prop · FY0321 · 1975-12-31 00:00:00 — Vid fördelningenav dennes arbetsuppgifter har kontroUen av skyddsrummen ofta fått stå tillbakaför andra uppgiter, som bedömts vara mera angelägna. Utförda kontroller har enligt utredningen visat att detfinns många brister i fråga om skyddsrummens beskaffenhet. Detta gällerspeciellt äldre skyddsrum och skyddsrum i industriella anläggningar. Bristernaskulle i många fall ha kunnat begränsas om regelbunden kontroll avskyddsrummens vård och underhåll förekommit. Utredningen vill i dettasammanhang framhålla att förekomsten av olika ingrepp i äldre skyddsrumsanläggningarskonstruktioner, som inverkat menligt på skyddsförmågan, inte beaktats iutredningens redovisning av skyddsrumsbeståndet. Hänsyn härtill måste tas vidvärdering av skyddsrumstillgången. Utredningen anser det angeläget att myndigheterna gessådana kon-Irollresurser att de investeringar som kontinuerligt görs iskyddsrum inte går förlorade genom att anläggningarnas vård och underhållförsummas. Enligt utredningens mening bör sådana skyddsrum som är äldre än treår, helst kontrolleras , vilket innebär att av skyddsrumsbeståndetkontrolleras varie år. Ett minimikrav är att kontroller sker av av antaletskyddsrum varie år. Utredningen föreslår att uppgiften att utöva kontrollenförs över från till kommunen. Inom kommunen bör uppgiften ankommapå civUförsvarsnämnden. uppgifter i delta sammanhang bör utöverallmän tillsyn begränsas till samordning och rådgivning vid kompliceradefrågeställningar, när t. ex. särskild skyddsteknisk expertis erfordras. Skyldigheten att imderhålla skyddsrum bör enligtutredningen fortfa- rande åvila ägaren av den fastighet eller byggnad sominrymmer skyddsrummet. Därvid bör också föreligga skyldighet för ägaren attefter anmodan från kommunen eller utan särskild ersättning tillseatt skyddsrummet tUl aUa delar - inkl. skyddsrumsmaterielen - håUs tUlgängligtför kontroll. Fastighetsägarens kostnader för skyddsrummets vård ochunderhåll liksom för hans medverkan vid kontrollen härav bör enligt vadutredningen anför i finansieringsfrågan inräknas i den ersättning, somkommunen har att erlägga när skyddsrummet anordnas. Liksom bör skyldighet att vidmakthålla skyddsrumföreligga för fastighetsägaren, även om skyldighet att anordna nya skyddsruminom området eller på platsen upphör. 5.7 Provisoriska skyddsrum och skyddade utrymmen Maj:t anmodade attnärmare studera vilka skyddstUlgångar, som - utan att vara särskilt inrättadesom skyddsrum finns i de större tätorternas innerområden. Studien, somutfördes i samverkan med berörda länsstyrelser, överlämnades tUl chefen förförsvarsdepartementet . CivUförsvarsstyrelsen framhöll därvid bl.a. att studien synes visa att befintliga tunnelbanor och liknande anläggningarutgör en skyddstillgång som tUl förhållandevis låga kostnader kan ges enbalanserad skyddsförmåga, som är i nivå med normalskyddsrummets, dock intebeträffande beredskap. CivUförsvarsstyrelsen tar också i sin perspektivplan uppfrågan hur man skall tillgodogöra sig potentiella skyddsmöjligheter ibefintliga underjordiska lokaler. Även försvarsutredning (SOU 1972:4 s.214) framhöU i sitt betänkande att åtgärder bör övervägas för att tillgodosede mest angelägna skyddsmmsbehoven i de större orternas innerområden genom att,där så är möjligt tUI rimliga kostnader, stäUa i ordning befintliga och tUl-kommandeunderjordiska utrymmen tiU skyddsrum. Denna uppfattning delades av minföreträdare (prop. 1972:75 s. 119). Utredningen har för sin del blivit övertygad om att det ide större tätorterna finns rikligt med underiordiska lokaler, som utan mer omfattandeåtgärder kan ge visst skydd mot vapenverkan. Sådana utrymmen har tillkommit ochtiUkommer genom att det moderna samhällsbyggan-det i tätortemas centrala delari stor omfattning tvingar fram underjordiska eller eljest överbyggdakommunikationsleder, biluppställningsplatser m. m. Prognoserna talar enhgt utredningenför att man kommer att bygga underjord i ökad omfattning. Enligt utredningens mening bör det vara möjligt att medenkla medel anordna provisoriska skydd, i vilka de skyddssökande kan få visst stötvågsskyddmot konventionella vapen liksom skydd mot byggnadsras och splitter samt i vissutsträckning mot brand och radioaktiv strålning. Utredningen föreslår attskydd av denna karaktär kallas provisoriska Förberedelserna för att ställa i ordningprovisoriska skyddsrum bör i första hand bestå av en kartläggning av depotentiella skyddstUl-gångarna i områden med brist på skyddsrum. Kartläggningenbör ske i samband med att skyddsrumsplan upprättas. Lokaler, tunnlar etc. somär lämpliga att inreda tiU provisoriska skyddsrum markeras i skyddsrums-planen.Denna utgör härigenom - vid sidan av sin huvudfunktion att ge underlag förbeslut om att anordna skyddsrum i fredstid - ett viktigt beredskapsinstrument.Av planen framgår ortens skyddsrumsbehov samt befintliga skyddstiUgångar såväli form av skyddsrum som i form av utrymmen som kan stäUas i ordning tiUprovisoriska skyddsrum. Utredningen anser det särskilt angeläget att kartläggningav skydds-tillgångar kommer tiU stånd i de största tätorternas innerområden.Utredningen viU dock inte begränsa kartläggningen tUl dessa områden. Även iandra orter kan det vara värdefullt att skyddstillgångarna blir kartlagda,speciellt då i orter där det finns områden med stor brist på skyddsrum. Utredningen anser det vara av mycket stor betydelse attsamtliga befintliga skyddsrumstillgångar markeras i skyddsrumsplanen. Därigenomges bättre möjligheter att överblicka olika tänkbara lösningar på skyddsbehovet.Det kan t. ex. visa sig att ett i planen markerat utrymme - lämpligt attutnyttja till provisoriskt skyddsrum - mycket väl och för lägre kostnad ännybyggnad kan ställas i ordning till permanent skyddsrum enligt gällande krav.När beslutet skall fattas om nybyggnad av skyddsrum enligt planen är det ocksåfördelaktigt att ha kännedom om befintliga skyddstillgångar. Härigenom kan manfå viss vägledning vid Drioriterine av olika skyddsrumsobjekt. Som angivits i det föregående skall enligt utredningensförslag skyddsrumsplanen upprättas genom kommunens försorg. För kartläggningav användbara skyddstUlgångar kan skyddsteknisk expertis erfordras. Eftersomsådan normall inte finns hos kommunerna, anser utredningen all dessa bör kunnafå visst biträde av expertis. Utredningen har inte ansett sig kunna föreslå att det ifredstid vidtas omfattande byggnadstekniska förberedelser för provisoriskaskyddsrum och inte heller att materiel eller utrustning härför anskaffas istörre utsträckning. Redan det förhållandet att möjligheterna att anordnaprovisoriska skyddsrum inventeras måste anses beredskapshöjande. Självaanordnandet kan sannolikt ofta ske under eller strax före civUförsvarsberedskapoch bör enligt utredningens mening då ankomma på kommunen. Tekniskaanvisningar för att anordna provisoriska skyddsrum bör såvitt möjligt utfärdasav civUförsvarsstyrelsen. Utredningen viU emellertid hålla möjligheten öppen att iangelägna fall byggnadstekniska eller andra förberedande åtgärder skall kunnavidtas redan i fred. I civilförsvarslagen bör därför föreskrivas skyldighet förkommun att - i den utsträckning statliga medel anvisas - vidta förberedandeåtgärder så att skyddstUlgångar som redovisas i skyddsrumsplan snabbt kan ställasi ordning till provisoriska skyddsrum. komma på fackmyndigheten - attbedöma behovet härav och begära erforderiiga medel. Utredningen understryker att bristen på skyddsrum i vissastörre tätorters innerområden inle inom rimlig tid kan avhjälpas genom nyproduktion,vilket minskar handlingsfriheten vid valet mellan skydd och utrymning. I denmån provisoriska skyddsrum inte kan färdigställas utan t. ex. mycket omfattandebyggnadsåtgärder, förefaller beredskapskravet vara dåligt uppfyllt, om allaarbeten anstår till civilförsvarsberedskap. Det är enligt utredningens mening isådana fall angeläget att erforderliga arbeten med hänsyn till beredskapskravetkommer till utförande i fred. Bedömningen härav måste givetvis göras avcivilförsvarsstyrelsen men utredningen framhåller som angeläget med tanke påett balanserat civilförsvar - att frågan om särskilda medel för att få tUlstånd sådana arbeten i fred uppmärksammas. Utredningen anser vidare, attfastighetsägarnas skyldighet enligt 57 § civUförsvarslagen att anordnasärskilda radiakskydd skall utvidgas till att också avse skydd mot finkalibrigeld och sphtter från tyngre eld. Ett sådant kombinerat skydd bör väl utförtockså kunna ge ett visst skydd mot C-stridsmedel och byggnadsras. För den nyatypen av kombinerade skydd i områden där skyddsrum inte anordnas föreslårutredningen benämningen skyddade utrymmen. 5.8 m. m. Utredningen föreslår att regeringen tillkallar en särskildskyddsrumsnämnd med uppgift att inför övergången till nya regler förskyddsrumsbyggandet utarbeta det omfattande anvisningsverk, som måste finnasnär de nya reglerna träder i kraft. Utredningen understryker betydelsen av atten sådan nämnd kommer till stånd. Det är angeläget eftersom arbetet med deytterligare föreskrifter m. m. som erfordras för det nya skyddsrumssystenietberör bl. a. olika departement, flera centrala myndigheter och kommunerna.Enligt utredningens mening är en särskild nämnd en lämplig organisation förändamålet. Om delta förslag förverkligas anser utredningen attcivilförsvarsstyrelsens uppgift i samband med övergången kommer att avsevärtunderlättas. Någon av själva övergångsarbetet föranledd förstärkning avcivilförsvarsstyrelsens personal torde därför inte behövas. Utredningenframhåller emellertid att sedan skyddsrumsnämnden upphört med sin verksamhetbehov kan komma att förehgga att förstärka personellt. Dennafråga bör bedömas . Utredningen vill betona vikten av allcivilförsvarsstyrelsen får de resurser som behövs för att fylla uppgiften somcentral fackmyndighet på skyddsrumsområdet. Utredningen utgår från attcivilförsvarsstyrelsen själv gör framställning om den personalförstärkning somvisar sig vara nödvändig. Enligt utredningens förslag läggs nya arbetsuppgifter avmycket arbetskrävande natur på länsstyrelserna. a. skall länsstyrelsernafastställa Denna uppgift förutsätter omfattandeförarbeten i nära kontakt med kommunerna som ansvarar för planernasupprättande. Kontakten kan enligt utredningen vara av rådgivande, informerandeeller kontrollerande art. Inom länsstyrelserna måste planfastställelsen föregåsav samråd meUan de arbetsenheter som har att medverka i ärenden som rörbebyggelseplaneringen. nya organisation är enligt utredningens meningväl ägnad att underlätta sådana samråd. Den typ av ärenden som skyddsramsplaneringenrepresenterar kommer att på ett naturligt sätt falla in iplaneringsavdelningens ratiner Det skall enligt utredningens förslag ankomma pålänsstyrelserna att gå kommunerna tiU hända med skyddsteknisk expertis bl. a. ifrågor som rör skyddsrums lokalisering och utformning samt olika lokalers lämphghetsom provisoriska skyddsrum. Länsstyrelserna skall enligt utredningen ocksåhandlägga vissa ärenden om skyddsrumsbyggandets finansiering. a. skalllänsstyrelsen pröva framställningar från fastighetsägare som under åberopandeav synneriiga skäl önskar få högre ersättning för utförda skyddsrum än den somnormalt skall utgå. Länsstyrelserna får betydelsefulla uppgifter i detadministrativa förfarande som utredningen föreslår. För att förslagen skallkunna genomföras i praktiken är det enligt utredningen nödvändigt attlänsstyrelsernas personella resurser förstärks. Utredningen räknar med attytterligare en kvalificerad ingenjör behövs vid varje normallänsstyrelse. Dettotala behovet av personalförstärkning vid länsstyrelserna uppgår enligt utredningensuppskattningar till ett 30-tal personer. 5.9 Författningar, tekniska bestämmelser m. m. Utredningen framhåller att liksom hittUls endast degrundläggande skyddsrumsbestämmelserna bör tas med i civilförsvarslagen. Dennärmare regleringen av skyddsrumbyggandet bör ske i administrativ ordning enhgti lagen inskrivna bemyndiganden för regeringen. Härigenom möjliggörs enfortlöpande anpassning av skyddsrumspolitiken till den tekniska utvecklingenoch inträffade förändringar i de säkerhetspoUtiska bedömningarna utan att lagenbehöver ändras. Omfattningen av kommunernas och enskildas skyldigheter attmedverka i skyddsrumsbyggandet bör dock så långt möjligt regleras i självalagen. I vUken utsträckning skyldigheterna tas i anspråk får bestämmas påadministrativ väg. Vid granskning av civilförsvarslagen har utredningenfunnit att flera paragrafer än de som berör skyddsmmsbyggandet bör ändras medhänsyn till bl. a. införandet av en enhetlig kommunbeteckning. En ytterligareöversyn av civilförsvarslagen kan enligt utredningen också behövas. Det förslag tiU nytt system av regler förskyddsrumsbyggandet som skyddsrumsutredningen lägger fram i sitt betänkandeavviker i hög grad från vad som gäller. Utredningen föreslår därför intenågon bestämd tidpunkt då skyddsrum skall börja anordnas enligt de nyareglerna. tid måste civilförsvarslagen och civUförsvarskungörelsenändras. Vidare måste regeringen bestämma i vilka tätorter och på vilka andraplatser som skyddsrum skall anordnas. Innan de nya bestämmelserna kan träda ikraft måste dessutom omfattande tillämpningsföreskrifter utfärdas. För att dennya ordningen skall kunna tUlämpas krävs också alt skyddsrumsplaner upprättasav kommunerna och fastställs av länsstyiel-serna. då lagen träder i kraft bör skyddsrumspknervara upprättade och fastställda för alla skyddsrumsorter. Den nya ordningen börtillämpas från i alla orter. Utredningen har visserligen övervägt ominte skyddsrum bör byggas enligt de nya bestämmelserna i en skyddsrumsort såsnart skyddsrumsplan fastställts för orten men har avvisat denna tanke medhänsyn till svårigheterna att tillämpa två skilda skyddsrumssystem . Utredningen har betonat vikten av att skyddsrumsbyggandetsnarast kommer i gång i de 14 större tätorternas innerområden, där skyddsruminte har anordnats . Först sedan skyddsrumsplaner fastställtsoch det därigenom blivit bestämt hur stort det eftersatta skyddsrumsbehovet äroch underlag skapats för beslut om hur detta behov skall tillgodoses på bästaoch mest ekonomiska sätt kan skydds-ramsbyggande enligt utredningen komma tiUstånd i innerområdena. Däremot synes skyddsrumsavgifter utan olägenhet kunnatas ut för byggnadsföretag i mnerområdena innan de nya reglerna träder i kraft.Avgifterna bör därvid utgå enligt särskilda av regeringen utfärdadeföreskrifter. Enligt utredningens mening bör skyddsmmsavgifler som utgår underdenna övergångslid bestämmas med en viss försiktighet så att de inte blirstörre än dem som tas ut sedan de nya reglerna trätt i kraft. Enligt utredningens uppfattning byggs skyddsrum nästanundantagslöst i anslutning till annat byggnadsprojekt. Därvid utgör skyddsrummetoftast en förhållandevis liten del av byggnadsprojektet och är såväl byggnadsteknisktsom ekonomiskt helt integrerat med detta projekt. Även om skyddsrummen iframtiden kommer att utföras i större enheter än är avsikten attfortfarande i första hand söka kombinera skyddsrumsfunktionen med en oberoendeav denna programmerad fredsfunktion hos en planerad anläggning eller byggnad.Detta medför att skyddsrummen även om de anordnas som relativt stora enheter ändock i allmänhet får en byggnadsvolym av marginell storlek i förhållandetill primäranläggningen. Mot denna bakgrund anser utredningen att det ärangeläget att bestämmelser, som reglerar skyddsrumsbyggandet, så långt möjligtsamordnas med andra byggnadsbestämmelser. 1 och för sig är det givetvistänkbart att inordna de grundläggande reglerna om skyddsrummens beskaffenhet ibyggnadsstadgan. Eftersom skyddsrumsbyggandet är en för civilförsvarets effektgrundläggande åtgärd, som måste avvägas mot och samordnas med andracivilförsvarskomponenter och som tiUsammans med dessa bör stå under tillsyn aven ansvarig central fackmyndighet, kan emellertid utredningen inte förorda en sådan lösning av samordningsfrågan. Utredningenframhåller att de grundläggande kraven på skyddsrummen även i fortsättningenbör anges i civilförsvarslagstiftningen. Skyddsrummens närmare utformningkommer därigenom att regleras av tillämpningsbestämmelser tiUcivilförsvarslagen och civilförsvarskungörelsen. För utredningen framstår detsom naturligt att sådana tUlämpningsbestäm-melser meddelas av den ansvarigacentrala fackmyndigheten, civUförsvarsstyrelsen. Den nödvändiga samordningen meUande tekniska bestämmelserna om skyddsrum och andra byggnadsbestämmelser börenligt utredningens mening kunna åstadkommas genom samverkan meUan civUförsvarsstyrelsenoch statens planverk samt andra berörda myndigheter. Formerna för dennasamverkan bör givetvis bestämmas av och planverket isamråd. Utredningen vUl dock för sin del ifrågasätta om inte en särskUdnormkommitté för skyddsrumsfrågor bör tillkallas. Utredningen föreslår att de tekniska bestämmelser somhittills reglerat den närmare utformningen av skyddsrummen tas in i SvenskByggnorm, , som är samlingsbeteckningen för de föreskrifter och anvisningarangående husbyggande som ges ut av planverket. Härigenom blir enligtutredningen bestämmelserna mer lättillgängliga och överskådliga förbyggbranschen och tillämpande myndigheter. I fråga om utformningen av detekniska bestämmelserna för skyddsrum anser utredningen att en ökad användningav vad som i sådana bestämmelser brukar benämnas funktionskrav böreftersträvas. Härigenom stimuleras tekniskt utvecklingsarbete och främjas ettrationellt skyddsrumsbyggande. Ett ökat intresse för s. k. typgodkännande avskyddsrumskonstruktioner och skyddsrumskomponenter torde också kunnaförväntas. En sådan utveckling bör enligt utredningens mening hälsas medtillfredsställelse. Beslut om typgodkännande med hänsyn tillskyddsrumsbestämmelser bör enligt utredningen även i fortsättningen fattas avcivilförsvarsstyrelsen i egenskap av ansvarig central fackmyndighet. Ju störreomfattning typgodkännande verksamhet får desto mer önskvärtblir det dock enligt utredningens mening att verksamheten effektivt samordnasmed motsvarande arbete inom statens planverk. Utredningen föreslår att detskall ankomma på och planverket alt i samråd prövaformerna för denna samordning. Enligt utredningens mening finns det inte någotbehov av andra bestämmelser i ämnet än sådana som myndigheterna kan utfärdasjälva. Utredningens förslag innebär att ett kollektivt ansvar förskyddsrumskostnaderna läggs på fastighetsägarna i skyddsrumsorterna.Utredningen föreslår att skyddsrumsavgifter tas ut av fastighetsägare i sambandmed att nybyggnader uppförs inom områden där skyddsrum skaUanordnas. Enligt utredningen bör skyddsrumskostnaderna i principbestridas av ägarna till de byggnader och anläggningar, viUcas skyddsrumsbehovtillgodoses, dvs. alla byggnader och anläggningar, som är belägna inomskyddsrumsområdet och där det vanligen vistas människor. För alla sådanabyggnader och anläggningar bör således skyddsrumsavgift betalas. I storutsträckning är det fråga om samma slag av byggnader och anläggningar, somfastighetsägarna enligt gällande bestämmelser skaU förse med enskildaskyddsrum. Med det system av regler för skyddsrumsbyggandet som- utredningenföreslår är det dock möjligt att slopa den begränsning till viss storlek, somnu gäller beträffande en del typer av byggnader och anläggningar. Dessabegränsningar synes vara nödvändiga så länge det gäller en skyldighet att försebyggnaden resp. anläggningen med skyddsrum. När det är fråga om att erläggaskyddsrumsavgift finns inga praktiska skäl som behöver leda till motsvarandebegränsningar. Utredningen föreslår således att skyddsrumsavgift skaUbetalas för industrieU anläggning även om denna inte når upp tiU den nu angivnastorleksgränsen att - själv eller tUlsammans med andra närbelägna industriellaanläggningar - regelmässigt sysselsätta minst 25 personer . Medindustriell anläggning bör vidare jämställas hantverkslokal. Beträffande anläggningarsom inrymmer undervisnings- eUer vårdanstalter eller hotell eller pensionat börinte heUer den nuvarande begränsningen till sådana som är avsedda för minst 25personer gälla i fortsättningen. Det finns inte heller någon anledning att göraundantag för en- och tvåvåningsbyggnader som är avsedda för bostads-, kontors-och affärsändamål. Skyddsrumsavgift bör i princip tas ut endast en gång för variebyggnad och anläggning. Enligt utredningens mening bör avgiften betalas i samband'med att byggnaden eller anläggningen uppförs. Avgiften kan därigenom gå in iproduktionskostnaden och finansieras på samma sätt som denna. Statsbidrag utgår f. n. till enskilda skyddsrum iundervisningsanstalter och trafikanläggningar. Utredningen föreslår att avgiftskall tas ut även för sådana anläggningar och byggnader. Utredningen har intefunnit skäl föreslå någon ändring när det gäller statsbidrag till kostnadernaför att tillgodose ifrågavarande skyddsbehov. Vad som sagts om uppförande av ny byggnad eller anläggningbör enligt utredningen också gälla vissa åtgärder, som vidtas med befintligbyggnad eller anläggning, i den mån åtgärderna medför att ett ökat antalmänniskor regelmässigt vistas inom byggnaden eUer anläggningen dvs. attbyggnadens eller anläggningens skyddsrumsbehov ökar. Med uppförande av helt nybyggnad eller anläggning bör således enligt utredningens mening jämställas tUl-eller påbyggnad av befintlig byggnad eUer anläggning, ombyggnad av befintligbyggnad eUer anläggning samt inredande helt eUer delvis av befintlig byggnadeller anläggning tUI väsentligen annat ändamål än det vartUl byggnaden eUeranläggningen förut varit använd. Utredningen anser att det i särskilda fall kan visa sigvara skäligt att helt eller delvis befria en fastighetsägare från skyldighetenatt betala skyddsrumsavgift. Utredningen föreslår därför att länsstyrelsenskall ges befogenhet att meddela sådan befrielse enligt anvisningar avcivilförsvarsstyrelsen. Avgiften för en byggnad eller anläggning bör stå i vissrelation tUl det antal personer för vilka det uppskattas föreligga skyddsbehov.Avgiften bör enhgt utredningen därför bestämmas på grundval av dels dettaantal, dels kostnaderna för att anlägga och underhålla en skyddsrumsplats. Antalet avgiftspliktiga personer för varje byggnad ochanläggning kan i allmänhet beräknas motsvara det största antalet avdagbefolkningen respektive nattbefolkningen tUl vilka skyddsrumsbehovet vidbyggnaden eller anläggningen uppskattas. När det gäUer byggnader elleranläggningar i vilka det finns både lokaler som till övervägande del används omdagen och lokaler som mest används , bör dock enligt utredningen ettannat betraktelsesätt läggas till grund för beräkningen. Om t. ex. en byggnadinrymmer såväl bostäder som kontorslokaler, bör skyddsrumsavgiften förbyggnaden beräknas på summan av det antal personer som utgör nattbefolkningen ibostäderna och det antal personer som utgör dagbefolkningen i kontorslokalerna. Utredningen framhåller att förslaget inte innebär någonutvidgning av den skyldighet att bekosta skyddsrum som åvilarden som uppför en byggnad eller anläggning. Utredningen föreslår att för varje avgiftspliktigtbyggnadsprojekt bestäms ett visst antal personer som skall hgga tUl grund förberäkningen av skyddsrumsavgiften. För varje person skall enligt utredningensmening betalas ett belopp, som fastställs med utgångspunkt i normalkostnadenför att anordna en skyddsrumsplats. Normalkostnaden utgör den schablonmässigaersättning som skaU utgå för varie anordnad skyddsmmsplats. Det belopp, som läggs tiU grund för beräkningen avskyddsrumsavgifter i en kommun, bör enhgt utredningen anges som en del lämpligen viss procent av normalkostnaden för att anordna en skyddsrumsplatsi samma kommun. Med hänsyn till förekommande skillnader i fråga om uppnådd bonusoch tiUgången på skyddsrumsplatser i förhållande tiU behovet kommerprocentsatsen att variera från kommun till kommun. Procentsatsen bör enligtutredningens mening bestämmas av efter förslag avkommunfullmäktige. Anvisningar som kan tjäna tUl ledning härvid bör meddelas avcivUförsvarsstyrelsen. Utredningen föreslår att skyddsrumsavgiften räknas fram avcivilförsvarsnämnden.