prop · FZ03135 · 1975-12-31 00:00:00 — Utredningen kan godta all beslutsbefogenheter förs över i etappermen menar all det redan nu bör fallas beslut om att avgöranden i ärenden omskeppsvrak skall kunna träffas regionalt fr. o. m, en bestämd tidpunkt och allbeslutanderätten även i denna del bör flyttas över inom en rdativi näraframlid. Bl.a. riksanilk-varieämbeiet och statens historiska museer samldeceiiirallse-ringsuiredningen stöder förslaget alt ärenden om fornfynd inlebör decentraliseras bortsett från undersökning av fyndplats enligl 15! Motförslaget vänder sig i och Föreningen som menar all ärenden om fornfynd bör handläggas av länsslyrelsen. Förslagetall lokala ombud även i fortsättningen skall handläggaärenden om fornfynd fär ell uttryckligt stöd av som bl.a. finner all ombuden genom sina kontakter med ortsbefolkningen utgör enförmedlande länk till . I den män ombudens existens alltjämt ärbefogad föreslär i och fornminnes-och museiförening all ombuden lämpligen knyts lill länsslyrelsen. Någraremissinsianser är mera kritiska i fräga om de lokala ombuden. SACOISR anseralt ombuden inle fyller någon funktion, sedan den nya organisationen trätt ikraft. De författningsenliga uppgifter som åvilar ombuden bör enligt bl. a.SACO/SR föras över pä resp. länsmuseel. Siifielsen påpekar all ombudens uppgifter har övertagits av bl. Enligl stiftelsens mening bör kulturminnesvärdens lokala kontakteri stället kanaliseras via hembygdsföreningar, kulturnämnder ochbyggnadsnämnder. Föreningen anser att frägan omombudens ställning och uppgifter kräver ytteriigare överväganden och kanskeförsök alt förnya verksamheten. Beträffandekungörelsen om fornminnen anser bl. a. länsstyrelserna i och Kalmarlän, , Siiftelsen och Föreningen all även länsmuseel bör underrättas om beslut somlänsslyrelsen meddelar enligl lagen om fornminnen. Etttiotal remissinstanser, bl. a. de som tidigare redovisat en tveksam ellerkritisk inställning lill de lokala ombuden, föreslår all termen ombud i 3, 5och 6 §§ byts ut mot länsmuseel resp. /landsantikvarien. Endastell fätal remissinstanser uppehåller sig vid handläggningen av ärenden ombyggnadsminnesmärken enligl kungörelsen med föreskrifter rörande detoffentliga by ggnadsväsendel. Förslaget alt inle decentraliserariksantikvarieämbetets uppgifter biträds av Prop.1975/76:135 185 byggnadsstyrelsensom upplyser all styrelsen har beslutat om delegering av förvaltningsuppgiftertill de lokala byggnadsförvaltningarna i , , , Uppsalaoch . har därvid behållit handläggningen av frågorrörande vård och underhäll av byggnadsminnesmärken hos den centrala styrelsen.Anledningen är framför allt kravet på samordning av hithörande ärenden. Ävenriksaniikvarieämbeiet och statens /i/s/o/7sA:aw»sce/-delar arbetsgruppensuppfattning. En decentralisering skulle sålunda f. n. enligt verkets meningallvarligt försvåra samarbetet mellan kulturminnesvärdens olika organ ochslatens fastighetsförvaltande myndigheter. Enannan uppfattning företräds av länsstyrelserna i och Västmanlandslän saml fornminnes- och museiJÖrening. Länsslyrelsen iKristianstads län påpekar bl, a. alten decentralisering medför all den sakligtomotiverade skillnaden i handläggningen av de förtecknade statliga byggnadsminnesmärkenaoch de i enskild ägo befintliga byggnadsminnena bortfallen Arbetsgruppensförslag att inte fiyita över ärenden om kyrkobyggnader m, m, lill länsslyrelsenberörs av nära tjugo remissinsianser. Några ansluter sig till arbetsgruppensförslag. Flertalet av dem, bl, a. länsstyrelserna I , ,, och samt i fråga om nya kyrkobyggnaderlänsstyrelserna i och samt Föreningen , har emellertid en avvikande mening och förordar i huvudsakatt tar över uppgifter.Riksantikvarieämbetet och statens historiska museer är inle främmande förmöjligheten att decentralisera gransknings- och beslutsfunktionernalill . delar arbeisgruppens uppfattning altsamtalen mellan slalen och kan motivera all nuvarandelillsynssyslem för den kyrkliga byggnadsverksamheten bi-behålles t, v.Förutsättningen är därvid alt erhåller tillräckligaresurser för alt kunna fortsätta all vara lillsynsorgan. Förslagetall decentralisera beslutanderätt enligl lagen om byggnadsminnentillstyrks eller lämnas ulan erinran av samtliga remissinstanser med undanlagför ett hembygdsförbund, Beiräffandede skyddsföreskrifter som utfärdas vid byggnadsminnesförklaring avstyrkerStockholms kommun, några hembygdsförbund och Föreningen förslaget att föreskrifterna skall utfärdas i samråd medriksantikvarieämbetet, anser att förslaget medför en uppenbarrisk för all byggnadsminnesärendena alltjämt kommer att släpa efler. Bl, a.Föreningen finner all del bör vara en tillräckligvägledning för länsslyrelsen all ämbetet utfärdar råd och anvisningar. Denföreslagna centrala kontrollen över medelsförbrukningen vid tillämpningen av 5och 8 55) berörs av några remissinsianser bl.a, decentralise- 1975/76:135 186 ringsutredningensom finner all dess överväganden kan komma alt resultera i modeller fördecentralisering av ersäliningsbeslui vilka skulle kunna till-lämpas även inomkulturminnesvärden. Utredningen anser mot den bakgrunden all det längre fram,sedan det genom den praktiska tillämpningen har klarlagts hur endecentralisering av ärenden om byggnadsminne påverkar verksamhetens utveckling,kan finnas underiag för en omprövning av arbetsgruppens ställningstagande närdet gäller ersättningsfrågor inom kulturminnesvärden. Deföreslagna bestämmelserna i kungörelsen om byggnadsminnen angåendelänsstyrelsens samråd med föranleder erinringar från bl.a. och kommuner, , /SR och någrahembygdsförbund som anser alt skyldigheten till samråd bör begränsas tillbeslut som kan föranleda ersättningsskyldighet. Även föreslär en begränsning, bör samrådetbegränsais lill beslut som kan föranleda ersättningsskyldighet eller annalbeslut av vikt. Arbetsgruppenföreslår inle någon bestämmelse av innebörd att skall inhämtayttrande av /landsantikvarien i ärende om byggnadsminnesförklaring,tiotal remissinsianser bl, a, länsstyrelserna i , Alvsborgs ochÖrebro län, , SACOISR, några hembygdsförbund och FöreningenSveriges landsantikvarier föreslår emellertid alt en sådan bestämmelse införs i1 5. I flera remissvar motiveras detta tillägg med all kännedomen om länetsbyggnadskultur finns hos länsmuseel. Stockholmskommun framhåller alt arbeisgruppens förslag innebär alt stadsmuseumallt framgent måste fungera som expertorgan när det gäller kulturminnesvärdsfrågorinom kommunen. Av denna anledning bör den tidigare bestämmelsen om all hörasladsanlikvarien behållas i den nya kungörelsen. Länsstyrelsernai och .Kalmar län anser beträffande 7 § all även börunderrättas om beslut varigenom länsslyrelsen har avgjort ärende ombyggnadsminne. Förslagetalt riksaniikvarieämbeiet skall behålla sina uppgifter enligl b e-gravningskungörelsen biträds av byråchefen vidriksanllkyarieämbelet och stålens historiska museer som i ett särskilt yttrandeframhåller bl, a. all sä länge del kyrkliga ansvaret förbegravningsplalsfrå-gorna inle är upphävt, kommer en deceniralisering lilllänsslyrelsen att innebära relativt stora komplikationer med hänsyn till bl.a. att slifts- och länsgränser inle sammanfaller. Iövrigi kommenteras förslaget av ell femtonlal remissinstanser, däriblandriksantikvarieämbetet och statens historiska museer, statens planverk, fleralänsstyrelser och hembygdslörbund samt Föreningen ,vilka i motsats till arbetsgruppen förordar att uppgifterförs över pä länsslyrelsen. Riksantikvarieämbetetoch statens historiska museer understryker bl. Prop.1975/76:135 187 detinte föreligger bärande principiella skäl för all behålla den centrala ärendeberedningen.Statens planverk finner alt anläggning eller utvidgning av kyrkogärd främstaren fräga om markanvändning och därmed av väsentligt intresse för den fysiskaplaneringen. föreslår all ärendena enligl begravningskungörelsenflyttas över på länsslyrelsen som bör åläggas alt meddela riksantikvarieämbetetoch planverket sitt beslut. Det torde få ankomma pä planverket och/ellerriksantikvarieämbetet att utfärda tillämpningsanvisningar till kungörelsen. iÖstergötlands län anser alt dessa frågor normalt sett utgör en integrerad delav den kommunala planering som sker i nära samråd med och somvinner laga kraft genom fastställelse. Som motiv för endecentralisering anför bl, a. länsstyrelserna i , ochVästmanlands län att redan nu är inkopplad genom skyldighetenför att höra länsslyrelsen, som i sin tur skall höraolika regionala och kommunala instanser. i anserall tyngdpunkten i nuvarande prövning av förslagen lillbegravningsplatser m, m, ligger i den utredning gör somremissorgan till ämbetet. Om länsslyrelsen nu tillförs sakkunnig personal inomkulturminnesvården försvagas enligl mening ytteriigare motivenför att förlägga den slutliga prövningen i dessa frågor lill ämbetet. Riksantikvarieämbetetoch statens historiska museer, i och Föreningen ansluter sig lill arbetsgruppens förslag att riksantikvarieämbeteiskall behälla ärenden enligt kungörelsen angående vården av vissa kyrkliga inventarier. RRVär av annan uppfattning än arbetsgruppen och finner att ärenden om kyrkligainventarier bör ligga pä länsslyrelsen. anser att handläggningen bör ankomma pä länsslyrelsen i det fallbesluten rörande kyrkobyggnader skulle komma att föras över till länsslyrelsen. Vadgäller k u ngö re I se n angående förbud mol utförsel från riket av vissa äldrekulturföremål instämmer//As-antikvarieämbeiei och statens historiska museersamt i förslaget all pågående utredning av statens kulturrådmåste avvaktas. Att riksantikvarieämbetettillerkänns besvärsräll mol beslut som länsslyrelsen meddelar enligt lagen omfornminnen och lagen om byggnadsminnen får ett uttryckligt stöd av bl, a,och slatens historiska museer, statens planverk,länsstyrelserna I och saml några kommuner.Länsslyrelsen i förutsätter alt del upprättas sä godaunderhandskontakter mellan och attbesvärsräiien endast sällan skall behöva tillgripas. I Östergötlandslän anser att besvärsrätten borde vara inskränkt till större och principielltviktiga frågor. vill dock inte motsätta sig att den obegränsadebesvärsrätten tillämpas under en övergångstid i 1975/76:135 188 avsiktalt klariägga i vilka ärendetyper den är motiverad. LänsstyrelsenI kan däremot inte tillstyrka förslaget. Den angivnabesvärsrätten skulle enligt länsslyrelsen innebära all ärenden på kulturminnesvårdensområde behandlas pä annal sätt än ärenden på flertalet andra sakområden, Örebroläns landsting anser att inte bör fä föra lalan motbeslut som har tagils i lekmannastyrelse. 1975/76:135 189 Kulturrådetanvänder begreppet kulturförmedling för aktiviteter som syftar lill altintressera fier människor för kulturell verksamhet. Meddenna definition omfattar kulturförmedling dels organisatoriska åtgärder föralt göra olika former av kulturell verksamhet fysiskt tillgänglig, delsåtgärder som syftar lill all stimulera människor till alt aktivt delta i dennaverksamhet och all ulveckla egen akliviiei. Denkullurförmedlande verksamheten har utvecklats starkt ochbedrivs i olika former av många organ. Statliga och kommunalamyndigheter och institutioner engagerar sig i allt högre utsträckning ikullurförmedling. Särskilt viktig är den verksamhet som bedrivs i skolan, bådei fråga om schemabunden undervisning och när det gäller speciella aktiviteter,t, ex, skolteateroch skolkonserter. Folkbildningsorganisationerna har, liksomde lokalhällande resp, fackliga organisationerna, genom sin verksamhetbidragit till all föra ut kulturutbudet till mänga människor, Konslfrämjandeloch Skådebanan arbetar med att söka upp nya publikgrupper genom sinaarbelsplatsombud. Centrumbildningarna och de fria grupperna har i hög gradinriktat sig pä uppsökande verksamhet. Genomden kraftiga ökningen av den kullurförmedlande verksamheten har allt störregrupper kunnat få del av kulturutbudet. Mänga slår emellertid fortfarandeutanför denna möjlighet, vilket särskilt gäller låginkomsttagare och människormed kort utbildning. För all kunna nå dessa gmpper behöver enligt kulturrådetden uppsökande verksamheten stimuleras. anser att denna uppsökandeverksamhet lämpligast bör äga rum i människornas närmiljö i bostadsområden, påarbelsplalser och vid värdinsli-lutioner. Vidare underiättas kontakten omkulturförmedlaren har förankring i den miljö där han verkar och är förtrogen medmottagarnas problem och intressen. Föreningslivet bör därför enligt kulturrådetäven fortsättningsvis engageras för att bl.a. förbättra kulturinstitutionernaspublikkontaki. Kulturrådetframhåller att kulturförmedlarens uppgifter inte bara är en fråga om utbud ochkonsumtion. De pedagogiska och aktiverande inslagen är mycket viktiga. Enviktig del i kullurförmedlarens arbete är därför all initiera samtal kring deolika kulturella aktiviteterna och att få människor all själva uttrycka sig ochförmedla sina upplevelser lill andra, 1 anslutning härtill framhållerkulturrådet att den pedagogiska sidan av kulturförmedlingen inte bör varabegränsad till att skapa intresse för den erkända kulturen och dess yttringar.Kulturförmedling bör kunna ges en vidare och mer offensiv innebörd, Kuliurrådetför vidare ett resonemang kring vilka kulturarbetare som bör betraktas somkullurförmedlare. Kulturrådetkonstaterar all i st a t ens kulturråds uppgifter ingår bl. a. alt ägnauppmärksamhet åt frågoma om differentierad verk- 1975/76:135 190 samhet,utformad med hänsyn till olika gruppers behov och med tonvikt pä de friaskapande aktiviteternas roll. Vidare fördelar rådet eller har tillsyn övernågra av de bidrag som går lill kullurförmedlande verksamhet. Kulturrådetföreslär att ges i uppdrag alt utarbeta en handbok somsammanfattar kulturförmedlingens organisatoriska och administrativaförhållanden och som ger upplysningarom utbildningsmöjligheter, kontaktvägaroch bidragsformer. Kulturrådetföreslår vidare all en statlig fond för stipendier lill kulturförmedlareinrättas. Stipendierna skall enligt kunna utgå tillkullurförmedlare som huvudsakligen arbetar pä fritid ulan ersättning ochfrämst då till sådana som lokalt arbetar praktiskt inom kulturiivet. Medlenbör inte vara låsta till något speciellt ändamål, ulan bör kunna användas fört, ex, resestipendier eller som erkänsla och stimulans för personer som underlängre tid gjort betydande insatser på kulturområdet. Enutveckling av kullurförmedrmgen föruisätler också nya utbildningsmöjligheter.Kulturrådet redogör för sin syn pä behovet av förändringar inom såvälgrundutbildning som inom vidareutbildning och fortbildning för yrkesutövare medkullurförmedlande uppgifter. Någonenhetlig, längre utbildning av kulturförmedlare bör inte inrättas. Däremot bördel finnas utbildning som ger allmän orientering och kunskap omkulturförmedlingens villkor. Därmed avses utbildning som ger yrkesutövare avolika slag förberedelse för att ägna sig ål kullurförmedling som en gren av sinyrkesutövning. Vikten av att de kullurförmedlande uppgiftema naturiigtintegreras i yrkesrollen i stort måste beaktas. Vid utformningen avutbildningen bör man vidare förutsätla all de yrkesutövare man vänder sig tillhar solida erfarenheter eller en gedigen utbildning inom huvudområdet för sinyrkesuiövning. En konsinärs verksamhet som kulturförmedlare grundas på hansspeciella insikter i den konstart han företräder, bibliotekariens insatser påhans kännedom om bibliotekens funktion och kullurförmedlande arbete pä enfritidsgård pä kunskaper inom del sociala fältet. Denutbildning av delta slag som finns ges vid vissa folkhögskolor och börenligl mening även i fortsättningen vara föriagd till folkhögskola.Kulturrådet förutsätter all tillräckliga anslag ges till folkhögskolornasarbete på detta område och alt folkhögskoleutredningen lar upp utbildningen avkullurförmedlare i sitt fortsatta arbete. Kulturrådetanser vidare all varje grundutbildning lill yrken som kan ha mer betydandeinslag av kulturförmedling bör innehålla moment som förbereder också för dennagren av yrkesuiövning eller åtminstone genom tillval eller på annat sätt germöjlighet all inhämta sådana moment. Kul-turförmedlingen bör exempelvisuppmärksammas inom journalistutbildning och andra utbildningar inommassmediesektorn, inom vissa lärarutbildningar och utbildning för den socialasektorn saml inom biblioiekarieuibild-ningen. 1975/76:135 191 Behovetav kurser för fortbildning och vidareutbildning med sikte på kulturförmedlingär mycket slorl och dessutom oenhetligt. anser alt behovetlämpligen bör tillgodoses genom kortare kurser som kan fylla flera funktionersamtidigt och som kan samla deltagare från olika yrkesområden . Bådei vidareutbildning och i andra former av återkommande utbildning är delvärdefullt all dellagare rekryieras frän olika yrkesgrupper. Delta bör ävengälla kurser för konstnärer på kulturförmedlingens område. Sådana kurser bör inleföriäggas lill institutioner för högre konstnäriig utbildning även omgrundutbildning inom kullurförmedling förekommer där. I stället bör deföriäggas till folkhögskolon Vidsidan av allmänt orienterande utbildning inom kullurförmedling bör det anordnaskurser för att förbereda för sådant arbete inom speciella områden.Kulturinstitutioner eller myndigheter bör enligl tillsammans medandra intressenter, t. ex. konstnärsorganisationerna, anordna kurser inom sinaområden. Centrumbildningarna bör fä resurser för att anordna utbildning inomkulturförmedlingens område, i första hand genom anslag för anställning avkonsulenter. De som arbetar med kullurförmedling inom studieförbunden, t. ex.funktionärer eller frivilligt verksamma, bör kunna beredas utbildning genomstudieförbundens försorg. Till en del kan sådan utbildning få stöd inom ramenför de ökade resursema för studieförbundens centrala verksamhet. särskiltstatlig stöd bör övervägas för utbildning av kullurförmedlare med i huvudsak organisatoriskafunktioner inom såväl studieförbund som andra organisationer och folkrörelser. Statenskulturråd, som har i uppdrag att se över formerna för stöd lill folkparkernaoch Folkets hus, bör i del sammanhanget också överväga frågan om statsbidrag förutbildning inom kulturförmedlingsområdet vid FHR/FPC-skolan. Om statsbidraginförs bör delta förenas med skyldighet alt i utbildningen ta emot deltagarefrån organisationer som inle själva kan eller önskar ordna utbildning förkulturförmedlare med organisatoriska uppgifter I den utbildning förförtroendevalda m. fl. som bedrivs av kommunförbunden börenligt kulturrådetkulturpoliliska frågor och kulturförmedling ägnas ökad uppmärksamhet. Del ärangeläget att kommunerna genom stipendier till deltagarna om möjligt stöderverksamheten. Kulturrådetdiskuterar innehållet i kulturförmedlarutbildningen och anser att den förutomämnen säsom kultursociologi, socialpsykologi, kulturpedagogik, vuxenpedagogikoch informalionsmetodik även bör innehålla praktisk träning i skapandeverksamhet och ge kunskaper i pedagogiska metoder för skapande verksamhet medkonstnäriiga uttrycksmedel. Auskultation bör ingå i utbildningen. Kulturrådetsallmänna uttalande all ökade insatser av kullurförmedlande slag bör göras föratt kulturutbudet skall bli tillgängligt för ett större anlal 1975/76:135 192 människoroch för att stimulera till aktivt engagemang i den kulturella verksamhetenstöds av ett tjugoial instanser, däribland statskonioret. , Folkparkernas ceniralorganisalion, LO. /SR ochKRO. LOanser all behovet av särskilda insatser för den stora gruppen vuxna sommissgynnats utbildningsmässigt och kulturellt motiverar att kulturförmedlingenges en central plats i kulturpolitiken. För detta krävs fortsatt analys ochkonkreta initiativ. LO föreslär att en FÖVUX-verksamhet startas påkulturområdet. Svenska museilöieningen,Konstnärscentivm och KRO är i varierande grad kritiska lill kulturtädetsdefinition av begreppet kullurförmedling och resonemangen kring detia. Statenskulturråd ansluter sig till de mål för kulturförmedlingen som utredningenpresenterat och finner det vara motiverat all använda en vid definition avbegreppet. Detta leder dock till svårigheter all dra slutsatser på detpraktiska planet. föreslår att kullurförmedling karaktäriserassom en verksamhet med syfte att nä och påverka människor med en kulturaktivitetoch påpekar alt kullurförmedling ingår i all kulturverksamhet som vänder sigtill publik. Mestkritiska är och Svenska museilöieningen som anför att deninnebörd som begreppet kulturförmedling getts i framställning ärmissvisande eftersom den ger associationer till passivitet och koncentrerarproblemet lill kontakten mellan den kulturella aktiviteten och den slutligamottagaren, I stället för kullurförmedling txirdet internationellt vedertagnabegreppet animation användas. Detta begrepp uttrycker att det är fräga om enkontinuerlig introduktion av ny kunskap, en ständig förnyelse avkommunikationsmedlen saml att en ständig kreativitet skall stimulera deenskilda mottagarna. Som animatörer mäste därför räknas fler grupper avkulturarbetare än de som kuliurrådet har berört. anseratt förslag främst innebär att kontakten mellan redan etableradeorganisationer förbättias. Mot bakgrund av utvecklingen mot ett ökatfrämlingsskap mellan folkrörelsernas elitskikt och medlemmarna måstekuliurinstilulionerna söka alternativa vägar till moitagargmpperna. Nationalmuseetoch pekar på metoden alt uppsöka arbetsplatserna medsmå utställningar som ell effektivt sätt att få till stånd möten mellanoriginalkonslverken och mottagarna. betonar också vikten avutvecklingsarbete för alt bryta ned de psykologiska barriärer som förekommerinför kvalitetskonsien och anser att amatörismen därvid kan spela en positivroll, Rikskonserierutsätter begreppet kullurförmedling för en liknande kritik och framhåller attproblemet med hur man skall kunna få kontakt med mottagarna och utröna derasintressen bör uppmärksammas i högre grad. har enligl Rikskonserterförbigått de grupper som står utanför föreningslivet och de som är ekonomisktmissgynnade. Prop.1975/76:135 193 läggaspå kuliurförmedlingens anknytning lill arbetsplatser och de möjligheter somorganisationer av Skådebanans typ har. Rikskonserter framhåller också altartisten är myckel viktig för kulturförmedlingen och förordar en utökning avbåde artistutbildningen och den kullurförmedlande utbildningen. Atten fortsatt analys och ell utvecklingsarbeie bör komma lill stånd rörandekuliurförmedlingens uppgifter och former framhålls av , ,och LO. Kulturrådetsbetoning av alt den kullurförmedlande verksamheten förankras i människornasnärmiljöer understryks av SÖ, kommun, , , , KRO och Föreningen . Fölkhögskoleuiredningenbetonar den roll som folkhögskolan spelar inom kulturförmedlingen genom attmotta kultumtbud frän olika inslilulioner och genom egna arrangemang därskolans elever medverkar. Fölkhögskoleuiredningen konstaterar attfolkhögskolan i ökad utsträckning påtar sig ansvar för kulturförmedlingen ochförordar att yrkesverksamma konstnärer engageras inom folkhögskolan. Ettsamarbete mellan dem och vuxenul-bildare kan bidra till att lösa depedagogisk-melodiska problem som återstår inom kulturförmedlingens område. Konstnäiscentrumoch KRO understryker konstföreningarnas betydelse i den kullurförmedlandeverksamhet som riktar sig lill människorna i deras vardagsmiljö och framhålleratt resurser måste skapas för konstföreningarnas verksamhet. RiksförbundetSveriges amaiörorkestrar anför all amalörorganisationernas belydelse förkulturförmedlingen är mycket stor och all den kan ökas ytterligare. Det finnsbehov av en utbyggd kurs- och konferensverksamhet för ledare inomamatörorkesteromrädet. Förbundet är berett att medverka i en sådan verksamhet. Vadgäller statens kulturråds uppgifter i fråga om kullurförmedling anserstatskonioret att rådet bör utvärdera försök med utbyggd kullurförmedling ochdärvid särskilt svara föi' information om organisatoriska och administrativaförhållanden, utbildningsmöjligheter, kontaktvägar och bidragsformer. Slatenskulturråd anser att del i rådets uppgifter bör ingå att svara för en fördjupadanalys av kuliurförmedlingens former och villkor och nämner möjligheten atttillsätta en särskild arbetsgrupp för ändamålet.