prop · FZ03126 · 1975-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1975/76:126 medanledning av vissa av intemationella arbetskonferensen vid desssextionde sammanträde fattade beslut; Regeringenförelägger vad som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoU för den åtgärd som föredraganden har hemstäUt om. Iproposilionen föreslås att godkänner de av internationellaarbetsorganisationen () antagna konvenlionema (nr 141) om organisationer avarbetande på landsbygden och deras roll i den ekonomiska och socialautvecklingen och (nr 142) om yrkesvägledning och yrkesutbUdning vidutvecklingen av mänskliga resurser. Genom propositionen bereds riksdagenvidare tillfälle atl yltra sig över de av antagna rekommendationema (nr149 resp. 150) i samma ämnen, m. m. I 1975/76. Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , ,, , , Propositionmed anledning av vissa av intemationella arbetskonferensen vid desssextionde sammanträde fattade beslut Genomsin anslutning till inträdde sommedlem av intemationella arbetsorganisationen (). inlemationeUa arbetskonferensen - sammanträder minsten gång . Den kan enligl artikel 19 i organisationens stadgabeträffande förslag, som har uppförts på dess dagordning, fatta beslut antingenom en intemationell konvention, avsedd alt ratificeras av organisationensmedlemmar, eUer om en rekommendation, avsedd att övervägas vid lagstiftningeller på annal säll men ulan den bindande karaktär, som tillkommer enratificerad konvention. Om beslutet är av mindre räckvidd eller av väsentligenformell innebörd, t. ex. då del gäller en begäran om utredning, bmkar del gesformen av en resolution. Vaijemedlem skall (undantagsvis arton månader) från avslutandet av ettkonferenssammanlräde undersläUa antagna konventioner och rekommendationervederbörlig myndighet (i vårt land ) för lagstiftning eller andraåtgärder. Varje medlem har vidare skyldighet att underrätta intemationellaarbetsbyråns generaldirektör om de åtgärder, som har vidlagits för attundersläUa konventioner vederbörlig myndighet, samt om eljest vidtagnaåtgärder. Medlem, som inte har ratificerat viss konvention, skall tid efterannan till intemationella arbetsbyråns generaldirektör avge redogörelse försåväl lagstiftning och praxis med avseende på de i konvenlionen behandladefrågorna som den omfattning, vari konventionens bestämmelser genomförts elleravses att genomföras genom lagstiftning, administrativa åtgärder,koUektivavtal eller på annat sätt, samt ange de omständigheter, som förhindrareller fördröjer ralificeringen av kon- 1975/76:126 3 Motsvarande gäller i fråga om rekommendationermed det till-lägget, atl redovisning skall lämnas även för sådana jämkningar irekommendationer, som befunnits eller kan befinnas erforderliga vid anlagandeeller lillämpning av dem. De konventioner och rekommendationer, som beslutals avinlemationeUa arbetsorganisationen, skaU deponeras hos Förenta nationemas generalsekreterare.Varje ratifikation av en sådan konvention skall delges Förenta nationernasgeneralsekreterare för regislrering i enlighet med bestämmelsen i artikel 102av Förenta nationemas stadga. Internationella arbetskonferensens sextionde sammanträdehölls i under liden . 1 sammanträdet deltog delegationerfrån 119 av då 126 medlemsstater samt representanter för mångameUanslalliga och internationella icke statiiga organisationer. Arbets- ellersocialministrar från flera i konferensen dellagande länder bevistade sammanträdet.Under elt besök vid konferensen höll statsrådet elt anförande idebatten om generaldirektörens rapport.' dellog i sammanträdel med enfullständig delegation, dvs. två regerings-, etl arbetsgivar- och etlarbelslagarombud. Konferensens dagordning upptog följande ämnen. I. Generaldirektörens rapport. Program- och budgetförslag saml andra finansiellafrågor. Tillämpningen av konventioner och rekommendationer. ' Rapporten föreligger i svensk översättning med titeln Genom särskilda beslut och den 29 maj 1975utsåg regeringen följande personer att delta i konferensen, nämligen för regeringen: som ombud rättschefen i arbetsmarknadsdepartementetÅke och kanslirådet i samtsom experter ambassadrådet vid ständiga delegation hos deintemationella organisationema i Tom Tscheming och kanslirådet isocialdepartementet , de båda sistnämnda tillika ersättare förombuden, byrådirektören hos ,departementssekreterama i ochElizabeth , departementssekreteraren i ClaesSweger, byrådirektören hos statens invandrarverk Bjöm ,ambassadsekreteraren vid ständiga delegation hos de intemationellaorganisationema i samt kanslisekreteraren i arbetsmarknadsdepartementetKerstin ; för arbetsgivarna: som ombud direktören i samt som experter direktören , direktören och direktörsassistenten , båda i , samt direktörema , lohan ochHans-Göran , direktörsassistenten , jur. kand. GöranKjöllerström och sekreteraren , alla i ; för arbetslagarna: som ombud internationelle sekreterareni i , som expert tillikaersättare för ombudet f. förbundsordföranden , samt som experterombudsmannen och sekreterama , och , alla i , och kanslichefen . ombudsmannenMay-Britt Carisson och utredningssekreteraren , alla iTjänstemännens centralorganisation. Prop.1975/76:126 4 Lanlarbetamas organisationeroch deras roll i den ekonomiska och sociala utvecklingen (andra behandling). V. Migrerandearbetare (andra behandling). Utveckling avmänskliga resurser: yrkesvägledning och yrkesut bildning (andra behandling). Upprättandeav nationella trepartsorgan för atl förbättra genom förandet av normer (försia behandling). Likamöjligheter för och behandling av kvinnliga arbetstagare (all män diskussion). Arbetskonferensenfastställde organisationens budget för till 143982000 dollar.Samtidigt med budgeten fastställdes bidragsskalorna förde nämnda åren. Därmedharen successiv anpassning till FN:s bidragsskala genomförts. För delinnebär denna anpassning en sänkning från till år 1976och år 1977.1 absoluta tal beräknas bidrag uppgå lill 1976 och till . Underen följd av år har förändringar i organisationens stmktur diskuterats såväl avILO:s styrelse som av arbetskonferensen. Diskussionen har främst gälltkompetensfördelningen mellan styrelsen och konferensen, huruvida ordningen medfasta platser i styrelsen skall bibehållas eller inte samt arbetsgivar- ocharbetslagargmppemas sammansättning i styrelsen. beslöts, all konferensen och styrelsen tillsammansskulle tillsätta en intersessional arbetsgmpp för stmkturfrågor. Arbetsgmppensförslag behandlades av elt slmktumtskoll vid konferens. Konferensenbeslöt att arbetsgmppen skuUe få sill mandal förlängt med för atlfullfölja sill arbete. 1de ämnen som hänför sig till punktema IVVI på dagordningen antogkonferensen intemationella instmment, vilka enligl artikel 19 i organisationensstadga skall underställas , nämligen 1. konvention (nr 141) om organisationer av arbetandepå landsbygden och deras roU i den ekonomiska och sociala utvecklingen, 2. rekommendation (nr 149) i samma ämne, 3. konvention (nr 142) om yrkesvägledning ochyrkesutbildning vid utvecklingen av mänskliga resurser, 4. rekommendation (nr 150) i samma ämne, 5. konvention (nr 143) om missbmk i samband medmigration och om främjande av migrerande arbetstagares likställdhet medavseende på möjligheter och behandling, 6. rekommendation (nr 151) om migrerande arbetstagare. Vidare antog konferensenen deklaration om kvinnliga arbetstagares jämställdhet i fråga om möjligheteroch behandling samt en resolution om en aktionsplan i syfte alt främjajämställdhet i fråga om möjligheter och behandling för kvinnliga arbetstagare. Prop.1975/76:126 5 Denya instrumenten om migrerande arbetstagare aktualiserar konvention (nr97) om migrerande arbetare, anlagen (prop. Jagavser all la upp lill behandling först de båda instmmenlen om organisationerav arbetande på landsbygden, därefier instmmenlen om yrkesvägledning ochyrkesutbildning och var för sig de nya instmmenlen om migrerande arbetstagareoch konvenlionen nr 97. Slutligen behandlar jag jämsläUdhelsdeklarationen ochaktionsplanen. Textemapå engelska och svenska lill nämnda nio instmment bör fogas tillregeringsprotokollet i detta ärende som bilagor I -9. En förteckning översamtiiga resolutioner som antogs av arbetskonferensen bör fogas lillprotokollet som bilaga 10. 1-2.Konvention och rekonmiendation om organisationer av arbetande på landsbygden Fråganom lantarbetarorganisationer togs upp till en första diskussion vidarbetskonferensen . Efter ytterligare överväganden vid 1975 årskonferens antogs en konvention och en rekommendation i ämnet. Röstsiff-roma var359 för, inga mol och 10 nedlagda resp. 347 för, inga mol och fyra nedlagda.Samtiiga svenska ombud röstade för de båda instmmenlen. Konventionensoch rekommendationens huvudsakUga innehåU Konventionenär tillämplig på al 1 a typer av organisationer av arbetande på landsbygden(art. I). Uttrycket"arbetande på landsbygden" definieras som alla som på landsbygden ärsysselsatta inom jordbmk, hantverk eUer besläktade yrken, antingen somlöntagare eUer som självständiga yrkesutövare, såsom arrendalorer,natura-arrendalorer eller självägande småbmkare. Vad beträffar de senaregmppema är konventionen tillämplig beträffande sådana som erhåUer sinhuvudsakliga inkomst från jordbmket och som bmkar jorden själva enbart med hjälpav sin familj eller med hjälp av tillfällig främmande arbetskraft (art. 2). Konvenlionenfastslår rätten för alla kategorier av arbetande på landsbygden att utanföregående medgivande och efler egel val bilda organisationer och alt anslutasig tiU sådana. Därvid skall föreningsfrihetens principer till fuUorespekteras (art. 3). Dennationella politiken skall ha som mål atl underlätta bildande och utvecklingav frivilliga, starka och självständiga organisationer. På detla sätt skall dearbetande på landsbygden göras delaktiga i den ekonomiska och socialautveckhngen och i de förmåner den för med sig (art. 4). Varjestat som ratificerar konvenlionen ålar sig atl föra en politik som syftar tillall uppmuntra dessa organisationer och särskilt atl undanröja hinder, t. ex. iden nationella lagstiftningen, för deras bildande och utveckling (art. 5). 1975/76:126 6 Slutligenanges atl åtgärder skall vidtas för all i största möjliga omfattning främjaförståelsen för behovel all utveckla organisationer av arbetande pålandsbygden och den roU dessa kan spela för förbättring avsyssel-sällningsmöjlighetema och arbets- och levnadsvillkoren på landsbygden(art. 6). 1rekommendationen utvecklas de principer som inskrivits i konvenlionen. UtöveraUmänna bestämmelser innehåller den avsnitt om uppgifter för organisationemaoch medel för att främja utvecklingen av dessa och då särskiltlagstiftningsåtgärder och administrativa åtgärder, offentlig information,undervisning och utbildning samt finansiellt och materiellt slöd. Yttrandenhar avgetls av styrelsen för intemationeU utveckhng (SIDA), lanlbruksslyrelsen(LBS), (), (), Svenska lantarbetareförbundel. () och () saml avILO-kommittén. har avstått från att yttra sig i ärendet. LBSanser de nyantagna instrumenten sakna aktualitet för svenskt vidkommande, dådet finns full organisationsfrihel i . Styrelsen finner delemellertid angeläget all åtgärder vidtas för all förbättra lanlarbetamasekonomiska och sociala förhållanden i länder som inte nått så långt på deltaområde. Instmmenlen bör därför fä starkt stöd från svensk sida. SIDA anför atlden övervägande delen av det bistånd som administreras av SIDA går till f. n.16 programländer. Dessutom stöder SIDA inom ramen för del s. k.multibisamarbelet med vissa regionala aktiviteter, ofta i form av kurseroch seminarier. På detla indirekta säll kan SIDA verka för att derekommendationer som antagits av förs ul lill u-ländema. SLAanför all såväl konventionen som rekommendationen främst syftar påförhållandena i u-ländema där de otvivelaktigt kan bidra till all förbättralandsbygdsbefolkningens ekonomiska och sociala förhållanden. Motsvarandelagstiftning och avtal i går långt utöver de mål som instrumentenuppställer. SLA har inget att erinra mol all konventionen ratificeras underfömtsättning all detla inle kommer atl medföra någon ändring av nu gällandelagstiftning. SAF pekar på bestämmelsen i konventionens artikel 6 som etteventuellt ralifikationshinder, nämligen om föreskriften mot förmodan är alltolka så atl den innefattar en förpliktelse för ratificerande stat all göraaktiv propaganda för ifrågavarande organisationer även när något sakligt behovdärav inte kan anses föreligga. Beträffande rekommendationen anför SAF atlföreskriften i punkt 9 om övervakning genom statligt organs försorg rörandetillämpningen av bestämmelsema om föreningsrätt etc. ej synes förenlig med deni tillämpade ordningen. Vad som huvudsakligen i punkterna 14-15 sägs omstatens uppgifter i frå- Prop.1975/76:126 7 gaom informationsspridning synes ej heller tillämpligt för svenskt vidkommande.I övrigt lorde rekommendationens innehåU i huvudsak vara okon-Iroversielll medhänsyn till svensk praxis. Rekommendationen, som utformats främst med lanke påu-ländemas förhåUanden, synes ej böra föranleda några åtgärder från delallmännas sida i . välkomnar utifrån sina erfarenheler av intemationelltbiståndsarbete de nya instmmenlen och anser texterna innehålla allt väsentligtför all undanröja hinder för bildandet av organisationer och även för attbefordra tillkomsten av sådana. a. den utbredda massfaltigdomen gör detdock i många fall omöjligt för u-ländemas landsbygdsbefolkning atl av egenkraft skapa organisationer. Ekonomisk och annan hjälp måste till utifrån. Denmåsle komma från sådant håll där man inle StäUer frihelsinskränkande krav somvillkor för hjälpen. Mycket talar därför för all den ges av internationellahjälporgan som arbetar i FN:s anda. De bidrag förbundet erhållit från SIDA förgenomförande av utbildnings- och organisationsprojekl i vissa utgörenligt förbundets mening bra exempel på sådan hjälp. Förde svenska lantarbetarna torde konventionen och rekommendationen knappast fånågon praktisk betydelse. Den svenska lagstiftningen tillgodoser i allt väsentligtde ändamål dessa avser. Lantarbelarorganisatio-nerna är, oavsettlagstiftningen, nu allmänt accepterade i vårt land. Deras möjlighet all spelaen roll i den ekonomiska och sociala utvecklingen på landsbygden har ocksåförbättrats. Några hinder för en omedelbar ratificering av konventionen ochantagande av rekommendationen från sida föreligger inte. Förbundetvill därför för sin del tillstyrka all så sker. TCOanser inget ratifikationshinder föreligga och förordar atl konvenlionen ratificeras.Detta skulle innebära ell stäUningstagande från svensk sida som kan få engynnsam inverkan på lantarbetarnas organisationsslrävan-den i andra länder. LRFhar inget all invända mot instmmenlen ifråga. Införandragångsbehandlingen av ämnet hade intemationella arbetsby-rån, enligl beslutav arbelskonferens, utarbetat ell utkast till en rekommendation. Iyttrande häröver till underströk ILO-kommitténvikten av att engagerar sig i hithörande frågor, och kommitténsmajoritet förordade bl. a. att arbelsbyrån skulle utarbeta även ett utkasttill konvention. De nu föreliggande instmmenlen utarbetades avarbetskonferensens tre parter och antogs av en överväldigande majoritet.Kommitténs utgångspunkt är därför alltjämt atl bör stödja strävandenamot de mål som formulerats i instmmenlen. KommitténframhåUer alt det redan fömt existerade inlemationeUa instmment om denlanlbmkande befolkningens viUkor, däribland en konvention (nr 11) om föreningsrätteninom jordbmket, anlagen av arbetskonferensen . Såväl denna konventionsom de gmndläggande konventionerna (nr 87) om föreningsfrihet och skydd förorganisationsrätten och 1975/76:126 8 (nr98) om organisationsrätten och den koUektiva förhandlingsrätten harratificerats av . Detsamma gäUer den i den nya konventionens artikelåberopade konventionen (nr 111) om diskriminering (anstäUning ochyrkesutövning). Såsomanförts av övriga remissinstanser avser de nya instmmenlen främst förhåUandenai den tredje världen, medan lagstiftning och avtal i går långl utövervad som krävs i dessa. Svensk ratifikation av konventionen fömtsätter ingenlagstiftnings- eller annan åtgärd från statsmakternas sida. Detta gällerenligt kommitténs bedömning också i förhåUande till artikel 6 såvitt avserorganisationer i . Inle heller punkterna 9, 14 och 15 i rekommendationenbehöver föranleda någon förändring i lagstiftningen eller statsmakternaspolitik i övrigt. Kommitténförordar all konvenlionen ratificeras samt att texterna till konventionen ochrekommendationen överlämnas till SIDA för beaktande i det fortsattabiståndsarbetet. 34.Konvention och rekonmiendation om yrkesvägledning och yrkesutbildning vidutveckling av mänskliga resurser Ävenfrågan om utveckling av mänskliga resurser behandlades första gången avarbetskonferensen . Efler andragångsbehandlingen antogs enkonvention och en rekommendation i ämnet, den förra med 351 röster för och fyranedlagda, den senare med 351 röster för och två nedlagda. De svenska ombudenröstade för de båda instramenlens anlagande. Rekommendationen ersätter 1949års rekommendation om yrkesvägledning, rekommendation omyrkesutbildning inom jordbmket och rekommendation om yrkesutbildning.Vissa andra rekommendationer förblir lillämpliga på de personkategorier deavser. Konventionensoch rekommendationens huvudsakliga innehåll Konventionenfastslår att varje medlemsstat skall anta och utveckla omfattande och samordnaderiktlinjer och program för yrkesvägledning och yrkesutbildning. Del skall ske inära anslutning lill sysselsättningen och särskilt genom den offentligaarbetsförmedlingen. Därvid skall hänsyn las till de behov, möjligheter ochproblem som finns för sysselsättningen på såväl regional som nationell nivå.Likaså skall hänsyn las lill den ekonomiska, sociala och kulturellautvecklingen. Dessa riktiinjer och program skall anpassas efler nationellaförhåUanden. De skall vidare syfta lill alt öka människors möjligheter allförstå och påverka sin arbetsmiljö och sin sociala miljö. Slutligen skall dehjälpa människor på basis av jämställdhet och ulan diskriminering atl utvecklaoch utnyttja sina yrkesfärdigheter i enlighet med egna önskemål och med hänsyn tUlsamhällets behov (art. 1). Mot bakgrund av delta förbinder sig ratificerandestat all utforma och utveckla öppna, flexibla och inbördes förbundnautbildningssystem. Prop.1975/76:126 9 inbegriperallmänbildande undervisning, teknisk undervisning och yrkesundervisning,studie- och yrkesvägledning samt yrkesutbildning oavsett om dessa aktiviteterförsiggår inom eller utom skolsystemet (art. 2). Föratl säkerslälla alt alla bam, ungdomar och vuxna får tillgång till omfattandeinformation och bredast möjliga vägledning skall yrkesvägledningen, inberäknatarbetsmarknadsinformation, gradvis utvidgas. Detla kan ske bl. a. med programlämpade för handikappade personer. Informationen skall avse yrkesval,yrkesutbildning och studiemöjligheter, sysselsättningsläge ochsysselsältningsulsikler, befordringsutsikter, arbelsviU-kor och arbetarskydd.Vägledningen skall kompletteras med information om kollektiva avtal och berördaparters rättigheter och skyldigheter enligl arbelslagsliftningen. Denna skall tillhandahållasmed hänsyn lagen till berörda partsorganisationers funktioner (art. 3). Yrkesutbildningenskall utvidgas för alt tillgodose behovet av utbildning under hela livet förungdom och vuxna inom alla sektorer av ekonomin och på alla nivåer (art. 4). Sådanariktlinjer och program för yrkesvägledning och yrkesutbildning skaU utformasoch genomföras i samverkan med arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna(art. 5). Irekommendationen utvecklas de principer som inskrivils i konventionen. Utöverallmänna anvisningar innehåller den avsnitt om rikllinjer och program,yrkesvägledning, yrkesutbildning, utbildning för chefspersonal ochsjälvständiga yrkesutövare, program för särskilda områden eller näringsgrenar(och då särskilt för områden på landsbygden; för näringsgrenar som liUämpartekniker och arbetsmetoder som håller på all bli föråldrade; för industrier ochförelag som är stadda i nedgång eller som lägger om sin verksamhet; och för nyaindustrier); vidare om särskilda befolkningsgmp-per (och då särskilt förpersoner som aldrig har gått i skola eUer som avslutat sin skolgång ;för äldre yrkesutövare; för språkliga och andra mi-noritelsgmpper; och förfysiskt eller psykiskt handikappade personer); om främjande av jämställdhet ifråga om möjligheter för kvinnor och män i utbildning och sysselsättning,migrerande arbetstagare, utbildning av personal för yrkesväglednings- ochyrkesutbildningsverksamhet, forskning, administrativa aspekter ochrepresentativa organ, periodiska omprövningar, internationellt samarbete samtom verkningar på tidigare rekommendationer. Yttrandenhar inhämtats från SIDA, (), (), SAF, . , LO och TCO samt frånILO-kommittén. EnliglAMS' bedömning föreligger inga hinder för ratifikation av konvenlionen ellerför anslutning till rekommendationen om yrkesvägledning och yrkesutbildning vidutveckUngen av mänskliga resurser. Prop.1975/76:126 10 sernai konvenlionen, liksom anvisningama i rekommendationen, överensstämmer väl medrikllinjer, tillämpning och utveckling inom yrkesvägledningen ochyrkesutbildningen i vårt land. Styrelsenanser det angelägel alt information om innehållet i instmmenlen ges en vid spridningfrämst till arbetsmarknadsverkets och utbUdnings-väsendets personal och tillfunktionärer inom arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna. SÖhar heller inget alt invända mol en svensk ratifikation av konventionen.Rekommendationens lext beskriver enligl SÖ:s uppfattning väl även svenskamålsättningsfrågor för yrkesvägledning och yrkesutbildning. SÖ:s mål ochanvisningar för studie- och yrkesorienteringen, syon, i det svenskaskolväsendel betonar dock kraftigare än rekommendationen syons uppgift altgöra eleverna aktiva, kritiska och självständiga så atl de själva kankontrollera och styra sina villkor, liksom atl bidra till av konventionellamans- och kvinnoroller mer obundna studie- och yrkesval. SIDAframhåller, liksom beträffande lanlarbelarinslmmenten, atl del har vissamöjligheter att verka för atl lLO:s rekommendationer förs ul lill u-ländema. SAF anför alt denyrkesvägledning och yrkesutbildning som har skapats i , bl. a. i sambandmed de senare årens skolreformer, enligl föreningens bedömning i huvudsakomfattar de åtgärder som ingår i instmmenlen. Föreningen kan därför inle seatl en ratifikation påverkar de inhemska förhållandena men ser inle hellernågra hinder för en svensk ratifikation av instmmenlen. Artikel 5 i konvenlionenanger emellertid att riktlinjer och program för yrkesvägledning ochyrkesutbildning skall utformas och genomföras i samverkan med arbetsgivar- ocharbetstagarorganisationerna. Med hänvisning lill denna artikel vill föreningenpåtala att den kommitté som i har ansvaret för studie- ochyrkesorienteringens översyn och utveckling, den s. k. översyokommillén, endasiinnehåller representanter för och arbetsmarknadsverket. Föralt motsvara konventionens innehåU bör kommittén kompletteras med representanterför arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna. Rekommendationens avsnittV, "Utbildning för chefspersonal och självständiga yrkesutövare",anger att vederbörande myndigheler bör, inom ramen för nationell planering ochnationell ylagsttflning och efler samråd med arbetsgivar- ocharbetstagarorganisalioher, uppställa planer för utbildning för förelagsledandeoch arbelsledande funktioner och för självständiga yrkesutövare. SAF viU härframhålla alt ansvaret för den arbelsledande och produktionsledandeutbildningen i helt ligger hos arbetsgivaren och atl samråd och insyntillgodoses bl. a. genom avtal mellan SAF och () då del gäller arbels-ledama och atl Rådet för tjänstemannaulbUdning inomindustrin (RTI) har motsvarande insyn i övrig av SAF bedriven ledamtbUdning. Kommun-och landstingsförbunden finner inga hinder föreligga mol antagande av de bådainstmmenlen. Prop.1975/76:126 11 InleheUer LO ser några hinder för att konvenlionen ratificeras av . LOpekar dock, liksom SAF, på konventionens artikel5.