prop · FY03104 · 1975-12-31 00:00:00 — En gruppmbrik får inte heller utelämnas, såvidainte poster inom gmppen helt saknas. Detbalansschema som utgör huvuddelen av paragrafen anger vilka poster som, i denmän de förekommer i ett företags balansräkning, måste redovisas var för sig ochalltså inte får slås samman med poster av annan art. Ett schema av detta slagkan naturligtvis inte omfatta alla de olika slag av tiUgångar och skulder, somi praktiken kan ingå i balansräkningar. Har ett företag tiUgångar, skuldereller eget kapital-poster, som inte svarar mot de i schemat upptagna, måstedessa upptas separat på ett sätt som svarar mot schemat och godredovisningssed. Det enskilda företagets förhåUanden kan påkalla en ytterligarespecificering också av poster som finns upptagna i schemat. Erinranom att sålunda i schemat angivna poster skall upptas var för sig samt attkompletterande poster kan förekomma och att de då skall ges beteckningar somtydligt anger vad som ingår i posten upptas i tredje stycket. I detta styckeupptas också den i den allmänna motiveringen, avsnitt 5,4,3, kommenteradebestämmelsen att för varje sammandrager post i balansräkningen skall ispecificerad bilaga tas upp de belopp som ingår i posten, om inte postenssammansättning klart framgår av bokföringen i övrigt. Balansschemat.De i schemat ingående bokstavs- och sifferbeteck-ningarna är inte avsedda attanvändas i enskilda förelags balansräkningar. I enUghetmed rådande praxis torde den s, k, materialitetsprincipen kunna accepteras.Denna princip innebär att oväsentliga poster slås samman med andra poster närredovisningshandlingarna görs upp. Vid bedömningen av vad som är oväsentligaposter är det inte bara postens relativa storlek som bör beaktas, Ocksä i sigsmå poster kan med hänsyn till förhållandena ha sådan betydelse att de bör tasupp särskilt. Jagavser inte att här kommentera varje enskild post i balansschemat. Jagvill påpeka att kassa och banktiUgodohavanden enligt schemat skall upptas poster. Under- banktiUgodohavanden upptas ocksä postgiro. PosternaA.I,7 och B.I,4 avseende föratbetalda kostnader och upplupna intäkter resp,upplupna kostnader och förutbetalda intäkter sammanhänger med regeln i 4 § omnotering av fordrings- och skuldposter. Redovisning skall alltså ske av de periodiseringarsom gjorts av exempelvis försäkringspremier och räntor. Varulagretkan, särskilt för tillverkande företag, ha en varierande sammansättning. Olikavärderingsmetoder får då användas för de olika inslagen, I specificerad bilagatill balansräkningen och ibland i själva balansräkningen kan därför finnasanledning att särskilja exempelvis grupperna råmaterial, produkter i arbete,halvfabrikat, detaljlager och färdiga produkter. UnderA.I.IO och A,III,5 upptas poster avseende förskott tiU leverantörer. Sådanafordringar bör enligt min mening tas upp skilda från andra fordringar. Medanvanliga fordringar normalt likvideras genom inflytande betalningar, likviderasförskotten genom leverans av varor eller tjänster. Skillnaden har sålundabetydelse vid likviditetsbedömning. Den först nämnda posten avser förskott påblivande varulager eller på tjänsleprestationer medan den andra posten avserförskott till leverantörer av materiella och immateriellaanläggningstillgångar. På motsvarande sätt tas under B.1.6 upp posten förskottfrän kunder. Underrubriken kan naturligtvis förekomma andra posterän de som tas upp i schemat. kan finnas anledning alt särskilt sätta uppen post för skattefordringar. En post för pågående arbeten kan vara befogad försärskUda branscher. Somen särskild huvudrubrik upptas spärrkonlo hos för investeringsfondoch liknande fonder. Under rubriken upptas tillgodohavande på sådant investeringskonlohos riksbank, på vilket insättning skaU ske med viss p,''ocent avavsättning till investeringsfond. Sådant konto är varken omsättnings- eller anläggningstUlgångulan tUl sin karaktär närmast ett slags motpost till investeringsfonden och svarandemot utebliven skattebetalning på det till fonden avsatta beloppet. Underrubriken skall också upptas andra liknande medel som spärrats på konto hosriksbanken, t. ex. medel som avsatts till arbetsmiljöfond. De olika fondmedlenskall redovisas var för sig. PostenA,III,3 lån till delägare och denne närstående personer har sin motsvarighet i18 § 4 i utredningens förslag. Jag har i avsnitt 5.4.4 närmare motiveratvarför denna uppgift bör lämnas i balansräkningen. I lagtexten preciseras intevilka personer som omfattas av närståendekretsen. Samma krets som angetts i 5§ lagen (1967: 531) om tryggande av pensionsutfästelse m, m, synes emellertidkunna tiUämpas, Till närståendekretsen bör sålunda räknas rörelseidkarensföräldrar, far- och morföräldrar, make, avkoinUng och avkomlings make. Under posten A.III, 10 skaUsärskilt anges i vad män rörelsen innehar sådant fartyg som utgör skepp. Enligt1 kap, 2 § sjölagen (1891:35 s, 1) i dess lydelse enligt SFS 1973: 1064betecknas som skepp fartyg, vars skrov har en största längd av minst tolv meteroch en största bredd av . Sådant fartyg skall vara infört iskeppsregister. Andra fartyg, båtar, redovisas bland maskiner, inventarier o. d. Maskiner, inventarier o, d,skall särskilt tas upp under posten A, III, 11, Till denna grupp hänförs ocksåsådana maskiner som utgör tUlbehör tiU fastighet. Enligt kommunalskattelagentillämpas reglerna för värdeminskningsavdrag i fräga om maskiner ochinventarier ocksä pä vissa andra slag av anläggningstillgångar. Detta förhåUandemedför inte att de i balansräkningen får sammanföras med maskiner och inventarier,om de uppenbarligen är av annan karaktär, såsom fallet kan vara med vissa immaterieUaanläggningstillgångar. Särskilda poster har för sådana rättigheter anvisats ibalansschemat, nämligen för patent och liknande rättigheter, hyresrätt ochliknande rättigheter samt goodwill. För att man skall kunna rällbedöma företagna avskrivningar på fastigheter tas i balansschemat i skildapunkter upp byggnader, som normalt skall avskrivas, och sädan fast egendom somi allmänhet inte kräver någon avskrivning, dvs, mark och andra eviga värden.Uppdelning av fastighets värde pä byggnader och markvärden krävs ocksä för attavskrivning enligt 15 § skall kunna uträknas. Också för beräkning av de skattemässigaavskrivningarna krävs en sådan uppdelning, I enUghet med det anfördaföreskrivs att under poslen A,III,12 sicall "byggnader" anges, Iposten A.III. 13 "Fast egendom som ej är maskin eller byggnad" ingårtomtmark och annan mark, markförbättringar, skog, , strandrätter etc.Av dessa är det i allmänhet endast vissa markförbättringar som kräveravskrivning. Även grusfyndighet, stenbrott och liknande kan i och för sig ingåi denna post, men när sådana tiUgångar bearbetas skall särskildsubstansavskrivning ske, varför god redovisningssed för sådant fall tordekräva att de upptas i separat post. En uppdelning av byggnader resp. av övrigfast egendom på olika poster med hänsyn till deras karaktär, t. ex. fabriks-och bostadsbyggnader, torde ofta vara påkallad med hänsyn lill företagets förhållanden,när ett förelag har fastigheter av väsentligt olika slag. Föraktiebolagens del föreskrivs i det remitterade förslaget tiU ny aktiebolagslagatt uppgift om taxeringsvärden skall lämnas för fastigheter som är anläggningstiUgångar,Jag har inte funnit anledning att föreskriva motsvarande upplysningsskyldighetför aUa rörelseidkare. Den bokföringsskyldige torde utan svårighet kunna tafram sådana uppgifter, då det begärs. Jagvill i detta sammanhang erinra om att enligt lagen (1972: 175) med vissabestämmelser om bokföring av bostadslån m. m, får som en särskild post blandtillgångarna i balansräkningen tas upp ett belopp som motsvarar den samladeskuldökningen av bostadslån och räntelän. Jag delar utredningens uppfattningatt någon särskild erinran härom i lagen inte är nödvändig (jfr 3 §), Underrubriken skaU kortfristiga ochlångfristiga skulder redovisas för sig. Sådana skulder, som förfaller först merän ett är efter räkenskapsårets utgång och alltså kommer att kvarstå även inästa balansräkning, bör i regel tas upp som långfristiga skulder. Men allaskulder, som formellt är förfaUna tUl betalning tidigare eller efter ganskakort uppsägningstid, bör inte redovisas som kortfristiga. Skuldens faktiska karaktärav kort- eller långfristig bör läggas till grund för uppdelningen. Hänsyn böralltså tas inte bara tiU den rent formella förfallotiden utan ocksä till denberäknade faktiska löptiden. Detta innebär att t, ex, checkräkningskredit och byggnadskreditivkan tas upp som långfristiga skulder, om man har grundad anledning att anta attde kommer att förnyas eller utbytas mot långfristiga lån, SkuUe emeUertid någondel av krediten amorteras , bör denna del redovisas somkortfristig skuld. B,1.3 "Skatteskulder" upptas i förekommande fall upplupeninkomstskatt med avdrag för betald prelimioärskatt. Personalens källskatt samtmervärdeskatt och särskilda vamskatter skall också specificeras ibalansräkningen. Detta bör emellertid ske under posten "Övrigakortfristiga skulder". B,11,1 "Avsatt till pensioner" förstås den skuldpost med sammanamn, varom närmare bestämmelser ges i lagen (1967: 531) om tryggande avpensionsutfästelse m. m. B,II,2 "Andra långfristiga skulder" bör upptas exempelviserhållna inteckningslän och andra långfristiga län och erhållna långfristigaförskott. Jag har inte ansett möjligt att i balansschemat föreskriva särskilda rabrikerför exempelvis garantiförpliktelser, semesterersättningar, sociala kostnaderetc. Stora svårigheter föreligger att dra en gräns mellan skulder ochskuldreserver i sädana fall. Jag kommenterar dessa frågor ytterligare någotvid 20 §, Enligt min mening bör, om en verksamhet har större omfattning och ettstort garantiansvar för arbeten eller produkter föreligger, regelbundnaavsättningar ske för detta ansvar och då är det lämpligt att en särskildskuldpost tas upp i balansräkningen för garantiåtaganden. Påskulder och eget kapital-sidan finns en särskild huvudrabrik för obeskattadereserver. Poster härander intar en mellanstäUning mellan skulder och egetkapital. Det är fråga om en blandning av latenta skatteskulder och egetkapital. B.IlI.l anges att lagerreserven skall redovisas. Jag vill inte uteslutamöjligheten av att posten i stället tas upp som en öppen avdragspost vidbalansposten för varulagret under A.I.9. Förändringar i lagerreserven skallöppet visas i resultaträkningen. Reservredovisning finns därför både iresultaträkningen och i balansräkningen för året resp, för föregåenderäkenskapsår. Jag vill påpeka att även om obeskattade reserver upplösts heltoch alltså mte redovisas i räkenskapsårets balansräkning som utgående balans,måste förändringen redovisas i resultaträkningen. Också i det faUet påverkas juräkenskapsårels resultat av förändringen. Underobeskattade reserver skall vidare investeringsfonder och Uknande fonder tasupp var för sig. Exempelvis arbetsmUjöfonder redovisas under denna post.Balansschemat upptar vidare en särskild post för övriga obeskattade reserver, Härandertorde hänföras ackumulerade avskrivningar utöver plan, i den mån förelagen harsådan avskrivningspolilik att en reservering av detta slag förekommer. Igällande aktiebolagslag upptas under rubriken enhuvudgrupp för värdeminskningskonton. Dessa konton upptar ansamladeavskrivningar pä olika anläggningstillgångar och är därför att betrakta somkorrigeringsposter tiU dessas under rubriken upptagna värden. Metoden att uppta värdeminskningskonton som poster påbalansräkningens skuldsida har i praxis i största utsträckning frångåtts. Deansamlade avskrivningarna bör i stället redovisas som öppet avgående avdragspostervid resp, tUlgångar, Mot denna bakgrund har föreskrift om värdeminskningskontoninte tagits upp. Förkapitalbehållningen eller kapitalunderskottet i rörelsen används termen egetkapital. Denna term brukas genomgående i fräga om juridiska personer men denbör kunna användas också i fråga om enskUd rörelse. EnUgt posten B,IV skaUdet egna kapitalet visas. Därvid skall anges ingående belopp, insättningar ochuttag som gjorts , det redovisade årsresultatet samt utgående belopp.Detta betyder att ökning resp, minskning av det egna kapitalet kommer attframgå av balansräkningen. InomUnjen skall under C anges stäUda panter m, m. Specifikationskravet omfattarsåväl olika slags inteckningar som andra stäUda panter och därmed jämförUga säkerheter.Specifikation på oUka slag av tiUgångar behöver i normalfallet inte gå längreän till de olika tiUgångs-poster som föreskrivs i balansschemat. Ävensäkerhetens juridiska form, panträtt, äganderättsförbehåll etc, bör anges. Detbelopp som skaU anges som pant är för inteckningar deras nomineUa belopp och föi andrapanter deras värde enligt balansräkningen. Det är sålunda inte beloppet av deskulder och ansvarsförbindelser, för vilka panterna StäUts, som skall anges,även om det uppenbarligen är tillätet för ett företag att också uppge dettabelopp som en kompletterande upplysning. Förutompanter nämns under C, 2 också därmed jämförUga säkerheter. Därmed avses främstsäkerhet i form av äganderättsförbehåll. Det får nämUgen anses befogat att ettföretag, som inköpt och fått leverans av tillgångar sålda medäganderättsförbehåll, upptar dessa tillgångar i sin balansräkning. Är detfrågan om t, ex, en maskin skulle nämligen eljest avskrivningen på denna kommaatt påbörjas . Ett med äganderättsförbehåll köpt industritiUbehör ingåremellertid inte i köparens fasta egendom, förrän förbehållet upphör att gäUa,Upplysningar om äganderättsförbehåll är därför av betydelse för den som gerkredit mot säkerhet av inteckningar i företagets fastigheter. Som bankinspektionen framhåUitbör kundfordringar som lämnats som säkerhet för kredit också upptas underrubriken panter m. m., även om säkerhetskonstruktionen i sig inteinnebär en pantförskrivning utan innefattar avtal om överlåtelse medförbindelse från kredittagaren att återta fordran som inte infriats. Det är härfråga om en form av factoring. Iandra faU försäljs kundfordringarna till factoringföretaget varvid det oftaförekommer att risken för förlust på fordringarna på grand avbetalningsoförmåga Ugger kvar hos det företag, i vars rörelse fordringarnauppkommit. Ett sådant företag bör bland ansvarsförbindelserna under D upptahela beloppet av överlåtna men på balansdagen olikviderade fordringar, förvilka företaget står sådant delkredereansvar, I övrigt föreskrivs att underansvarsförbindelser skaU tas upp diskonterade växlar, borgensförbindelser ochövriga ansvarsförbindelser. Bland dessa skall anges t, ex, bidrag enligtkungörelsen (1970: 180) om statiigt regionalpolitiskt stöd, vUka under vissa vUUcorkan krävas åter . Underrubriken ansvarsförbindelser skall vidare uppges pensionsåtaganden som inteupptagits bland skuldema och som inte har täck-nmg i pensionsstiftelsesförmögenhet. Enligt utredningens förslag, 18 § 3, skuUe särskild notanteckningom detta förhållande göras. Det är sålunda kapitalvärdet av gjordapensionsutfästelser som skaU redovisas med det belopp, varmed det överstigerdels vad som upptagits bland skuldema under B.II.l "Avsatt liUpensioner", dels den täckning som kan finnas i pensionsstiftelsesförmögenhet. Denna förmögenhet räknas lämpligen ut på samma sätt som vidtillämpningen av 15 § lagen om tryggande av pensionsutfästelse m, m. Jag hänvisarhär till uttalanden i prop, 1967: 83 s, 141. Enligtparagrafen, vars innehåll med vissa jämkningar hämtats från 18 § utredningensförslag, skall, anpassat efter rörelsens förhåUanden, lämnas vissakompletterande uppgifter och upplysningar tUl resultaträkningen ochbalansräkningen. Iförsta stycket preciseras under fyra punkter de olika uppgifter ochupplysningar som skaU lämnas. Enligt punkten 1 skall anges de grunder somanvänts för värdering av tUlgångar och skulder. Därvid skall anges sådanaändringar i värderingsgranderna som avsevärt påverkat årsresultatet. Lagensolika värderingsregler lämnar en förhållandevis stor frihet för värdering avolika slag av tUlgångar. Dessutom lämnar god redovisningspraxis utrymme föranvändning av rätt skilda metoder. För att balansräkningen skall kunna ge tiUfredsstäUandeupplysning om ställningen och dess förändringar måste anteckning ske om dehuvudprinciper som använts vid värderingen av olika huvudslag av tiUgångar. Genomden i punkten föreskrivna skyldigheten torde också uppnås att denbokföringsskyldige kommer att använda sig av genomtänkta och konsekventavärderingsprinciper. Somjag anfört i den aUmänna motiveringen, avsnitt 5.4,4, bör anteckningarna görasenkla och anpassade efler de skUda rörelsernas olika behov. Om envärderingsprincip ändras, krävs en mer fullständig anteckning. Jag har vid 14§ fjärde stycket anfört att särskUd upplysning bör lämnas om omsättningstiUgångtagits upp över anskaffnmgsvärdet. För att en sådan uppgift skall blibelysande bör också anges med vUket belopp tillgängen tagits upp överanskaffningsvärdet. Enligtpunkten 2 skall gmndema för avskrivning av olUca grapper avanläggningstillgångar anges. Därvid skall uppges betydelsefulla ändringar idessa grunder. Jag vUl erinra om att jag i det tUl lagrådet remitteradeförslaget tUl ny aktiebolagslag har förordat att för vissa anläggningstiUgångarskall anges dels anskaffningsvärdet, dels det sammanlagda beloppet av företagnaav- och nedskrivningar. Jag har inte ansett det lämpligt att ta in motsvarandeföreskrift i bokföringslagen. Det måste nämligen beaktas att det i vissa fallkan vara svårt att få fram uppgifter om kvarvarande anläggningstUlgångarsanskaffningsvärde utan ett avsevärt arbete. Förföretag, där avskrivningar har större betydelse för resultatet, kan det vara påkaUatmed en öppen och mera exakt redovisning beträffande anläggningstillgångarna änvad som föreskrivs i förevarande punkt. En metod är att i balansräkningen somöppna avdragsposter redovisa de ackumulerade avskrivningama för olikakategorier anläggningstillgångar. En annan metod kan vara att, som föreslagitsför aktiebolagens del, i särskild anteckning redovisa anskaffningsvärden ochan- Kännedom härom kan vara av väsentlig betydelse för alt bedömarörelsens resultat och ställning. En upplysningsskyldighet kan därför följa avbestämmelsen i punkten 4 i detta stycke. Enligtpunkten 3, som saknar motsvarighet i utredningens förslag, skall upplysninglämnas om uppskrivning av anläggningstUlgångar som verkställts underräkenskapsåret, varvid uppskrivningsbeloppet och dess användning skall anges. Andraförhållanden än de som reglerats under punkterna I3 eUer som framgår avresultaträkning och balansräkning kan ibland vara av väsentlig betydelse förresultat och ställning, I punkten 4 upptas därför en bestämmelse omnoteringsskyldighet i sådana fall. Anteckningbör göras om den bokföringsskyldige för sina kundfordringar anlitar factoringeller om maskinpark o, d, i större utsträckning anskaffats genom leasing. Jaghar tidigare nämnt att factoring brukar ha den formen att företagarna antingenpantförskriver sina kundfordringar hos factoringföretaget eller överlåter demtill detta företag, I det sist nämnda fallet bmkar som regel ett delkredereansvaralltjämt åvila överlätaren, EnUgt min mening bör i dessa fall anmärkas redaninom linjen i balansräkningen att den bokföringsskyldige anlitar factoring.Detta överensstämmer med de bestämmelser jag förordat i fråga om ställda panteroch ansvarsförbindelser. Entreprenadföretagoch andra kan stå ett omfattande garantiansvar för sina arbeten ellerprodukter. Har verksamheten större omfattning, bör avsättningar regelbundet skeför detta ansvar och en särskild skuldpost bör då tas upp i balansräkningenför garantiåtagandena. Om åtagandena är mer tillfälliga eller om rörelsen haren mer begränsad omfattning bör enligt min mening alternativt kunna förekommaatt garantiåtagandena redovisas inom linjen i balansräkningen. Detta kan varamotiverat med hänsyn till osäkerhet beträffande beloppsberäkningen och ovisshetom i vad mån ansvaret i praktiken kommer att aktualiseras. Enligt min meningbör ocksä en redovisning genom en notuppgift kunna komma i fråga i sädanafall. Redovisning enligt punkten 4 bör ocksä kunna ske i sådana fall, då ettbetydelsefullt garantiansvar föreUgger men möjligheter av ett eller annat skälinte finns att bestämma ansvaret till något belopp. UppenbarUgen är det sä attresultatet och ställningen får en felaktig redovisning, om man inte i någonform fäster uppmärksamhet på garantiansvar av någon betydelse. Enligtövervägandena i avsnitt 5,4,4 föreskrivs i andra stycket att de i förstastycket nämnda uppgifterna och upplysningarna får tas in i noter till bokslutshandlingama.Om en uppgift tas in i not, skall tydlig hänvisning göras vid den eller deposter i redovisningshandlingarna, som uppgiften hänför sig till. Detta kanlämpligen ske genom att i postens text eller vid dess belopp ange notensnummer. En enkel fotnotshänvisning kan ofta vara tillräckUg, Noterna blir enform av tiUägg tiU resultat- och balansräkningama. Omuppgifterna lämnas i form av nolanleckningar direkt i resultal-ellerbalansräkningen innebär detla att de också måste skrivas in i årsboken. Ingethindrar emeUertid att notanteckningama görs i en separat handling. Omupplysningarna lämnas på delta sätt behöver de inle las in i årsboken. Jagvill påpeka alt i fråga om aktiebolag, vUka enligt förslaget lillaktiebolagslag har att lämna ytterligare kompletterande uppgifter ochupplysningar, det vanliga torde bli att uppgifterna lämnas i en separathandling. Som framhållits i förslaget till aktiebolagslag är emellertid notanteckningarnaoavskiljbara från redovisningshandlingarna såtUlvida, att de inte får utelämnasi avskrifter eller vid tryckning av den offentliga årsredovisningen. I bolagetsårsbokslut kan emellertid uppgiftema framgå av bilaga. Iförsta stycket, som har sin motsvarighet i 19 § utredningens förslag,föreskrivs skyldighet att lämna uppgifter om privata tiUgångar och skulder.Bestämmelsen avser enskild näringsidkare men också varje delägare som ärobegränsat ansvarig för rörelsens förbindelser. SammanstäUningöver de privata tiUgångama och skulderna kan enligt stycket utgöras av förmögenhetsbUagantill aUmän självdeklaration. Om bratet räkenskapsår tUlämpas får nyförmögenhetsbilaga upprättas för bokslutstillfället. Bestämmelsen harkommenterats i den allmänna motiveringen, avsnitt 5,4,3. Jag hänvisar tUl vadjag i det sammanhanget anfört. Jag vUl tiUägga alt om förmögenhetsbUagaanvänds, hänvisning tUl denna naturligtvis bör göras genom notering i årsbokenav bilagenummer. EnUgtandra stycket skall enskild näringsidkare lämna upplysningar om annan rörelsesom han bedriver. Bestämmelsen motsvarar 18 § 5 i utredningens förslag. Bestämmelsemai stycket gäUer endast om den bokföringsskyldige driver flera rörelser utanatt använda särskUt rättssubjekt för någon av dem. Om en person dels självdriver en rörelse utan att använda särskUt rättssubjekt, dels är huvuddelägarei exempelvis ett handelsbolag, föreligger sålunda ingen uppgiftsskyldighet enligtdetta stycke. Den senare rörelsen drivs ju då formellt av handelsbolaget ochinte av den bokföringsskyldige fysiske personen. Enligtstycket skall uppgift lämnas om balansomslutning, årsresultat och eget kapitali den andra rörelsen. Uppgiftema kan antingen tas upp i bilaga tUl årsboksluteteUer också kan samtliga rörelser redovisas var för sig i samma årsbok. Frågannär flera rörelser kan anses föreUgga får belysas av de riktlinjer som dragitsupp i skatterätten i fråga om skattskyldighet för en eller fleraförvärvskällor. I de fall då skatterätten godtar att två för- 1 saml Nr 104 värvskällorföreUgger, bör bokföringen ocksä vara skild för de olika rörelsema. Arkiveringsbestämmelsernai paragrafen, som har sin motsvarighet i 24 § utredningsförslaget, har utförUgtmotiverats i den allmänna motiveringen, avsnitt 5.6, Jag hänvisar till vad jaganfört i det sammanhanget, Iförsta stycket anges arkiveringstidens längd tUl . Allt räkenskapsmaterialskall arkiveras men även andra handlingar av särskUd betydelse för att bedömarörelsens ekonomiska förhåUanden skall bevaras .