prop · FY0348 · 1975-12-31 00:00:00 — MarksamfäUigheterav olUca slag har sedan mycket länge förekommit i landet. De samfälUgheter somomnämns i KL är av denna typ och omfattar s. k. besparingsskogar, häradsallmänningaroch andra likartade samfälUgheter. Enligt den civilrättsliga lagstiftningenförvaltas alltid besparingsskogar och häradsallmänningar av juridisk person.Uttrycket andra Ukartade samfäUigheter har i praxis kommit att avse- andra samfäUigheter huvudsakUgen marksamfäUigheter som förvalta» av juridisk person enUgt dé församfäUigheten gällande civilrättsUga regler-' na. För inkomsten på sådana samfälligheterliksom på häradsallmänningarna och besparingsskogarna är den förvaltande jtiridiskapersonen 1975: 48 141 skattskyldig.Andra äldre typer av marksamfäUigheter som vanUgen förvaltas av juridiskperson är främst socken- och bysamfälligheter. Genom tillkommen faslighetsbildningslagstiflninghar ytterligare typer av marksamfälligheter bildats, främst de s. k. gemensamhetsskogarna,vilka ofla har ställts under särskild förvaltning. Förvaltas marksamfäUighetinte av juridisk person, beskattas delägarna för verksamheten på samfäUigheten.Vidare gäller principen om enkelbeskattning för marksamfäUighet, även om denförvaltas av juridisk person. Metoden för enkelbeskattningen är då utformad såatt avdrag från resultatet av verksamheten på samfäUigheten inte medges förutdelning till delägare, som i sin tur inte behöver ta upp utdelningen tillbeskattning. Vid den statliga inkomsttaxeringen är skattesatsen förjuridisk person som förvaltar marksamfälUghet. Ipromemorian har föreslagits att i stort sett samma metod skaU gälla förbeskattning av marksamfäUighet som för beskattningen av extern verksamhet igemensamma anläggningar enUgt LGA och AL. Delägare skall medges avdrag för dendel av bidrag till samfäUigheten som motsvaras av kostnader, som skulle varitantingen avdragsgUla eller berättigat tiU värdeminskningsavdrag, omde lagts ned på den egna fastigheten. Förvaltas samfäUigheten av juridiskperson, som avses skola bli skattskyldig enUgt promemorian dvs. där samfäUighetenutgörs av särskild taxermgsenhet skall verksamheten enligt promemorianbeskattas hos den juridiska personen i den förvärvskäUa som verksamheten harhänförts till och enligt de skatteregler som gäller för denna förvärvskäUa. Denjuridiska personen skall dock medges avdrag för utdelning, varvid utdelningenföreslås bU beskattad hos delägarna i förvärvskäUan rörelse. Skattesatsen förden juridiska personen föreslås bli enUgt vad som f. n. gäUer förekonomiska föreningar o. d. I de fall där den juridiska personen inte avsesskola bli skattskyldig för resultatet av verksamheten på samfäUigheten,föreslås bidrag från delägare skola tas upp bland samfällighetens intäkter.Resultatet skaU därefter fördelas efter delaktigheten och beskattas hos delägamai den förvärvskälla som verksamheten har hänförts tUl. Flertaletremissinstanser har i prmcip godtagit förslaget om beskattning av marksamfäUigheter.Man har vidare anfört att de föreslagna reglerna innebär en genomgripandeförändring som får anses bättre tillgodose skatteförmågeprincipen än nu gäUandeordning. Allmänningamas och aUmänningsskogarnas organisationer motsätter sig emeUertidförslaget. Man vUl ha ett oförändrat beskattningsläge, dvs. oförändradskattesats vid den statliga inkomsttaxeringen och oförändrad utformning av enkel-beskattningsmetodenf9r dessa samfälligheter. Som, argument har därvid framförts bl. a. att denhöjda skattesatsen skulle motverka allmänningarnas och allmänningsskogarnasmöjlighet att med beaktande av de särskUda reglementen och den civUrättsligalagstiftning som gäller för dessa 1975: 48 142 samfälligheterfortsätta att driva verksamheten så att man på lämpligaste sätt tUlgodoser t.ex. sysselsättnings- och skogspoliiiska synpunkter. Från allmänningsskogama harvidare framhåUits de stora administrativa svårigheter som skuUe uppkomma ombidrag till vägbyggen, till jordbmks-näringen i bygden, m. m., som allmänningsskogamaeller deras fonder delar ut, skuUe fördelas mellan delägarna och tas upp tillbeskattning som utdelning hos dem. Vid remissbehandlingen harvidare särskilt intresse knutits till de föreslagna beskattningsreglernasinverkan på de s. k. gemensamhetsskogarna. Gemensamhetsskogarna bildas enligtfastighetsbildningslagstiftningen. Är skogsmark uppdelad på sådant sätt att etttillfredsstäUande utnyttjande av skogen hmdras väsentligt, får enUgt 6 kap. 2 §FBL gemensamhetsskog bildas av skogsmarken, om behovet av förbättradfastighetsindelning inte kan tiUgodoses på annat sätt. Gemensamhetsskogama äroftast ställda under särskild förvaltning. Deras antal är omkring 70 och de omfattaromkring 130 000 ha. Fastighets andel i gemensamhetsskog bestäms efter graderingsvärdetav den mark som fastigheten avstår. Medelstorleken på en gemensamhetsskoguppskattas till i 4 300, i 900 och i södraSverige 200 ha. Flertalet remissinstanser, bl. a. lantbruksstyrelsen,domänverket och skogshögskolan tillstyrker förslaget om ändrad skattesats ochändrade beskattningsregler för gemensamhetsskogarna. Diskussionen iremissyttrandena i fråga om gemensamhetsskogarna rör främstpromemorieförslagets inverkan på benägenheten att bilda sådana samfälUgheter.Statens lantmäteriverk och godtar förslaget, även om dé anseratt möjUgheterna att bilda gemensamhetsskog under vissa förhåUanden försämras,om föreslaget genomförs. Lantbmksstyrelsen instämmer i den i promemorianframförda uppfattningen att det knappast finns skäl att behålla den skillnad i skattehänseeiide,som hu föreligger meUaa å ena sidan gemensamhetsskog och å andra sidan enskiltskogsbruk och skogsbruk i fri-viUig samverkan t. ex. skogsbmksområden öch saihverkansområden;Man bör, anser styrelsen, helt aUmäht eftersträva skatteregler, som är näringspolitisktneutrala. Det kan inte bortses från att IiittiUsvarande beskattningsregler ivissa inkomstlagen haft en gynnsam inverkan på benägenheten att ingå somdelägare i gemensamhetsskog. Man har enUgt styrelsen i högre inkomstlagenkunnat finna fördelar i att beskatta skogsinkomst hos gemensamhetsskogen somjuridisk person. För personer med inkomster av storleksordningen . perår och mindre torde gemensamhetsskog däremot inte ha mneburit några skattemässigafördelar, snarare tvärtom. Det finns, säger styrelseii vidare, anledning aitträkna med att mer än hälften av delägarna i befintUga gemensamhetsskogar är atthänföra till denna gmpp. Lantbmksstyrelsen är därför inte främmande för attden föreslagna beskattningsfdrmen i många falt snarare underlättar än motverkarbildandet av gemensamhetsskogar. 1975: 48 143 kärnasskattedelegation, som är negativ tiU förslaget, anser att den föreslagnaskatteskärpningen för inkomsttagare med högre inkomster kan antas försvårabildandet av samfälUgheter. Vid remissbehandlingen hardessutom från åtskilliga håll framförts önskemål om att de nyabeskattningsreglerna för marksamfäUigheter kombmeras med regler omresultatutjämning genom möjlighet att i första hand använda skogskonto elleratt på annat sätt fondera obeskattade medel för framtida utgifter. a. att plantering och andra skogsvårdande åtgärder ofta uppkommer underandra år än då intäkterna från skogsuttag skall beskattas. Min uppfattning ärföljande. Verksainheten på marksamfäUigheterna är inte ensartad. I den månverksamheten har större omfattning kan förutsättas att samfäUigheten oftastförvaltas av juridisk person. Med hänsyn till arten och inriktningen av de samfällighetersom här avses bör beskattning i så fall ske hos den juridiska personen. För attden juridiska personen skall anses som särskilt skattesubjekt bör dock vidarekrävas att marksamfälligheten utgör särskild taxeringsenhet. Jag vill härerinra om att marksamfälUghet som beräknas ha ett värde understigande 20 000kr. inte utgör särskild taxeringsenhet. Det saknas anledning attfrångå den etUeelbeskattningsprincip som f. n. tillämpas i fråga om här aktuellakategorier av samfälUgheter. I fråga om metoden för enkelbeskattningen av marksamfälUgheteraaansluter jag mig tUl förslaget i promemorian. Detta innebär ett avsteg från nugällande system, där mottagare av utdelning från samfäUighet går fri frånbeskattning av utdelningen. Genom den sålunda föreslagna ändringen kommer skatteförmågeprincipenatt kunna beaktas på ett bättre sätt. Det är inte meningen att en delägare t.ex.i en samfälld grustäkt skall kunna uppbära stora belopp skattefritt somutdelning från samfäUigheten. Även fördelningspolitiska aspekter blir tUlgodoseddagenom förslaget. Med hänsyn tUl deinvändningar rörande svårigheter av praktisk natur som man har framfört från aUmänningarnasoch allmänningsskogarnas sida svårigheter att fördela vissa utbetalda bidragför vägar m. m. på delägarna och att sända kontrolluppgifter vill jagtillägga följande. Den nu diskuterade och förordade avdragsrätten avser endastutdelningar. Därmed avses, liksom då det gäller aktiebolag och ekonomiskaföreningar, endast sådana belopp som efter särskilt beslut utbetalas tUl delägamaefter det andelstal som gäller. Det kan därför enhgt min mening inte föreligganågon svårighet att förteckna de utdelningar.som har tUlfallit de olika delägarnaoch som skaU beskattas hos dem. I vissa fall lämnar vidare samfälUgheter bidragtiU enskilda jordbrukare, vilka bidrag avser att helt eller delyis täcka specieUtangivna kostnader. Jag syftar härvid på sådana bidrag som allmänningsskogar.och liknande samfälligheter enligt sina stadgar utger tUl enskilda jordbrukareför 1975: 48 144 För sådana bidrag bör allmänna skatteregler gälla. Utgår bidrag enligtsärskild föreskrift för att täcka enskild jordbrukares kostnad av angivet slagtorde detta bidrag anses avdragsgillt för samfäUigheten men skatteplUctigt förmottagaren eftersom bidraget utgår för hans näring. Mottagaren är i sådant faUgivetvis berättigad tUl avdrag för värdeminskning av anläggningen enligt sedvanligaregler. Nämnda bidrag och liknande utbetahiingar är med andra ord inte atthänföra till utdelningar. Delägarfastighetemasbeskattning bör följa det system som jag har föreslagit i fråga om anläggningssamfälligheterna.Detta innebär, till skillnad från förslaget i promemorian, att i dennettointäkt som skall beräknas och fördelas på delägama, då dessa ärskattskyldiga, mte skall ingå bidrag från delägarna tiU samfälUgheten. De ärgivetvis då inte heller berättigade tiU avdrag för bidraget i vidare mån än omde lagt ned kostnaden på egen fastighet. Förvaltas samfälUgheten av juridiskperson som enligt förslaget avses bU skattskyldig för inkomst, beskattasresultatet enligt gängse regler för den verksamhet som bedrivs på samfäUigheten.Driftbidrag är då avdragsgilla hos delägarna och tas upp till beskattning hosden juridiska personen. TiUskott däremot beskattas inte hos den juridiskapersonen och avdrag medges inte hos delägaren. Den juridiska personen bör fåkomma i åtnjutande av värdeminskningsavdrag. Vidare bör av skäl som tidigarehar angetts utdelningen hos ägaren till en delägarfastighet beskattas i den förvärvskäUasom delägarfastigheten utgör, om fastigheten inte är schablonbeskattad. Är delägarfastighetschablon-beskattad, skall utdelningen beskattas i inkomstslaget kapital. Iremissyttrandena har föreslagits rätt för marksamfälligheter, som förvaltas avjuridisk person, att använda skogskonto. Grunden för denna lagstiftning äremellertid att minska skatteprogressionen för fysisk person. Jag kan därförinte godta en sådan lösning. Man kan i stället tänka sig två altemativ. Det enaär att låta marksamfälligheter få rätt att göra avsättning tillinvesteringsfond för konjunkurutjämning. Det andra altemativet är att medge delägarerätt till insättning på skogskonto av utdelning från samfäUigheten. Jag anserövervägande skäl tala för det sistnämnda alternativet. Mitt ståndpunktstagandeinnebär således att delägare, som uppbär utdelning från marksamfälUghet, fårgöra skogskontoinsättning för sådan utdelning som härrör från intäkt av skogsbmk.Rätt tiU insättiiing bör vara densamma som om delägaren själv uppburitskogsintäkten. En sådan ordning kräver emellertid ut-rednmg från samfäUighetenoch vidare kontroUmöjligheter. Från kontrollsynpunkt anser jag det naturligtatt insättning på skogskonto inte skall få göras när medel som varit fonderadeunder delas ut. För att insättning skall få ske bör enligt minmening utdelningen härröra från skogsintäkt under samma beskattningsår somutdelningen sket eller . TiUgruppen rättighetssamfälUgheter hänförs främst gemensamma rättigheter av olikaslag såsom gemensam jakt och gemensamt fiske. Till denna gmpp har också förts fastighetssammanslutrungarav typen jaktvårdsområden och fiskevårdsområden. EnUgtpromemorian avses skattskyldigheten genomgående skola vila på delägama i samfäUigheteneftersom den inte kommer att utgöra särskild taxeringsenhet. Bidrag från delägamaföreslås ingå som en intäktspost vid beräkningen av det resultat avverksamheten, som skaU fördelas på delägarna. Dessa får enligt promemorianavdrag för den del av bidraget som hade varit avdragsgill vid beräkning avinkomst av delägarfastigheten. Vid remissbehandUngenhar bl. a. instämt i de överväganden som gjorts ipromemorian. Verket lUcsom Svenska jägarför-bundet anser emeUertid att frågornaom beskattning av jaktvårdsområde bör avgöras först sedan resultatet avjaktmarksutredningens (Jo 1968: 31) överväganden föreUgger. Förbundet anser attjaktvårdsområde inte är att jämstäUa med samfäUighet. Vidare motsätter sigförbundet att vissa uttaxerade avgifter tas upp som intäkt för jaktvårdsområdet. Förmin del anser jag övervägande skäl tala för att i detta sammanhang se överreglerna om beskattningen av samfäUigheterna och de fastighetssammanslutningarsom avser jakt- och fiskevårdsområden. Dessa bör på grund av sm nuvarandekaraktär lämpUgen jämstäUas med samfälligheter i beskattningsfrågor. I sammanhangetviU jag erinra om att jaktmarksutredningen numera avlämnat sitt förslag ibetänkandet (SOU 1974: 8081) Jaktmarker. Om områdenas karaktär på gmnd av ny civih-ättsliglagstiftning skuUe undergå en väsentiig förändring, får man överväga innehåUeti skattereglerna. För rättighetssamfälligheteraa bör samma beskattningsmetodtillämpas som för gemensamhetsanläggningarna. För de rättighetssamfälUgheter viUiasinkomst alltså skall beskattas hos delägama innebär detta till skillnad frånpromemorieförslaget att bidragen från delägarna inte skaU tas upp somintäktspost vid beräkningen av residtatet på samfälUgheten och att delägamainte medges avdrag för bidrag på annat sätt än om kostnaden nedlagts på denegna fastigheten. Beskattningen av jaktvårdsområdesförening och andraintresseföreningar som omhänderhar samfäUighetsförvaltning och som enligtpraxis beskattas som ideeUa föreningar kan lämpligen övervägais inom föreningsskatteutredningen(Fi 1971: 06). 10.5Skattesatsen vid statlig inkomstskatt Jaghar i det föregåeqde uttalat mig för att regleringssamfäUigheter och vidaresådana marksamfälUgheter, som förvaltas av juridisk person, ävenfortsättningsvis skaU anses som särskilda skattesubjekt. 10 1975.1 saml Nr 48 1975: 48 146 gäUandebestämmelser är skattesatsen vid den statliga inkomstskatten för dessaskattesubjekt av beskattningsbar inkomst. Såvittavser marksamfäUigheterna torde det vara helt klart att den dominerandeverksamheten på dessa utgörs av skogsbmk, som drivs med de fördelar somstorskogsbruket ger. Men även ett tiUgodogörande av takter av olika slag tordeförekomma, t. ex. exploatering av grustäkter. HäradsaUmänningar och allmänningsskogarliksom andra slag av samfäUigheter som avser mark innefattar ofta betydandefastighets- och andra tiUgångar. Den verksamhet som bedrivs där är främstinriktad på att ge ett så gott ekonomiskt resuUat som möjligt. Det ideellasyftet är således mindre framträdande. Det finns visserligen i lagstiftningenoch reglementena för alhnänningarna och allmänningsskogama föreskrifter som iviss mån inskränker förfoganderätten över marken, t. ex. förbud mot försäljningav mark. Inte heller modemare marklagstiftning är emellertid främmande förinskränkningar i rätten att använda mark. Mot bakgrunden härav föreliggerenligt min mening inte bärande skäl för att marksamfälUgheterna skaU ha enlägre skattesats än som i allmänhet gäller för ekonomiska föreningar, dvs. 32 %.Vidare anser jag inte heller att i fråga om regleringssamfälligheternaanledning föreUgger att tUl-lämpa en lägre skattesats än . 10.6FörmögenhetsbesKättning av samf älligheter SådansamfäUighet som förvaUas av juridisk person är f. n. skatt-skyldig förförmögenhet Enligt 6 § 1 mom. första stycket SF föreUgger . nämligenskattskyldighet vid förmögenhetstaxeringen för gemensamt avsatta s.k.besparingsskogar,,häradsaUmänningar samt andra likartade samfälligheter somförvaltas självständigt. Skattesatsen uppgår enligt 11 § 2 mom. SF till 1,5 */oq ay den. del av den.tieskatjtningsbara.förmögen,-;,-heten som överstiger 15 00(. Förslageti promeiriorian innebär i fråga om. förmöge;etsbeskatt- ningen att delägarna,, skaU ya skattesifbjekt, qavsett hur samfäUig- - heten förvaltas. Ett undantag från denna princip föresiås.dock i fråga om samfälUgheter, som förvaltas enjigt häradUmänningslagei Och: allmänningsskogslagen. För\sådana,saii(fälligheter,;böj- enligt prome-, kimna godtas att de Uksom f,n« får utgö|ra självständiga skalte- subjekt vid förmögenhetstaxeringgn, ,, , , , ,, ,, ,, . Detövervägande antalet remissinstanser tillstyrkei; ejilr lämnar utan .. erinranpromemorieförslaget i denna del. Några remissinstanser uttalar sig dock för attsamfälUghetsförening, som är skattskyldig vid mkomst-beskattningen, bör varaskattskyldig även vid förmögehhétsbéskaJtniiigen. Ä andra sidan anser eairAab '' en undantagsregel beträ|fapde;; bäradsalhhäaniogaroch allmännhigs-skogar och att delägarövipttkslLiiaådana-samfäUigheter börvåfåskatte-' subjekt.En annan remissinstans uttalar sig för att gemensamhetsskogar i fråga omförmögenhetsbeskattningen bör behandlas på samma sätt som har föreslagits för häradsallmänningarnaoch allmänningsskogama. Föregen del vill jag framhålla följande. AnläggningssamfäUigheternas mestbetydande och värdefulla tillgångar torde i allmänhet utgöras av derasanläggningar. För övriga samfäUigheter torde i flertalet fall motsvarandegälla i fråga om den samfällda marken. Allmänt gäller att samfäUigheten sakrättsligtär knuten tiU varje delägarfastighet och att samfäUigheten i flertalet fallsaknar självständigt värde. Den kan aUtså i regel inte avyttras om inte samtidigtdelägarfastigheten avyttras. I ; fråga om främst allmänningar och allnlähningsskogarmen även vissa andra samfäUigheter av liknande karaktär föreligger dock intesamma starka anknytning tUl delägarfastighetema. Vidförmögenhetsbeskattningen gäller enligt allmän regel att fysisk person är skattskyldig för all vid beskattningsårets utgång ägd förmögen het. Jag vill i sammanhanget erinra om att aktiebolag eller sådana för eningar, vilkas medlemmar på grund av medlemskapet äger del i för eningens förmögenhet, exempelvis ekonomiska föreningar, inte är skatt skyldiga för förmögenhet. Värdet av aktier eUer föreningsandelär in räknas i stället i aktieägarnas eUefföreningsihedlemmarnas förmögen- heter och beskattas alltså hos dessa. Skattskyldighet för förmögenhet åligger däremot sådana föreiiihgar och sanlfund, vUkas medlemmar inte på grund av medlemskapet äger del i föreningens eUer samfundets för mögenhet, och vidare stiftelser. Skattskyldigheten för dessa juridiska per- ' söner är emellertid i viss mån begränsad. Skattskyldigheten föreliggeri sålunda endast om och i den mån; ifrågavarande juridiska pertoher är skyldiga att erlägga skatt för inkomst. Av det tidigare aiiförda framgår vidare att besparingsskogar, häradsallmänningar och andra olikartade j': i samfälUgheter är självständiga skattesubjekt omtte förvaltas :gemensarat;,i.; ?»;:,:;>. ::i för delägarnas gemensanuna räkning. ; : v-- ';;h{'. Närdet gäller samfälUgheter anser jag i princip samfälHghétens istarka ! anknytningtiU delägarfastighetema tala för att ägarna av delägarfastig ' - heterna skaU beskattas även föf värdet av. andelen av samfäUigheten. / Den omständigheten att juridisk person som förvaltar samfäUighet i vis». sa faU bUr skattesubjekt vid inkomsttaxeringen utgör ingen anledning tUI .> avsteg från denna princip. viU här bara peka, på'att sanima'är för-' » -, ; .. hållandeti fråga om aktiebolag öch ekonomiska föreningar,;som utgöt : ::,..;, En motsvarande ordning gäUer nu- , . meraockså f. ö. för aktiefonder (SFS 1974: 998). I sammanhanget vUl jag också erinra om att jag i det föregående har förordat att utdelning från juridisk person som skall vara självständigt skattesubjekt skall vara avdragsgill vid beräkning av resultatet i samfällighelsn bch'i prin6ip be-; - . Mi "..I ' skattas hos delägaren. rÄventona-ordning--öVejiensstäiömer med va. :' -i : :: f:) som gäller för aktiefonderäai.Enligt miit mettbgiUtgör äeoiörslaget oro - ., i:?. denskattemässiga behaodlingCjn-aviutdelningen-frånisamlälUghetcn mö- -i-;!i!' 1975: 48 148 tivför att förmögenheten skall beskattas hos delägama. Den som äger rätt attuppbära avkastningen av viss förmögenhet och som inkomstbeskattas härför börnämligen i regel också vara skattskyldig för värdet av den förmögenhet somlämnat avkastningen. Ipromemorian har föreslagits vissa undantag från prmcipen att delägarna skaUvara skattskyldiga för samfäUighetens förmögenhet. Undantagen avser samfälUghetersom förvaltas enUgt häradsallmänningslagen eUer allmänningsskogslagen. Även omskäl kan anföras för att även i fråga om dessa samfäUigheter delägarna skallvara skattskyldiga vid förmögenhetsbeskattning anser jag mig i denna frågakunna godta det föreslagna undantaget från den allmänna principen. För häradsallmänningaroch allmänningsskogar bör alltså gälla att samfälligheterna beskattas förförmögenhet. En sådan ordning anser jag vidare lämplig i fråga om sockenallmänningar,sockensamfälld mark eller mark som av ålder är samfälld och liknande samfälldmark liksom i fråga om regleringssamfäUigheter. Utgörgemensam anläggning inte särskild taxermgsenhet konuner värdet av anläggningen attingå i de delägande fastigheternas taxeringsvärde. Delägarna kommer härigenomi den mån de är skattskyldiga till StatUg förmögenhetsskatt att beskattas förvärdet av samfäUigheten som sådan. TiU detta kommer då att värdet av behåUna tiUgångari samfälUgheter utöver själva anläggningen skaU fördelas mellan delägarna.Förvaltas däremot gemensamhetsanläggningen av sådan juridisk person som enligtvad som har föreslagits i det föregående skall vara skattskyldig vidinkomsttaxeringen bör delägarnas värde av andel beräknas med utgångspunkt dels i det fall särskilt taxeringsvärde finns på anläggningen i taxeringsvärdetpå anläggningen och dels 1 värdet av övriga tillgångar som tillhör samfäUighetensamt med beaktande av skulder hänförUga till anläggningen. Jag vill härsärskilt påpeka att i det fall sådan juridisk person själv äger mark, något somtmdantagsvis kan förekomma, eller annan egendom, bland tiUgångarna skall tasupp taxeringsvärdet av denna mark lUuom värdet av sådan egendom. Jaghar i det föregående av förenklingsskäl föreslagit undantag fråninkomstbeskattning av vissa smärre belopp. Samma motiv talar för att smärrevärden imdantas från förmögenhetsbeskattning. Jag anser sålunda att i de fallvärdet av delägarfastighets andel i samfäUigheten understiger 2 000 kr.delägaren inte behöver ta upp något värde av andelen till beskattning. Medanslutningsavgifter resp. anläggningsbidrag avses i detta sam» manhang främstavgifter för anslutning av fastighet till eldistributionsnät eller tUl VA-eller fjärrvärmeanläggnmg samt bidrag för uppförande Prop.1975: 48 149 avsådan anläggning, under förutsätining att anslutningsrätten är knuten tillfastigheten och således inte bara är en överenskommelse av personlig art förfastighetsägaren eller den som nyttjar fastigheten. Enligt nuvarande praxismedges inte avdrag för anslutningsavgifter eller anläggningsbidrag.