prop · FZ03215 · 1975-12-31 00:00:00 — Allmänna grunder för kostnadsfördelningenär i detta läge tillräckliga. Utredningenhar uttalat att om exempelvis en sjörestaurering enbart är till nytta förallmänna intressen så kan några andelstal inte faststäUas för dennaverksamhetsgren utöver vad kommunen eventueUt kan medge. Jag delar inte dennauppfattning. Alla de som har intresse i vattenområdet genom att de inverkar påvattenförhållandena bör erUigt min mening delta även i restaureringsåtgärder.En annan sak är att i den mån någon enskild kan göras ansvarig förvattenområdets beskaffenhet Prop.1975/76: 215 91 såbör ekonomiskt ansvar utkrävas av honom antingen genom ersättningstalan eller,om han är medlem i vattenförbund, genom att vederbörande erhåller eft andelsfalsom i skälig utsträckning motsvarar hans ansvar. Vissabegränsningar bör gälla i kostnadsansvaret tUl skydd för de enskUdamedlemmarna. En undantagsregel bör alltså införas av innebörd att andelstalskall kunna jämkas om medlem uppenbarligen kan vinna ändamålet med verksamhetengenom egen åtgärd till lägre kostnad än som kan väntas belöpa på honom omandelstal bestäms enligt huvudregeln. Det vore naturligtvis orimligt om etttorrläggningsföretag skulle behöva vidkännas större kostnader förunderhållsarbeten i ett vattenförbunds regi än om det självt svarat förarbetena. Eftersom denna kostnadsjämförelse skall ske redan vid bestämmande avandelstalen bör undantagsregeln utformas som en jämkningsregel och inte som enmaximiregel om högsta tUlåtna kostnad. Uttaxeringenav avgifter i enlighet med de fastställda andelstalen kommer att ombesörjas avvattenförbundet självt. 7.6Förbundsbildning, organisation och förvaltning Jaghar tidigare i allt väsentligt anslutit mig till utredningens förslag. När detgäller förfarandet vid förbundsbUdning är jag emellertid i likhet med fleraremissinstanser kritisk mot utredningens förslag. Utredningen har velattillgodose de i och för sig viktiga önskemålen om både en administrativ och enjudiciell prövning. Fråga om bildande av vattenförbund skall enligt förslagetprövas av , eventuellt efter utredning av särskild sakkunnig somlänsstyrelsen förordnar. Talan mot beslut skall föras antingenhos regeringen eller hos kammarrätt och regeringsrätt. Möjlighet föreslåsockså att föra klandertalan hos vattendomstol mot beslut som fattas sedanförbundet väl har bildats. Den föreslagna ordningen utesluter intedubbelprövning och är enligt min mening inte ändamålsenlig. Förrättningsförfarandehar visat sig vara mycket ändamålsenligt när det gäller att bilda fastighetsrättsligaoch vaffenrättsliga samfäUigheter. Vid förrättningen kan alla frågor prövas ochförfarandet är i hög grad inriktat på att fä till stånd överenskommelser. Jagförordar på grund av def anförda att frågor om bildande av vattenförbund prövasvid ett förrättningsförfarande som bör utformas med VL som förebUd. Initiativettill en förrättning kommer vanligtvis att tas av kommun eller av någonintressent som är anslutningsskyldig enligt de av mig tidigare föreslagnareglerna. Ansökan om förrättning bör göras hos . Det får sedanankomma på att utse lämplig förrättningsman (jfr 10 kap. 33 § VL). Somförut framhållits skall vattenförbund bildas bara om det är av 1975/76: 215 92 väsentligbetydelse från allmän eller enskild synpunkt att förbundet kommer till stånd.Om denna förutsättning föreligger torde normalt någon av dem som kan blimedlem i förbundet ta initiativ till förrättning. Utredningenföreslår emellertid att utan ansökan skall få ta upp fråga ombildande av vattenförbund som finner vara av betydelse frånallmän synpunkt. Enligt min mening är det naturligt att tarinitiativ till bildande av vattenförbund. Flera av de existerandevattenvårdsförbunden har tUlkommit på initiativ av länsstyrelserna. Jag delarutredningens uppfattning att självmant bör kunna ta upp fråganom bUdande av vattenförbund. bör alltså utan ansökan kunnaförordna förrättningsman, om anser att behovet avförbundsbildning är synnerligen angeläget från allmän synpunkt. Vidförrättningen bör prövas alla frågor som sammanhänger med förbundsbildningen,alltså verksamhetsområdets avgränsning och verksamhetens inriktning,medlemskretsen och andelstal. Somjag har framhållit är förrättningsförfarandet i hög grad inriktat påatt få tiU stånd överenskommelser. Det torde alltså finnas goda förutsättningarför att förrättningsmannen lyckas ena medlemmarna eller i vart fall lägga framett förslag med vUket alla kan åtnöjas. Om någon är missnöjd med det slutligaförrättningsutlåtandet kan det emeUertid, som utredningen framhåller, finnasbehov av bäde en administrativ och en judiciell prövning. Det är enligt minmening viktigt att detta behov tillgodoses vid utformningen avbesvärsordningen. ÅtskUligafrågor rörande vattenförbund kan ha betydande allmänt intresse kanske främstfrån allmän mUjövårdssynpunkt. Hit hör främst frågorna om självaförbundsbildningen, om verksamhetsområdets avgränsning och om verksamhetensinriktning. Enligt min mening är det knappast lämpligt att de nu angivnafrågorna i händelse av tvist prövas av domstol. Ett vattenförbundsverksamhetsområde som utformas med hänsyn till de hydrologiska förhållandenakan ofta vara beläget i flera län och beröra åtskilliga kommuner. Enligt minmening bör regeringen vid tvist pröva dessa frågor. Regeringen prövar redantillåtlighetsfrågor enligt VL och ML. Med hänsyn till att betydande allmännaintressen kan vara berörda anser jag vidare att ochlänsstyrelsen alltid bör ha möjlighet att begära att regeringen avgör frågornaom förbundsbildning, om verksamhetsområdets avgränsning och om verksamhetens inriktning. Viden förrättning kommer också upp frågor som inte har lika starkt allmäntintresse som de berörda, exempelvis frågor om medlemskap och andelstal.Dessa frågor kan däremot vara av mycket stor betydelse för de enskildamedlemmarna. EnUgt fastighetsbildningslagen (1970: 988) och enligtanläggningslagen (1973: 1149) kan besvär mot förrättningsutlåtandet anföras hosfastighetsdomstol. Prop.1975/76: 215 93 besväri motsvarande fall hos vattendomstol. EnUgt min mening bör de nu angivnafrågorna om exempelvis medlemskap i vattenförbund oeh om andelstal vid tvistkunna prövas av domstol. Härvid är vattendomstol att föredra framförfastighetsdomstol på grund av anknytningen tUl VL. Vattendomstolarna har ocksåbehövlig teknisk sakkunskap. Pågrund av det anförda anser jag att besvärsordningen bör utformas på följandesätt. Mot förrättningsutiåtandet bör besvär kunna anföras hos vattendomstol. Ombesvären avser själva förbundsbildningen eUer verksamhetsområdets avgränsningeller verksamhetens inriktning bör vara skyldig att med egetyttrande understäUa dessa frågor regeringens prövning. ochlänsstyrelsen bör få besvärsrätt i dessa frågor. En förebild för deima undersfäUningsskyldig-hetfinns i reglerna om regeringens prövning av tUlåtligheten av vissa företagenligt VL. När regeringens avgörande föreligger kan meddeladom i besvärsmålet. Härvid är domstolen givetvis bunden av regeringensavgörande. Domstolen skall då också avgöra de frågor som inte underställtsregeringens prövning. För dessa gäller sedan en vanlig fullföljd till vattenöverdomstolenoch högsta domstolen. Ett vattenförbundsverksamhet måste kunna anpassas till ändrade förhållanden. Frågor omupplösning av vattenförbund, upptagande eUer avveckling av verksamhetsgren samtom ändring av andelstal bör få prövas vid ny förrättning. Som utredningenföreslår bör emellertid medlemmarna i förbundet tillerkännas vissbeslutanderätt under föratsättning att samtliga medlemmar är ense. Enligt minmening bör överenskommelse mellan samtliga medlemmar ges samma verkan sombeslut vid ny förrättning, om överenskommelsen godkänns av förrättningsman somlänsstyrelsen förordnar. Jag återkommer till dessa frågor i specialmotiveringen. Beträffandevattenförbundens organisation och förvaltning utgör lagen (1973: 1150) omförvaltning av samfälligheter en självklar förebUd. I huvudsak är det somutredningen har föreslagit tillräckligt med hänvisningar till nämnda lag.Klandertalan bör dock föras hos vattendomstol. Även omröstning bör givetvisske enligt reglerna i nämnda lag. Ijuli 1973 inträffade en översvämningskatastrof vid i då Näckådammenöverspolades och brast. En människa omkom och omfattande materiella skadoruppstod. Orsaken torde i detta fall inte ha varit bristande underhåll avdammen. Sysslebäcks-ka-castrofen visar emeUertid att dammbrott även i ett litetvattendrag kan medföra omfattande skadeverkningar. Det finns i ettmycket stort antal mindre dammar och frågan om underhållet av dessa dammarmåste enligt min mening ägnas stor uppmärksamhet mot bakgrund av risken för nyadammbrott. 1975/76: 215 94 Länsstyrelseni har hemställt om ändring i VL så att ansvariga myndigheter fårmöjlighet att ålägga dammägaraa att utföra kontinuerlig besiktning genom sakkunnigpersonal och att utöva tUlsyn vid starka flöden. ,som arbetar med en fullständig översyn av VL, kan väntas avlämna ettslutbetänkande . Utredningen torde när det gäller byggande ivatten bl. a. komma att behandla frågor om granskning av konstruktionen,kontroll av att arbetena utförs på föreskrivet sätt, tillsyn av att meddelade vaffenhushållningsbestämmelseriakttas och tillsyn av att underhållet sköts. Utredningen torde också komma attbehandla de problem som sammanhänger med att äganderätten till byggnad kanvara oklar och att tillstånd enligt VL i prmcip gäller . Enligtmin mening är det emellertid angeläget att nu ta ställning till möjligheten attgenomföra provisoriska ändringar i VL i avbidan på att en ny vattenlag kanträda i kraft . Ägarenav en byggnad i vatten är enligt 2 kap. 33 § VL skyldig att underhållabyggnaden så länge den består. Underhållet skall skötas så att byggnaden intekan föranleda fara för allmän eller enskild rätt. För försummelse avunderhållet finns def inte något straffansvar och det finns inte heller någonmöjlighet fill handräckning. Den som har lidit skada genom bristfälligtunderhåll eller kan befara att sådan skada skall inträffa är hänvisad till attvid domstol yrka skadestånd eller påkalla föreläggande för den ansvarige attfullgöra det försummade underhållet. I enpromemoria som har upprättats inom föreslås attlänsstyrelsen om underhållet försummas skall få antingen förordna om rättelsepå den försumliges bekostnad eller vid vite tillhålla den försumlige att självvidtaga rättelse. Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran av allaremissinstanser utom två. Behovet av lagändringen understryks allmänt av depositiva remissinstanserna. och tingsrätter, som avstyrkerförslaget, anser i huvudsak att möjligheten fill domstolsprövning ärtillräcklig och avråder från provisoriska åtgärder i denna komplicerade fråga. Förmin del anser jag att problemen är av så allvarlig karaktär att kraven pålagändring inte kan avvisas. Det är enligt min mening lämpligt attlänsstyrelsen får möjligheter att agera när underhållet eftersatts så attförsummelsen kan föranleda fara för allmän eller enskUd rätt. Förslagetunderstryker att har ett ansvar för inventering och kontroll avbyggnader i vatten. Möjligheten till domstolsprövning bör givetvis bibehållasmen kan reserveras för komplicerade fall. Det är exempelvis nödvändigt med endomstolsprövning om åtgärderna är av sådan beskaffenhet att de kräver tillståndav vattendomstol. Ienlighet med det anförda föreslår jag att förslaget i justitiedepartementetspromemoria genomförs. 1975/76: 215 95 Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslag tUl 1. lag om vattenförbund, 2. lag om ändring i vattenlagen (1918: 523), 3. lag om ändring i lagen (1973: 1150) om förvaltningav samfälligheter. Förslagenbör fogas till regeringsprotokollet i detta ärende som bilaga 5.1 9.1Förslaget till lag om vattenförbund Förslagetär disponerat på följande sätt: Inledande bestämmelser (1 och 2 §§),Medlemskretsen (3 §), Villkor för förbundsbUdning (4 och 5 §§), Vattenförbundsverksamhet (6 och 7 §§), Fördelning av kostnader (8 och 9 §§), PåkaUande avförrättning (10 och 11 §§), Förrättning (1224 §§), Domstolsprövning m. (2527 §§), organisation m. m. (2834 §§) samt Verkan avändrade förhållanden m. m. (3538 §§). Förslagetsgrundläggande bestämmelser (19 §§) ansluter mycket nära tUl utredningensförslag. Eftersom mitt förslag i motsats till utredningens bygger på enprövning vid förrättning avviker däremot övriga paragrafer i väsentlig mån frånutredningsförslaget. Idenna paragraf, som motsvarar 1 § i utredningens förslag, anges lagenstillämpningsområde. Enligtden föreslagna lagen kan bildas sammanslutning (vattenförbund) med uppgift attgenom rensning, vattenreglering eller andra vattenvårdande åtgärder främja ettfrån allmän eller enskild synpunkt ändamålsenligt utnyttjande av vattnet ivattendrag, sjö eUer annat vattenområde. Jaghar i den allmänna motiveringen (avsnitt 7.1) behandlat vilka verksamhetsgrenarsom ett vattenförbund kan ägna sig åt och vad som är syftet med verksamheten.Jag hänvisar till denna framställning. Det av utredningen föreslagna uttrycket"ändamålsenlig hushållning med vattnet" har på där redovisade granderersatts med uttrycket "ändamålsenligt utnyttjande av vattnet". Jaghänvisar också till vad jag i den allmänna motiveringen (avsnitt 'Bilagan har uteslutits här. Förslagen är likalydande med dem som är fogade tillpropositionen. Prop.1975/76: 215 96 7.1)har anfört om hur ett vattenförbunds verksamhet förhåller sig tUl denverksamhet som utövas av de olika medlemmarna. Medvattenområde förstås även exempelvis havsvikar men däremot inte grundvattentiUgångar. Iförsta stycket andra meningen föreskrivs att fråga om bUdande av vattenförbundprövas vid förrättning (jfr 1 § anläggningslagen). Utredningenföreslår en bestämmelse om att lagen inte skall äga tilllämpning i fråga omvattenområde där gränsälvsöverenskommelsen mellan Sverigeoch gäller. Enligt min mening behövs det inte något sådant undantag.Lagen gäller givetvis inte utöver den svenska och för vattenföretagi finns det inte någon anledning att göra undantag. Om det skulle bliaktuellt att bilda ett vattenförbund i kan medlemskap enligt min meninggrundas på 3 § första stycket, eftersom tillstånd enligt gränsälvsöverenskommelsenkan jämstäUas med tillstånd enUgt VL eller ML. Jag föreslår alltså inte någrasärbestämmelser i anledning av gränsälvsöverenskommelsen. Paragrafen,som motsvarar 2 § i utredningens förslag, innehåller bestämmelser omvattenförbunds verksamhetsområde. Enligt2 § skall för vattenförbund bestämmas verksamhetsområde. Detta skall avgränsasefter vad som är lämpligt med hänsyn tiU förbundets ändamål samt degeografiska och hydrologiska förhållandena. Av1 § följer att verksamhetsområdet skall omfatta vattendrag, sjö eller annatvattenområde. Gränsdragningen bör inte bestämmas efter administrativa grunder,exempelvis efter läns- eUer kommunindelning, utan efter vad som är lämpligt medhänsyn till de geografiska och hydrologiska förhållandena. Verksamhetsområdetbör alltså i allmänhet omfatta ett helt vattensystem. Avsteg härifrån kan varamotiverade när en del av ett vattensystem framstår som en naturlig geografiskeller hy-drologisk enhet, exempelvis när det gäller någon av våra större sjöar.Vilken omfattning som bör ges åt verksamhetsområdet beror emellertid främst påden avsedda verksamhetens inriktning. Om avsikten är atf få till stånd ensamverkan mellan avlopps- och torrläggningsintressenterna i fråga om underhåUetav en nedströmssträcka, behöver verksamhetsområdet inte omfatta de överstadelarna av vattensystemet. Skall avrinningen från källområdena regleras iförbundets regi exempelvis för att minska flödena, är det däremot naturligtatt verksamhetsområdet omfattar vattensystemet i dess helhet. Jag vUl särskUtunderstryka att verksamhetsområdet bör bestämmas med hänsyn inte bara till detomedelbara behovet av åtgärder utan också tUl den verksamhet som på längre siktkan väntas bli aktuell. framhåller utesluter inte lagtexten att flera vatten- Prop.1975/76: 215 97 system ingår i ett vattenförbunds verksamhetsområde.Enligt min mening bör det emellertid krävas starka skäl för ett sådantundantag från huvudregeln att verksamhetsområdet bör omfatta ett vattensystem. och Kvismarens sjösänkningsbolag tar upp enfråga som inte berörts av utredningen, nämligen om man kan tänka sig flera vattenförbundinom samma vattensystem. Sjösänkningsbolaget skisserar en ordning med mindrevattenförbund som är medlemmar i ett stort överordnat vattenförbund. Enligtmin mening är det uteslutet att låta ett vattenförbund vara medlem i ett annatvattenförbund. 6 § första stycket sista meningen ett vattenförbundsverksamhet omfatta flera verksamhetsgrenar och det finns inget hinder mot att även göra viss geografisk uppdelning. Av det anförda följer att flera vattenförbund inte bör vara verksamma inom samma område. Paragrafen, som motsvarar 3 § i utredningens förslag,innehåller bestämmelser om vatten förbunds medlemskrets. Jag hänvisar till vad jag har anfört om medlemskretsen iden allmänna motiveringen (avsnitt 7.4). Enligt 3 § första stycket första meningen skall den somenligt VL eller ML eller äldre lag har medgivits rätt att inverka påvattenbeskaffenheten eller i övrigt på vattenförhållandena inomverksamhetsområdet vara , medlem i förbundet. Jag har valt att direkt ange att defskall vara fråga om tillstånd enligt VL eller ML. Med äldre lag avsesexempelvis lagen (1879: 29 s. 1) om dikning och annan avledning av vatten samtförordningen (1880: 57 s. 1) om jordägares rätt över vattnet å hans grund, dens. Med äldre lag avses också 8 kap. VL i lydelseföre , då ML trädde i kraft. Enligt 3 § första stycket andra meningen skall vad somsagts i första meningen gälla även den som inverkar på vattenförhållandenaefter medgivande som avses i 10 § andra stycket eller 17 § andra stycket ML.Härmed avses de fall då eller har medgivitundantag från sådan skyldighet att söka tillstånd enligt ML som eljest skulleha förelegat. Ett sådant s. k. dispensbeslut saknar rättskraft men förenas medvillkor för verksamheten på samma sätt som ett tillståndsbeslut. Utredningen föreslår en uttrycklig bestämmelse om attvattenreglerings- eller torrläggningsföretag skall vara medlem, om styrelseför företaget har utsetts samt, beträffande vattenregleringsföretag, stadgarhar antagits. Syftet med förslaget är att göra klart att anslutningstvång kangöras gällande bara om företaget vunnit rättskapacitet. Vattenöverdomstolenanser att medlemskap för sådant företag knappast kan komma i Prop.1975/76: 215 98 fråga utan att företaget har rättskapacitet och föreslåratt bestämmelsen får utgå. På de av vattenöverdomstolen angivna skälen anserjag att bestämmelsen är obehövlig. Det tordei aUmänhet inte möta några större svårigheter att bestämma när ett tillståndenligt VL eller ML innefattar rätt att inverka på vattenbeskaffenheten eller iövrigt på vattenförhållandena. Vissa svårigheter kan uppkomma när det gäUertorrläggningsföretag enligt 7 kap. VL. Det kan vara fråga om dikning, vattenavledningeller invaUning. Både vattenavledning (7 kap. 37 §) och invaUning (7 kap. 49 §)medför, typiskt sett, inverkan på vattenförhållandena. Läget torde vara ettannat i fråga om dikningsföretag. Visserligen medför dessa företag i regel en ivarje fall teoretisk inverkan på vattenstånd och vattenföring i de sjöar ellervattendrag som tar emot vattnet från dikena, men därför kan i allmänhetmedgivanden tiU dikning inte sägas innefatta en sådan rätt att inverka påvattenförhållandena i recipienten som avses i förslaget. Regelmässigt bortserman också från sådan inverkan vid dikningsförrättning-arna. Endast i undantagsfaU,då det klart har slagits fast i förrättningsärendet att dikningen inverkar påvattenförhållandena i recipienten, bör det anses föreligga skyldighet förföretaget att gå in som medlem i vattenförbund inom vars verksamhetsområde recipientenär belägen. Detsamma bör gälla företag som visserligen vid förrättningen harbetecknats som dikningsföretag men som i verkligheten innefattar åtgärdervilka enligt VL är atf anse som vattenavledning. Enligt 3 §andra stycket skall den som inverkar på vattenförhållandena inomverksamhetsområdet utan ätt det föreligger fall som avses i första stycket varamedlem i förbundet, om hans medlemskap är av särskild betydelse för förbundetsverksamhet. Denna bestämmelse saknar motsvarighet i utredningens förslag. Jagvill särskilt erinra om att jag ansett (avsnitt 7.4) att flottningsförening börvara skyldig att träda in som medlem i vattenförbund. Utredningen har anmärkt att en anläggning som har tUlkommitföre VL:s ikraftträdande kan laglig fastän medgivande rill anläggningeninte har erhållits enligt äldre lag. Enligt min mening skall ägare tUl sådananläggning tUlhöra vattenförbund om de i andra stycket angivnaförutsättningarna föreligger. Enligt 3 §tredje stycket får den som enligt första eller andra stycket skall vara medlemi förbundet men av särskilt skäl har motsatt sig medlemskap stå utanförförbundet, om dess verksamhet ej avsevärt försvåras därigenom. Ett sådant skälkan vara att de medgivna åtgärderna saknar större betydelse tör vattenförhåUandena.Det kan också förhålla sig så att ett naturligt samband saknas mellan demedgivna åtgärderna och behovet av underhållsåtgäder. Jag skall något uppehållamig vid ett av utredningen lämnat exempel. Ett av flera torrläggningsföretagkan med fog hävda att det ställer sig billigare för företaget att självtunderhålla 1975/76: 215 99 sindel av ett vattendrag men ett rarionellt underhåU av vattendraget i övrigtskulle avsevärt försvåras om företaget tilläts stå utanför förbundet. Jaganser i likhet med utredningen att undantagsregeln inte är tUl-lämplig i ettsådant fall. Förhållandet får i stället beaktas genom jämkning av företagetsandelstal enligt 9 § andra stycket. Enligt3 § sista stycket får kommun samt sammanslutning av fiskerättsägare ingå sommedlem i vattenförbund, även om skyldighet inte föreligger enligt första ellerandra stycket. Med fiskerättsägare avses ägare av enskild fiskerätt. Den rättsom alla svenska medborgare har att fiska i allmänt vatten kan däremot inteutgöra grund för medlemskap. Jag vill understryka att andra kategorier avfrivilliga medlemmar än de angivna inte kan förekomma (se avsnitt 7.4). Villkorför förbundsbildiiing 4 och 5 §§ EnUgt4 §, som motsvarar 4§ i utredningens förslag, får vattenförbund bildas endastnär det är av väsentlig betydelse från allmän eller enskild synpunkt attsamverkan i sådan form sker för att främja utnyttjandet av vattnet inomverksamhetsområdet. Jag hänvisar fUl vad jag har anfört i den allmännamotiveringen (avsnitt 7.3). 5 §,som innehåller det s. k. opinionsvUlkoret, motsvarar 5 § i utredningensförslag och 7 § anläggningslagen. Jag hänvisar tUl vad jag har anfört i denallmänna motiveringen (avsnitt 7.3). Enligt5 § första stycket får vattenförbund inte bUdas, om de som kan vara medlemmar iförbundet mera aUmänt motsätter sig förbundsbUdningen och har beaktansvärdaskäl för det. Vid denna prövning skall främst deras mening beaktas som är mestberoende av förbundets tUlämnade verksamhet. Enligt5 § andra stycket gäller inte första stycket, om behovet av förbundsbildningär synnerligen angeläget från allmän synpunkt. I5 § första stycket används uttrycket "de som kan vara medlemmar i förbundet"och härmed avses de som skall eUer får bli medlemmar enligt 3 §. Vissprecisering är emellertid nödvändig när det gäller dem som har rätt men inteskyldighet att bli medlemmar. Inställningen hos dem som vill utnyttjamöjligheten till frivilligt medlemskap bör givetvis inverka positivt vidtillämpningen av opinionsvillkoret. Däremot skall enligt min mening en negativinställning hos den som endast har rätt till medlemskap inte få påverka fråganom förbundsbUdning. Valienjörbundsverksamhet 6 och 7 §§ Dessaparagrafer, som motsvarar 6 och 7 §§ i utredningens förslag, innehållerallmänna bestämmelser om vattenförbunds verksamhet. Prop.1975/76: 215 100