prop · FZ03209 · 1975-12-31 00:00:00 — Det tredje slycketslutligen avser samhällets minoritetspolilik och föreskriveratt etniska,religiösa och språkliga minoriteters rätt tilleget kullur-och samfundsliv börfrämjas. Jag delar utredningens uppfaltning alt vissasärskilt vikliga principer för samhällsverksamhetens inriktning bör komma tilluttryck i grundlag genom en paragraf av målsättningskaraktär. Jag har redan iden allmänna motiveringen redovisat vissa av mina slåndpunktstaganden i frågaom dennas utformning. Det framgår sålunda av vad jag har uttalat i avsnitt 14,8all Jag ställer mig positiv till tanken att de s, k, sociala rättigheternakommer lill uttryck i denna men att Jag har funnit avgörande skäl tala mot attmålsättningsparagrafen byggs ut med uttalanden om den s. k. föräldrarätten ochom närings- och yrkesfrihel, Mina ställningstaganden i de nu angivna hänseendenaöverensstämmer med vad uiredningen har föreslagit. Jag anser också i övrigt attutredningen i huvudsak hargett målsättningsparagrafen ett lämpligt avgränsatinnehåll. Som framgår av avsnitt 14,2 anser Jag emellertid att den föreslagnabestämmelsen om allas likhet inför lagen bör utgå och att den målsättningbeträffande lagstiftarens verksamhet som kan ligga i denna föreskrift i slällelbör komma till uttryck genom uttalanden om alla människors lika värde, omrespekt för den enskildes värdighet saml om individens välfärd i olikahänseenden som mål för den offentliga verksamheten. Vad gäller stadgandets disposition och språkligautformning förordar Jag vissa avvikelser från vad utredningen har föreslagii.Den här föreslagna paragrafen inleds med ett allmänt ultalande om förhållandetmellan den offentliga maktutövningen och den enskilda individen enligt vilketden offentliga maklen skall utövas med respekt för alla människors lika värdeoch för den enskilda människans frihet och värdighet. Härefter följer bestämmelser om de grundläggandemålen för den offentliga verksamheten. Dessa anges i andra styckei som denenskildes personliga, ekonomiska och kulturella välfärd. Den sociala välfärdenniimns inte särskill med hänsyn lill all den närmare innebörden av denföreslagna bestämmelsen anges genom en föreskrift i slyckeis andra mening attdel särskilt skall åligga det allmänna au irygga rätten till arbete, bosiad ochulbildning saml all verka för social omsorg och irygghel och för en godlevnadsmiljö. Med social omsorg avses här delsamma som i utredningens Prop.1975/76:209 138 förslagbetecknas med uttrycket social vård och omvårdnad. Tredje stycket inleds med en föreskrift alt delallmänna skall verka för alt demokratins idéer blir vägledande inom samhälletsalla områden. Denna bestämmelse torde tydligare än motsvarande föreskrift iulredningens förslag slå fast alt del är en central uppgift för samhälletsorgan att befästa och utvidga demokratin i alla sammanhang och på alla nivåer isamhället, 1 samma styckei åierfinns vidare målsättningssiadganden som åläggerdet allmänna alt tillförsäkra män och kvinnor lika rältigheter samt alt värnaden enskildes privatliv och familjeliv. Paragrafen avslulas liksom i ulredningens förslagmed ell särskill stycke om minoriteternas kultur- och samfundsliv. Förslaget idenna del överensstämmer i allt väsentligt med utredningens och innebär attetniska, språkliga och religiösa minoriteters möjligheter all behålla ochulveckla ell eget kultur- och samfundsliv bör främjas. Del bör framhållas attordel kultur i delta sammanhang skall ges en vidsträckt lolkning. Delinnefattar sålunda bl, a, den renskötsel soni är ell centralt inslag i samernastraditionella levnadssätt. Denna paragraf motsvarar nuvarande 8 ij, Iöverensslämmelse med vad uiredningen har föreslagit innebärdepartementsförslaget alt det särskilda förbudet mol särbehandling på grund avpersonliga förhållanden utgår ur grundlagsiexten. Att härmed inte avses någonändring i .sak framgår av den allmänna motiveringen (avsnitt 14,2), 1 Ibrslagel har vidare beaklals underremissbehandlingen framförda önskemål att bestämmelsen skall utformas så uttryckligen anger alt den där fastslagna grundsatsen om normmässighet imyndigheternas verksamhet skall gälla också för privalrättsliga subjekt närdessa fullgör förvaltningsuppgifter med stöd av beslut enligl 11 kap, 6 t;tredje slycket RF, Den föreslagna avfattningen av bestämmelsen innebär all denockså gäller för regeringen när denna uppträder som högsla myndighet iförvaltningsorganisationen, Grundläggande fri- och rättigheter 1 della kapitel har liksom i ulredningens förslagsamlats alla de rättsligt bindande bestämmelser som rör fri- och rättigheterna.Delta innebär all vissa föreskrifter som åierfinns i 8 och II kap,RF har överförts hit. Kapitlet skiljer sig till sin uppläggning endastobetydligt från vad utredningen har föreslagit. Den kanske mest påtagligaskillnaden är att kapitlet saknar motsvarighet lill del inledande sladgande somåterfinns i ulredningens förslag och som elär har till huvudfunktion altange att reglerna i 1975/76:209 139 kapitletsinledande avsnitt gäller endasl mot del allmänna saml all markera en ytterstagräns för det skyddade området genom all beteckna de rättigheter som avses inyssnämnda avsnitt som grundläggande för fri åsiktsbildning och för personligfrihel och säkerhet. Som har framhållits av ett par remissinsianser fårman en bättre uppfallning om regleringens innebörd om varje enskild räiiighelsgiliigheis-område anges särskill i varje paragraf för sig,Deparlemenisförslagel innebär av denna anledning alt den begränsning av enrättighets lillämpningsområde som ligger i att den gäller endasl gentemot detallmänna normall kommer lill direkt uttryck i den paragraf där rättigheten ifråga beskrivs. Utredningen har genom all beteckna vissarättigheter som grundläggande för fri åsiktsbildning och för personlig frihetoch säkerhel velat klargöra bl, a, att yttranden som saknar varje samband medden fria åsiktsbildningen i samhället inte omfattas av grundlagensyltrandefrihetsbegrepp. Som exempel nämns att sådana föreskrifter somstraffstadgandena om bedrägeri och svindleri inle är alt belrakla sombegränsningar av den i RF fäslslagna yttrandefriheten. Som ett parremissinsianser har framhållil ligger det emellertid i sakens natur altgrundlagsskyddet fören viss rättighet inle sträcker sig längre än vad somföljer av det syfte som från demokratisk synpunkl bär upp rättigheten i fråga.En särskild rambestämmelse av det slag som utredningen har föreslagit fyllerdärför inte någon självständig funktion i rätlighelsregleringen. Härtill kommeralt det torde vara befogal att i likhei med en remissinsians hävda all den avutredningen föreslagna bestämmelsen i vissa fall antyder gränser som är snävareän vad som kan vara rimligt. Det kan i detta sammanhang erinras om att denpositiva föreningsfriheten innefattar en frihet att bilda föreningar för rentekonomiskt syfte. Också i fråga om rällen till ersättning vid expropriation ochannat liknande förfogande ter sig den av utredningen föreslagna ramregelnmindre adekvat. Det här föreslagna fri- och rältighetskapilletskiljer sig vidare i viss ulslräckning från motsvarande kapitel i ulredningensförslag i fråga om dis-posilionen. Kapitlet inleds med beskrivningar av depositiva och negativa opinionsfriheterna (1-3 tjtj). Härefter följer reglernaom de "kroppsliga" och därmed besläktade fri- och rättigheterna:skydd mol dödsstraff kroppsstraff och tortyr elc, (4 och 5 tjtj), skydd molannal kroppsligt ingrepp saml mot kroppsvisitation, husrannsakan och intrång iförtrolig meddelelse (6 tj), skydd mol landsförvisning och berövande avmedborgarskap (7 tj) samt skydd mot frihetsberövande och andra begränsningar avrörelsefriheten (8 tj). Som en naturiig komplettering av de senast nämndabestämmelserna följer sedan föreskriften om rätt till domstolsprövning avfrihetsberövande (9 tj). Denna föreskrift utgör inledningen tillkapitlets reglerom särskilda rätts-säkerhetsgarantier och följs av förbuden molretroaktiva straffdomar (10 tj) och mot tillfälliga domstolar m, m, (11 tjförsta styckei). Ifrågavarande avsnitt avslutas mot regeln omdomsiolsoffenilighei (II tj andra slycket). Härefterföljer de besiiimnielser som reglerar inskränkningsmöjligheicrna Prop.1975/76:209 , 140 (12-14vjij). Förbuden mot ras- och könsdiskriminering kan ses både som självständigarältighelsregler och som begränsningsramar och de följer av denna anledning ochdärför att de avser också civilrättslig normgivning här liksom i utredningensförslag närmast efter de grundläggande begränsningsreglerna (15 och 16 ijtj).Härefter finner man reglerna om rätten till fackliga stridsåtgärder (17 §), omrätt till ersättning vid expropriation m, m, (18 §) och om upphovsrätt (19 S)vilka samtliga gäller också i förhållandet enskilda emellan. Kapitlet avslutasliksom hos utredningen med en särskild utlänningsparagraf (20 tj). Av den allmänna motiveringen framgår all huvuddelenav kapitlets rältighelsregler endast avser förhållandet mellan den enskildeoch del allmänna, Departemenlsförslaget överensstämmer i detta hänseende heltmed utredningens förslag. Som utredningen påpekar avses med uttrycket det allmännaförsl och främsl del allmännas verkställande organ: domstolar, andra myndigheteroch ibland också privaträttsligt organiserade subjekl (jfr 11 kap, 6 tj tredje.stycket RF). Regleringen i 1-8 SS, 10 tj och 11 tj andra stycket vänder sigdirekt lill de:ssa organ och innebär - sammantagen med regleringen i övrigtoch den lagprövningsräli som har nämnts i det föregående (avsnitt 14.1) - allde inle fär göra andra ingrepp i de beskrivna fri- och rättigheterna än sådanasom är tillåtna genom föreskrifter som står i överensstämmelse medbeslämmelserna i 12-14 tJS- Skyddel avser sådana åtgärder från det allmännassida som åsyftas i 8 kap. 3 tj. Som exempel pä ingrepp som omfattas avskyddsregleringen kan nämnas utdömande av siraff, användande av straffprocessuellatvångsmedel och utövande av faktiskt tvång. Begränsningen av rättighetsskyddel lill att gällaendasl i förhållande till del allmänna belyder som utredningen framhåller intebara all regleringen riktar sig endast till offentiiga organ utan också allvissa ingrepp som företas av sådana organ och som i förstone kan lyckasinnebära räiligheisinskränk-ningar faller uianför del föreslagna regelsyslemel.Som exempel på della nämner uiredningen polisens ålgärd att avbryta ettpolitiskt eller religiöst möte som äger rum i en samlingslokal som inte harblivit vederbörligen upplåten för ändamålei. Som ett annat exempel anförs endomstols dom på skadestånd för förtal eller för brolt mot en avtaladtystnadsplikt. Det är i dessa fall fråga om ingrepp mot enskilda från detallmännas sida, men ingreppen grundar sig-genom förmedling bl, a, av straff-ochprocessrätlsliga regler - på en civUrättslig relation mellan enskilda personer.Den eventuella räiiighetskränkning som i situationer av nu beskrivet slagdrabbar mötesdeltagarna etc, får därför betraktas som en fråga som gällerförhållandet enskilda emellan och därmed ligger utanför del föreslagnaregelsystemet, I den mån polisen i det lörsta av de nämnda exemplen skulletillgripa frihetsberövanden eller ingrepp i någons kroppsliga integritet blirdäreniol RF:s rättighelsreglering tillämplig i dessa hänseenden. kapitlet intagna rätlighelsregleringen innehåller i belydande om- 1975/76:209 141 fattningdirektiv för normgivningen. I motsvarande mån kommer uttrycket det allmänna attavse de normgivande organen, i första hand , när dessa organ beslutarsådana föreskrifter som avses i 8 kap. 3 tj. I likhet med vad som är fallet iutredningens förslag avser uttrycket däremot inte som stiftare avcivillag. Att som vissa remissinstanser har förordat utvidga regleringen tillatt gälla för också när denna uppträder i senast nämnda egenskapskulle, som framgår av framställningen i det föregående (avsnitten 3 och 14.1),fä svåröverskådliga och svårbemästrade konsekvenser, särskill påförmögenhetsrättens område. Reglerna i kapitlet avser i första hand fysiskapersoner. Det fär emellertid anses ligga i sakens natur att de gäller också förjuridiska personer i de fall när detta framstår som naturiigt, t. ex. i frågaom kravet på ersättning vid expropriation etc. I denna paragraf anges de positivaopinionsfriheterna. Den motsvaras i gällande rätt av I tj 1-6 och 4 tj försiameningen. Vad gäller de allmänna övervägandena bakom paragrafens innehåll ochutformningen av de där iniagna rättigheisbeskrivningarna kan hänvisas tillframställningen i avsnill 14.3. Förstastycket Ynra nde frihet en Det yltrandefrihetsbegrepp som kommer till utirycki punkt I överensstämmer liksom det nuvarande i princip med motsvarandebegrepp i TF. Detta innebär att åtskilliga slags yttranden definitionsmässigtfaller utanför grundlagsskyddet och därmed kan bli föremål för ingripanden utansärskilt grundlagsstöd. Utredningen erinrar i sammanhanget om alt t, ex, sådanavilseledande uppgifier som faller under bedrägeri kapitel inteomfattas av TF:s skydd. Den påpekar all yttranden i lal eller skrift i självaverkei mer eller mindre nödvändigtvis ingår som ett led i gärningen vid ettstort antal brotl ulan all man för den skull kan lala om begränsningar avyttrandefriheten. Som exempel på detta nämns de brolt där vilseledande ellerhot utgören av brollsförulsällningarna. vidare anstiftan till broll, vissa fallav medhjälp till brotl saml stämpling till brott. Som utredningen framhållerkan del mesla av denna kriminalisering uppenbariigen inte anses utgöra någonbegränsning av yttrandefriheten i RF:s mening. Jagdelar utredningens uppfattning att ett lämpligt säll all belysa innebörden avRF:s yttrandefrihetsbegrepp i nu diskuterat hänseende äratt ange exempel påsirafföeslämmelser som inte ulgör begränsningar av den yttrandefrihet som RFskyddar. Hit får anses höra bl, a, följande beslämmelser Prop.1975/76:209 142 i i : olaga tvång (4 kap, 4 tj), olaga hot (4 kap, 5 tj),ofredande (4 kap, 7 tj), förvanskande av familjeställning (7 kap, 3 tj),störande av förrättning eller av allmän sammankomst (16 kap, 4 tj), olagadiskriminering (16 kap, 9 tj), förargelseväckande beteende(l6 kap, 16 tj), hotmol tjänsteman (17 kap, 1 tj), förgripelse mot tjänsteman (17 kap, 2 tj),bestickning (17 kap, 7 tj), otillbörligt verkande vid röstning och tagande avotillbörlig förmån vid röstning (17 kap, 8 §), övergrepp i rättssak (17 kap, 10ij), föregivande av allmän ställning och föregivande av slällning som advokat(17 kap, 15 tj), brott mot medborgeriig frihet (18 kap, 5 tj), trolöshet elleregenmäktighel vid förhandling med främmande makt (19 kap, 3 och 4 tjij)myndighetsmissbruk och vårdslös myndighetsutövning (20 kap, 1 tj), muibrolt(20 kap, 2 tj) och folkrätisbrott (22 kap, 11 tj). Som delvis framgår redan av vad som har ullalats idet föregående omfattas inle heller yttranden som utgör led i bedrägeri,utpressning eller andra för-mögenhetsbrott av RF:s yttrandefrihetsbegrepp, 1 fråga om strafföeslämmelsen om förargelseväckandebeteende vill Jag i likhet med utredningen understryka alt denna inte kan lolkasså all den kommer alt fungera som en yttrandefrihetsbegränsning. Den är medandra ord inte lillämplig på yitranden enbart på grund av dessas innehåll. Samordningen mellan RF:s och TF:syltrandefrihetsbegrepp har betydelse också i ell annat hänseende än det som nuhar berörts. Av bestämmelsen i I kap, 2 ij TF om förbud för myndighet och annatallmänt organ att på grund av skrifts innehåll hindra bl, a, dennas spridningbland allmänheten anses motsättningsvis framgå alt lill skyddför tryckfriheten inte hindrar vissa ordningsföreskrifter rörande spridningenav tryckta skrifter under förutsätining alt sådana beslämmelser inle görskillnad mellan skrifter på grund av deras innehåll. av nuavsett slag ställer vanliglvis upp krav på tillstånd för vissa sätt att spridameddelanden. Som exempel kan nämnas föreskrifter om skyltar i byggnads-,naturvårds- och vägförfattningar och om affischering i kommunala ordningsstadgar.Motsvarande begränsning av skyddet bör uppenbariigen gälla också i fråga om deni RF avsedda yttrandefriheten. Enligt utredningen får en sådan begränsninganses ligga i själva yttrandefrihetsbegreppel så som detta definieras iförevarande bestämmelse och den föreslår därför inte någon särskild föreskrift iämnet. För egen del anser Jag emellertid altordningsföreskrifternas slällning i förhållande till den grundlagsskyddadeyttrandefriheten bör komma till uttryck i RF:s text. Med hänsyn till del närasamband som råder mellan yttrandefriheten och informationsfrihelen bör en sådanbeslämmelse om ordningsföreskrifter gälla även för sistnämnda frihet. Enbestämmelse av nu avsett slag kan lämpligen placeras i den paragraf somreglerar möjligheterna att begränsa yttrande- och informationsfriheterna ochJag förordar därför att del som ett sista siycke i 13 tj tas in en bestämmelseenligl vilken meddelande av föreskrifter som utan avseende på yttrandetsinnehåll när- Prop.1975/76:209 143 marereglerar vissl sätt sprida eller mottaga yttranden inte skall anses sombegränsning av yttrandefriheten och informationsfriheten. Jag återkommer tillden närmare innebörden av den föreslagna bestämmelsen i specialmotiveringentill 13 tj. Informationsfriheten innefattar frihet alt mottaoch alt aktivt inhämia information. Härvid fär dock självfallet inte användasmetoder som i andra sammanhang är förbjudna, t, ex, inbrott. Som harframhållits i den allmänna motiveringen innefattar den här föreslagna bestämmelsen,i motsats lill motsvarande regel i utredningens förslag, inle den i TFreglerade rätten all ta del av allmänna handlingar, innebär altbestämmelsen om informationsfrihet inte i någol fall medför skyldighet fördelallmänna all lämna informaiion. Jag vill i sammanhanget erinra om au regeringennyligen har föreslagit att den del av informationsfriheten som avser frihel attanskaffa uppgifier för offentliggörande i tryckt eller därmed jämställd skriftskall beredas ett särskilt skydd inom ramen Vör TF:s regelsystem (prop, 1975/76:204), Den föreslagna bestämmelsen om mötesfrihet avserliksom motsvarande föreskrift i utredningens förslag också enskilda möten. Detbör framhållas att detta förhållande inle påverkar det allmännas möjligheterall göra husrannsakan o, d. Sådana ingrepp fär ses uleslulande som ingrepp ide enskilda individernas , kroppsliga integritet etc. Som närmare har utvecklats i den allmännamoiiveringen innebär den här föreslagna definitionen av mötesfriheten en vissutvidgning av det skyddade områdei i förhållande till ulredningens förslag.Denna utvidgning har främsl skett genom att sammankomster för framförande avkonsinäriigt verk generelll omfattas av skyddet. Härigenom har detta kommit auavse också sådana teater- och biografföreställningar, konserter,recilationsaftnar etc, som inte kan uppfattas som medier för opinionsyttring.Bestämningen "konsinärlig" bör i delta sainmanhang uppfattas sombeteckning på vissa formerav yitranden, inte i försia hand som ellkvalileiskrav. Om ändamålei med en sammankomst är framförande av ett verk somtill sin typ kan hänföras till någon konstnäriig uttrycksform - t, ex, film,musik eller ett verk avsetl för scenisk framslällning - bör sammankomsiennormalt anses omfattad av RF:s skydd för mötesfriheten, även om det framfördaverkets konstnäriiga värde i ett visst fall inte skulle vara särskillframträdande. Grundlagsskydd föreligger däremoi inle om det framstår som heltfrämmande för vanligl språkbruk att i något hänseende tala om framförande avkonsinäriigt verk. Prop.1975/76:209 144 Utredningen framhåller att det i vissa fall kanvara svårt att ange när ett visst ingrepp utgören begränsningav mötes-ellerdemonstrationsfriheten och när det i stället skall anses vara riktat endast moten enskild mötesdeltagares eller demonstrants fysiska frihet. Dengrundläggande regeln bör här vara att ett ingrepp mot en person föranlettenbari av att denne deltar i ett möte eller en demonstration skall betraktassom riktat också mot mötet resp, demonstrationen och därmed som ett ingrepp imötes- resp, demonstrationsfriheten. Som uiredningen har funnit bör man meddenna utgångspunkt inte uppfatta lagen om tillfälligt omhändertagande(1973:558) som en begränsning av mötes- och demonstrationsfriheterna. Inteheller straflbestämmelser om upplopp (16 kap, 1 ij), ohörsamhetmot ordningsmakten (16 kap, 3 tj) och väpnat hot mol laglig ordning (18 kap, 3t;) torde kunna uppfattas som begränsningar av dessa friheter. Det bör framhållas att reglerna ommötesfriheten till följd av den principiella anknytningen till yttrande- ochinformationsfriheterna inle omfattar t, ex, idrottstävlingar. Som framgår av den allmänna motiveringen innebärden här föreslagna utformningen av föreningsfriheten inte någon förändring avrådande rättsläge. Det framgår emellertid tydligare än alt skyddelomfatiar också andra privalrättsliga sammanslutningar än föreningar i gängsemening. För bestämmelsens tillämplighet krävs t, ex, inte att en sammanslutningskall vara juridisk person. Det bör påpekas all föreningsfriheten får ansesinnefatta inte bara frihel alt bilda sammanslutningar ulan också frihet altverka gemensamt inom ramen för en sammanslutning. Den här föreslagna definitionen avreligionsfrihelen skiljer sig i viss ulsträckning från vad utredningen harföreslagit. Som framgårav den allmänna moiiveringen avses emellertid inte någonändring i sak. Som utredningen påpekar förutsätter den föreslagnaregleringen av religionsfriheten att del i 5 tj religionsfrihetslagen(1951:680) intagna klosterförbudet upphävs. Den här föreslagna regleringen av de positiva opinionsfriheternainnebär att tryckfriheten i huvudsak betraktas som en del av den i RF beskrivnayttrandefriheten och i övrigt - såvitt gäller skyddel för den som anskaffaruppgifter för offentliggörande i tryckt eller därmed jämställd skrift - som 1975/76:209 145 ettinslag i informationsfrihelen. Den i TF fastslagna rätten alt ta del avallmänna handlingar ses däremot som en självständig rättighet ulan anknytninglill RF. Den i andra slycket intagna hänvisningen till haravfallals under beaktande härav. Den rältighetsreglering som föreslås innebärinte någon förändring i fråga om förhållandel mellan RF:s och TF:s regelsystem.Med tryckfrihet förstås sålunda också i fortsättningen endast den del avyttrande- och informationsfriheterna som regleras direkl i TF, För sådanayttranden i tryckt skrift som inte omfattas av reglerna där gäller i ställetbestämmelserna i , Som exempel på yttranden av detta slag kan anföras de i 1kap, 9 § 1 TF nämnda kommersiella annonserna för marknadsföring av alkoholhaltigadrycker eller tobaksvaror samt sådant offentliggörande av vissa slag avkreditupplysningar som avses i samma paragrafs punkt 2, 1 denna paragraf behandlas samtliga de fri- ochrättigheter som kan betecknas som negativa opinionsfriheter med undantag avförbudet mot åsiktsregistrering. De här intagna föreskrifterna överensstämmeri allt väsentligt med bestämmelserna i 3 tj första och andra styckena iutredningens förslag. Innebörden av det åskådningsbegrepp som förekommeri bestämmelserna om de negativa ytirande- och föreningsfriheterna har närmarediskulerals i den allmänna motiveringen. Räckvidden av skyddel förifrågavarande friheter har här fält en klarare avgränsning än i utredningensförslag genom alt grundlagsiexten uttryckligen anger alt endast åskådning ipolitiskt, religiöst, kulturellt eller annant sådani hänseende åsyftas. Del bör påpekas att besiämmelsen om den negativayttrandefriheten bl, a, innebär att reglerna om vittnesplikten ifortsättningen inte i något fall medför skyldighet för ett vittne att lämnauppgifier om sin uppfallning i t, ex, politiska eller religiösa frågor.Bestämmelsen utgör däremot inte någol hinder mol regler som innebär all någonför att komma i åtnjutande av en särskill förmånlig behandling, t, ex, att fåfullgöra vapenfri Ijänst eller helt befrias från värnplikt, måsle lämna vissauppgifier om sin inställning t, ex, i religiöst hänseende.