prop · FZ03180 · 1975-12-31 00:00:00 — Förslagelatt den skattepliktiga andelen av realisationsvinsten efter en initialperiodskall reduceras frän innebäratt en tvär övergång från full tillreducerad beskattning sker vid periodens utgång. Även obetydligaförskjutningar av tidpunkten för föivärvet eller avyttringen kan med sädanaregler få stor betydelse för skatteuttaget. Av denna anledning kunde man övervägaatt behålla nuvarande system med en stegvis avtrappning av skatteplikten. Molen sådan lösning talar dock praktiska skäl och även önskemålet att befrämja röriighetenpå aktiemarknaden. Man kan däremot uppnå viss förenkling och förbättrakontrollmöjligheterna genom att låta det kalenderår, under vilket aktien harförvärvats, bli avgörande för skattepliktens omfattning. Ett par remissinsianserhar föreslagit att full beskattning skall ske vid avyttring av aktier somförvärvats under avyttringsåret eller del närmast föregående kalenderåret.Förslaget innebär all skatteplikten reduceras efter en iniiialperiod somvarierar mellan ett och , Enligl min uppfattning ärden föreslagnaperioden för kort. Jag föreslår all regeln i stället utformas sä att fullbeskattning sker vid avyttring av aktier som har förvärvals underavyttringsåret eller något av de två närmast föregående kalenderåren. Detta innebärattiniiialperioden alltefter omstän- 1975/76:180 154 digheternakommer att omfatta mellan två och . Aktier som har innehafts längre tidän kallar jag i det följande "äldre" aktier, Iprincipiell överensstämmelse med vad som gäller bör - oberoende av innehavsiidenslängd - inte av vinsten beskattas vid tvångsförsäljning. Enligtnuvarande regler beräknas vinst vid avyttring av aktier som innehafts kortaretid än till belopp som motsvarar skillnaden mellan å ena sidanförsäljningspriset och å andra sidan anskaffningskostnaden och andra kostnaderi samband med förvärv och avyttring (provision, stämpelavgift m, m,).Indexuppräkning av anskaffningskostnad m. m. är inle till-låten. Har aktieförvärvats genom benefikt fång anses anskaffningskostnaden motsvara detvederlag som betalades vid närmast föregående onerösa fång. Som tidigareanförts krävs inte att identitet föreligger mellan förvärvad och avyttradaktie. Har skattskyldig fiera aktier av samma slag, som förvärvals för olika kostnad,och avyttrar han endast nägon eller några av dem, har han således rätt attsjälv avgöra vilka aktier som skall anses avyttrade. Kommitténavvisar tanken på en indexuppräkning av anskaffningskostnaden föraktier. Den föreslårinleheller i övrigt någon ändring i frågaom vinstberäkningen för aktier somavyttrats inom initialperioden. För aktier som innehafts -äldre aktier - föreslås däremot ett system med obligatoriskgenomsnittsberäkning av anskaffningskostnaden. Systemet innebär attanskaffningskostnaden för äldre aktier skall beräknas på så sätt att densammanlagda anskaffningskostnaden för alla äldre aktier av ,samma slag vilkaden skattskyldige innehar vid avyitringstiilftillet fördelas lika på de aktiersom ingår i gruppen. Har den skatlskyldige såväl äldre som nyare aktier avsamma slag och avyttrar han några av dem, får han enligt kommittén även ifortsättningen själv avgöra om avyttringen skall anses omfatta äldre ellernyare aktier. Anses äldre aktier avyttrade, skall anskaffningskostnaden fördem bestämmas enligt de nya reglerna för genomsnittsberäkning. Somframgått av min redogörelse för nuvarande regler (avsnitt 4,1,1) skallman vid beräkning av anskaffningskostnad för teckningsrätter och delbevis göraen proportionering, där man utgår bl. a, från aktiernas anskaffningskostnad.Kommittén föreslår i princip inte nägon ändring i dessa regler. Hänför sigteckningsrätt eller delbevis till äldre aktier, innebär kommitténs förslag attdet är de äldre aktiernas genomsnittliga anskaffningskostnad som i fortsäitningenskall läggas till grund för proportioneringen. För teckningsrätter föreslårkommittén i lorenklingssyfte att man som alternativ skall få använda ensärskild schablonregel, till vilken jag strax skall återkomma. Kommitténhar förutsatt att tillräckligt underlag för genomsnittsberäk- 1975/76:180 155 ningenskall finnas tillgängligt genom att de skattskyldiga i sina självdeklarationervarje år lämnar en relativt utförlig redovisning av sitt aktieinnehav.Beträffande äldre aktier förutsätts således alt för varje aktieslag redovisasdels antal aktier och summa anskaffningsvärde vid årets ingång (ingåendebalans), dels tillkommande och avgående poster, dels antal aktieroch summa anskaffningsvärde vid årets utgång (utgående balans). Uppgifterna omutgående balans skall föras över lill nästa års deklaration och redovisningenskall sedan fullföljas kontinuerligt . Någon prövning avuppgifterna från taxeringsmyndighetens sida förutsätts inte ske förrän isamband med den vinstberäkning som skall göras när aktierna avyttras, Förslagelom genomsnittsberäkning omfattar endasl aktier och alltså inte andelar iaktiefonder, handelsbolag och ekonomiska föreningar eller annan sådan egendomsom f n. behandlas på samma sätt som aktier. Remissinstansernahar i allmänhel ställt sig positiva till kommitténs förslag om beräkning avanskaffningskostnad. I några yttranden har dock ifrågasatts om inleindexuppräkning bör få ske. Ett par remissinsianser har föreslagit attgenomsnittsberäkningen skall vara frivillig. 1 övrigt har anförts vissabetänkligheter beträffande den av kommittén förutsatta årliga redovisningen.Flera remissinstanser har befarat att redovisningen kommer alt bli alltförbetungande för många skattskyldiga och att riskerna för felföringar blir Slora,Man har i en del fall efteriyst uttryckliga regler, som ger be-skaltningsmyndigheternamöjlighet att framtvinga redovisningen, och man har även ansett att möjlighetertill särskild fastsiällelsetalan angående de ärliga uppgifterna bör finnas. 1ett ytirande har föreslagits att skatlskyldig som förvärvat aktier genom arveller gåva skall få räkna boupptecknings-respektive gåvodeklarationsvärdet som anskaffningskostnad. Föregen del fär jag anföra följande. 1likhet med kommittén och det övervägande antalet remissinstanser anser jag attindexuppräkning av anskaffningskostnaden för aktier inle bör komma i fråga. Främslpraktiska skäl talar mot en sådan lösning, eftersom den - lill skillnad motförslaget om genomsnittsberäkning - förutsätter att för-värvstidspunkterna föräldre aktier hålls aktuella. Denföreslagna genomsnittsberäkningen kan i många fall innebära en värdefullförenkling. Om den skattskyldige har fiera äldre aktier av samma slag ochavyttrar några av dem, blir det inle nödvändigt att beräkna anskaffningskostnadenför enstaka avyttrade aktier. Det kommer att vara lillräckligi att utreda den lotalaanskaffningskostnaden för alla äldre aktier av ifrågavarande slag som den skatlskyldigeinnehade vid avytlringstillfället, Förulom förenklingsvinsten vinner man ocksåfördelar från kontrollteknisk synpunkt. Av vad jag tidigare anfört framgår atten skattskyldig, som äger fiera äldre aktier av samma slag vilka förvärvals förolika pris, har rätt att vid delavyitring själv avgöra vilka aktier som skallanses avyttrade. Till-lämpas genomsnittsberäkning, kan han inte längre genomsitt val av aktier 1975/76:180 156 påverkaresultatet av deiavyttringen. a. med hänsyn härtill anser jag i likhet medkommittén att genomsnittsberäkningen av konirolltekniska skäl bör varaobligatorisk för alla skattskyldiga och för alla slags äldre aktier. Jagtillstyrker alltså kommitténs förslag om en obligatorisk genomsnittsberäkningför äldre aktier. Som kommittén föreslagit kommer den genomsnittligaanskaffningskostnaden för äldre aktier ocksä att ligga lill grund för beräkningav anskaffningskostnaden för teckningsrätter och delbevis som hänför sig tilldessa aktier. Metoden bör även tillämpas på andelar i aktiefonder men däremotinte på övrig egendom soin vid sidan av aktier omfattas av 35 S 3 mom. KL. Även omgenomsnittsberäkningen förenklar förfarandet, krävs dock fortfarande att detvid vinstberäkningen finns uppgifter om den totala anskaffningskostnaden föräldre aktier. Kommittén har räknat med att sådana uppgifter skall hållastillgängliga genom all de skallskyldiga i sina självdekla-rationer fortlöpanderedovisar sina aktier och anskaffningskostnaderna för dem, Enligl min meningkommer en sädan redovisning, om den verkligen fullgörs pådet sätl som kommitténförutsatt, att vara ell utmärkt hjälpmedel både för de skattskyldiga själva ochför beskattningsmyndigheterna. Del är därför önskvärt alt man genom informationlill de skattskyldiga och genom att tillhandahälla för ändamålet avfattadedeklarationsblanketter verkar för att en fortlöpande och korrekt redovisninglämnas. En annan fråga är om redovisningen skall vara obligatorisk. Vissauppgifter måsle lämnas, nämligen sådana uppgifter om aktieinnehav,avkastning m, m. som behövs för den årliga inkomst- och förmögenhetstaxeringen,Frägan är om man bör ålägga de skattskyldiga att därutöver lämna sådana uppgifterom anskaffningskostnad m. m, som behövs först vid en framtida vinstberäkning.Om uppgifterna görs obligatoriska, bör taxeringsmyndigheterna kontrollera attskyldigheten fullgörs och alltså avstämma och kontrollera uppgifternaoch begära in de uppgifter som saknas. Taxeringsmyndigheterna bör i så fallockså ha möjlighet alt med verkan för den framlida realisationsvinstberäkningenkorrigera den skattskyldiges uppgifter. Detta lorde i sin tur göra det nödvändiglatt öppna möjligheler för skatlskyldig och taxeringsintendenl att fäuppgifterna prövade i särskild process. Man måste med andra ord tillåta alt fastställdsetalanförs beträffande sådana uppgifter som får belydelse försl vid en framtidataxering. Del blir också nödvändigt alt reglera vilka påföljder som skallinträda, om skatlskyldig vägrar alt lämna den årliga redovisningen eller gerfelaktiga uppgifter. Del är att märka att uppgifternas betydelse förrealisationsvinstberäkning och skatteuttag i regel inte kommer att vara kändnär ansvarsfrågan skall prövas. Ettsystem av del slag som jag här skis.serai skulle bli betungande för såväl deskattskyldiga som taxeringsmyndigheterna. Även om systemet fungerade på ettacceptabelt sätt, skulle dei ändå inte ge några garantier för att tillräckligauppgifter alltid fanns tillgängliga vid realisationsvinslberäkningen.Redovisningen kan förekomma eller den skatlskyldige kan Prop.1975/76: 180 157 t.ex. ha förvärvat aktierna genom gåva eller annat benefikt fång ulan att ha fåttnågon uppgift om föregående ägares anskaffningskostnad. Medhänsyn till det anförda anserjag att man bör avstå från ett system medobligatorisk löpande redovisning av anskaffningskostnad m. m. Frågan omanskaffningskostnaden får prövas i samband med taxeringen dåavyttring sker. Den skattskyldige har dä att lämna de uppgifter som behövs fören korrekt vinstberäkning. Enligt de allmänna bevisregler som gäller förtaxeringsprocessen skall han i princip kunna visa att yrkade avdrag är berättigade.En korrekt utförd redovisning av det slag som kommittén föreslagit kan vara ettlämpligt bevismedel. Han kan även behöva förete fondnoior eller andrahandlingar angående sill förvärv av aktierna. Ettsystem med obligatorisk genomsnittsberäkning av anskaffningskostnaden föräldre aktier och en frivillig årlig redovisning av del slag som kommitténförordat torde ofla ge tillräckligt underlag för vinstberäkningen. Åtminstonebör detta gälla aktier i fåmansföretag och andra aktier som inle är föremål förallmän omsättning, I fråga om aktier som är noterade på fondbörseller börs i utlandet kan del dock vara betydligt svårare alt efter längre tidsinnehav få fram erforderlig utredning om anskaffningskostnaden, särskilt näraktierna förvärvats genom arv, gåva eller annal benefikt fång eller när eneller fiera emissioner förekommit . Detsamma gäller aktiersom noteras på Svenska fondhandlareföreningens kurslista eller som är föremålför liknande notering i ullandel. Jag anser att man med tanke på dessa ochliknande fall bör införa en hjälpregel, som gör det möjligt för skattskyldigatt falla tillbaka pä ett schablonbelopp om han finner det svårt att utredaden faktiska anskaffningskostnaden. Jag föreslår att anskaffningskostnaden inu avsedda fall skall kunna schablonmässigt bestämmas lill ett belopp sommotsvarar hälften av netloförsäljningspriset för aktien, dvs.försäljningspriset efter avdrag för kostnader i samband med avyttringen. skattskyldige hellre lägga den faktiska anskaffningskostnaden lill grundför vinstberäkningen, skall han ha rätt att göra det. Han måste dä tillämpa denmetod för genomsnittsberäkning som jag tidigare beskrivit. Denna metodförutsätter i princip att han känner till den totala anskaffningskostnaden föralla sina vid avytlringstillfället innehavda äldre aktier av samma slag somden avyttrade. Om emellertid säkra uppgifter saknas beträffande någon ellernågra av de aktier som ingår i gruppen, bör det ändå vara möjligt för honom attvisa ett minsta anskaffningsvärde som dessa aktier bör åsättas vid genomsnittsberäkningen.Detta minsta värde kan beslämmas t. ex, med ledning av vad som är känt omnoteringarna på aktien då förvärvet kan antas ha skett. Som enallmän riktpunkt bör gälla att det inie ställs alllför höga krav på exakthetvid genomsnittsberäkningen. Omen skattskyldig kan göra sannolikt alt en genomsnittsberäkning, som ulförsenligt nu angivna principer, leder lill högre värde än schablonbeloppetbördetta högre värde anses som anskaffningskostnad vid vinstberäkningen. 1975/76:180 158 Omhan å andra sidan hellre vill tillämpa schablonregeln, bör detta i normalfalletgodtas av taxeringsmyndigheten. Endast i de fall då det av omständigheternaklart framgår all en genomsnittsberäkning skulle leda till lägre värde änschablonbeloppet, bör detta lägre värde ligga till grund för vinstberäkningen.Så kan t, ex. vara fallel om del med hänsyn till vad den skallskyldige uppgivitom tiden för förvärvet och de börsnoteringar på aktien som då förekommit äruppenbart att schablonbeloppet är för högl. Denschablonregel som jag här föreslagit kan sammanfattas enligt följande. Avyttrarskatlskyldig sådana äldre aktier, som noteras på börs eller är föremål förliknande notering, skall anskaffningskostnaden anses ulgöra hälften av vad hanfår för aktien efter avdrag för avyttringskostnaderna (neltoförsäljningsprisei).Kan han göra sannolikt alt en genomsnittsberäkning skulle leda till ett högrevärde, skall dock delta högre värde anses som anskaffningskostnad. Framstårdet å andra sidan som uppenbart att anskaffningskostnaden, beräknad enligtgenomsnittsmetoden, är lägre än halva nettoförsäljningspriset skall del lägrevärdet ligga till grund för vinstberäkningen. Sammaschablonregel bör få tillämpas vid avyttring av äldre andelar i aktiefonder,dvs. andelar som förvärvats lidigare än före ingången av avyttringsåret.Della bör gälla oavsett om andelen är noterad eller inte. Även vid avyttring avteckningsrätt eller delbevis, som hänför sig till äldre noterad aktie, börmotsvarande schablonberäkning vara tillälen. Delta innebär attanskaffningskostnaden för avyttrad teckningsrätt eller delbevis får beräknas lillbelopp moisvarande halva nettoförsäljningspriset, om inte den skattskyldige kangöra sannolikt att en beräkning med utgångspunkt i aktiens anskaffningskostnad,bestämd enligt metoden för genomsnittsberäkning, leder till högre belopp ellerdet framstår som uppenbart alt beräkningen leder till lägre belopp. Beträffandeprinciperna för beräkning av anskaffningskostnad vill jag slutligen tilläggaföljande. Det har inte varil min avsikt att föreslå någon ändring i de reglersom tillämpas vid benefika fång. Om inte annal följer av den nya schablonregelnskall man alltså i dessa fall fortfarande i princip gå tillbaka till närmaslföregående onerösa fång vid bestämmande av anskaffningskostnaden. Jag kanalltså inle ansluta mig lill det i ell remissyttrande framförda förslagel alti arvs- och gåvofall räkna aktiens boupptecknings- resp, gåvodeklaraiionsvärdesom anskaffningskostnad. Nuvarandeschablonregel innebär att 10 96 av netloförsäljningspriset för aktie tas tillbeskattning, om aktien innehafts och det inte framsiår som sannoliklatt avyttringen skett utan vinst eller med vinst ej överstigande 5 96 avförsäljningspriset. Från vinst som beräknas enligt schablonregeln får görasavdrag med . För samlaxerade skattskyldiga gäller ett gemensamtavdragsbelopp på . Avdraget medför att äldre Prop.1975/76: 180 159 aktier- eller teckningsrätter och delbevis som hänför sig till äldre aktier -kansäljas för sammanlagt . under ett beskattningsår ulan att försäljningenleder lill beskattning (10 96 av , = . Kommitténhar avvisat tanken på alt föreslå någon allmän schablonregel som allernalivtill bestämmelsen om beskattning av verklig vinst. Den anser vidare allnuvarande avdrag på , kan slopas. För att underiätta vinstberäkningenvid försäljning av teckningsrätter föreslår den dock att skallskyldig vidsådan försäljning skall ha rätt alt beräkna anskaffningskostnaden enliglschablon till belopp som motsvarar 2/3 av netloförsäljningspriset. Vidremissbehandlingen har i en del fall framförts önskemål om att nuvarande ellernågon liknande allmän schablonregel skall få tillämpas vid sidan av huvudregelnom beskattning av verklig vinst. Vidare har fiera remissinsianser föreslagit attett schablonavdrag skall behällas i systemet. Föregen del fär jag anföra följande. De bestämmelser som jag harföreslagit för beräkning av anskaffningskostnad för aktier innefattar bl, a, enschablonregel för bestämmande av anskaffningsvärdet för äldre börsnoteradeaktier. Det är enligt min mening inte moliveral att vid sidan därav införanågon allmän schablonregel för beräkning av vinst vid försäljning av aktier o. d.Eftersom mitt förslag om beräkning av anskaffningskostnad avses omfatta ävenbl. a. ieckning.srätter som är hänföriiga lill äldre börsnoterade aktier,finns ej heller någoi behov av den av kommittén föreslagna schablonregeln förbestämmande av anskaffningskostnad för teckningsrätter. Däremotanserjag i likhet med fiera remissinsianser att starka praktiska ochadministrativa skäl talar för att medge ett schablonavdrag vid avyttring avegendom som innehafts under längre lid än initialperioden. Ett sådant avdrag underiättari hög grad deklaration och taxering i alla de fall då endast teckningsrätter,delbevis eller smärre aktieposter sålts under beskattningsåret. Jag föreslåratt schablonavdrag liksom medges med . För samtaxeradeskattskyldiga bör gälla ett geinensamt avdragsbelopp på . Enligt minmening bör schablonavdraget medges vid avyttring av all egendom som avses i 35S 3 mom, KL under förutsättning att den avyttrade egendomen förvärvats mer före ingången av avyttringsåret. Medhänsyn till svårigheterna att i vissa fall fastställa anskaffningskostnadenför äldre aktier föreslår kommittén ,särskilda hjälpregler för beräkning avingångsvärde på sådana aktier som vid övergången till de nya reglerna innehaftsminst . Med utgångspunkt från att reglerna skall börja föreslås i princip aii som ingångsvärde skall räknas 2/3av del belopp till vilket aktien skall tas upp vid förmögenhetsiaxeringeller - om aktien inie är föremål för notering pä börs eller liknande - heladetta belopp. För börsnoterade aktier innebär förslagel alltså att den skatlskyldigefår räkna 2/3 av värdet per 1975/76: 180 160 1975som anskaffningskostad, Samma regler som för aktier föreslås också gälla förandelar i aktiefonder och ekonomiska föreningar, Hjälpreglerna är avsedda attvara frivilliga. Den skatlskyldige får, om han så önskar, i stället ulgå frånden faktiska anskaffningskostnaden. Förslaget om ingångsvärdeför börsnoterade aktier har i allmänhel godtagits av remissinstanserna. Motförslaget i övrigi har däremot riktats vissa anmärkningar. a, har förelagsskatteberedningenansett att förslaget såvitt gäller aktier i fåmansbolag kan leda tillomotiverade skattelättnader samt att utredningssvårigheterna beträffande sådanaaktier inte är så slora alt en särskild hjälpregel behövs. Andraremissinstanser anser ä andra sidan att deklarationsvärdet på aktier i fåmansbolagär ett för lågl ingångsvärde. Föregendel fär jag anföra följande. Vad först beträffar aktier som noterats på börseller liknande kan en hjälpregel - även med den av mig förordade schablonregelnför beräkning av anskaffningskostnad - fylla ett praktiskl behov i de fall dåskattskyldig vid övergången till de nya reglerna innehaft aktierna i minsl femår. Jag anser att 2/3 av värdet vid utgången av är en lämplig nivä.Enligt min mening bör denna regel få tillämpas på andelar i aktiefonder oavsettom de är noterade eller inte. Såvitt avser inle noteradeaktier släller jag mig mer tveksam. Vanligen torde inte några mer betydandeutredningssvårigheter behöva befaras i dessa fall. Somföretagsskatteberedningen framhållit kan en hjälpregel i fåmans-bolagsfallenmedföra betydande skattelättnader vid jämförelse med en vinstberäkning somutgår frän den faktiska anskaffningskostnaden. Om man ä andra sidan inte införnågon hjälpregel för dessa fall, kan en övergång till de nya reglerna förbeskattning av realisationsvinst innebära en mycket t)eiydande skärpning iförhållande lill nuvarande regler. Av denna anledning anserjag mig böra förordaen hjälpregel även för aktier som inle är noterade på börs eller liknande ochsom vid övergången till de nya reglerna innehafts minsl . Med hänsyn bl.a. till all förmögenhetstaxering inte är avslutad när de nya reglernaförutsätts träda i kraft är det dock mindre lämpligt att ulgå från det förmögenhelsvärdesom skall tillämpas vid denna taxering. Jag anser att man i slällel bör ulgåfrän det förmögenhetsvärde som rätteligen skulle deklareras av fysisk personper . Vidare anserjag att hela detta värde är ett för höglingångsvärde. Jag föreslår all 2/3 av deklaralionsvärdet per nämnda dag skallfå användas som ingångsvärde för inte noterade aktier som vid övergången tillde nya reglerna innehafts . Motsvarande regler bör la tillämpaspå andelar i ekonomiska föreningar. Det är inte lämpligt all införa regler sommedger att särskild fastställelsetalan förs angående ingångsvärdet. Del rättavärdet får prövas när del behövs för beräkning av realisationsvinst. I regel lordeman därvid kunna ulgå frän det värde som faktiskt deklarerats vid 1975 årstaxering, om värdet godtagits vid taxeringen. Finns det särskild anledning attfrångå detta värde eller ägs aktierna av aktiebolag eller annan som inte varskattskyldig till förmögenhetsskatt, får man vid realisationsvinstberäk- 1975/76 180 161 ningen i efterhand pröva vilkel värde som en fysisk personrätteligen borde ha deklarerat per . De nu föreslagna hjälpreglerna är avsedda att varafrivilliga. Om skattskyldig väljer att beträffande viss äldre aktie tillämpa hjälpreglerna,belyder det att ingångsvärdet enligt dessa regler iräder i stället lör denfaktiska anskaffningskostnaden för aktien i fråga. Det är detta ingångsvärdesom skall ligga till grund för den genomsnittsberäkning av anskaffningskostnadsom skall göras, om den skatlskyldige även har andra äldre aktier av sammaslag. 7.4.2 Avyttring av organisationsaklier m. m. I 35 S 3 mom, KL har införts bestämmelser i syfte attförhindra all aktievinstbeskattningen hämmar strukturrationaliseringar inomnäringslivet. Beslämmelserna avser dels överföring av s, k, organisationsaklierinom en koncern, dels aktieöverlåtelser som har samband med en från allmän synpunktönskvärd strukturrationalisering. Realisationsvinst som uppkommer när ett koncernföretagöverlåter aktier eller andelar till ett annat förelag inom samma koncern ärunder vissa förutsättningar undantagen från skatteplikt. För skattefrihetkrävs att den överförda aktien eller andelen innehas som ett led i annan verksamhelinom koncernen än förvaltning av fastighel eller värdepapper och därmed likartadlös egendom (organisationsaklier). En förutsättning är också att moderföretagetinom koncernen är ell akiiebolag eller en ekonomisk förening.