prop · FY0346 · 1975-12-31 00:00:00 — Kommitténframhåller att de relativt omfattande strömmarna av kapital ochmarknadsföringsåtgärder bör koncentreras till elt begränsat antal områden ilandet med förulsätlningar att ta emot större besöksströmmar. Först med storaoch slagkraftiga enheter bildas förutsättningar för ett utbud av olikainkvarteringsanläggningar i olika prisklasser och ett brett utbud avaktiviteter och billigare kollektiva kommunikationer. finns det inom landet ett antal områden som kan betraktas somsärskilt lämpliga för fjärrekreation. Tre vägledande principer har legat bakomurvalet av de områden som enligt kommitténs bedömningar har de bästaförutsättningarna som primära rekreationsområden nämligen dels att finna förlandet unika landskapstyper som lämpar sig väl för en framtida utveckling av rekreationslivet,dels att i största möjliga ulslräckning kunna utnyttja befintiiga anläggningaroch områden för det rörliga friluftslivet, dels också att finna områden som ärrelativt välbelägna i förhållande till landels större befolkningskoncen-Irationer.Den sammanlagda bedömningen av de lämpliga utvecklingsområdena innebär vissakompromisser mellan dessa tre viktiga principer. I vissa fall har de natiirUgaförutsättningarna för en positiv utveckling bedömts vara så goda att sloraavstånd till befolkningskoncentrationer har ansetts spela en underordnad roll.I andra fall har det stora regionala befolkningstrycket bedömts ha en sådanbetydelse att närbelägna områden valts trots att mer avlägsna områden ansettsha bättre naturUga förutsättningar. Principen att i möjligaste mån utnyttjaredan gjorda investeringar i anläggningar och områden är enligt kommitténockså viktig, inte minst med tanke på de stora belopp som stat och kommun harsatsat i sådana områden. Mycket stora delar av landets befintliga inkvarteringskapacitetinryms i de föreslagna områdena eller deras när- måsteomgivningar liksom i de tre storstadsområdena som enligt kommitténsbedömningar intar en särställning. Isitt arbete har kommittén särskilt eftersträvat att välja ut stora sammanhängandelandskapsområden som inom sig rymmer många omväxlande natur- och kulturtyperoch som dessutom uppvisar stora skUlnader sinsemellan. Iföljande sammanställning redovisas de förslag till primära rekreationsområdensom framkommit vid kommitténs prioritering av tänkbara områden. Det totalaantalet områden uppgår till 23 och varierar i ytan från östskåne med 270 kmtill Täma-Graddisområdet i med 7 500 km-. Kommittén framhållersärskilt att avgränsningen av områdena endast är ungefärlig och inte innebärett definitivt stäUningstagande till områdenas närmare omfattning. Endefinitiv avgränsning av vart och ett av de föreslagna områdena kan enligt kommitiénförst göras efter särskUda studier som bör föregå upprättandet av markanvändningsplaner. Kommitténsförslag till primära rekreationsområden Sydskånes sjö- och åslandskap Urvalettäcker enligt kommittén ett varierat utbud av naturtyper. Med en grovklassificering kan de utvalda områdena sägas falla i följande kategorier: Kommitién framhåller att det utöver de 23 primärarekreationsområden som pekats ut i betänkandet även finns andra områden som ivissa avseenden uppfyUer kraven på rekreationsområde av riksintresse, inteminst genom tillgången på boendemöjligheter och aktiviteter. Detta gäller detre storstadsområdena och deras närmaste omgivningar. Från marknadsförings- ochproduklulvecklingssynpunkt kan dessa områden jämställas med de 23 föreslagnaområdena. Arealresurserna är emellertid jämförelsevis knappa. Områdena tordeemellertid trots detta kunna betraktas som delvis utvecklingsbararekreationsområden. För alt styra utvecklingen av rekreationslivet i deprimära rekreationsområdena behövs enligt kommittén dels åtgärder inomsamhällsplanering och marknadsföring, dels vissa regionalpolitiska åtgärder.Lokaliseringsstöd till turistanläggningar har före endast beviljatsi form av lån. Stöd kan emellertid därefter också ges som bidrag. Ävenlånegaranti för anskaffnihg av rörelsekapital käh ifrågakomma i samband med attlokaliseringsstöd beviljas. Av komniiitténs föreslagna 23 primärarekreationsområden är 15 belägna inom det allmänna stödområdet. Också i några av de områden som föreslås söm primärarekreationsområden utanför stödområdet kan sysselsättningsläget och de industriellautvecklingsmöjligheterna emellertid enligt kommittén bU så svaga att statiigtstöd tUl sysselsältningsskapande åtgärder bör kunna ifrågakomma. För attbekosta utbyggnaden av basihvesteringar i de primära rekreationsområdena isödra utanför det allmänna stödområdet föreslår kommittén därför att särskUdamedel anslås till . Att ett område markerats som ett primärt rekreationsområdeinnebär enligt kommittén att betydande arealer behöver avsättas för det rörliga friluftslivet. Andra arealkrävande aktiviteter söm är nödvändiga för samhällsutvecklingen i övrigt måste självfallet också utvecklas. ringen av industrier, kommunikationsnät, bostadsområden och andra för regionerna viktiga anläggningar liksom rationaliseringsåtgärder inom' jord- och skogsbruket bör dock ske med särskild hänsyn till de liroblem som rekreationslandskapet erbjuder. ' I saml Nr 46 1975: 46 14 Inomde primära rekreationsområdena finns ofta restriktioner av olika slag förutvecklingen av turism och frUuftsliv. Dessa berör som regel främst begränsadedelar av områdena och kan vara bestämda av-olika intressen som t. ex. denvetenskapliga naturvården, det militära försvaret eller rennäringen. Genom altkommittén i sitt urval av primära områden tillmätt naturmUjöns kvaUteler storvikt förekommer inom de primära områdena ett stort antal naturvetenskapligt intressantaoch skyddsvärda objekt och områden. Ett viktigt problem som aktualiseras i deflesta primära områden är ett kraftigt tryck på särskilt attraktiva partier föruppförande av enskUd fritidsbebyggelse. Föratt kommitténs intentioner beträffande de primära områdenas funktion somsemesterområden för stora delar av det svenska folket skall kunna förverkligas,krävs en aktiv och noggrann planering av dessa områden. Planeringen bör bl. a.visa hur områdenas naturliga landskapsförutsättningar kan vidmakthållas vidett successivt intensivare rekreationsutnyttjande. Också den fortsattautbyggnaden och utvecklingen av anläggningar för rekreationslivet såsomboendeanläggningar, aktiviteter m. m. måste enligt kommittén ske efter enbestämd planering. I denna planering måste ingå noggranna marknadsbedömningaroch beräkningar av anläggnings- och driftskostnader. Utvecklingsplanen föranläggningarna bör vara utformad på ett sådant sätt att den kan förverkligasetappvis. Kommitténframhåller vidare att en organisation för planering av utbyggnaden, dessprojektering och marknadsinriktning bör bildas sedan översiktligautvecklingsplaner föreligger. Formema för en sådan organisation bör anpassasefter de olika behov som föreligger i de olika områdena. För att säkerställa deintentioner som kommittén uttryckt när det gäller utvecklingen av de primärarekreationsområdena, bl. a. i fråga om tillgänglighet för alla,rekreationsutbudet och naturvården är det enligt kommittén väsentligt attnaturvårdsverket och berörda länsstyrelser aktivt följer planeringen ochutvecklingsprogrammen i områdena. Utvecklingen i de primärarekreationsområdena bör också bli föremål för översiktliga, bedömningar inomden föreslagna samarbets-delegationen för turistfrågor. Den föreslagna nyacentralorganisationen, turistråd, förutsätts medverka genom bl. a.marknadsbedömningar och rådgivning vid projektering av olika anläggningar. Isammanhanget framhåller kommittén att de av förslagen berörda kommunema i mångafaU inte har tillräckliga egna resurser för att bekosta markanvändningsplanereller utvecklingsplaner. Särskilda statsanslag kan i vissa faU utgå tUl kommimalöversiktlig planering. Enligt kommittén bör sådana bidrag även kunna utgå vidöversiktlig planermg av primära rekreationsområden. Ettutpekande av de 23 föreslagna primära rekreationsområdena innebär enligtkommittén inte att samhällets intresse för andra typer av rekreationsområdenfår skjutas i bakgrunden. Utöver de primära områdena finns det ett stort antalområden som också lämpar sig för olika former av turism och rörligtfriluftsliv. inventeringar upptar sålunda elt 90-tal områdenav riksintresse för det rörliga friluftslivet och dessutom ett stort antalområden som är av regionalt intresse för rörligt friluftsliv. I många av dessamåste allmänna medel satsas för alt de skall kunna möta efterfrågan påfriluftslivets olika aktivitetsformer. I ett särskilt yttrandeförklarar den för renskötselfrågor förordnade experten, renägare Per-HenrikÖmma, att frågan om en utbyggnad av turismen i fjällvärlden intar enframskjuten plats i kommitténs arbele och att det intrång och de andrastörningar turismen vållar rennäringen därför måste beaktas. Rennäringensmarkanspråk måste enligt Ömma komma in redan på planeringsstadiet. Bedömandetav det intrång som kan uppkomma i rennäringen måste dels grundas på vilkamarkanspråk varje enskild sameby har, dels innefatta en beräkning av attstörningszoner uppkommer jämväl i omkringliggande samebyar. Vidare bör övervägaspå vilket sätt turismen rätt utbyggd kan vara en kombinationsnäring församebyarna och enskilda samer, såväl renskötande som icke renskötande. Härigenomskulle turismen kunna anpassas till rennäringens markanspråk. Ömma framhållerockså att samerna måste beredas tillfälle att nära följa det planerings- ochutbyggnadsarbete som utförs angående turismen genom representation i därtillutsedda organ. 3.1Samhällets rekreations- och turistpolitik Nästanalla remissinstanser ansluter sig till det av kommittén formuleradeövergripande målet, nämligen att de allmänna medel som används för turism ochrekreation skall satsas på ett sådant sätt att en bred allmänhet kan utnyttjade anläggningar och områden som byggs med allmänt stöd. Några invändningarriktas i allmänhet inte heller mot kommitténs uppfattningar att områden förrekreationslivet bör ligga spridda över landet så att de kan nås av helabefolkningen, att satsningen på dessa områden bör syfta till att möjliggöralåga priser och att anläggningarna bör ges en sådan utformning att handikappadekan utnyttja anläggnmgarna. menar dock att måldiskussionenborde ha utvidgats så att de ekonomiska konsekvenserna av olUcahandlingsalternativ klarlagts. Länsstyrelsernai och län instämmer i kommitténs synpunkter att landets egnabehov skaU komma i första hand vid olika statliga åtgärder inom rekreationssektom.Länsstyrelsen i anser att vissa samhälleliga satsningar påutlandsturism kan göras efter- 1975: 46 16 somde utiändska turistintressena delvis kan sammanfalla med de nationella.Länsstyrelsen i län, LO och RESO anser också alt elt visst samhällsstödför främjandet av den utländska turismen i kan vara motiverat. TCOframhåller att det inle behöver föreligga något motsatsförhållande mellan mhemskoch utländsk turism. SAS/och delar intekommitténs uppfattning. SAS/anför alt den utländska turistströmmen medfören merinläkt för SAS samt att den har trafikpolitisk betydelse på grund av att SÄSden förutan inte kan bibehålla den trafiktäthet som näringsliv önskar.Motorförarnas Helnykterhetsförbund menar att en undervärdering av detekonomiska tillskott som den utländska turismen betyder för turistnäringen kanfå allvarliga konsekvenser för näringens lönsamhet. i Stockholmslän delar inte åsikten att den utländska turismen bör begränsas till de tiderdå svenskarna inle har semester, åtminstone inte vad beträffar storsladsturismeneftersom den har en annan karaktär än friluftsturismen. Statskontoret,länsstyrelserna i , , , och Örebrolän liksom LO, SAF, RESO och anser attsysselsättningsaspekten inte får vara enda avgörande faktorn för satsningar påområden och anläggningar för det fjärrinriktade rekreationslivet. Länsstyrelseni menar att den sysselsättning som sådana satsningar ger kanvara ett nödvändigt komplement till annan stimulans när man försöker få enbalanserad arbetsmarknad. 3.2Samordning av de statliga insatserna for planering av områden för rekreationoch turism Kommitténsförslag att inrätta en samarbetsdelegation tillstyrks av flertalet av deinstanser som uttalar sig i frågan. anser att den bör vararepresenterad i delegationen. liksom iÖstergötlands län och vill se kulturminnesvårdenrepresenterad. Länsstyrelserna i och samt LRFanser att planverket bör ingå som permanent medlem i delegationen. LO, TCO och RESOanser det önskvärt att något organ med transportpolitiskt ansvar ingår. Domänverketanser att verket bör ingå i delegationen. Kammarkollegiet är tveksamt omturistrådet bör ingå i delegationen. vill medverka då vägfrågorbehandlas och då fiskerifrågor behandlas. Naturvårdsverketanser att bör delta då frågor om vandringsleder kommerupp. LO,TCO och RESO framhåller att delegationen skulle kunna arbeta mer effektivt omden placerades på departementsnivå. anseralt en deparlemenlalt förankrad grupp eller delegation är ett alternativ.Länsstyrelsen i föreslår en samrådsdelegafion direkt underberört departement. förklarar att om del föreslagnaturistrådet bildas som en myndighet skulle rådet kunna överta dearbetsuppgifter som enligt kommitténs förslag skulle vUa på samarbelsdelegationen. Närdet gäller samarbetsdelegationens arbetsuppgifter anför kammarkollegiet attrenskötselintresset måste finnas med i bedömningarna. iSkaraborgs län påpekar att en gränsdragning mellan turistrådels ochnaturvårdsverkets arbetsuppgifter bör göras. anser att en delav delegationens föreslagna arbetsuppgifter t. ex. rådgivning angåendeuppbyggnad, utformning och dimensionering av anläggningar bör ligga påturistrådet. anser också att den föreslagna uppdelningen avansvarsområden mellan turistrådet, och delegationen kanmedföra oklarheter. Gränsdragningenmellan å ena sidan och samarbetsdelegationens och å andrasidan turistrådels arbetsuppgifter tas också upp av somframhåller att arbets- och ansvarsfördelningen inte klarlagts av kommittén.Verket förklarar att delar av de uppgifter som enligt kommittén skall falla påturistrådet nu handläggs helt eller delvis av där det finnsgrundläggande kunskap inom naturvårds- och friluftssektorn. Turistrådetsuppgifter bör enligt koncentreras på information ochmarknadsföring. Frågor om naturtillgångar, planering av deras utnyttjande,undersökningar av önskemål och behov, programmering och planering avanläggningar, utvecklingsarbete samt rådgivning angående områdens och anläggningarsutbyggnad bör enligt verket behandlas i ett sammanhang vare sig det avser när-eller fjärrekreation, och därmed läggas på . Förslagetalt samarbetsdelegationens kansli skall förläggas till naturvårdsverketbiträds av , och iVästernorrlands län. Statskontoret anser att kansliet bör förläggas tillturistrådet om delta organiseras som ett ämbetsverk i enlighet medstatskontorels förslag. i anser att kanslietbör vara fristående eller knutet tUl turistrådet. och anser att kansliet bör förläggas tUlden centrala turistorganisationen. allmänna restaurangaktiebolag menaratt frågan om var kansliet skall ligga ytterligare bör övervägas. Denövervägande delen av remissinstanserna ställer sig bakom principen att man börpeka ut vissa större områden, s, k, primära rekrea- tionsområden,för framtida utbyggnad av turist- och rekreationsanläggningar. Kommitténsavsikter med de primära områdena diskuteras emellertid av fleraremissinstanser. i anser att det är viktigt attde slora slagkraftiga enheter som kommittén diskuterar inte utformas som mastodontanläggningarmed liten hänsyn tiU trivsel och naturvärden. Arbetsmarknadsstyrelsenanser atl omfattande satsningar på turism bör koncentreras till redanetablerade områden vilket öppnar möjligheter för en differentiering avturismen och positiva effekter på näringens utveckling och spridning.Kommerskollegium ansluter sig till kommitténs förslag till primära områden ochanser att kartiäggningen av dessa områden bör leda till att de skyddas, vårdasoch utnyttjas på ett för miljövården och rekreationslivet lämpligt sätt.Riksantikvarieämbetet anser att det är väl motiverat att urskilja primärarekreationsområden men framhåller att kommitién inte nog beaktat kulturminnesvårdeller andra kulturella aspekter. Statskontoret bedömer kommitténs prioriteringav ett antal områden såsom en möjlig väg att åstadkomma sammanhållna insatserfrån samhällets sida men vill inte ta ställning till kommitténs urval avområden. anser att särskUt lämpliga områden bör reserverasför fritidsändamål men tar inte ställning i fråga om områdenas lokalisering ochavgränsning. ansluter sig till kommitténs principskiss för de primärarekreationsområdena men anser att närrekrea-tionsaspekten skulle kunna ha letttill att ett annat mönster av områden skulle kunna ha kommit fram. Även LO ochTCO instämmer i kommitténs förslag men anser att närrekreationsområden intefår komma i bakgrunden om de primära rekreationsområdena skulle komma altutvecklas. och anser att kommitténs inventeringsarbeteär värdefullt då det rör sig om elt område där långsiktig planering är högstmotiverad. Organisationerna ställer sig därför i princip positiva tillkommitténs förslag beträffande primära rekreationsområden. Ettantal remissinstanser är tveksamma till kommitténs förslag att samhällsåtgärderfor turism och rekreation skall göras i form av satsningar på de primärarekreationsområdena. i anser att detföretagsekonomiska synsätt som normalt anläggs på näringslivet inte utan vidarefår tillämpas på turism och rekreation. hävdar att även om mångamänniskor söker sig till områden med koncentrerade utbud av aktiviteter ochanläggningar så får koncentrationsprincipen inte göras allmän. Koncentrationsidénkan enligt accepteras på några få ställen bl. Are menhelt andra utvecklingsprinciper bör kunna komma till användning i andra delarav landet. anser att den inventering som 1975: 46 19 kommitténgenomfört är värdefull för det fortsatta planeringsarbetet men att man inte börbinda sig för en kanalisering av samhällsresurser tiU de föreslagna primäraområdena innan det föreligger ett säkrare underlag. Kommunförbundetansluter sig till kommitténs uppfattning att en koncentrerad satsning på ettbestämt antal områden är motiverad för att de använda resurserna skall kunna fåavsedd effekt. Förbundet kan däremot inte i detta sammanhang ta ställning tUlom de föreslagna områdena är riktigt avgränsade och lokaliserade. Länsstyrelseni ställer sig tveksam till urvalsprinciperna och antaletprimära rekreationsområden och ifrågasätter om man inte bör prioritera ettmindre antal områden då i annat fall de begränsade resurserna löper risk attbli splittrade. Socialstyrelsenförklarar att kommitténs förslag synes förutsätta att den kommandearbetstidsförkortningen tas ut i form av en förkortad arbetsvecka.Socialstyrelsen anser att arbetstidsförkortningen bör tas ut som kortarearbetsdag vilket ytterligare ökar behovet av anläggningar för närrekrealion,allmänna restaurangaktiebolag och ställer sig tveksamma till den allmänna målsättningen förfortsatt utbyggnad av landets rekreationsmöjligheter tUl dess erfarenhetervunnits av . Avvägningenmellan de primära rekreationsområdena och närrekreationens intresseområden harbehandlats av många remissinstanser. De flesta remissinstanserna har mednärrekreation avsett sådana fritidsaktiviteter som kan utövas med den egnabostaden som utgångspunkt och utan behov av övernattningsanläggningar.Länsstyrelsen i anser att den sociala aspekten i betänkandet iförsta hand bör tillgodoses genom anläggningar och områden för närrekreationunder det att fjärrekreationen bör fungera efter strikt företagsekonomiskaprinciper. hävdar att satsningen på de föreslagna primärarekreationsområdena måste ses i relation till de insatser som behövs förnärrekreationen och att om rekreationsmöjligheterna skall breddas väsentligtmåste anläggningar som ligger nära de stora befolkningskoncentrationernabyggas ut för att utnyttjas såväl under de kortare ledigheterna som under semesterperioderna.Svenska Turisttrafikförbundet anser att det är viktigt att resurser skapas förökad information och marknadsföring av närrekreationen innan de primärarekreationsområdena byggs ut. LO framhåller också att det i närheten avstorstäder och andra tätortsregioner finns områden som bör tas med i den framtidaöversiktliga bedömningen av rekreationsbehoven. De mera näraligganderekreationsområdenas sociala, kulturella och friskvårdande betydelse kandärför inte utelämnas i framtidsplaneringen. I områden med storabefolkningskoncentrationer är enligt LO närrekreationen en nödvändighet inteminst mot bakgrund av den successiva arbetstidsförkort- ningenoch andra förändringar av arbetstidens struktur som alltmer gör sig gällande.Motsvarande synpunkter förs också fram av KF och RESO. KF påpekar att det medhänsyn till den fortgående arbetstidsförkortningen och de tidsmässigaförändringarna av arbetstidens förläggning är nödvändigt med goda möjlighetertill närrekreation i områdena kring de största tätorterna. RESO påtalar ocksådet stora behov av närområden som föreligger kring storstäder och andratätortsregioner. Dessa områdens sociala, kulturella och friskvårdandebetydelse kan inte utelämnas i framtidsplaneringen. Även Skid- ochfriluftsfrämjandet understryker kraftigt nödvändigheten av satsningar pånärrekreationen. hävdar alt kommittén gjort en olyckliguppdelning mellan när- och fjärrekreation och att en diskussion som gällt helafritidssektorn varit värdefull. I en sådan helhetsbUd av fritiden borde enligtsocialstyrelsen de tids- och kostnadsrestriktioner som åvilar fjärrekreationenkunnat vägas mot närrekreationen som bl, a. medför ett fysiskt och psykisktvälbefinnande tiU följd av regelbundet utövad motion. Fleraremissinstanser framhåller alt kommitténs förslag tUl primärarekreationsområden kan medföra konflikter med markutnyttjande för andra ändamålän enbart rekreation. som anser att Norrbottensskärgård har så stora naturvetenskapliga kvaliteter att den inte är lämplig somturist- och rekreationsområde. i hävdar däremotmotsatsen. framhåller bl, a. att stora delar avDala- och är olämpliga som rekreationsområden då de har enavgörande betydelse för bevarandet av den svenska rovdjursstammen. Naturvårdsverketförklarar att det framtagna inventeringsmaterialet bl. a. inom ramenför den fysiska riksplaneringen inte är tiUräckligt för att ligga tUl grundför ett ställningstagande till utbyggnad av turismen i stor skala i fjällen.Verket anser också att Tjust och är ytterst känsliga för en eventuellturistisk utbyggnad. befarar att ett koncentrerat turistisktutnyttjande av vissa områden i landet kan leda till restriktioner förskogsnäringen. Styrelsen förklarar att om hela den areal som kommitténföreslagit skulle avsättas för turismen skulle detta medföra negativakonsekvenser för skogsnäringens virkesförsörjning. Lantbruksstyrelsen påpekaratt konflikter mellan turismens och jordbrukets areella krav kan komma attuppstå särskUt i de föreslagna primära områdena i , på och ,i Mä-larområdet, i samt kring Ljusnan. Intressekonflikter om markenkan också förekomma mellan rennäringen och turismen i de föreslagna primärarekreationsområdena. Ocksåkammarkollegiet och påpekar de risker förintressekonflikter som förekommer meUan turismen och rennäringen och framhållervikten ay att utbyggnaden av fjällturismen 1975: 46 21 skerunder behörigt hänsynslagande till renskötselns intressen. hävdar att kommitténs förslag innebär svära intrång förrennäringen. i anser emellertid atl störningarför rennäringen i allt väsentiigt bör kunna elimineras genom samordnadplanering, information och upplysningsverksamhet. Kommitténs urval av primäraområden accepteras av de flesta remissinstanserna. Vissa regionalaremissinstanser har förslag tiU tUlägg av områden medan endast ett fåtalinstanser ansett det nödvändigt att begränsa antalet områden. Länsstyrelseni och TCO anser atl det föreslagna omrädet i Södermanlandsskärgård bör utvidgas till alt omfatta hela .