i dessa avseenden har lämnats i dentidigare nämnda framställningen från branschorganisationerna. Jag vill dockframhålla att det givetvis ankommer på företagen att på egen hand genomföra ochbekosta den fortsatta omstruktureringen i branschen. mån de sakkunniga finner sig böra komma in på frågor som rörutskänkningslillslånd och lotteriverksamhel skall samråd ske med denalkoholpoliliska utredningen (Fi 1966:33) och lotteriutredning (H1972:3). Vidare bör samråd ske med distributionsutredningen (H 1970:14). Desakkunniga bör i övrigt vara oförhindrade att ta upp lill prövning även andrafrågor som har anknytning till utredningsuppdraget. H:ll Skr 1975:4 478 Utredningen har hållit tre sammanträden.Utredningens arbete beräknas pågå . 12.Översyn (H 1974:02) av allmänna ransoneringslagen Maj:ts bemyndigande för översyn av allmännaransoneringslagen: Utredningsman:Lindström, , hovrättsråd (fr.o.m. ) , , byråchef (fr.o.m. ) , , byråchef(fr.o.m. ) , , avdelningsdirektör (fr.o.m. den 16maj 1974) Parding, , kraftverksdirektör (fr.o.m. ) ,, byrådirektör (fr.o.m. ) , , hovrättsassessor (fr.o.m. ) Lokal:Rosenbad 2, tel. växel 763 1000. Postadress: , Fack, 103 20Stockholm Direktiv(anförande av statsrådet till statsrådsprotokollet ): Undersåväl första som utfärdades flera tidsbegränsade s. k.fullmaktslagar. De gav Kungl. Maj:t befogenhet att under vissa förutsättningar krig, krigsfara eller av krig föranledda utomordentliga förhållanden vidtaålgärder för att bl. a. lillgodose befolkningens och krigsmaktens behov avförnödenheter samt att kontrollera priserna. År1954 infördes två fullmaktslagar av permanent karaktär, allmännaförfogandelagen (1954:279) och allmänna ransoneringslagen (1954:280). Såvälallmänna förfogandelagen som allmänna ransoneringslagen avsågs att användashuvudsakligen i försörsjningspoliliskt syfte. Båda lagarna är avberedskapsnatur och kan därför tillämpas bara då särskilda förutsättningarföreligger. Kommer i krig träder vissa av lagbestämmelserna omedelbarti tillämpning. Vid krigsfara för landet förordnar Kungl. Maj:t om tillämpning. Sådantförordnande skall underställas för att inte förfalla.Om det till följd av krig som befunnit sig i eller krig mellanfrämmande makter eller annan utomlands inträffad utomordentlig händelseuppkommit brist eller betydande fara för brist på viss förnödenhet, får Kungl.Maj:t med samtycke förordna om tillämpning av de ransonerings- ochförfogandebestämmelser som ges i resp. lag. En förutsättning är att bristhotadförnödenhet behövs för krigsbruk eller ekonomisk försvarsberedskap eller iövrigl är av betydelse för befolkningen 479 Kommittéer: H:12 Genom en ändring iallmänna ransoneringslagen (1957:287) fick Kungl. Maj:t rätt att utanriksdagens samtycke förordna om tillämpning av ransoneringsreglerna, omriksdagens beslut ej kunde avvaktas utan synnerlig olägenhet. För att inteförfalla måste förordnandet underställas och godkännas av inom visstid. Kungl.Maj:t kan delegera sina regleringsbefogenheter till underordnade myndigheterenligt närmare angivna förutsättningar. beslötett antal oljeproducerande länder i att minska sin produktionav råolja. Denna produktionsminskning medförde en successiv nedgång i densvenska importen av råolja och oljeprodukter med början . Mot denna bakgrund begärderegeringen samtycke till att allmännaransoneringslagen och allmänna förogandelagen skulle äga tillämpning t. o. m.den 30 november 1974 (prop. I propositionen angavs att denutrikespolitiska utvecklingen medfört en uppenbar fara för försörjningmed olika livsviktiga förnödenheter, främst flytande bränsle och drivmedel. Detkunde därför bli nödvändigt att med kort varsel vidta regleringsåtgärder föratt trygga landets försörjning med sådana förnödenheter. Sedan lämnatdet begärda samtycket (FöU 1973:28, rskr 1973:367), utfärdades den 14december1973 kungörelser (1973:1077 och 1078) om tillämpning av lagarna. I en särskild propositionföreslogs a» anta en lag om regleringen av förbrukningen av elektriskkraft (prop. Föredragande departementschefen anförde bl. a. attoljan svarar för en betydande del av elkraftproduktionen och alt en ransoneringav olja därför måste kompletteras med en reglering av förbrukningen av elkraft.Departementschefen påpekade vidare, efter att ha erinrat om de straffbestämmelsersom finns i allmänna ransoneringslagen, att de tidsbegränsade lagar omreglering av förbrukningen av elektrisk kraft som tidigare gällt har öppnatmöjligheter att ålägga förbrukare, som tagit ut mer kraft än de haft rätt tillenligl meddelade föreskrifter, att erlägga särskild avgift. I propositionenframhölls att sådana avgifter inte torde kunna undvaras om en elransoneringskulle bli aktuell. Den föreslagna lagen antogs av (FÖU 1973:29, rskr1973:368) och utfärdades (1973:901). utfärdadeskungörelse (1973:902) om reglering av förbrukningen av elektrisk kraft. I kungörelsen (1973:1080)om ransonering av flytande bränsle, m. m. lades huvudansvaret förransoneringsåtgärderna på den nyinrättade bränslenämnden. Denna meddelade vissarestriktioner beträffande flytande bränsle och stadsgas den 18 december 1973.Ransonering av drivmedel och eldningsolja infördes . Drivmedelsransoneringenupphävdes och ransoneringen av övriga bränslen, förutomgasol, . Restriktioner beträffande förbrukningen av elektrisk kraftinfördes av den nyinrättade statens elransoneringsnämnd den 2 januari 1974.Dessa restriktioner upphävdes successivt och definitivt den 9mars 1974. Bränslenämndenanhöll om en lagstiftning som skulle möjliggöra dels att s.k. överuttagningsavgift kunde tas ut vid stadsgas-ransonering, dels att avläsnings-och uppgiftsskyldighet kunde åläggas i samband med sådan ransonering. I prop.1974:17 anförde jag att en effektiv ransonering av gas knappast kan erhållasmed mindre möjlighet finns att ålägga förbrukare, som tagit ut mer gas än dehaft rätt till att betala en H:12 Skr 1975:4 480 överuttagningsavgift.Därför föreslogs en tidsbegränsad lag, som kompletterar allmännaransoneringslagen med möjligheter att ta ut sådan överuttagningsavgift. Lagenantogs av (FöU 1974:10, rskr 1974:36) och ärdades den 15 mars1974(1974:114). Den17 anhöll bränslenämnden om lagstiftning som skulle möjliggöra attöveruttagningsavgift kunde tas ut vid ransonering av värme från fjärrvärmeverkeller motsvarande anläggning. Maj:l lämnade den 15 mars 1974framställningen utan åtgärd och föreskrev att remissyttrandena skulleöverlämnas till bränslenämnden all beaktas i samband med det åt nämnden den 8mars lämnade uppdraget att utvärdera erfarenheterna av genomfördransonering. anförde i silt av godkända betänkande (FöU 1974:10,rskr 1974:36) med anledning av prop. 1974:17 med förslag till lag omransonering av stadsgas att utskottet förutsatte att erfarenheterna avfredskrisen /74 bearbetas och utnyttjas förplaneringen av försörjningsberedskapen. Vidare framhöll utskottet att det finnsanledning att överväga om allmänna ransoneringslagen behöver kompletteraseller ändras. Jagdelar denna uppfattning och föreslår att en särskild sakkunnig tillkallas föratt göra en översyn av lagen. Översynen bör göras mot bakgrund averfarenheterna från vinterns ransonering av flytande bränsle, stadsgas ochelektrisk kraft. En utgångspunkt vid översynen bör vara att ransoneringslagenskall innehålla sådana bestämmelser om överuttagningsavgift samt avläsnings-och uppgifisskyldighel atl särskilda lagar ej erfordras för reglering avförbukningen av elektrisk kraft, stadsgas och värme från fjärrvärme verk. Allmännaransoneringslagen tar i första hand sikte på ransonering i samband med krigeller krigsfara. Allvarliga störningar i tillförseln kan emellertid uppkommaäven på grund av andra händelser än krig eller krigsfara. Den sakkunnige bördärför vid översynen beakta att lagen skall kunna tillämpas också i sådana s.k. fredskriser. Med fredskris avses lägen då allvarliga störningar inomförsörjninpsviktiga varuområden uppstått utan att det är krig eller krigsfara ivår nära omvärld. Ransonering i en fredskris medför särskilda problem eftersommålet bör vara att samhället likväl skall kunna verka under i stort settnormala förhållanden och om möjligt utan störningar i produktion ochsysselsättning. I en sådan situation är det givetvis svårt att lika hårtbegränsa förbrukningen som i ett krigs- eller avspärrningsläge. Vidöversynen bör vidare den möjligheten beaktas att en allvarlig bristsituationockså kan uppstå på grund av händelser som inträffat inom landet. Som exempelkan nämnas att det efter extremt nederbördsfattiga somrar eller driftstopp i värmekraftverkoch kärnkraftverk kan bli nödvändigt att reglera förbrukningen av elektriskkraft. Den sakkunnige bör därför utreda vilka ändringar i lagen som behövs föratt den skall kunna tillämpas även under sådana förhållanden. Ransoneringkan behöva kompletteras med möjlighet för myndigheterna att förfoga överegendom. Del finns därför en naturlig koppling mellan ransoneringslag ochförfogandelag. År1%7 tillkallade chefen för försvarsdepartementet en uiredningsman att se överrekvisitions- och förfogandelagarna. Som utgångspunkt för arbetet angavs attdet är önskvärt att samla nuvarande grundläggande stadganden om rekvisition ochförfogande i en gemensam lag som ger en allmän ram beträffande arten ochinnehållet i de förordnanden som Kungl. 481 Kommittéer: H:13 Maj:tfår meddela med stöd av lagen. Utredningsmannen avser att med beaktande avsynpunkter från kontaktmän hos totalförsvarsmyndigheterna lägga fram förslagtill ny förfogandelag och till de författningar som behövs för tillämpningen avdenna lag. Arbetet beräknas bli slutfört under innevarande år. En ransoneringslag somskall kunna tillämpas även i fredskriser bör kompletteras medförfogandebestämmelser som är anpassade till sådana förhållanden. Densakkunnige bör därför samråda med den utredningsman som arbetar med nyförfogandelag. Möjligheten att i ransoneringslagen ta in erfordeligaförfogandebeslämmelser bör övervägas. Den sakkunnige bör isamarbete med berörda myndigheter utarbeta förslag till erfordeliga verkställighetsföreskriftertill lagen. Under översynen av den allmänna ransoneringslagen och vidutarbetande av förslag till verksiällighetsföreskrifter måste givetvis den nyaregeringsformen beaktas. Jag har tidigare denna dagbemyndigats tillkalla sakkunniga med uppgift att mot bakgrund av erfarenheternafrån vinterns kris utreda vissa beredskapsfrågor på energiområdet med särskildinriklning på fredskriser. De sakkunniga bör bl. a. granska och värdera olikamöjligheter att begränsa förbrukningen av energi mot bakgrund av krav påsnabbhet, administrativ enkelhet och rättvis fördelning. Översynen avransoneringslagen bör samordnas med detta utredningsarbete. Den sakkunnige böröverväga de ändringar i lagen som kan föranledas av exempelvis förän'dradteknik för ransonering inom andra områden än energiområdet. Det bör slutligen ingå iden sakkunniges uppdrag att göra de internationella jämförelser som kan ansesmotiverade. Utredningsmannenhar hållit tre sammanträden med experterna. Ettnära samarbete upprättshålls med energiberedskapsutredningen (H 1974:03). Utredningsmannenberäknas slutföra sitt arbete . 13.Utredningen (H 1974:03) rörande vissa beredskapsfrågor inom energiområdet Maj:ts bemyndigande för utredning rörande vissaberedskapsfrågor inom energiområdet: Ordförande:Frithiofson, . F., landshövding , , verkmästare, led. av , Hans G., direktör R. , lantbrukare, led. av , S. ,förbundsordförande 1 saml Nr 4 H;13 Skr 1975:4 482 Swarting,, direktör ., sekreterare, led. Experter:Almqvist, , byrådirektör (fr.o.m. ) , ,byråchef (fr.o.m. ) , , departmentssekreterareDanielsson, Nils-Gusiaf F., byråchef ,, avdelningsdirektör (fr.o.m. ) , ,departementssekreterare (fr.o.m. ) Hagson,CA., direktör (fr.o.m. ) , , byråchef (fr.o.m.den 16 oktober 1974) , , kanslichef (fr.o.m. den 16 oktober1974) , , direktör (fr.o.m. ) , , byråchef (fr.o.m. ) , , länsöverdirektör(fr.o.m. ) , , avdelningsdirektör (fr.o.m. den16 ) , , överingenjör (fr.o.m. ) Orrö,, kansliråd Parding, , kraftverksdirektör , ,direktör (fr.o.m. ) Stålebranl, , civilingenjör (fr.o.m.den 16 oktober 1974) , Per Axel, byrådirektör (fr.o.m. den 16 oktober1974) , , kanslichef Sekreterare:Sköldefors, ., avdelningsdirektör (fr.o.m. ) Bitr.sekreterare: , , fil. kand (fr.o.m. ), , fil. kand. (fr.o.m. ) , ,byrådirektör (fr.o.m. den 16 sepiember 1974) Lokal:Rosenbad 2, tel. växel 763 10 00. Postadress: , Fack, 10320 Direktiv(anförande av statsrådet till statsrådsprotokollet ): Underhösten 1973 beslöt ett antal oljeproducerande länder i attminska sin produktion av råolja. Denna produktionsminskning medförde ensuccessiv nedgång i den svenska importen av råolja och oljeprodukter med börjanfrån . I detta läge vidtog regeringen en rad åtgärder. a.fattades beslut om en sparkampanj som syftade lill enminskning av oljeförbrukningen . begärde regeringen i enproposition samtycke till att allmänna ransoneringsiagen (1954:280)och allmänna förfogandelagen 483 Kommittéer: H;13 (1954:279)skulle äga tillämpning t. o. m. . Eftersom elförbrukningenkunde förutses öka kraftigl vid en begränsning av bränslekonsumtionen,som bränsletillförseln till kraftproduktionen också drabbades avimportnedgången, föreslog regeringen i en särskild proposition att riksdagenskulle anta en lag om reglering av förbrukningen av elektrisk kraft. Besparingsåtgärdernaoch den ransonering som planerades inriktades på att bibehålla produktion ochsysselsättning på en hög nivå. Dessutom skulle viktiga samhällsfunktioner somsjukvård, undervisning och allmänna kommunikationer prioriteras.Beredskapslagren av olja skulle i möjlig mån hållas intakta för att medgestörsta möjliga handlingsfrihet. Inskränkningarna i förbrukningen måste därförhuvudsakligen rikias mot hushållens konsumtion. Vissa generellt utformaderestriktioner beträffande förbrukningen av elektrisk kraft infördes den 2januari 1974. Förberedelser vidtogs för att inleda en kvotransonering avhushållens elförbrukning. infördes vissa restriktioner påbränsleområdet. Ransonering av drivmedel och eldningsolja inleddes den 8januari 1974. Dåförsörjningsläget förbättrades främst på grund av ökadråoljeproduktion och en för årstiden ovanligt mild väderlek, upphävdesdrivmedelsransoneringen och ransoneringen av övriga bränslen den15 mars. Den planerade kvotransoneringen på elkraftområdet behövde inte sättasikraft. De restriktioner som införts på elområdet upphävdes successivt och definitivt . Överstyrelsenför ekonomiskt försvar (ÖEF) är den myndighet som centralt svarar förplaneringen av försörjningsberedskapen beträffande importerade bränslen. ÖEFansvarar också för samordningen av beredskapsåtgärderna för hela energiområdet.Inom ÖEF drivs arbetet inom en särskild bränslebyrå. ÖEF utarbetarförsörjningsplaner i vilka behov av bränsle för olika krissituationer ställsmot tillgångar i form av t. ex. tvångslager hos oljehandel och storförbrukaresamt kommersiella lager. Sådana försörjningsplaner har legat till grund för deoljelagringsprogram som godkänt. ÖEFansvarar vidare för ransoneringsförberedelserna på bränsleområdet.Förberedelser för ransonering av drivmedel handhas av transportnämnden. Statensvattenfalls verk svarar för förberedelser av ransonering av elektrisk kraft. Ransoneringsplaneringenpå energiområdet samordnas av ÖEF. 1händelse av försörjningskris kan ansvaret för ransonering läggas på särskiltinrättade myndigheter. Under det senaste världskriget fanns enbränslekommission, och i samband med Suez-krisen inrättades ensärskild nämnd inom handels-och industrikommissionen med uppgift att leda ochövervaka förbrukningsregleringen av flytande bränsle. /70,dådet rådde brist på elenergi, inrättades en särskild nämnd, statenselransoneringsnämnd (SERN), som fick i uppgift att förbereda och verkställa enreglering av elförbrukningen. Undervinterns försörjningskris har huvudansvaret för regleringen på bränsleområdellegat på en nyinrättad självständig myndighet knuten till ÖEF, bränslenämnden.Nämnden har haft det överordnade ansvaret för ransoneringen av olja, bensin ochandra flytande bränslen. Nämnden har fördelat landets tillgångar av dessabränslen till olika huvudändamål. Vad gäller fördelningen av flytande bränsleför motordrift har fördelningen mellan olika förbrukningsändamål bestämts i samrådmellan bränslenämnden, transporlnämnden och statens jordbruksnämnd. H:13 Skr 1975:4 484 Sjöfartsverketär tilldelningsmyndighet i fråga om viss sjöfart och luftfartsverket i fråga omluftfart. fördelar drivmedelskvoten för jordbruks-,trädgårds- och fiskenäringarna på länsstyrelserna. Ansvaret för ransoneringensgenomförande vilar, såvitt gällt flytande bränsle för molordrift, påtransportnämnden. Vissa andra myndigheter och organ tilldelas särskilda kvoterflytande bränsle och har hand om regleringen inom sitt område. Länsstyrelseroch krislidsnämnder prövar vissa frågor om tilldelningen av flytande bränsletill förbrukarna.