prop · FY0373 · 1975-12-31 00:00:00 — Remissinstansernahar genomgående tillstyrkt bankföreningens förslag eller lämnal det utanerinran. Bankinspektionen och riksbanksfullmäktige instämmer i bankföreningenssynpunkter atl bankernas kreditgivning i fråga om industrikrediter ochkommersiella krediter inle ensidigt kan styras av kravet på formella säkerheteroch att utvecklingen lyder på ell ökat behov av blancokrediter för företagen.Enligt riksbanksfullmäktige kan långt drivna krav på säkerhet hindra en kreditgivningsom grundas på rationella överväganden av de lånesökande företagensutvecklingsmöjligheter. Föregen del vill jag anföra följande. Genom banklagstiftning skedde en väsentligliberalisering av rätten att lämna blancokredit. 1 jämförelse med de reglersom gällde före blev denna rätt nära nog sjudubblad.Erfarenheterna av hur de nya bestämmelserna har tillämpats tyder påatt bankerna har utnyttjat den generella blanco-krediträtten med denförsiktighet som förutsattes vid reformens genomförande. De nuvarande reglernainnebär för affärsbankerna lillsammans en tillålen blancokreditvolym vidutgången av på ca 3 600 milj. kr. Av denna volym var eltbelopp av ca 2 250 milj. kr. eller något mer än 60 96 utnyttjad. Sedan år 1969har emellertid den medgivna blancokreditvolymen ökal med medan denutnyttjade volymen ökat med mer än 200 96. Del finns också, som framhållitsfrån olika håll, anledning all räkna med en fortlöpande väsentlig ökning avbehovet av blancokrediter. Det är därvid angeläget att bl. a. de mindre ochmedelstora företagens behov av sådana krediter kan tillgodoses. Därtill kommeralt vissa affärsbanker f. n. har utnyttjat större delen eller av sin blan-cokreditram.Utrymmet för en väntad ökning av blancokrediterna är sålunda begränsat hosdessa banker. Del finns därför etl behov av en utökad rätt En självklar förutsättning för en vidgad rätt lill blancokreditgivningär dock att denna inte medför väsentliga risker från säkerhetssynpunkt. Någrabetänkligheter från denna synpunkt mot en sådan vidgning har inte framkommitunder remissbehandlingen. Inle heller jag anser all säkerhetssynpunkter läggerhinder i vägen för en ökad blanco-krediträtt. Jag är mot denna bakgrund bereddatt föreslå en utökad rätt till blancokreditgivning. Vid en ökning av blancokreditramenfrån skulle den tillåtna volymen beräknad med hänsyn lillförhållandena vid utgången av för affärsbankerna öka frän ca 3 600milj. lill ca 6 000 milj. kr. Detta belopp skall ses mol en beviljad utlåningoch lämnade garantier på sammanlagt ca 92 000 milj. kr. Pägrund av del anförda förordar jag all 59 S BL ändras sä att den generella blancokreditramenhöjs från 3 lill 5 96 räknat på summan av affärsbanks eget kapital och dess inlåning.Även om behovet av en ökad blancokredil-rält lorde vara störst föraffärsbankerna bör-med hänsyn lill den gällande samordningen av bankinslilutensrörelseregler - motsvarande ändring göras för sparbanker och kreditkassor i 28 SSpL resp. 36 S JkL. Jag vill nu liksom i prop. 1968:143 understryka att sammagrundsats bör gälla vid bankinstitutens blancokreditgivning som för all annan kreditgivning,nämligen all trygghet skall föreligga för låneförbindelsens fullgörande. Undantagetfrån kravel på särskild säkerhet ställer stora krav pä bankinslilutensbedömning av företagen vid kredilprövningen. Jag utgår från atl bankinspektionenägnar särskild uppmärksamhet ät de praktiska verkningarna av den ökadegenerella blancokrediträllen. Banklagstifiningenbegränsar i viss omfattning elt bankinstituts rätt atl lämna kredit tilltjänstemän och andra som genom sin anknytning lill institutet intar ensärställning. För affärsbankernas del är reglerna alltsedan 1968 årsbanklagsreform intagna i 61 S BL (senaste lydelse 1970:721). Reglerna innebärväsentligen följande. Dekreditjäviga rättssubjekten är indelade i tre grupper. Den förstagruppen bestårav delegater, dvs. verkställande direktör, dennes ställföreträdare och "annanbefattningshavare, som ensam eller i förening med annan får avgöra pä styrelsenankommande ärenden", ävensom makar till nu nämnda personer. Möjlighetenför styrelsen atl delegera ärenden regleras i 74 S BL. De personer som närmastkan komma i fråga för uppdrag att avgöra styrelseärende är styrelseledamot ochtjänsteman i banken. Efler lagändringen medför ntedlemskap i styrelseför kontor eller kontorsgrupp inte kreditjäv. Reglerna avser sålunda - förutomtjänsteman som är delegat -endast sådan annan person som fått uppdrag att ingåi bankens direktion, kredilulskott,länedelegation eller i annal liknande organ på central eller lokal nivå ibanken (se prop. 1970:181 s. 30). Kreditlill person i delegatgruppen får i princip lämnas endast om säkerhet ställts itillgångar med ingen eller ringa föriustrisk, dvs. tillgångar som i kapitaltäckningshänseendeförts till de båda lägsta riskgrupperna (57 S första stycket A och B BL). Desäkerheter det är fråga om är dels borgen eller garanti av staten, kommun ellerdärmed jämföriig samfällighel, allmän kassa eller inrättning vars reglementefastställts av Kungl. Maj:l, svenskt bank-institut, kreditakliebolag ellerförsäkringsförelag med svensk koncession, dels fordran eller värdehandling somanges i kapilalläckningsbeslämmelsen under A och B, bl. a. fullgodaobligationer och inteckning i jordbruks-, affärs-eller bostadsfaslighel ellertomträtt lill sådan fastighet, dock atl i jävshänseende inteckning skall liggainom (i stället för i kapitaltäckningshänseende 75 96) av fastighetens uppskatiningsvärde.Utöver kredit mot säkerhet som sagts kan delegat få kredit till elt beloppav . mot annan pantsäkerhet. Denandra gruppen kreditjäviga personer omfattar styrelseledamot och slyrelsesuppleantsom inte är delegat samt sådan persons make. Möjligheterna alt få kredit i egenbank begränsas till tre fall, nämligen kredit mot säkerhet av borgen ellergaranti av samma rättssubjekt som tas upp för delegal-gruppen, mot säkerhet avpant och genom diskontering av "handelsväxel". Dentredje gruppen omfattar banks revisorer och revisorssuppleanter och derasmakar. För dessa gäller förbud mot kredit i banken. Kreditjävigperson som tillhör delegat- eller revisorsgruppen får ej heller godtas somborgensman eller, när fråga är om växel, som acceptanl, irassent eller endosseni. Slutligenfinns bestärnrnelser som reglerar kreditfrägan för kreditjäviga personernärstående företag. Huvudregeln är atl de givna krediljävsreglerna ägermotsvarande tillämpning på bolag, förening eller annan sammanslutning, vari kreditjävigeller sådan persons make i egenskap av delägare eller medlem har ett väsentligtekonomiskt intresse. I fråga om sanmianslutning, vari person ur delegaigruppenhar sådant intresse, gäller dock inte möjligheten atl lämna begränsad kredit molpantsäkerhet i allmänhet. Sådan sammanslutning får däremot lämnas kredit påväxel som är grundad på verklig handelsaffär (handelsväxel) eller vara acceptant,trassenl eller endosseni på växeln när bank beviljar kredit åt annan. Jävsreglernaär enligl 62 S BL tillämpliga också vid tecknande av bankgaranti. Deår 1968 genomförda ändringarna i affärsbankernas kreditjävsregler innebar isak bl. a. atl de rättssubjekt som förs lill den första kategorin rättssubjekt,dvs. delegatgruppen, fick vidgade möjligheter atl få kredit i den "egna"banken. Idet föregående har berörts möjligheten för bankslyrelse att enligt 74 S BLdelegera ärenden från styrelsen till underordnat organ. ningargäller i delegeringsrätten. a. får styrelsen inle åt enskild styrelseledamoteller annan uppdraga att avgöra ärende som avser beviljande av kredit lillperson som "avses i 61 S första eller andra stycket", dvs. som ingåri delegat- eller slyrelseledamotgruppen, eller lill sådan person närståendeföretag eller företag där denne är styrelseledamot. Styrelsen har dockmöjlighet att för sådan person eller sammanslutning fastställa vissa gränserinom vilka utan styrelsens beslul i varje särskilt fall kredit får lämnas i ochför en av låntagaren idkad rörelse. Försparbankernas de\ infördes genom lagsiifining kreditjävsregler i 30 S SpLsom i allt väsentligt är utformade efter mönster av jävsbesläm-melserna i 61 SBL. infördes också hell nya delegeringsbesläm-melser för sparbankerna(39 § SpL). Bestämmelserna utformades i allt väsentligt i enlighet medreglerna i 74 S BL (se prop. 1968:143 s. 249, 251). En mindre ändring gjordesår 1970 i kreditjävsbestämmelserna i motsvarande den ändring som då skeddei BL. Förjordbrukets kreditkassor gäller helt andra och väsentligt enklare jävsregler. Enligl38 S JkL får kredit inte ulan tillstånd lämnas till ledamot av kassansstyrelse, revisor i kassan eller suppleant för styrelseledamot eller revisoroch inte heller till den som är anställd i kassan. Delsamma gäller kredit motsäkerhet av borgen eller fordringsbevis, som utfärdats av sådan person.Tillstånd lämnas av riksorganisationen såvitt gäller centralkassa och avcentralkassan såvitt gäller jordbrukskassa. Bankföreningenhemställer att den personkrets som omfattas av krediljävsreglerna begränsassåvitt gäller bankernas tjänstemän. Dessa regler är avsedda att hindra att de,som har bestämmande infiytande över bankens kreditgivning, själva beviljaskrediter mot otillräcklig säkerhet. Den angivna personkretsen är enligtbankföreningens mening alltför vid. Den rymmer etl stort antal personer i befallningarsorn kamrerare, konlorstöreståndare och tjänstemän i motsvarande ställning. Kreditgivningtill sådana befattningshavare är föremål för sådan kontroll på direktionsnivåi bankerna atl en alltför liberal säkerhetsprövning måste anses utesluten. 1praktiken har det visat sig olägligt och förenat med praktiska nackdelar attdessa tjänstemän inte kan erhålla lån i den egna banken, exempelvis föranskaffning av bostad, utan måsle hänvisas alt ta sådana lån i annan bank.Bankföreningen anser därför att 61 S BL bör ändras så att den angivnapersonkretsen, såvitt gäller bankernas tjänstemän, begränsas till verkställandedirektör och vice verkställande direktör samt deras makar. Genom en sådanändring nås också bättre överensstämmelse med motsvarande regel i 339 S i lagen(1948:433) om försäkringsrörelse. Remissinstansernatillstyrker att reglerna om kreditjäv för vissa befattningshavare i bankändras så atl personkretsen begränsas. Bankinspektionenframhåller att en begränsning av den kreditjäviga personkretsen enligtbankföreningens förslag innebär att man frångår den gällandeprincipen atl befattningshavare/delegat utan undanlag skall omfattas av krediijäv.Denna princip har motiverats med att ledande personer i bank skall kunna prövaforekommande kreditfrågor både vid beviljandet och på ettobjektivt sätt utan påverkan av vilken betydelse prövningen kan få för egnakrediter. Dessutom frainstår det som mindre lämpligt om insällarnas medel ialltför slor uisträckning används till krediter åt de ledande i banken. Attlåta reglerna vara generella och omfatta även helt underordnadebefattningshavare ter sig enligt inspektionen inte lika motiverat. Utvecklingenhar fört med sig att befogenheter, särskilt i rutinärenden, delegerats ochdecentraliserats i betydande utsträckning, medan de högsta beslutsorganen harförbehållit sig policy-, planerings- och principfrågor. I samband härmed harman utfärdat normer och riktlinjer för de underordnade organens handlande ochskapat möjligheter till kontroll och uppföljning på högre nivå. Även ombefattningshavare på lägre nivåer kan ha betydande beslutanderätt, är de därförrelativt bundna i sitt agerande. Utvecklingen i administrativt avseende harockså fört med sig att personer, vilka inte utövar någon befogenhet ikreditärenden, tilldelats befogenheter all pä styrelsens vägnar besluta i t.ex. personal- och intendenturärenden och sålunda kommit att omfattas avkreditjäv. Den vida kretsen av kreditjäviga befattningshavare innebär ocksåpraktiska olägenheter. För lån till exempelvis bostadsanskaffning rnåste kreditjävigbefattningshavare ofta hänvisas till annat institut. Komplettering avsäkerheten med borgen såsom eljest är brukligt medges inte. Inte heller är detmöjligt för sådan befattningshavare att i egen bank fas. k. personlän tillmindre belopp utan säkerhet, som eljest normalt lärnnas, eller kombineralönekonto med mindre kredit. Alt de ifrågavarande befattningshavarna avjävsskäl måste anlita annat - ibland fiera - kreditengagemangär av olika skäl mindre lämpligt från arbetsgivarbankens synpunkt rnen ocksåfrån de allmänna säkerhetssynpunkter som bankinspektionen har att företräda.En ordning som innebär att i första hand arbetsgivarbanken lämnar krediten äratt föredra. Bankinspektionenframhåller vidare att kontrollen av de nuvarande bestämmelsernas efterievnadmedför ett betungande arbete för inspektionen på grund av det stora antaletdelegater och fall där befattningshavare övergår till jävsställning frånbefattning, som inte varit förenad med kreditjäv. I det senare fallet kanavveckling av kredit behöva krävas även om den är obetydlig och godtagbar för kredittagarei allmänhet. Slutsatsen av det anförda blir enligt inspektionen att denifrågavarande kretsen av kreditjäviga bör begränsas. Del finns dock fog försärskild restriktivitet i fråga om kredit till befattningshavare, som har etl ceniraliinflytande pä banks kreditgivning, dessvillkor, inriktning etc. Sådan befattningshavare är i regel styrelseledamot ellerstyrelsesuppleant eller ocksä är hans ställning sådan att han genom attförbereda styrelsens beslut kan ha ett centralt inflytande. Utöver verkställandedirektör hör till denna personkrets vice verkställande direktör och annanchefstjänsteman, som svarar för sådan funktion inom banken som innefattar kreditgivning,t. ex. chef för lånerörelsen, central kreditavdelning, avdelningskontoren,provinsrörelse, utlandsrörefse. Graden av inflytande beror också på bankensorganisation. 1 banker med regional organisation kan funktioner som annarsutövas centralt fullgöras av regionala chefer med ansvar direki införverkställande direktör och styrelsen. Enligt inspektionens uppfattning börnuvarande kreditjävsbestämmelser fortfarande gälla för här avseddachefstjänstemän på grund av deras ledande funktioner med nära anknytning tillbankens styrelse. Den av bankföreningen föreslagna begränsningen avpersonkretsen är således alltför snäv. Den är inle heller adekvat, eftersomställningen som vice verkställande direktör eller ställföreträdare inte ärförenad med samma reella funktion i alla banker. Under sådana förhållandensynes det ogöriigi att i lagtexten uttömmande ange vilka befattningshavare somskall vara underkastade det strängare kreditjävet. Bankinspektionen föreslår istället alt i lagen anges att detla jäv omfattar verkställande direktör ochdennes ställföreträdare samt annan befattningshavare i ledande ställning somhandlägger kreditfrågor. Det får ankomma på inspektionen att för varjebankinstitut la ställning till vilka befattningshavare som skall komma ifråga. För att bankinspektionen skall kunna pröva vilka befattningshavare sombör omfattas av del strängare krediljävet bör bankernas styrelser i deninstruktion som enligt 74 S tredje stycket BL skall insändas tillinspektionen lämna uppgift om vilka befattningshavare som enligt styrelsensuppfattning skall omfattas av detta kreditjäv. Det torde få ankomma påinspektionen att utfärda närmare föreskrifter i detta avseende. - En ändringav 61 S BL enligt bankinspektionens förslag kräver även ändring av 74 § femtestycket 3, eftersom denna bestämmelse är direkt anknuten till reglerna omkreditjäv. Det är en oundgänglig förutsättning för en uppmjukning av reglernaom kreditjäv att alla krediter till personer som f. n. är kreditjäviga även ifortsättningen prövas av högre instans i banken. Bankinspektionenframhåller vidare att krediljävsreglerna i 30 S första stycket SpL är likalydandemed ieglerna i BL. Förhållandena i sparbankerna är i väsentliga delar desammasom i affärsbankerna och bör regleras på samma sätt. Vad gäller befattningshavarei jordbrukets kreditkassor finns inte några bestämmelser om kreditjäv i annanmån än att enligt 38 S JkL kredit till anställd kräver tillstånd avcentralkassa såvitt gäller jordbrukskassa och av riksorganisationen såvittgäller centralkassa. Från jordbrukskasserörelsen har framförts önskemål om atttillståndslvånget enligt 38 S i konsekvens med föreslagna ändringar i BL och SpLbegränsas till verkställande direktör, dennes ställföreträdare och annanbefattningshavare i ledande ställ- ning.Inspektionen har intet alt erinra mot en sådan ändring. anföratt det även för sparbankerna är angeläget att en liberalisering sker av debestämmelser om krediijäv, vilka nu gäller för sådan befattningshavare isparbank som tillika är delegat. Föreningen instämmer i vad bankföreningenanfört om de olägenheter som krediljävsreglerna medför för de bankanställda.Sparbanksföreningen pekar också på atl bestämmelserna om krediijäv medfört enbegränsning av sparbanks möjligheter alt till styrelse för avdelningskontor -vilken styrelse i de flesla fall har lill huvud.saklig uppgift att fungera som s.k. lånedelegation - knyta för verksamheten värdefulla personer inom ortensnäringsliv. Enligl departementschefens uttalande i samband med 1970 årsändring av krediljävsreglerna i banklagstiftningen (prop. 1970:181 s. 29)skall nämligen lill gruppen befattningshavare/delegater, för vilka de strängarekrediijäyen gäller, räknas även ledamot av s. k. konlorsstyrelse, som tillikaär medlem av direktion, länedelegation eller annan mindre beslutsgrupp, somerhållit sina befogenheter med stöd av delegationsbeslämmelsen i 39 S SpL. Sparbanksföreningenlillstyrker bankinspektionens förslag till ändrad lydelse av 61 § BL underförutsättning alt motsvarande ändring sker i krediljävsreglerna för sparbankeroch övriga kreditinstitut. a. att förbundet tidigare uppmärksammat bankinspektionen på denuvarande långtgående begränsningarna i fråga om delegats möjligheter atterhålla krediter i den bank där han tjänstgör. Betydande grupper av de bankanställdaåsamkas väsentliga olägenheter vad avser bostadsfinansieringen till följd av krediljävsreglerna.Nuvarande regler upplevs i hög grad som mer ofördelaktiga för de anställda änvad ur allmänt säkerhetsinlresse är motiverat. Förbundet är därförtillfredsställt med de ändringar i BL som bankinspektionen föreslår i sittyttrande. Riksbanksfullmäktigehar ingen erinran mol bankinspektionens förslag. Bankinspektionen har i sittyttrande angett att jordbrukskasseförbundel lämnat inspektionens förslag utanerinran. Bankinstitutenhar en begränsad rätt atl lämna kredit till sina anslällda och andra som genomsin anknytning till banken intar en särställning sorii låntagare. Syftet medreglerna om kreditjäv är att så långt rnöjligt garantera att kredilärendena i eltbankinstilul handläggs på etl objektivt sätt ulan atl befattningshavarnapåverkas av att de själva har krediter hos banken. Jävsreglerna avser också atthindra att de anställda i en bank beviljas egna krediter mot otillräckligsäkerhet. Denu gällande jävsreglerna är sedan 1968 års banklagstiftning i allt väsentligt avsamma innehåll i BL och SpL. För jordbrukets kreditkassor gäller delvis andraoch lindrigare jävsregler, vilket motiveras bl. a. av att de utgör kooperativa bankinstilul.De strängaste krediljävsreglerna gäller enligt BL ochSpL för bankens revisorer, deras makar och dessa personer närstående företag,vilka är hell uteslutna från kredit i den "egna" banken. De därnäst strängastekreditjäven omfattar personer i den's. I denna grupp ingårverkställande direktören och dennes ställföreträdare samt annan befattningshavaresom ensam eller i förening med annan får avgöra på bankstyrelsen ankommandeärenden samt makar lill sådana personer. Med befattningshavare förstås förutomtjänsteman i banken också annan person som fått uppdrag att ingå i bankensdirektion, s. k. kreditutskott, lånedelegation eller i annat liknande organ påcentral eller lokal nivå i banken. Person i delegaigruppen får beviljas kreditendast om tillgångar med ingen eller ringa föriustrisk ställts som säkerhet förkrediten. Enligt BL och SpL får godtas endast säkerhet av borgen eller garantiav staten, kommun, bankinstilul eller vissa andra rättssubjekt eller säkerhetav vissa slag av fordringar och värdehandlingar eller mot annan pantsäkerhel intillelt belopp av högst . I huvudsak samma begränsningar gäller i fråga omkredit lill bolag eller sammanslutning, vari sådan person eller dennes make iegenskap av delägare eller medlem har ett väsentligt ekonomiskt intresse. Förstyrelseledamot eller suppleant, som inle är delegat, samt sådan persons makegäller lindrigare kreditjävsregler. Bankföreningenhar hemställt om ändring i krediljävsreglerna såvitt avser delegaigruppen. Denpersonkrets som ingår i denna grupp är enligl föreningens uppfattning alltförvid. Den inrymmer ett stort antal underordnade befattningshavare. Detta medförpraktiska olägenheter, bl. a. att sådana befattningshavare för vanliga lån, t.ex. för bostadsfinansiering, måste hänvisas till annat bankinstilul än den egnabanken. föreslär alt delegatgruppen begränsas tillverkställande direktör och vice verkställande direktör saml deras makar.Bankinspektionen instämmer i att kretsen kre-diljäviga befattningshavare äralltför vid men förordar en inte fullt så snäv begränsning av personkretsen.Graden av enskilda befattningshavares infiytande över en banks kreditgivningär beroende av bankens organisation. De befattningshavare som enligtinspektionens uppfattning bör omfattas av kreditjäv är inte bara verkställandeoch vice verkställande direktör utan alla sådana befattningshavare som har ettcentralt inflytande på banks kreditgivning, dess villkor och inriktning osv.Att i lagtext uttömmande ange vilka dessa befattningshavare är anserbankinspektionen vara ogörligt. Inspektionen förordar därför atl i lagen endaslanges atl kreditjäv gäller för verkställande direktör och dennesställföreträdare saml annan befattningshavare i ledande ställning somhandlägger kredilfrågor. Det flr sedan ankomma på inspektionen att för varje bankinstilulla ställning till vilka befattningshavare som skall omfattas av krediljävsreglerna.Inspektionen föreslår att en motsvarande begränsning av den personkrets somomfattas av kreditjäv bör ske även såvitt avser befattningshavare i sparbankeroch i jordbrukets krediikassor. Deändringar i krediljävsreglerna som förordas av bankinspektionen lill- styrkseller lämnas ulan erinran av övriga remissinstanser. Särskilt sparbanksföreningenoch bankmannaförbundel understryker de väsentliga ölägenheter som de bankanställdaåsamkas, t. ex. i fråga om bostadsfinansiering, på grund av att de nuvarande krediljävsreglernaomfatiar en betydligt större personkrets än vad som från allmänna synpunkter ärmotiverat. Jag delarbankinspektionens uppfattning alt reglerna om kreditjäv även i fortsältningen måsle omfatta inte bara verkställande direktör och dennes ställföreträdare ulan ocksä övriga personer i den egentliga bankledningen och andra befattningshavare som har elt centralt inflytande på banks kre ditgivning och därmed sammanhängande frågor. De nu gällande reglerna om krediijäv för personer i den s. k. delegatgruppen har emellertid, bl. a. genom utvecklingen i fråga om bankernas organisation och administration, blivit alltför långtgående och kommit att omfatta även befattningshavare på lägre beslutsnivåer, för vilka de strängare kreditjäven inle är sakligt moti verade. Delegaigruppen med de strängare kreditjäven bör sålunda kunna begränsas utan all man gör avkall på de krav som bör tillgodoses genom krediljävsreglerna. Som bankinspektionen föreslagit kan delegatgruppen lämpligen bestämmas så att däri ingår verkställande direktör, dennes ställ företrädare och annan befattningshavare i ledande ställning som ensam eller i förening med annan får avgöra pä styrelsen ankommande kredit ärenden. Genom en sådan jävsregel får man en begränsning av personkretsen som kan anses sakligt motiverad och kan tillämpas med beaktande av bankinslilutens skiftande organisation.