prop · FZ0315 · 1975-12-31 00:00:00 — Ett undantag för dessa fordon bör tas in i 1 §. Härvid bör ävenbegreppet motorredskap kunna användas utan att särskilt definieras. Ledning förtolkningen av detta begrepp får på samma sätt som beträffande uttrycketmotordrivet fordon hämtas i fordonskungörelsen och liknande författningar. 1 detta .sammanhang'uppstår det problemet alt det finnsett flertal fordon som står på gränsen mellan motorredskap och andramotordrivna fordon, t. ex. gaffeltruckar och hjullaslare. När det gäller frågorom ersättning för trafikskada har såväl gaffeltruckar som hjullastare i rätts-flllämpningeni vissa faU ansetts inrättade huvudsakligen för att självständigt nytflas tUlgodsbefordran och har därmed betraktats som automobil 1975/76:15 270 i bilansvarighetslagens mening (se NJA 1965 s. 468 och1973 s. 100). Även trafikförsäkringslagen torde vara tillämplig i dessa fall.Däremot gäller enligt kungörelsen (1952:45) angående klassificeringen av vissagaffeltruckar att sådana gaffeltruckar som är byggda för lossning, lastning ochstapUng av gods och för korta transporter i samband därmed skall under vissaförutsättningar hänföras till kategorin molorredskap, även om de huvudsakligenhar inrättats för transportändamål. Uppenbarligen bör inte trafikskadelagen ha ett snävaretillämpningsområde än den nuvarande lagstiftningen på trafikskadeområdet.Fordon som har inrättats huvudsakligen för att självständigt nytflas tiU godsbefordranbör aUtså omfattas av trafikskadelagen. För att man skaU uppnä dessa resultattorde man kunna nöja sig med de tidigare förordade bestämmelserna om att lagengäller motordrivet fordon med undantag av motorredskap, utan någotförtydligande tillägg. För alt undanröja tveksamheter beträffande trafikskadelagenstillämpning på fordon som kan hänföras under kungörelsen angåendeklassificeringen av vissa gaffeltruckar kan det emeUertid finnas skäl att göraett förtydligande i denna kungörelse. Det ankommer på regeringen alt besluta idenna fråga. Även i övrigt får det överlämnas åt regeringen att i tveksammafall föreskriva att i fordon av viss typ skall vid tillämpning av trafikskadelagenanses som annat motordrivet fordon än motorredskap. Detta kräver ingetuttryckligt bemyndigande av , eftersom det härvid bara är fråga omverkställighetsföreskrifter tiU lagen. I enlighet med vad Jag nu har sagt bör som en andra punktil § tas in en bestämmelse om att lagen inle liUämpas på fordon som är avsett atlföras av gående och inle heller på motorredskap. Slutligen bör som andra stycke i paragrafen följa denbestämmelse om lagens tillämpning på vissa fordonskombinationer som också i detremitterade förslaget har tagits in i andra stycket. Denna bestämmelse bör dockJämkas så, atl den bUr tUlämplig inte bara när annat än motordrivet fordoningår i fordonskombinationen utan också när ett motorredskap har kopplats tUlett motordrivet fordon som omfattas av lagen. De ändringar som lagrådet har förordat beträffande 2 och 5§§ bör godtas. Jag biträder också i huvudsak lagrådets förslag liU omformuleringav 6 §. Lagrådet har beiräffande 8 § utförligt uppehåUit sig vidreglerna i första stycket om trafikskadeersättning för vissa trafikskadorutomlands. Lagrådet kritiserar därvid den i tredje punkten intagna avräkningsregeln,som anses medföra en avgjord försämring av skadevåUarens ställning iförhållande tiU vad som annars gäUer enligt trafikskadelagen. Enligl min meninghar lagrådet överdrivit denna kritik. Avräkningsregeln innebär visserligen, somjag redan har sagt i remissprotokollel, alt skadestånd eller motsvarandeersättning som har utgetts enligt utländsk lag inte kan återkrävas från densvenska trafikförsäkringsanstalten enligt 19 §. När skadan har vållats av ettsvenskt fordons ägare, förare eller brukare täcks emellertid deras ansvar iregel antingen av en utländsk trafikförsäkring Prop.1975/76:15 271 eller, vid färd i ett land som är anslutet till något avde internationella traflkförsäkringssystem som gäller inom , av fordonetssvenska trafikförsäkring. Lika litet som f. n. behöver de alltså själva svaraför det skadestånd som kan komma att åläggas dem enligt utländsk lag, om inteden trafikförsäkringsanstalt som har utgett ersättning för skadan kan krävaersättningen åter av dem enligt den utländska lagstiftningen och också begagnarsig av denna rätt, något som dock i praktiken torde vara sällsynt. Syftet medden av lagrådet kritiserade avräkningsregeln är att undvika att den svenskatrafikförsäkringen får slutligt svara för en skada till den del utländsk skadevåUareeller utländskt försäkringsbolag ansvarar för skadan. Jag kan medge att det frånlagteknisk synpunkt skuUe vara en fördel, om detta kunde komma tiU ett merdirekt uttryck än som har skett i det remitterade förslaget. En sådan regleringmåste dock bli tämligen utförlig. Som lagrådet har framhållit kan det ocksådiskuteras, om de fall som avses verkligen har den ekonomiska betydelse att deförtjänar en särreglering av delta slag. Det angivna syftet med avräkningsregelnkan åtminstone delvis tillgodoses genom att man i stället överlämnar åt desvenska trafikförsäkringsanstalterna att, i den mån det anses behövligt,överenskomma med de utländska trafikförsäkringsbolagen om fördelningen av detslutliga ersättningsansvaret i hithörande fall. Trafikskadelagen lägger intehinder i vägen för sådana överenskommelser. Med hänsyn tiU vad Jag nu har sagtförordar jag i likhet med lagridet att avräkningsregeln får utgå. För skadefallen utomlands återstår då den regel som harupptagils i 8 § första stycket andra punkten. Denna regel bUdar tUlsammans medbestämmelsen i första punkten i samma stycke en naturlig inledning tillavsnittet om trafikskadeersältning och bör behåUas i detta stycke. Ocksåbestämmelsen i paragrafens andra stycke om atomskada bör kvarstå oförändrad. Beträffande 8 § bör alltså inte någon annan ändring görasän att avräkningsregeln får utgå. Därmed bortfaller det främsta skälet tiUlagrådets förslag att placera 9 § närmast efter bestämmelserna i 10 och 11 §§.En sådan omdisposition är enligl min mening även av andra skäl mindre lyckad.Bl. a. synes det från pedagogisk synpunkt vara en fördel atl redan i början avavsnittet om trafikskadeersättning upplysa om att ersättningen bestäms enliglskadeståndsrättsliga principer. Vidare bör inte sambandet mellan 10 och 11 §§ åena sidan och 12 § å andra sidan splittras genom att en bestämmelse av ett heltannat slag förs in mellan dessa paragrafer. Enligt min mening bör alltsåbestämmelserna i 9 § ha den placering som de har getts i lagrådsremissen. I fräga om10 och 11 §§ har lagrådet förordat att det i paragrafernas första styckenuttryckligen anges alt trafikskadeersättning utgår oberoende av om någon ärvållande eller ej. Denna lagteknik för att uttrycka elt rent objektivtersättningsansvar är emellertid numera mindre vanlig och bör enligt min meningundvikas, i all synnerhet när del är fråga om ersättning som utgår direkt frånen försäkring. Jag finner alltså inle skäl Prop.1975/76:15 272 att göra ett sådant liUägg till lagtexten som lagrådet harförordat. Jag kan inte heller dela lagrådets uppfattning att bestämmelserna i10 och 11 §§ om ersättning från ett fordons trafikförsäkring bör formuleras såatt man har samma fordon som utgångspunkt. Enligt min mening börregleringen i stället inriktas på de skador som kan ersättas och ange vilken trafikförsäkringsom ersättiungen i varje särskilt fall utgår från. Därefter bör i en särskildparagraf följa bestämmelser om Jämkning av ersättningen på grund av medverkanpå den skadelidandes sida. 1 det remitterade förslaget har bestämmelsernautformats på detta sätt. Jag förordar alltså att dessa bestämmelser i huvudsakbehålls. Lagrådet har vidare kritiserat ett uttalande ispecialmotiveringen till 10 § andra stycket angående innebörden av det uppstäUdakravet på vållande i samband med förande. Som lagrådet har framhållit är detgivetvis önskvärt att begreppet vållande så långt det är möjligt tillämpas päsamma sätt inom olika delar av skadeståndsrätten. Vid tillämpningen av trafikskadelagenbör emellertid beaktas alt kravet på vållande i 10 § andra stycket är uppfylltså snart någon i fordonet, likgiltigt vem, på ett oaktsamt sätt har ingripit ieller påverkat fordonets förande. Man behöver alltså inte närmare undersöka vemav personerna i detta fordon som har föranlett atl fordonet förts oaktsamt.Därmed föreligger också mindre anledning att ta hänsyn tUl olika subjektivafaktorer hos skadevållaren, vUka på andra områden kan påverka vållandebedömningen.Frågan i vad mån sådana faktorer bör beaktas på trafikskadeområdet får enligtmin mening överlämnas åt rätlstiUämpiungen. Av vad jag har sagt framgår att 12 § böruttömmande reglera verkan av medvållande på den skadelidandes sida, alltså äveni kollisionsfallen. Att paragrafen på grund härav inte kan utformas helt iöverensstämmelse med medvållandereglerna i 6 kap. 1 § skadeståndslagen anserjag inte vara någon direkt olägenhet. Jag finner alltså inte skäl att omarbetaparagrafen på sätt lagrådet har förordat. Vad lagrådet har anfört beträffande 13 § kan jag anslutamig till. Paragrafen bör aUtså formuleras om i enlighet med lagrådets förslag.Den bör vidare placeras sist i avsnittet om trafikskadeersättning och följaktligenbUda en ny 17 §. Delta föranleder att 14 17 §§ i det remitterade förslagetförskjuts ett steg och alltså i stället betecknas 13 16 §§. Beträffande 14 § i remissprotokollet har lagrådetkritiserat orden "i den mån ej annat följer av 15 §". Detta uttryckär avsett att utgöra en erinran om att det ansvar som regleras i paragrafen är soUdarisktendast inom ramen för det högsta ansvarsbelopp som enligt 15 § gäUer för deberörda försäkringarna. Jag delar lagrådets uppfattning atl en sådan erinranknappast fyller något praktiskt behov. De kritiserade orden bör alltså kunnautgå. Vad lagrådet har anfört beträffande 17 § bör godtas. I fråga om 18 § har Jag redan tidigare framhåUit att denbestämmelse som har lagils in i första stycket första punkten inte bör ryckasloss från sill sammanhang med andra punkten i samma stycke. Prop.1975/76:15 273 finns det inte heller någon anledning att dela upp förstaoch andra styckena pä två särskilda paragrafer. Jag kan alltså inte biträdalagrådets förslag till omdisposition av bestämmelserna i 18 §. Paragrafen bördock jämkas något redaktionellt. De redaktionella ändringar som lagrådet har förordatbeträffande 19 och 24 §§ kan jag tiUstyrka. Jag ansluter mig också i aUtväsentligt tUl lagrådets förslag såvitt gäUer 25, 28, 31 och 32 §§. Enligl minmening finns det dock inle anledning att dela upp beslämmelserna i 25 § på tvåsärskilda paragrafer. Jag har tidigare förordat att man i 1 § lar in enbestämmelse om alt lagen inte tillämpas på motorredskap. Undantaget förmotorredskap bör aUlså inte, som lagrådet har föreslagit, återfinnas bland övergångsbestämmelserna. Utöver vad jag nu har föreslagit bör vissa andraredaktionella jämkningar göras i förslaget till trafikskadelag. Som har angetts i remissprotokollet hartrafikförsäkringsgivarna tidigare åtagit sig att vidta vissa övergångsanordningarsom skulle medföra att det inte behövs några särskUda övergångsbestämmelser ifråga om trafikskadelagens inverkan på Irafikförsäkringsavlal som har ingåttsför tid som delvis infaller efter ikraftträdandet. Efler lagrådsgranskningensavslutande har Jag från försäkringshåU erfarit all del kan uppstå vissa problemmed genomförandet av de angivna övergångsanordningarna. Med anledning därav harjag funnit del lämphgt att nu föra in vissa övergångsbestämmelser som bl. a.reglerar giltigheten av avtal som har ingåtts före ikraftträdandet ochmöjligheten att säga upp sådana avtal. Jag vill idetta sammanhang också anmäla en skrivelse från trafikförsäkringsföreningensom har kommit in tUl . I skrivelsenhemställer föreningen om en höjning av det högsta ansvarsbelopp som gäUer förvarje trafikförsäkring. Maximibeloppet, som i lagrådsremissen (15 § trafikskadelagen)har tagits upp tUl 30 milj. kr., föreslås bli höjt till 50 mUj. Dettabelopp skall inkludera såväl person-som egendomsskada, varvid emellertidersättning i första hand skall utgå för personskada. hargodtagits av samtliga trafikförsäkringsbolag, liksom avförsäkringsinspektionen. Även Jag anser all förslaget bör genomföras. Enändring bör alltså göras i 15 § (= 14 §, om den förordade omdisponeringengenomförs). Vad lagrådet har anfört beträffande övriga lagförslag börgodtas. Vidare föreslår Jag efter samråd med chefen för kommunikationsdepartementetatt vissa ändringar av i huvudsak redaktionell natur görs i 9 § lagen(1972:435) om överlastavgift. Prop.1975/76:15 274 Med hänvisning till vad Jag nu har anfört hemställer Jagatt regeringen föreslår dels att antaga de av lagrådet granskade lagförslagen medvidtagna ändringar, dels att,i enlighet med vad Jag har förordat i remissprotokollel, bemyndiga regeringenatt besluta om utvidgning av statens ersättningsansvar när det gäller skadorpå förares och passagerares personliga tillhörig-heter och om underiåtenhet förstatens vidkommande att påkalla Jämkning av trafikskadeersättning försakskada. Regeringen ansluter sig tUl föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposition föreslå att antaga de förslag somföredraganden har lagt fram. Prop.1975/76:15 275 Utdragavprotokoll vid regeringssammanträde den 6 mars1975 ... 18 1 Inledning ................................................. ............. 18 2 Nuvarandeförhållanden .......................................... 20 2.1 Inledandeanmärkningar ...................................... 20 2.2 Trafikansvarenligt bilansvarighetslagen .............. 20 2.2.1 Bilansvarighetslagenstillämpningsområde ... 20 2.2.2 Ansvarssubjeklenligt bilansvarighetslagen ... 21 2.2.3 Ansvaret enligt2 § bUansvarighetslagen .... 22 2.2.4 Ansvaret för koUisionsskadorenligt 5 § andra stycket bUansvarighetslagen 23 2.3 Skadeståndsansvarför förare av statliga fordon . 2.4 Traflkförsäkring .................................................... 25 2.4.1 Trafikförsäkringsplikten ................................ 25 2.4.2 Trafikförsäkringsgivaresansvarighet ............. 26 2.4.3 Trafikförsäkringsgivaresåterkravsrätt ........... .... 28 2.4.4 Trafikförsäkringsanstalternasansvarighet för skada genom oförsäkrat eller okänt fordon 29 2.4.5 Trafikförsäkringspremierna ........................... 29 2.4.6 Traflkförsäkringensadminislration ................ 30 2.4.7 Kontroll avtrafikförsäkringen ........................ 30 2.4.8 Trafikförsäkringensgiltighet utomlands ........ .... 31 2.5 Övrig motorfordonsförsäkring m. m.......................... 32 2.5.1 Frivillig bäansvarighetsförsäkring ................ .... 32 2.5.2 Bilförsäkring ................................................... .... 33 2.5.3 Förarplatsförsäkring ...................................... .... 33 2.5.4 Statligt förarskydd ......................................... .... 34 2.6 Överenskommelsermellan trafikförsäkringsanstalterna .... 34 2.7 Statistiskauppgifter .............................................. .... 35 3 Internationella förhållanden ...................................... .... 36 3.1 Utländskrätt ........................................................ 36 3.2 Internationellaöverenskommelser........................... .... 36 4 Utredningen .............................................................. .... 37 4.1 Allmännautgångspunkter .................................... 37 4.2 Tillämpningsområdetför ett nytt ersättningssystem 38 4.3 Trafikskadeersätlningför personskada ................. .... 39 4.3.1 Huvudregeln ................................................. .... 39 4.3.2 Undantag frånersättningsrätten i vissa fall 40 4.3.3 Medverkan påden skadelidandes sida ......... 41 1975/76:15 276 4.4 Trafikskadeersättningför sakskada ...................... 43 4.4.1 Skada påmotordrivet fordon och därmed befordrad egendom 43 4.4.2 Skada påegendom utanför motordrivet fordon 44 4.4.3 Undantag frånersättningsrätten i vissa fall .... 46 4.4.4 Medverkan påden skadelidandes sida .......... .... 48 4.5 Skadestånd förtrafikskada .................................. 49 4.6 Skadeförsäkringsgivarensregressrätt mot trafikförsäkringen . 4.7 Trafikförsäkringsgivaresåterkravsrätt...................... 50 4.7.1 Återkrav molförsäkringstagaren och mot skadeståndsskyldig tredje man 50 4.7.2 Ersättningsansvarelsfördelning mellan flera Iraflkför-säkringsgivare 51 4.8 Särskildafrågor rörande traflkförsäkringen ........... 52 4.8.1 Traflkförsäkflngsplikten ................................ .... 52 4.8.2 Bonus ochsjälvrisk........................................... .... 53 4.8.3 Försäkringssummorna...................................... .... 54 4.9 Kostnadsberäkningar ........................................... 55 4.10 Ikraftträdande m.m.................................................. 55 4.1 1 Följdändringar i annan lagstiftning .................... .... 56 5 Föredraganden ........................................................ 57 5.1 Allmännautgångspunkter ..................................... .... 57 5.2 Tillämpningsområdetför ett nytt ersättningssystem 62 5.3 Traflkskadeersätlningför personskada .................. 64 5.3.1 Huvudregeln ................................................. 64 5.3.2 Undantag frånersättningsrätten i vissa fall . 5.3.3 Medverkan påden skadelidandes sida .......... 68 5.4 Traflkskadeersätlning för sakskada ...................... .... 70 5.4.1 Skada påmotorfordon och därmed befordrad egendom 70 5.4.2 Skada påegendom utanför motorfordon ..... 75 5.4.3 Undantag frånersättningsrätten i vissa fal! 5 4.4 Medverkan på den skadelidandes sida........... .... 79 5.5 Skadestånd för traflkskada .................................. 82 5.6 Skadeförsäkringsgivaresregressrätt mot traflkförsäkringen . . 35 5.7 Traflkförsäkringsgivaresåterkravsrätt...................... 85 5.7.1 Återkrav motförsäkringstagaren och mot skadeståndsskyldig tredje man 85 5.7.2 Ersättningsansvaretsfördelning mellan flera trafikförsäkringsgivare 89 5.8 Särskilda frågor rörande traflkförsäkringen ........... 93 5.8.1 Trafikförsäkringsphkten ............................... 93 5.8.2 Bonus ochsjälvrisk........................................... 95 5.8.3 Försäkringssummorna....................................... 98 5.9 Kostnadsberäkningar ........................................... .... 99 5.10 Ikraftträdande m.m.................................................. .. 100 5.11 Föfldändringari annan lagstiftning ....................... .. 102 1975/76:15 77 6 Upprättadelagförslag ............................................... 103 7 Specialmotivering.......................................................... .. 104 7.1 Förslaget till trafikskadelag .................................. .. 104 7.2 Förslaget tilllag om ändring i lagen angående ansvarighet för skada i följd av automobiltrafik 142 7.3 Förslaget tilllagom ändring i skadeståndslagen ... 143 7.4 Förslaget till lag om ändring i lagen om tillägg tiU vissa trafiklivräntor 143 7.5 Förslagen lUllag om ändring i lagen om överlastavgift och lag om ändring i vägtrafikskattelagen............................ .. 143 8 Hemställan.................................................................... .. 143 Bilaga 1 Utredningens lagförslag .............................. 144 Bilaga 2Sammanställning av remissyttranden .............. 1 54 Bilaga 3 De remitterade förslagen................................... 232 Utdrag av lagrådels protokoU ........... 246 Utdrag av protokoll vid regeringssammanträde den 21augusti 1975 268