prop · FY03100 · 1975-12-31 00:00:00 — Itabell 8 redovisas statsutgifternas utveckling i fasta priser fördelade påolika ändamålsgrupper. Av tabellen framgår alt ändamålsgrupperna folkpensioner,sjukförsäkring m. m., stöd lill barnfamiljer, skattebidrag lill kommuner och statsskuldsräntorm. m. ökar snabbast . Den relativt settstarka ökningen av utgifterna för folkpensionerna och slödet till barnfamiljerär en direkt följd av de utfästelser som har gjorts för dessa områden. Enfortsatt ambitiös arbetsmarknadspolitik och fullföljandet av enprocenismåletför det internationella utvecklingsbiståndet medför växande utgifter också fördessa ändamålsgrupper. Viden realekonomisk analys visar långtidsbudgeten, som närmare framgår av bilaga2, tydliga olikheter i utvecklingstendenserna för de olika utgiftstyperna.Utgifterna för de statliga transfereringarna växer enligl kalkylerna betydligtsnabbare än statens egen efterfrågan på varor och tjänster. Detla ligger ilinje med de tendenser som präglat de senasle årens utveckling.Transfereringarna omfattar bl. a. utvecklingsbiståndet, skattebidragen tiUkommunerna och folkpensionerna. Investeringsutgifterna beräknas sjunka någotunder perioden, vilket beror på den beräkningsteknik som tillämpas ilångtidsbudgeten. Konsumtionsutgifterna uppvisar däremot en svag ökning varviden klar skillnad finns mellan de mycket begränsade stegringarna i den rentstatliga konsumtionen och de relativt sett snabbare ökningarna av driftbidragentill kommunerna. Den utvecklingsbildsom redovisas i årets långtidsbudget överensstämmer i vissa delar med vad somframkommit i de senasle årens långtidsbudgetar. I likhet med dessa visar åretskalkyl att jämförelseperiodens utgiftsutveckling varit snabbare än denutgiftsutveckling som beräknas för den framförliggande perioden. Detla beror påden beräkningsteknik som utnyttjats för långtidsbudgetkalkylerna. Andragenomgående tendenser är att transfereringarnas tUlväxttakt de kommande årenberäknats bli snabbare än konsumtionsutgifternas och att folkpensioner ochstödet till barnfamiljer beräknats få en snabb framtida tillväxt. Dessa senaretendenser har sin förklaring i långsiktigheten i reformverksamheten på detsociala området. Iandra avseenden skiljer sig emellertid årets långtidsbudget från föregåendeårs. Årets kalkyler visar en snabbare utgiftsstegring både i fasta och löpandepriser såväl för jämförelseperioden som för den framförliggande perioden. Ensärskilt kraftig utgiftsökning fömtses till det första budgetåret i perioden.Detta hänger bl. a. samman med att vissa kostnadskrävande reformer sombeslutats får ett stort genomslag på utgifterna först deltabudgetår. Som exempel kan nämnas utgifter för folkpensioner och stöd tillbarnfamiljer. Ett annat särdrag är alt räntekostnaderna för den slalligaupplåningen nu beräknas växa snabbare än någon annan utgiftskategori. Ilångtidsbudgeten görs också ett försök att teckna en helhetsbild över Prop.1975: 100 33 Tabell 9 Budgetsaldots utveckling /75-1976/77 (Milj.kr., löpande priser) 1974/75 1975/76 1976/77 1977/78 Inkomster 72945 84 084 . 92 362 99 753 Utgifter 84 273 95 431 106097 113039 -11328 -11347 -13 735 -13 286 Anm. Budgetsaldona för budgetåren 1974/75 och 1975/76justerade för effekterna på skatteuppbörden av förskjutningen i utbetalningarav retroaktiva löner . budgetutvecklingenomfattande såväl utgifter som inkomster. Denna beräkning redovisas i tabell 9.Härav framgår att totalbudgelen vänias uppvisa elt underskott om drygt 11,3miljarder kr. såväl /75 som /76. För budgetåret1976/77 resulterar långtidsbudgetens kalkyler i en betydande försvagning avstatsbudgeten och en ökning av budgetunderskottet med nära 2,4 miljarder kr.Detta beror förutom på de utgiflsåtaganden jag tidigare redovisat på ättliU-växttaklen för statsinkomsterna beräknas avta märkbart. Budgetunderskottetskulle därmed ha ökat med ; Kalkylerna /77 innebär sålunda att även om utgiftsutvecklingen kundebegränsas till ett fullföljande av redan fattade beslut och gjorda åtaganden såskulle en kraftig budgetförsvagning likväl inte kunna undvikas. Även för detdärpå följande budgetåret visar beräkningarna ett fortsatt mycket stortunderskott. Eltannal sätt att Ulustrera ökningen i statsbudgetens underskott redovisas itabell 10 där detla sätts i relation tiU bruttonationalprodukten. Härav framgåratt underskottet för /77 beräknas uppgå till avbruttonationalprodukten. Ettbudgetunderskott av den storleksordning som är aktuell och takten iunderskottets tillväxt riskerar att medförasvårbemästrade problem för kapitalmarknad och kreditpoUtik. Finansieringenav dessa budgetunderskott har sålunda ställt snabbt växande anspråk påkreditmarknaden. Bara har den statliga upplåningenflerdubblats. Enanalys av kreditmarknaden med beaktande av såväl de statiiga upplåningsbehovensom kommunernas anspråk på lån och AP-fondens tillväxt visar sammautvecklingstendenser som en analys av de statliga anspråken pä kreditmarknaden. Tabell 10 Det statliga budgetunderskottet i procent av BNPi löpande priser Denkommunala sektorns gynnsamma ekonomiska utveckling medfördeen något minskad upplåning. finansierades kommunernasbudgetunderskott genom en minskad likviditet. En fortsatt expansion av dekommunala utgifterna förutses för . Härigenom torde den kommunalasektorns anspråk på kredit-marknaden öka. Jag vill också erinra om att i denöverenskommelse mellan regeringen och kommunförbunden som redovisas i prop.1975: 51 ingår att kommunerna ges ett visst ökat utrymme i fråga omlångivningen på den tUlgängliga kapitalmarknaden. Samtidigtkan konstateras att den svenska kapitalmarknaden tillväxer i en relativtmåttlig takt, främst beroende på den nu långsammare tillväxten av AP-fonden.Eventuella förändringar i hushållssparandet torde knappast gå i sådan riktningatt tillgången på kapital ökar. DenhittUlsvarande utvecklingen har visat att den offentliga sektorns växandeunderskott på kort sikt kunnat kombineras med en framgångsrik kreditpoUtiktrots vissa svårbemästrade problem. Detta visas bl. a av att näringslivetkunnat realisera ambitiösa investeringsplaner. De tillfälliga omständighetersom möjliggjort en hög statUg upplåning ulan allvarUga konsekvenser för andrasektorer kan emellertid, som framgår av vad jag tidigare anfört, inle läggastiU gmnd för den framtida ekonomiska politiken. Den utveckling som kan utläsasur långtidsbudgeten inger därför vissa farhågor beträffande möjligheterna attbereda utrymme för det statliga upplåningsbehovet och kunnatillgodose andra angelägna behov. I enomvärld som präglas av ekonomisk oro, i vissa dominerande länder av ekonomiskstagnation och nedgång och en arbetslöshet som nått helt oacceptabla tal,präglas förhållandena i vårt land av god sysselsättning och hög aktivitet påpraktiskt taget alla fronter. Den senaste arbelslöshetsräkningen, som omfattarmars månad , visar en lägre arbetslöshet och en väsentiigt högresysselsättning än vad vi har upplevt sedanarbelskraftsräkningarna startade . Vi har dessutom fördagen fler lediga och obesatta platser än det antal arbetssökandekassamedlemmar som anmäler sig vid arbetsförmedlingarna. Konsumentprisstegringenunder uppgick lill och räknat från febmari månad 1975 och 12månader tillbaka till . Det framslår i en internationell jämförelse somfördelaktigt. Vi bör ha god anledning att räkna med en lugnare prisstegringunder 1975 än på grund av en påtaglig nedgång i de tunga ochbetydelsefulla råvarupriserna. Den internationella prisstegringen blir sannolikt mer dämpadän vad den varit . Del negativa inslaget i den svenska ulvecklingenär ell bestående underskott i bytesbalansen och en i traditionell mening trotsallt för hög prisslegringstakt. Vihar kunnat dra fördel av en hög produktivitetsökning, igenomsnitt . Detta har skapat utrymme för såväl en snabbstandardstegring för löntagarna, omfattande sociala reformer och en kraftigutbyggnad av den offentliga sektorn. steg hushållensdisponibla realinkomsler med . minskade denlagstadgade arbetstiden från 45 . ATP-reformen börjadesuccessivt verka och folkpensionen har ökat genom bl. för ensamstående 1960 lill 10 170 kr.innevarande år. Sedan början på 1960-talel har vi genomfört grundskolereformenoch byggt ut gymnasieskolan och universiteten i snabb takt. Bostadsbristen hari huvudsak bemästrats genom färdigställandet av 1 miljon nya bostäder på 10 åroch sjukvården har fått kraftigt ökade resurser. UtveckUngen har således varitgynnsam över praktiskt taget hela fältet. Underde senasle åren har vi emellertid kunnat konstatera atl produktivitetsvinsternai vår ekonomi sjunkit. Orsakerna lill denna nedgång i produktiviteten är ännuinle belagda men bl. a. torde en avsakt ning i strukturomvandlingen spelat enroll. Den tilltagande knappheten på energi kan också innebära en restriktionför den framtida produktivitetsökningen. Innebörden i en lägreproduktivitetstillväxt är att också resurstUlväxten mätt i BNP-termer avtar.Vi kan således under återstoden av trots en fortsalt höjdförvärvsfrekvens nödgas räkna med en BNP-tUlväxt som understiger1960-talets. Mot det tUlskott som en ökad andel heliidsarbetande skulle kunnainnebära bör också ställas strävandena tUl minskade arbetstider för de i dagheltids-arbetande. En lägre BNP-tiUväxt innebär atl den fortsatta utbyggnadenav samhällsservicen och takten i standardstegringen får gå i lugnare takt. Jaghar tidigare redovisat vår situation när det gäller bytesbalansen. Underskottetår 1975 har beräknats motsvara av BNP. Till detla underskott kommersnabbt växande kapitalkostnader för den utlandsskuld vi ådrar oss för attfinansiera det ursprungliga underskottet. Detta ställer krav på att viåstadkommer en kraftig exportökning, en resursförskjutning som i sin turföranleder en motsvarande dämpning på andra sektorer, bl. a. den privatakonsumtionsökningen. Skallvi klara en exportökning av denna karaktär måsle utbyggnaden av den industrieUaproduktionskapaciteten prioriteras. Jag har tidigare redovisat de åtgärderregeringen och vidtagit för atl säkra en industriellinvesleringsökning . Denna politik måsle fullföljas med kraft underkommande år. Om vi vill uppnå en årlig industriell investeringsökning ,vilket framstår såsom en önskvärd mål- sättningunder , innebär detta att omkring en halv procentenhet avBNP-tillväxten måste avsättas för detta ändamål. En kraftig utbyggnadav den industriella sektorn kommer också att ställa större krav på arbetskraft. Närman skall betrakta de avvägningsproblem som ligger framför oss måste man ocksåbelrakla de inteckningar som redan gjorts i det framtida konsumlionsutrymmel.Av största betydelse är de åtaganden som gjorts på pensioneringens område. Dennaturliga öknmg av antalet pensionärer, beslutet om sänkt pensionsålder samtutfästelser om slän-dardökningar för pensionärerna kan under närmaste5-årsperiod beräknas kräva resurser motsvarande av BNP . Ettannat problem som kräver ökad uppmärksamhet är sparandets utveckling. Under1960-talel hade vi ett omfattande offentligt sparande genom AP-fonden.Fonduppbyggnaden ökade senare hälft från ca 3 till ca 7miljarder kr. Delta sparande finansierade ett omfattandebostadsbyggande och en snabb industriell expansion. under1970-lalet har detta sparande konsumerats av de snabbt växande statiigabudgetunderskotten. F. n. kompenserar vi vårt bristande sparande genom att lånai utlandet. Som jag tidigare utförligt redovisat måste detta förhållande fåkaraktären av ett övergående, av speciella orsaker betingat låneengagemang. Omvi vill ha en ekonomi i balans måsle därför vårt inhemska sparande öka och vårtutrikesunderskott bringas ned. Skall detta genomföras utan att orimliga anspråkställs på penningpolitiken måste det statliga budgetunderskottet successivtbringas ned till en mer rimlig nivå. Årets långtidsbudget visar allunderskottet till /77 utan nya åtaganden skulle fortsättaatt öka. Det är uppenbart alt denna utveckling inger bekymmer och illustrerarallvaret i den ekonomiska situation vi nu överblickar. Deavvägningsproblem som jag här kortfattat berört kommer att analyserasgrundligt långtidsutredning som kommer att publiceras i höst.Därefter blir det tillfäUe att mera i detalj diskutera de konsekvenser somutvecklingen betingar för den ekonomiska politiken. Jag har emellertid redan nuvelat ange arten av de problem och de resttik-tioner vi har att beakta när viutformar de kommande årens ekonomiska politik. Viden avstämning av den internationella konjunkturbilden framslårerfarenhetsmässigt att konjunkturväxlingarna numera har en benägenhet altkomma snabbare i tiden i jämförelse med förkrigsmönstret på 20- och 30-talet.De blir å andra sidan på gmnd av statsledningamas medvetenhet om skyldighetenatt ingripa icke så djupa och förödande som . Det torde emellertidligga något av en ofrånkomlig regelbundenhet i att de goda tiderna resp. dedåliga skall återkomma i intervaller om 4 å . Detla förhållande bör ge ossbl. a. den erfarenheten att vi bör använda lågkonjunkturerna till medvetnasatsningar påulbyggnad av vår industriella produktionskapacitet. Både näringsliv och nationvinner på alt då den internationella efierfrågan på nytt blir vital vara välrustade produkfionsmässigt och dessutom gärna ha färdigvarulager som kan mötaen stigande efterfrågan. Regeringen har för atl underlätta denna exportökningmedvetet strävat efter att uppmuntra näringslivet att göra sinainvesleringsinsatser just i de lugnare tiderna. Näringsliv och industri harsjälva dragit de riktiga slutsatserna i detla avseende. Vi var förmodligen denenda nation i som efler extrema högkonjunktur underefterföljande år stadigt ökade den industriella utbyggnaden. Vi har alltjämtsamma intresse av alt industrin håller sin investeringsaktivitet väl uppe.Företagen har också möjligheler till delta då likviditeten godavinst-resultat i allmänhet är tillfredsställande. De genom riksdagsbeslutenavställda medlen av fjolårsvinsterna i form av miljöfonder och särskildainvesteringsfonder som blir disponibla för användning fr.o.m. iår kommer här att medverka till en önskvärd investeringsaktivitet. De tidigareberörda åtgärderna för att underlätta för företagen även de mindre ochmedelstora att erhålla tillgång till långfristiga krediter på en utbyggdsvensk kapitalmarknad bör ha effekt i samma riktning. Denhär redovisade relativt förhoppningsfulla synen på den framtida utvecklingengmndar sig på alt den ekonomiska stagnationen ute i världen dessbättreföranlett statsledningarna lill konkreta ingripanden för att stimuleraekonomin. Det sker såväl på det kredUpolitiska som det finanspolitiska området.Vidare pekar ekonomiska bedömningar runt om i världen på att en vändning uppåti konjunkturen är att vänta . Som tidigare nämntsutgår man också ifrån alt prisstegringen internationellt sett nu skall gå överi elt lugnare mönster. Motdenna bakgrund har vi en rimlig möjlighet att i stort sett undgå allvarligaverkningar av den senaste internationella konjunkturnedgången i vår ekonomi.Klokheten bjuder dock alt vi håller beredskapen uppe för den händelse deninternationella utvecklingen tar en annan väg och eflerfrågekonjunkturendröjer. Jag har tidigare redovisat de åtgärder som vidtagits och pågår för attvi skall vara rustade även för eventuella påfrestningar. Inom ramen för en sundekonomi och med målsättningen att återställa balansen i våra utrikesbetalningar skall sysselsättning och investeringsaktivitet uppehållas. Ett framgångsriktgenomförande av denna politik grundlägger framsteg och ökat välstånd för allamedborgare. 1 Statlig garanti för AB Ulvecklingenav den svenska bytesbalansen reser såsom jag närmare behandlat i detföregående, krav på upplåning utomlands bl. a. från det svenska näringslivetssida. Detta gäller finansering av såväl investerings-som cxportprojekt. En delav upplåningen utomlands måsle härvid förmedlas av , vadgäller exportkrediter i första hand AB (). SEK bildadesår (prop. 1962: 125, SU 1962: 110 och BaU 1962: 22, rskr 1962:272 och 275)med uppgift att medverka vid finansiering av svensk export genom att lämna långfristigakrediter för vUka skall ställas betryggande säkerheter. aktiekapitaluppgår f. n. till 200 mUj. Bolaget ägs lill hälften av staten och tUlhälften av elt antal affärsbanker. SEK:s utestående lån uppgick per den 1januari 1975 tUl . Utlåningen avser till stor del svenskavarv samt i övrigt exportföretag som levererar kapitalvaror på kredit. SEK har hittillsfinansierat sin utiåningsverksamhet genom upplåning i AP-fonden. Möjligheternaför SEK all genom upplåning i AP-fonden tillgodose exportnäringenskreditanspråk är f. n. begränsade som efterfrågan på krediter ärbetydande. SEK:s finansieringsbehov är beroende av de kreditvillkor institutetkan erbjuda sina låntagare och därmed av kostnaderna för institutets egenupplåning. Mot bakgrund av volymen redan bevUjade och föreUggande ansökningarom kredit kan emellertid institutets upplåningsbehov uppskattastiU omkring 600 milj. kr. Såväl av hänsyn till utrymmet på den svenska kapitalmarknadensom lill behovet av ökad svensk upplåning ulomlands lorde åtminstone hälften avdetta belopp få anskaffas utanför . SEKhar upptagit ett lån på den internationella kapitalmarknaden ochytterligare sådan upplåning kommer att aktualiseras inom den närmaste tiden.Det är härvid väsentligt att SEK kan erhålla så gynnsamma villkor som möjUgt.Elt sätt att skapa förutsättningar härför är alt staten släller garanti förupplåningen. Detförtjänar att påpekas att, när del gäller finansiering av exportkrediter,AP-fonden i viss utsträckning medverkat härtill genom réfinansiering avexportkrediter som lämnats av såväl SEK som affärsbanker. I näranspråken på den svenska kapitalmarknaden allmänt setl skärps finner jag detvara angeläget att möjliggöra en mer samlad bedömning vid tilldelning avkrediter för réfinansiering inom av svensk export. Som elt led i dessasträvanden bör enligt min mening utlåning från AP-fonden tillexportfinansiering i normalfallet ske via SEK. Härigenom kan en prioriteringlättare ske när det gäller ianspråktagande av densvenska kapitalmarknaden för exportfinansiering. Detla hindrar inle atlAP-fonden medverkar till exportkreditfinansiering i andra former när särskildaskäl talar härför. Behovet av upplåning utomlandshar delvis förändrat förutsättningarna för SEK:s verksamhet. Mot dennabakgrund kan det finnas anledning att bl. a. se över SEK:s kapitalstruktur.Jag har erfarit att chefen för industridepartementet avser ta initiativ tillöverläggningar härom med affärsbankerna. I avvaktan på resultatet av dessaöverläggningar förordar jag atl staten garanterar av SEK upptagna utländska lånintill ett belopp om högst 350 milj. kr. Garanti bör kunna utställasi utländsk valuta. Det bör ankomma på regeringen alt meddela närmareföreskrifter rörande garantigivningen. 2 Allmänna Pensionsfondens fjärde fondstyrelses verksamhet Riksdagenhar hemställt (NU 1974: 37, rskr 1974: 253) att regeringen skulle lämnaen redovisning av allmänna pensionsfondens fjärde fondstyrelses placeringar ochövriga verksamhet. Fjärde fondstyrelsen har överlämnat årsredovisning . Denna redovisning torde få fogas tillregeringsprotokollet som bilaga 9. Regeringen har genom beslut den 3 april1975 godkänt de till årsredovisningen fogade förvaltnings- ochrevisionsberättelserna. Ävverksamhetsberättelsen framgår att fondens placeringsverksamhet kom igång förstunder . hade drygt 50 milj. kr.placerats i aktier. Anskaffningsvärdet av fondens aktier uppgick vid utgångenav 3: e och 4: e kvarlalen till 194 resp. 232 milj. kr. Av de 500 milj. kr.riksdagen ställt tiU förfogande har 300 milj. kr. successivt tagits i anspråk.Härav har drygt 230 milj. kr. disponerats för aktieköp medan återstodenutgjorde Ukvidilelsreserv. Vidutgången av ingick i fondstyrelsens aktieportfölj 25 olika förelag. Avdessa svarade sex företag (, AGA/, , Mo och samtSvenska Fläktfabriken) för av totalportföljens anskaffningsvärde.Portföljen dominerades av 635 000 , varav 585 000 aktierförvärvades i samband med en riktad nyemission. Den efter största posteni fondens aktieinnehav utgjordes av drygt 128 000 aktier i . I januari1975 byttes aktierna i ut mot drygt 160 000 . Tillsammans medde AGA-aklier som redan ingick i portföljen är fondens innehav av nui förhållande till totala antalet aktier i företaget och därmed fondensrelativt setl största. 3 Översyn av budgetsystemet Jaghar tidigare anmält (prop. 1975: 1 bil. 2 s. 26) att budgetutredningenredovisat förslag om hur budgeten skall göras till ett mer effektivtinstrument på statsmaktsnivå för att fördela och styra samhällets resurser.Utredningens förslag (SOU 1973: 4346) rör bl. a. roUfördel-ningen ibudgetarbetet, en eventuell ändamålsindelning av budgeten, frågor rörandeplanering inom den slalliga sektorn, beslutsunderlag i fråga om investeringar,förmögenhetsredovisning och kapitalkostnader samt frågor rörande sammanläggningav drift- och kapilalbudgetarna och anslagssystemet. Defrågor utredningen behandlat rör en rad vikliga aspekter på den statligabudgeten och arbetet med alt framställa den. De förslag ulredningen lagt frampåverkar i betydande utsträckning bl. a. myndigheternas arbete medanslagsframställningarna. Det är mot denna bakgrund naturligt att remissbildeningalunda är entydig och att vid remissbehandlingen framkommit såväl kritikmot delar av förslagen som förslag till andra lösningar. Utredningens förslagsamt de vid remissbehandlingen framkomna synpunkterna och förslag till andralösningar bearbetas f. n. inom . Jagvill även erinra om det av affärsverkskommittén utarbetadeförslaget till målsättning och styrformer för affärsverken. Betänkandet, sombl. a. tar upp vissa budgettekniska frågor och resursstyr-ningsfrågor avseendeaffärsverken såsom. a. frågan om resultatuljäm-ningsfonder, harremissbehandlats och bereds f. n. inom industridepartementet.Remissbehandlingen av detta betänkande har visat att skilda uppfattningarföreligger om de lämpliga styrformerna avseende affärsverken. Jag vill härendast understryka nödvändigheten av att de nämnda utredningsförslagen blirföremål för en samlad bedömning. Jagvill vidare erinra om alt försöksverksamhet avseende programbudgetering påmyndighetsnivå påbörjats vid vissa myndigheter. Jaghar redovisat det aktuella läget belräffande denna försöksverksamhetför (senast i prop. 1975: 1 bil. 2, punkt 12). Riksrevisionsverkethar avlämnat en slutrapport med utvärdering av dessa försök. Denna rapportbereds f. n. inom . Jag vill i detta sammanhang även erinraom det arbele som pågår all effektivisera de statliga myndigheternas ekonomiadministration,bl. a. inom ramen för statens ekonomi-administrativa system (det s. k. SEÄ-systemel). Fråganom en modernisering av budgettekniken har väckts även i . Sålunda harriksdagen begärt förslag om en sådan modernisering närmast vad avser frågan omi vad mån budgetsystemet kan omarbetas så att del ger mer utrymme förflexibilitet i investeringsplane- ringenoch förhöjd konjunkturpolitisk beredskap (FiU 1975: 1, rskr 1975: 30). Under1975 års har vidare väckts motioner om förändringar av budgetsystemetavseende enskUda verksamheter. Sålunda har bl. a. väckts förslag innebäranderätt för enskilt affärsverk atl bilda resullatutjämningsfond. Jag delar uppfattningenatt det nuvarande budgetsystemet behöver förbättras. Remissbehandlingen avföreliggande utredningsförslag i dessa frågor visar emellertid alt ytterligareförberedelsearbete behövs innan statsmakterna kan ta slällning till dessafrågor. Jag vUl i detta sammanhang endast erinra om de inbördes sambandenmellan olika budgeltekniska frågor. Sålunda kräver en eventuell sammanläggningav drift- och kapitalbudgetarna ställningslagande lill hur förmögenhetsredovisningenbör vara upplagd och på vilket sätt kapitalkostnader lämpligen bör beräknas.Frågor om resultatutjämningsfond för enskilt affärsverk måste självklart sesmot bakgrund av de ställningstaganden som statsmakterna kan komma alt göratill nya principer för förmögenhetsredovisningen. Ändrade rutiner förinvesteringsplanering måste bedömas bl. a. mot bakgrund av frågor omanslagssystem osv.