prop · FY0348 · 1975-12-31 00:00:00 — a. att det inte kan vara rimUgt att ägare av jordbruksfastighet skalllämna särskild rörelsebilaga för utdelningen och särskUd självdeklaration omdelägande fastighet är belägen i annan kommun än samfäUigheten. Länsstyrelseni ifrågasätter om principen om avdragsrätt resp.skattskyldighet för utdelning anses böra tillämpas huruvida inte mottagarenbör beskattas för utdelningen i förvärvskällan kapital. Fleraremissinstanser framhåller behovet av fondering för marksamfälligheterna ochanser att regler bör införas härom antingen genom att marksamfållighetema fårmöjlighet att använda skogskonto eller på annat sätt. Bland dessaremissinstanser är , Samfundet för fastighetsvärdering ochSveriges häradsallmänningsförbund. Förbundet anför bl. a. att i reglementenaföreskrivs att allmänningamas skogsmark med därå växande skog skall skötasefter hushåUningsplan så att tillfredsställande ekonomiskt utbyte och, såvittmöjligt, i huvudsak jämn avkastning erhålls. För att tillgodose kraven på jämnavkastning borde någon form av möjlighet att avsätta till skogskonto övervägas. Någraremissinstanser, bl. a. skogshögskolan, och Orsabesparingsskog framhåller behovet av en övergångstid och övergångsbestämmelserom det föreslagna systemet införs. Skogshögskolan anför att en skärpning avskattesatsen kan leda tUl att det blir mer lönsamt för delägarna att erhåUadirekta utdelningar än att göra avsättningar till vägfonder eller liknande.Detta kan leda tUl behov av anpassningsåtgärder . yrkar att, om det nya systemet införs, de föreslagnalagändringarna inte genomförs utan att en tillräckligövergångstid medges med klara direktiv beträffande övergångsbestämmelser ochhur anpassning tUl de nya förhållandena skall utfomias. I detta sammanhang börockså överses allmänningamas möj- lighetertill avsättningar till investeringsfond, hur man skall förfara med vissapensionsstiftelser m. m. Även besparingsskog anhåller om en betydandeövergångstid så att förhållandena hmner anpassas till de nya lagbestämmelsema. Flertaletremissinstanser tiUstyrker eller lämnar utan erinran förslaget om beskattnmgav andra marksamfälligheter än allmänningarna och allmäimingsskogaraa.Yttrandena har i första hand avsett beskattningen av gemensamhetsskogar. Ihuvudsak positiva tUl förslaget beträffande dessa samfälligheter är bl. a.lantbruksstyrelsen, domänverket, skogshögskolan, iGävleborgs län och Samfundet för fastighetsvärdering. a. att gemensamhetsskog visat sig vara en lämplig form för att tillrimliga kostnader åstadkomma effektiv samverkan inom områden med starkägosplittring i skogsmark. Styrelsen delar uppfattningen att det knappast finnsskäl att behålla den skUlnad i skattehänseende, som föreligger mellan å enasidan gemensamhetsskog och å andra sidan enskilt skogsbruk och skogsbmk i frivUligsamverkan. Man bör helt aUmänt eftersträva skatteregler, som ärnäringspolitiskt neutrala. Självfallet måste det värdefulla institut iskogsmarkens strukturrationalisering som gemensamhetsskog utgör även framdelesstödjas på annat sätt. Det kan inte bortses från att hittUlsvarandebeskattningsregler i vissa inkomstlägen haft en gynnsam inverkan påbenägenheten att ingå som delägare i gemensamhetsskog. Man har i högreinkomstlägen kunnat finna fördelar i att beskatta skogsinkomst hos gemensamhetsskogensåsom juridisk person. För personer med inkomster av storleksordningen 20 000kr. och mindre torde gemensamhetsskog däremot inte ha inneburit några skattemässigafördelar, snarare tvärtom. Den nu föreslagna beskattningen innebär för dennagrupp en förbättring, som i värde står i omvänt förhållande till inkomsten. Detfinns anledning att räkna med att mer än hälften av delägama i befintliga gemensamhetsskogarär att hänföra tUl denna grupp. Beskattningsregler som är oberoende avföretagsform har den obestridliga fördelen att företagsform kan väljas utaninblandning av individuella skattemässiga bedömningar. I stället kan valet skeuteslutande från rent företagsekonomiska aspekter. Lantbruksstyrelsen är därförinte främmande för att den föreslagna beskattningsformen i många fall snarareunderlättar än motverkar bildandet av gemensamhetsskogar. Ävenskogsvårdsstyrelsen i anför att enligt nuvarande bestämmelser,höga inkomsttagare ur skattesynpunkt sett gynnats av att ingå i gemensamhetsskogmedan låga inkomsttagare missgynnats. Förslaget blir enligt styrelsens menmgför den enskilde delägaren neutralt skattemässigt sett under fömtsättning attvinsten från gemensamhetsskogarna delas ut tiU delägama. Den enskUdeskogsägaren skulle av detskälet vare sig gynnas eller missgynnas av att ingå i en gemensamhetsskog.Detta kan då leda till att större inkomsttagare finner föga intresse förbildandet av gemensamhetsskog. Man riskerar således att hindren för bildandetökar. Eftersom bildandet av gemensamhetsskogar gått mycket trögt,torde enligt skogsvårdsslyrelsen de angivna skatteskalen inte anses särskUtvägande för att a-wisa förslaget. Åtskilliga andraremissinstanser förklarar att de inte motsätter sig förslaget. Detta gäller bl.a, statens lantmäteriverk, , i ochskogsvårdsstyrelsen i . a, att dethar ansetts lämpligt att bUda gemensamhetsskog dels i arronderihgsförbättrandesyfte och dels i storleks-förbättrande syfte. Bildande av gemensamhetsskog gerframför allt ekonomiska fördelar. Bl, a. kan de kostnadsmässiga fördelarna medmodem skogsbruksteknik tUlgodogöras. Planeringen av driften kan göras pålängre sikt vilket bidrar till tryggare anställnings- och sysselsätti-iings-förhållanden,Gemensamhetsskogen har bedömts vara av värde inte enbart ur skogspol itisksynpunkt utan också ur regionaipolitisk, genom att stora skogsmarksarealer someljest inte skulle utnyttjats effektivt kommer under ordnad förvaltning så attderas kapacitet ur sysselsättnings-och råvaruförsörjningssynpunkt tas tillvara. Mot bakgmnd härav och av erfarenheten att markägarnas ställningstagandetill skilda strukturrationaliseringsåtgärder mycket starkt påverkas avbeskattningskonsekvenserna anser lantmäteriverket det vara mycket väsentligtatt beskattningen utformas så att den inte motverkar utan underlättar bildandetav gemensamhetsskogar. hade av inkomsttagarna inomjordbruk med binäringar en inkomst understigande . För denna relativtstora grupp torde de föreslagna beskattningsreglerna innebära en viss lindringav beskattningen. Skillnaden i marginalskattesatsen kan beräknas till 45procentenheter eUer av skattebeloppet. För inkomsttagare med högre taxeradinkomst än ca . innebär förslaget en skatteskärpning jämfört mednuvarande förhållanden. Genom att beskattningen enligt det föreliggandeförslaget främst skall ske hos delägarna och då olika delägare har olika beskatt-nmgssitualionkan man vänta sig att de i högre grad än tidigare kommer att ha olika åsikterom hur samfäUigheten skall brukas och hur avkastningen skall disponeras.Förslaget kan därför antas medföra att beslutsprocessen i gemensamhetsskogarnaförsvåras. Totalt sett bedömer verket att möjUghetema att bilda gemensamhetsskogförsämras om förslaget genomförs. Förslaget är emellertid enligt verketneutralt i den bemärkelsen att det medför i stort sett samma beskattning varesig inkomsten kommer från enskilt bedrivet skogsbmk eller från gemensamhetsskog,och verket vUl därför inte motsätta sig att det genomförs. NegativatiU förslaget är företagsskatteberedningen och Lantbrukarnas skattedelegation.Företagsskatteberedningen tiUstyrker dock förslaget om Lantbmkets skaltedelegation framhåller bl, a. att förslagetför delägare med högre inkomster än , liksom för det fall samfäUighetenredovisar egen vinst medför skatteskärpning. På grund härav kan det antas att konfliktsituationerkommer att uppstå vid förvaltningen av gemensamhetsskogarna och att det blirsvårare att få med fastighetsägare vid bUdande av nya sådana samfälligheter.Beskattningen kan med andra ord anses vara neutral f. n. men blir konkurrerandeom förslaget genomförs. Fleraremissinstanser har liksom i fråga om häradsallmänningarna och ällmänningsskogarnauttalat sig om behovet av fonderings-möjligheter m. m. för gemensamhetsskogarna.Enligt bl. a. lantbruksstyrelsen, statens lantmäteriverk, ochSamfundet för fastighetsvärdering bör gemensamhetsskog få göra fonderingar förframtida behov. Lantbruksstyrelsen anför bl. a. att utdelning enligt förslagetvid delägarförvaltning skall beskattas i förvärvskällan inkomst av jordbmksfastighethos den mottagande fysiska personen. Därigenom öppnas möjligheter att utnyttjasystemet med skogskonto. Mottagaren torde på så sätt i viss utsträckning kunnamoderera de skattemässiga konsekvenserna. a, bör de vid beskattning av jordbruksrörelsetillåtna avdragen av skUda slag kunna optimalt balanseras mot inkomsterna. genom juridisk person skulle däremot utdelningen beskattas i för\'ärvskällaninkomst av rörelse, varvid skogskonto inte skulle kunna utnyttjas, Gemensamhetsskogär en samverkansform för enskilt skogsbmk under svåra strukturförhållanden.Utdelning från gemensamhetsskog utgör oftast en mindre del av den delägandefastighetens totala skogsinkomst, Lantbmksstyrelsen finner därför ingenanledning tUl skilda beskattnmgsregler för inkomst från gemensamhetsskog ochför inkomst från det enskilda skogsbmket. Oberoende av förvaltningsform börsålunda inkomst från gemensamhetsskog hos delägarna beskattas i förvärvskällaninkomst av jordbruksfastighet. Verket anför vidare att kostnader för planteringoch andra skogsvårdande åtgärder sällan uppkommer under som mtäktemafrån skogsuttag skall beskattas. Många av gemensamhetsskogarna är dessutom såsmå att uttagen måste göras med stora tidsintervall. Det måste därför oftainträffa att kostnader av nämnda slag liksom också löpande förvaltnmgskostnaderinte motsvaras av intäkter under samma beskattningsår. Avdragsmöjligheternakan då inte alls eller endast delvis utnyttjas. Dessutom kan i sådanasituationer utdebitering behöva göras hos delägama. Dessa har visserligen vissaavdragsmöjligheter i sma rörelser men systemet är osmidigt. För sådana framtidautgifter bör gemensamhetsskog såsom juridisk person ges samma möjligheter som skogsägandefysisk person att utnyttja skogskontosystemet, alternativt på annat sättfondera obeskattade medel för framtida utgifter. I annat fall framtvingasutdelningar av enbart skattetekniska skäl som senare måste föras tUlbaka genomutdebiteringar bland delägarna. framför liknande synpunkteroch enligt verkets bestämda uppfattning bör fondering av obeskattade medel hossamfäUighet bli möjlig. En enkel lösning synes en utvidgning avskogskontoreglerna vara. En fördel med denna lösning är att både delägarna ochde som har att svara för förvaltningen av gemensamhetsskog kan fömtsättas varaväl förtrogna med dessa regler. Ett annat problem som enligt verket böruppmärksammas hänger samman med beskattningen vid utdelning av fonderade, beskattademedel. När en gemensamhetsskog bUdas, kan man som mål-sättnuig ha att den skallutökas, när tillfälle erbjuds, och att en viss del av intäkterna skallfonderas. Om dessa medel, som fömtsätts bli beskattade hos samfäUigheten, avnågon anledning inte förbrukas helt för avsett ändamål, kan det bli aktuelltatt dela ut dem. Enligt förslaget uppkommer därvid i principdubbelbeskattning. Också detta problem löses med en utvidgning av skogskontoreglerna.Lantmäteriverket anser vidare att utdelning från gemensamhetsskog bör tas upphos fastighetsägaren i förvärvskäUan jordbruksfastighet. Skälen härför ärlikartade dem som lantbruksstyrelsen angett för sitt ståndpunktstagande ifrågan. 9.7Inkomstbeskattning av övriga samfälligheter Tillförslaget om beskattningen av jaktvårdsområdena är bl. a. domänverket ochnaturvårdsverket i princip positiva. anser att frågornaom beskattning av jaktvårdsområde bör avgöras först sedan resultatet avjaktvårdsutredningens (Jo 1968: 31) överväganden föreligger. Jägareförbundetanför vidare i huvudsak att förbundet anser det tveksamt om uttaxerade avgifterför jakträttsbevis o. d. skall rubriceras som intäkter för jaktvårdsområdet.Vad gäller de medel, som uttaxeras och inbetalas tUl delägarfond, ärföreskrivet, att de skall utdelas till delägarna i proportion till deras andelav jaktvårdsområdets markareal. Dessa medel bör därför tas upp som intäktalternativt förmögenhet i markägarens deklaration. Med den lagstiftning, somnu gäUer för jaktvårdsområde, faller inte dessa in under lagen om samfälligheter.Bildande av jaktvårdsområde innebär inte att jakträtten där hör tiUfastigheterna gemensamt. Även anser att lagstiftning efterjaktmarksutredningens förslag bör avvaktas, innan nya skatteregler förjaktvårdsområden lämnas. Lantbrukarnasskattedelegation avstyrker förslaget bl. a. med hänsyn tUl de problem som kanuppkomma vid beskattningen av jaktvårdsområdesförening. Förslagetom beskattnmg av fiskevårdsområden tUlstyrks av domänverket, övrigaremissinstanser som uttalat sig särskUt om förslaget är ,Lantbrukarnas skattedelegation och fiskevatten- ägareförbund.Dessa är negativa till förslaget. Fiskevattenägareförbun-det anför bl. a. attexisterande fiskevårdsföreningar enligt LFS tvingas att ombUdas tillfiskevårdsområden eller fiskesamfälUgheter. Detta måste ske under enövergångsperiod t. o. m. , då de nya bestämmelserna enligt LFSträder i kraft. Vidare tillsattes en utredning med uppgiftatt se över fiskelagstiftningen. Såväl fiskevårdsområden som fiskesamfälUgheterhar enligt LFS status av juridisk person och kommer enligt förslaget attbeskattas som sådan. Förbundet vUl i detta sammanhang understryka fiskevårdsområdenasoch fiskesamfälligheternas ideeUa karaktär i sin verksamhet för bättrefiskevård, anläggning av tillfartsvägar, bryggor och parkeringsplatser,tillhandahållande av båtar m. m. Fiskevårdsområdens och fiskesamfälligheternasinkomster på försäljning av fiskekort investeras i sådana anläggningar. Medtanke på de stora kostnaderna för sådana anläggningar måste flera årsinkomster ofta ackumuleras till det tillfälle investeringar görs. Möjlighet attfondera inkomstmedel för senare investeringar i form av fiskinplantering ochanläggningar av olika slag bör tillskapas. Förbundet anser att en ytterligareanalys av förhållandena är nödvändig och avstyrker förslaget såsom en alltförsvag underbyggnad för kommande lagstiftning på området. Förbundet föreslår attfrågan hänskjuts till exempelvis företagsskatteberedningen för ytterligareutredning. a. i och HSB tillstyrker eller lämnar utan erinran förslaget i promemorian att delägarnaskall vara skattskyldiga för sina andelar i samfäUighet som inte förvaUasenligt häradsallmänningslagen och allmänningsskogslagen. För de sistnämndasförmögenhet föreslås den förvaltande juridiska personen f. n. varaskattskyldig. i anför i fråga om andra samfäUigheterän häradsallmänningar och allmänningsskogar bl. a. att om delägarfastighetemauteslutande eller så gott som uteslutande är schablonbeskattade villor eller omanläggningen utgörs av väg eller dike eller har ett ringa ekonomiskt värde,beaktas värdet av samfäUigheten vid åsättande av taxeringsvärde på delägarfastighetema.Så sker även i övrigt vid delägarförvaltning. Ägarna av dessa fasligheterkommer sålunda att bli skattskyldiga till statlig förmögenhetsskatt även försin del i samfäUigheten. Motsatt förhållande råder då, frånsett ovannämndaschablon-villor m. fl., samfäUigheten förvaltas av juridisk person. SamfäUighetenblir i sådant fall taxeringsenhet och åsätts särskilt taxeringsvärde. Undersådana omständigheter skulle följdriktigt den juridiska personen påförastaxering för statlig förmögenhetsskatt. I promemorian menar man emellertid,att flera skäl talar för att samfäUigheten, även om den förvaltas av juridiskperson, bör beskattas hos delägarna. Som skäl uppges önskemålet att skapa en urförmögenhetshänseende enhetlig behandling av samfälligheterna. Som andra skälför att samfäUigheten skall anses ingå i delägarnas förmögenhet kan nämnas, attden sakrättsligt är så starkt knuten till varje delägarfastighet att den iregel saknar självständigt värde. Den kan således inte avyttras, om intesamtidigt delägarfastigheten avyttras. Det synes därför naturligt att deningår i delägarnas förmögenhet. Länsstyrelseni anser att delägarna bör vara skattskyldiga vidförmögenhetsbeskattningen även då det gäller häradsaUmänningar och allmänningsskogar.Länsstyrelsen anser att en skattskyldighet för dessa med hänsyn till vad somföreslagits beträffande beskattningen av utdelning inte kan ansestillfredsställande. Den som äger rätt uppbära avkastningen av viss förmögenhetoch som inkomstbeskattas härför är som regel också skattskyldig för värdet avden förmögenhet som lämnat avkastningen. Några bärande skäl att här tillskapaen undantagsregel synes inte föreligga. Kammarrätten i SundsvaU anser att gemensamhetsskogarnai fråga om förmögenhetsbeskattningen bör behandlas på samma sätt somföreslagits för häradsallmänningarna och ällmänningsskogarna. Motförslaget om skattskyldighet vid förmögenhetsbeskattningen uttalar sig bl. a.kammarrätterna i och SundsvaU, länsstyrelserna i länoch företagsskatteberedningen. Företagsskatteberedningen anser altskattskyldigheten bör ligga hos juridisk person som förvaltar samfäUighet.Kammarrätten i och i län förordar attsådan juridisk person som föreslagits vara skattskyldig vid inkomsttaxeringenäven bör vara skattskyldig till statlig förmögenhetsskatt. Kammarrätten iSundsvall godtar att förmögenhetsbeskattningen läggs på delägama, då delägarfastighetemaär schablonbeskattade villor. Kammarrätten finner det mera tveksamt om sammagrunder med fog kan göras gällande beträffande förmögenhetsbeskattningen då samfäUighetenär anknuten till andra typer av delägar-fastigheter än schablonbeskattadevillor och är förvaltad av juridisk person. 9.9Deklarationer och kontrolluppgifter för samfälligheter m. m. AtskUligaremissinstanser framhåller de praktiska och administrativa svårigheter som kanuppkomma vid den utökade beskattning av delägama och den deklarations- ochuppgiftsskyldighet som föreslagits i promemorian. Denna uppfattning framförs avbl, a. länsstyrelserna i , och län,i . Lantbrukarnas skattedelegation, Orsabesparingsskog. Samfundetför fastighetsvärdering och besparingsskog. iStockholms län anför bl. a, att, eftersom delägarfastighetema i gemensamhetsanläggningarmestadels är många, innebär förslaget en lösning som är praktiskt ohanterligsärskilt i betraktande av att samfälligheter av denna typ i regel har svagadministration och kan befaras inle gå i land med den underrättelseskyldighetsom föreskrivs i förslaget. A andra sidan lär det enligt förhåUasig så att det är mera sällan som det förekommer några inkomster i denna typ avsamfälligheter, varför förslaget i reaUteten inte behöver medföra så storapraktiska olägenheter. i anser att praktiska synpunkterhar beaktats i förslaget i den mån det varit möjligt. pekar påatt juridisk person som förvaltar samfäUighet föreslås skola lämna uppgift tUlvarje delägare om dels "utdelning, ränta och annan intäkt från samfäUigheten",dels i vad mån delägarens bidrag till samfäUigheten utgör för honom avdragsgillkostnad. Det torde enligt i viss utsträckning innebära mycket slorasvårigheter för den juridiska personen att bedöma i vad mån delägarens bidragutgör avdragsgill kostnad för honom. Härvid uppkommer bl. a. frågan huruvidaman skall ange debiterat bidrag för visst kalenderår för delägare somredovisar enligt bokföringsmässiga grunder, eller om man för sådan delägareskall uppge det kontant betalda bidraget, om i fråga om annanfastighet delägarfastigheten, m. m. är s. k. schablonfastighet resp, hyres-, jordbmks-eller rörelsefastighet. i finner deolägenheter ur skatteadministrativ synpunkt, som är förenade med denföreslagna lösningen vara så stora att för sin del Ifrågasätterom inte gällande regler innebärande att avdrag för utdelning frånallmänning inte medges resp, att skattefrihet för mottagare åtnjuts börbibehållas. Samfundet för fastighetsvärdering anför att förslaget för marksamfällighetersom förvaltas av juridisk person och för delägama i sådana samfäUigheter intemedför några förenklingar, snarare tvärtom. För sam-fälUghetsförvaltningen ökararbetet med uppgiflslämnandet till delägarna, som i sin tur får flerauppgifter att redovisa i sina deklarationer. Även häradsallmänningsförbundframhåller de betydande administrativa svårigheter som förslaget medför.Älvdalens besparingsskog anger som skäl för dessa svårigheter delägarantalet,variation i delaktighetens storlek och delägarnas bostadsort (en stor del avdelägarna är bosatta utanför kommun). Delaktigheten är baserad på en fördelningsgmndfrån storskiftet och inte på aktuella nyttjanderättsbe-hov. Förhållandet blirmed all sannolikhet detsamma för s. k. bysam-fälUgheter gemensamma förskifteslaget. Bysamfälligheterna har f. n. ofta en mycket enkel administration,som sannolikt måste förstärkas om förslaget genomförs. besparingsskoganför att betydande administrativa svårigheter kommer att uppstå, främstberoende på att en 1975: 48 122 såstor del av utdelningen används för väghållnuig och genom att väghållningsskyldighetenför de olika fastlghetema inte är fastställd. Sådana svårigheter kommer ocksåatt finnas på gmnd av det stora antalet delägare, de många utsocknes boende delägamaoch de oskiftade dödsbonas stora antal. Lantbrukarnasskattedelegation anför att de föreslagna bestämmelserna för juridisk personsuppgiftsskyldighet är avsedda för sådana samfälligheter som är skattskyldiga.Emellertid förekommer inte sällan att juridisk person förvaltar samfäUighetmen att samfäUigheten inte är skattskyldig, eftersom den inte utgörs avtaxeringsenhet. I dessa fall skall delägarna beskattas för verksamheten, varförde uppgifter som erfordras för delägarnas beskattning är av annat slag än desom avses när samfäUigheten är skattskyldig. Bestämmelserna omuppgiftsskyldighet måste därför enligt delegationen ändras så att de täcker deolika situationerna. Götahovrätt ifrågasätter huruvida inte TL bör kompletteras med ansvarsbestämmelserför underlåtenhet att fullgöra nu ifrågavarande uppgiftsskyldighet.Länsstyrelsen i län framför en liknande uppfattning. Länsstyrelsenanför att frågan om vilket ansvar som uppkommer för uppgiftslämnare resp.delägare aktualiseras, om det görs en större felbedömning. Delägaren kan hamycket svårt att själv bilda sig en uppfattning om fördelningen. Det kan knappastbegäras att han skall gå igenom samfällighetens handlingar, och det kan rent avifrågasättas huruvida han har ovillkorlig rätt att ta del av dessa. Åtskilligaremissinstanser anser att uppgiftsskyldighet till taxeringsmyndigheterna börinföras. Detta gäller bl. a. länsstyrelserna i , ochNorrbottens län. i län framhåller att i promemorian inteföreslagits skyldighet för den juridiska personen att lämnabeskattningsmyndighet vare sig kontrolluppgift eller upplysningar av annat slagtill ledning för delägarens beskattning bortsett från uppgifter till ledningvid förmögenhetsbeskattningen. Vid en jämförelse med handelsbolag som även äruppgiftsskyldiga gentemot taxeringsmyndigheterna föreligger den skillnaden attuppgiftsskyldigheten för samfälligheter vanligen kommer att omfatta ettförhållandevis större antal delägare och därtiU blir mera komplicerad medhänsyn till den delägande fastighetens speciella förhållanden och samfällighetensverksamhetsinriktning (extem eller intern). Oaktat man har anledning anta attuppgiftsskyldigheten för många samfälligheter blir ganska enkel att fuUgöra ochatt det för den enskilde delägaren i många samfälligheter kommer att röra sigom små belopp, finner Ukväl anledning förmoda att just uppgiftsskyldighetenär den del av det föreslagna systemet som kommer att vålla de största svårighetemavid genomförande av förslaget. De föreslagna stadgandena i TL synes börakompletteras och det bör därjämte uppdras åt RSV att lämna detaljföreskrifter. Prop.1975: 48 123 9.10.1Anslutningsavgifter, anläggningsbidrag m. m. Flertaletremissinstanser lämnar den i promemorian föreslagna avdragsrätten föranslutningsavgifter m. m. utan erinran. Fördet förordade förslaget uttalar sig bl.