prop · FY0348 · 1975-12-31 00:00:00 — Enligt dessa skallgemensamhetsanläggnings värde delas på delägarfasligheter-na, om minst omkring90 % av dem utgörs av schablonbeskattade villor. Sådan fördelning skall enligtanvisningarna också göras av värdet på marksamfälligheter ochgemensamhetsanläggningar av ringa ekonomiskt värde i följande fall. "MarksamfälUghetoch gemensamhetsanläggning som efter en summarisk bedömning avfastighetstaxeringsnämnden beräknas ha ett värde understigande skallinte utgöra särskild taxeringsenhet även om samfäUigheten eller anläggningenförvaltas av juridisk person. UtgörsamfäUighet eller gemensamhetsanläggning särskild laxerings-enhet, skallsamfällighetsföreningen antecknas såsom ägare." I denya reglerna i KL till allmänna fastighetstaxering anges uttryckligenatt värde av andelar skall påverka de delägande fastigheternas värde i de fallsamfäUigheten inte utgör en särskild taxeringsenhet. Både då det gällerjordbruksfastighet och annan fastighet Skall man vid bestämmande avbyggnadsvärdet beakta värde av andel i samfäUighet i vad andelen avser byggnad(andra stycket av anvisningspunkt 2 d resp, tredje stycket av anvisningspunkt 3b till 10 § KL). Värdet av andel i samfäUighet skall i den mån andelen inteutgörs av andel i byggnad räknas in i värde av särskilda tillgångar påjordbruksfastighet (punkt 2 e av anvisningarna tUl 10 §), Vid taxering av annanfastighet skall värde av andel i samfäUighet i vad den avser mark och markanläggningbeaktas vid bestämmandet av markvärdet (andra stycket av anvisningspunkt 3 atUl 10 §). RSVhar utfärdat värderingstekniska anvisningar då det gäller samfälligheterna, Ivad de gäller allmänna frågor sägs däri bl. a. följande: 1975: 48 52 "EnmarksamfälUghet kan erUigt grundläggande taxeringsregler i 7 § KL hänföras tillantingen jordbruksfastighet eller annan fastighet. EnmarksamfälUghet omfattar alltid ett bestämt markområde. Då marksamfällighetenskall redovisas som särskild taxeringsenhet skall markens areal alltid angesoch registreras. MarksamfälUghetkan täckas helt eUer delvis av gemensamhetsanläggning. Uppgår värdet av varoch en av dessa samfälligheter till skall båda utgöra särskUdataxeringsenheter. Normalt saknar marksamfälligheten värde om den helt täcks avanläggningen. Den skall då såvida det inte finns byggnader tUl ett värde av20 inte utgöra särskild taxeringsenhet. Delsamma gäller t. ex. ommarksamfälligheten belastas av servitut tiU förmån för icke delägande fastigheteUer delvis täcks av gemensamhetsanläggning så att marksamfällighetensåterstående värde inklusive eventuella byggnaders värde understiger 20 000kr." Markarealkan aldrig komma i fråga för gemensamhetsanläggning och skall sålunda interegistreras. Den taxeringsenhet vara anläggningen är belägen skall däremotredovisa arealen av den mark som disponeras av anläggnuigen. Markvärdeskall i princip aUtid redovisas för gemensamhetsanlägg-ningen. Detta härflyterav rätten att disponera markutrynmiet på den taxeringsenhet där anläggningen ärbelägen. Täcker anläggnmgen hela denna taxeringsenhet saknar marken på dennavärde och markvärdet redovisas för denna taxeringsenhet med 0. Markvärde förgemensamhetsanläggning kan vidare avse värde av anläggningen, på eller ovanmark, under förutsättning att den inte skall redovisas som byggnad. Medgemensamhetsanläggning får inte jämställas byggnader som ägs av vissafastighetsägare eller tillhörig ekonomisk förening, bildad av vissafastighetsägare, vars syfte är att tillgodose vissa gemensamma intressen förberörda fastighetsägare." RSVhar även meddelat särskilda värderingsanvisningar för de fall då värdet avandel i samfäUighet skall beaktas vid den delägande fastighetens taxering.Däri sägs bl. a. att jordbruksfastighets andel i marksamfälUghet som inteförvaltas av juridisk person normalt bör beaktas endast då det gäller störremarksamfälUghet. Med större marksamfäUighet avses sådan med värde av . Om delägarantalet är högt, bör dock en högre värdegräns tillämpas.Värdet av andel i marksamfälUghet bör vanligen, sägs det, uppskattas så attmarksamfällighetens värde multipliceras med taxeringsenhetens andelstal isamfäUigheten. Samfällighetens värde beräknas därvid som om samfäUigheten utgjortsärskild taxeringsenhet. RSVhar även meddelat anvisningar avseende värdering av andel i marksamfälUghetsåvitt gäUer annan fastighet och jordbruksfastighet. Detsamma gäUer beträffandevärde av andel i samfäUighet i vad avser byggnad. Förvärderingen av de specialfastigheter som marksamfälligheter och 1975: 48 53 gemensamhetsanläggningarutgör, då de taxeras som särskild taxeringsenhet, länmas även speciellavärderingsanvisningar. I dessa anvisningar sägs bl. a. att man vid värderingenav samfäUigheten utgår från värdet av den mark och de byggnader, som utgörsamfäUigheten, och inte från värdet av delägande fastigheters andelar isamfäUigheten. Mark- och byggnadsvärdet bestäms därefter enligt allmännavärderingsnormer. EnligtRSV:s anvisningar skall i beslut om fastighetstaxering anges en kod förtaxeringsenhet bl. a. för registrering i fastighetslärtgden. Koden skall geupplysning om taxeringsenhetens sammansättning. Kod 6 skall därvid beteckna atttaxeringsenheten utgörs av marksamfälUghet och kod 7 att taxeringsenhetenutgörs av gemensamhetsanläggning. 5 Inkomst- och förmögenhetsbeskattningsregler för samfälligheter Nuvaranderegler för inkomst- och förmögenhetsbeskattning av samfälligheter ärknapphändiga och förhållandevis gamla. De avser egentii-gen endastmarksamfälligheter av äldre typ, nämligen besparingsskogar samthäradsallmänningar och andra liknande samfälligheter, som förvaltassjälvständigt för delägarnas gemensamma räkning. Reglerna täcker alltså inteden skattemässiga regleringen av nytUlkomna typer på området. De angivnasamfälligheterna utgör enligt 53 § 1 mom. första stycket f) KL, 6 § 1 mom. b)SI och 6 § 1 mom. första stycket b) SF självständiga skattesubjekt. Vidberäkning av samfäUighetens och delägarnas skattepliktiga inkomster tiUämpasenkelbeskattning. Denna är utformad så att samfäUigheten inte får göra avdragför utdelning till delägama. Delägama, som då det gäller marksamfållighetema iallmänhet inte erlägger avgifter tUl samfällighetema och således inte får göranågra avdrag i detta sammanhang, tar inte upp utdelning som inkomst (jfr punkt8 av anvisningarna till 21 § KL). Skattesatsen vid den statliga inkomstskattenär av den beskattningsbara inkomsten [10 § 2 mom. d) SI], 6 Promemorian (Ds Fi 1972:11) angående beskattning av vissagemensamhetsanläggningar 1promemorian Ds Fi 1972: 11 redovisade utredningen om det skatterättsligafastighetsbegreppet sitt förslag angående beskattningen av gemensamhetsanläggningarenligt LGA. a. att den inkomstskattemässiga bedömningen i praxis f. n. ärolika om samfäUigheten är juridisk person eUer ej. 1975: 48 54 redningenansåg att det skulle medföra stora olägenheter om i framtidengemensamhetsanläggningars olika juridiska konstruktion skulle leda till skildaskattemässiga bedömningar. Man hade för inkomsttaxeringen övervägt följandemetoder för redovisning och taxering av gemensamhetsanläggningar. Taxering av samfäUigheten:redovisning sker hos samfäUigheten och denna taxeras för bedriven verksamhet. Delägarlaxering: redovisningoch taxering sker hos ägarna till de delägande fastigheterna. Handelsbolagsmetoden:redovisning och taxering sker enligt reglema för handelsbolag. Modifieradehandelsbolagsmetoden: redovisning och taxering sker enligt handelsbolagsmetodenmed den modifiering att taxering sker enligt bestämmelserna för denförvärvskälla i vilken delägande fastighet ingår och att avdrag förvärdeminskning får ske först vid taxeringen av ägaren till delägande fastighet. Vidövervägande av de olika lösningar som utredningen skisserat hade man stannatför att föreslå att inkomsttaxeringen sker enligt den modifieradehandelsbolagsmetoden. Dennametod innebär enligt utredningen att man bibehåller handelsbolagsmetodensredovisningstekniska fördelar men låter taxeringen ske hos de delägandefastigheterna enligt de regler som gäller för resp. typ av fastighet. Vidarefömtsattes att avdrag för värdeminskning skulle ske i förekommande faU först i samband med taxeringen av ägaren till den delägande fastigheten.Metoden torde enligt utredningen ge möjligheter att komma förbi de olägenhetersom en renodlad handelsbolags-metod kan medföra för schablonbeskattadefastigheter. Utredningenanförde att det om delägarkretsen är stabU, vilket är det ojämförligtvanligaste, ur redovisningssynpunkt inte torde vara förenat med någraolägenheter att i förekommande fall låta värdeminskningsavdraget åtnjutas avägarna tUl delägande fastigheter. Från fiskal synpunkt torde det inte ha någonstörre betydelse om avskrivning sker hos samfäl-ligheten eller hos de delägandefastigheterna. TUlvägagångssättetföreslogs av utredningen bli följande. Intäkter i form av bidrag tUlanläggningens drift och kostnaderna härför skulle redovisas i samfäUighetenoch fördelas mellan fastigheter enligt de normer för fördelning av kostnadernaför gemensamhetsanläggningens underhåll och drift som anges i 7 § LGA. Dessafördelningar krävde att det inom anläggningen fördes sådana räkenskaper attresultatet av verksamheten kunde tillförlitiigen fördelas. Förslagetförutsatte att rätt tUl avdrag för framtida kostnader, exempelvis i form avavsättning till s, k. reparationsfond, inte skulle få förekomma. 1975: 48 55 Varfråga om delägarfastighet, som ägde åtnjuta avdrag för bidrag tillanläggningens driftkostnader, skulle vid taxeringen av sådan fastighet ett ev.överskott redovisas som intäkt i den förvärvskälla i vilken fastigheten ingår.Uppkom underskott fick avdrag åtnjutas härför på motsvarande sätt. Förschablonbeskattade fastigheter föreligger inte rätt till avdrag för bidrag tillanläggningen och inte heller skatteplikt för ev. överskott. Detta följer av detsätt på vilket schablonbeskattningen konstruerats. Avdragför kostnader för anskaffning av anläggning skulle inte förekomma annat än iform av värdeminskningsavdrag. Sådant avdrag skulle få åtnjutas vid taxering avdelägande fastighet i den mån fastigheten ingick i förvärvskälla därvärdeminskningsavdrag kunde förekomma. Sammametod förutsattes skola tUlämpas oavsett om samfäUigheten clvilrättsligt varjuridisk person eller ej. Denföreslagna taxeringsmetoden skulle tUlämpas från den dag då anläggningsbeslutetvann laga kraft. Förmögenhetsskattemässigtskulle värdet av gemensamhetsanläggning' beaktas i värdet på de delägandefastigheterna. Någon förmögenhetstaxering av samfäUigheten föreslogs inte ske. Remissyttrandenavgivna över promemorian Ds Fi 1972: 11 har sammanställts i promemorianBeskattning av samfälligheter m, m. Härtill hänvisas i detta hänseende. Ipromemorian erinras inledningsvis om att det i samhällslivet finnsett flertal privaträttsUga former för samverkan i olika förelag, såsom bolag,föreningar, stiftelser m. m. Bland sådana former intar samfälligheterna ensärställning såtUlvida att de dels är rättsinstitut med mycket lång historisktradition, dels har fyllt och i många fall fortfarande fyller en funktion medinslag av samhällsnytta. Samfälligheter har bildats och, i de fall och underde förutsättningar de fortfarande kan komma till stånd, bUdas för tUlgodoseendeav fastigheters behov. Vidarepåpekas i promemorian att någon klar och entydig rättspraxis inle har utbildatsför beskattningen av sådana gemensamhetsanläggningar av olika slag som intedirekt läcks av gällande beskattningsregler för samfälligheter. I de fallsamfäUigheter förvaltas av juridisk person tillämpas emellertid med vissaundantag analogt reglerna för beskattning av häradsallmänningar och likartadesamfälligheter. 1975: 48 56 Genomden nya civUrättsliga lagstiftningen har de olika samfällighets-formerna i vadavser både konstruktionen och förvaltningsreglerna förts närmare varandra. Ipromemorian redovisas resultatet av en undersökning av om och i vilken månbeskattningsreglerna för de olika samfällig-hetstyperna kan och bör samordnas.Förslagen i promemorian avser inte endast marksamfälligheter ochgemensamhetsanläggningar ulan även andra faslighetssammanslutningar avsamfällighetstyp, t. ex., jaktvårdsområden och samfällda servitut.Undersökningen innefattar även de samfälligheter för vUka det.f.n. finns reglerför inkomst- och förmögenhetsbeskattningen, övervägandena och förslagen ipromemorian siktar således lill en fullständig översyn av inkomst- och förmögenhetsbeskattningenför samtliga slag av samfälligheter. Enligtgällande praxis tUlmäts såvitt gäller beskattningen av samfälligheterförvaltningsformen stor betydelse. Frågan gäller här huruvida förvaltningen avsamfäUigheten omhänderhas direkt av delägarna eller av juridisk person.Förvaltas samfäUigheten direkt av delägarna, sker beskattningen hos dessa.Annars sker beskattningen i princip hos den juridiska personen. Det påpekas ipromemorian alt övervägande skäl synes tala för att även låtaförvaltningsformen vara avgörande kriterium vid bestämmandet av det sätt varpåinkomstbeskattningen för samfälligheter skall ordnas, 1 vissa avseendenföreslås emeUertid undantag från denna huvudregel liksom skett i de nyafastighetstaxeringsreglerna om samfälligheter. Enligtpromemorieförslaget bör förvaltningsformen tillmätas stor betydelse vidbeskattningen av samfäUighet. Förvaltas den av delägarna förordas atlbeskattningen sker hos dessa. I övriga fall bör beskattningen i princip skehos den juridiska personen, som omhänderhar förvaltningen. Vidare bör dedelägande fastigheternas beskattning i möjlig mån ske som om den nyttighetsamfäUigheten innebär direki tillhörde fastigheten. Attförvaltningsformen bör vara ett avgörande kriterium vid bestämmandet av detsätt varpå inkomstbeskattningen för samfälligheter skall ordnas motiveras bl.a. av deklarations- och kostnadsaspekter. Med hän- , syn härtUI och även avpraktiska skäl får det enligt promemorian anses lämpligt altdeklarationsskyldigheten vid inkomsttaxeringen fullgörs av den juridiskapersonen. Ivissa avseenden föreslås emellertid avsteg från huvudregeln atl förvaltningsformenskall vara avgörande för vem beskattningen skall drabba. Såvitt avsergemensamhetsanläggningar förordas undantag från huvudregeln i det faUanläggningen helt eller så gott som helt betjänar schablonbeskattade en- ellertvåfamiljsfastigheter (villor). Detta undantag motiveras bl. a. av de särskildaregler som gäller för fastighetstaxering av sådana gemensamhetsanläggningar. 1975: 48 57 Somtidigare angetts skall eiUigl huvudregeln i 8 § KL om bUdande avtaxeringsenhet, marksamfälUghet eller, gemensamhetsanläggning utgörataxeringsenhet, om den förvaltas av juridisk person (punkt 1 andra stycket avanvisnmgarna till 8 §). FörvaUas samfäUigheten inte av juridisk person,fördelas dess värde vid fastighetstaxeringen på de fastigheter som ingår isamfäUigheten. Enligt punkt 1 andra stycket av anvisningarna till 8 § KLgäller emellertid en särskUd undantagsregel för gemensamhetsanläggningaravseende schablonbeskattade vUlor. Utgörs de delägande fastigheterna i engemensamhetsanläggning uteslutande eller så gott som uteslutande av sådanavillor skall gemensamhetsanlägg-ningen inte utgöra särskild taxeringsenhet varesig anläggnmgen förvaltas av delägarna direkt eller av juridisk person. Meduteslutande eller så gott som uteslutande avses i detta sammanhang enligt enanvisning som RSV utfärdat års allmänna fastighetstaxering att minstomkring av delägarfastighetema utgörs av schablonbeskattade villor.Värdet av anläggningen kommer i dessa fall således alltid att ingå i underlagetför schablonbeskattningen av dessa villor. Deras intäkt kommer att öka imotsvarande grad. Det uttalas i promemorian att det vid sådant förhållande inteföreligger någon anledning tUl skUda beskattningsregler för å ena sidangemensamhetsanläggningar som förvaltas gemensamt av delägarna och å andra sidansådana som förvaltas av juridisk person. Avgörande för om juridisk person somförvaltar en gemensamhetsanläggning över huvud taget skall vara skattskyldigför resultatet av verksamheten i samfäUigheten bör enligt promemorieförslagetvara det beslut som gäller för fastighetstaxeringen av anläggningen underbeskattningsåret om anläggningen skall utgöra särskild taxeringsenhet ellerej. Vidareerinras i promemorian om att en grundläggande princip vid beskattningen är atljuridiska personers inkomst och förmögenhet skall enkelbeskattas, om inte annatföreskrivs. Dubbelbeskattning föreskrivs enligt gällande regler endast föraktiebolags och ekonomiska föreningars inkomst. Vid enkelbeskattning är syftetatt det totala skatteuttaget beträffande viss inkomst eller förmögenhet inteblir större än det som i genomsnitt skulle ha träffat de fysiskaintressenterna, om dessa beskattats själva för inkomsten och förmögenheten. Igällande regler om beskattningen av besparingsskogar, häradsallmänningar somförvaltas självständigt för delägarnas gemensanuna räkning anges uttryckUgenatt enkelbeskattning skall ske. Principen om enkelbeskattning har också följtsi rådande rättspraxis när det gäller beskattningen av vissa anläggningssamfäUigheter.Förslagen i promemorian avser inte alt genombryta den nuvarande principen omenkelbeskattning av samfälligheter. SkUda sam-fällighelers varierandekonstruktion och syften har emellertid föranlett förslag att enkelbeskattningeni vissa fall utformats på oUka sätt. 1975: 48 58 Vidövervägandet av regler för inkomstbeskattningen av gemensamma anläggningar hari promemorian gjorts en uppdelning på följande fyra huvudgmpper, nämligen Gemensamhetsanläggningar enligtLGA och AL utom såvitt gäller vägar. Gemensamma anläggningar enligtVL. 4. övrigagemensamhetsanläggningar. Devarierande syften och konstruktioner som finns bland de gemensammaanläggningarna har motiverat vissa olika regler för beskattningen av skildatyper av anläggningar. Övervägandena om inkomstbeskattningen avmarksamfälligheter har hänförts till grupperna häradsallmänningar,allmänningsskogar, sockenallmänningar och övriga marksamfälligheter, främstgemensamhetsskogarna. Slutligen har under beteckningen övriga samfälligheterbehandlats inkomstskattefrågor rörande bl. a. samfällda rättigheter av olikaslag samt jaktvårdsområden eller fiskevårdsområden. En vidare redogörelse förföreslagen utformning av beskattningsreglerna lämnas i det följande. 7.2Inkomstbeskattning av gemensamhetsanläggningar enligt LGA och AL utom vägar Genomgåendeför den civUrättsliga regleringen av samfälligheterna är att denna anknytertill del syfte som samfäUigheten skall tjäna. Riktmärket är i huvudsak atttUlgodose visst allmännyttigt ändamål som delägarna främjas. Tillhelt övervägande del sker detla genom en verksamhet som uteslutande eller sågott som uteslutande skall betjäna delägarna. Det är på sådan verksamhet inomsamfäUigheterna, intern verksamhet, som de civilrättsliga reglerna i huvudsaksyftar. I undantagsfall förekommer det emellertid att verksamhetenstadigvarande och i inte ringa omfattning avser även andra än delägarna, s. k.extern verksamhet. Det påpekas i promemorian att sistnämnda verksamhet egentligeninte är avsedd att drivas i form av samfäUighet utan bör bedrivas i annanföretags- och associationsform. Detta synsätt återspeglas iprome-morieförslagel i skilda beskattningsregler för samfälligheter enligt LGAoch AL utom vägar med extern verksamhet och intern verksamhet. Verksamhetsom tillfälligt utsträckts att avse även andra än delägarna eller sådanverksamhet till utomstående i förhållandevis ringa omfattning bör enligt vadsom anges i promemorian inte klassificeras som extern. Verksamheten bör ansessom extern endast om den stadigvarande och i 1975: 48 59 interinga utsträckning avser andra än delägarna. För bestämmande av när så skallanses vara fallet har ledning hämtats i de anvisnmgar som finns förklassificering av bostadsföretag i s. k. äkta och oäkta bostadsföretag. Engränslinje ges här vid användande för bostadsändamål av avföretagets fastighet. Med ett motsvarande synsätt skulle verksamhet pågemensamhetsanläggning enligt LGA och AL utom vägar kunna betraktas som externom anläggningen tUl av den totala verksamheten bedriver annanverksamhet än att betjäna de delägande fastigheterna. För att underlättautformningen av beskattningsreglerna föreslås att hela verksamhetenklassificeras som externverksamhet, om nyssnämnda schablonsiffra stadigvarandeöverskrids. I motsatt fall bör hela verksamheten bedömas som internverksamhet.Det understryks i promemorian att verksamhet, som ligger helt utanför detändamål som omfattas av anläggningsbeslut eller motsvarande beslut omsamfäUigheten, från beskattningssynpunkt inte över huvud taget bör betraktassom verksamhet i samfäUigheten, således vare sig som extern eller internverksamhet, utan som verksamhet bedriven i annan form, på vilken allmännaskatterättsliga principer lär få tiUämpas. Om särskilt skattesubjekt inte förvaltarsamfäUigheten, bör dess delägare därvid kunna betraktas som delägare i enkeltbolag eller handelsbolag. Medhänsyn till att gemensamhetsanläggningar har mycket varierande verksamhet kannågon allmän regel inte ges för hur fördelningen på intern och externverksamhet bör ske. Det anges dock i promemorian hur fördelningen bör ske vidvissa verksamheter. Det påpekas att när anläggningar består av garage, antaletexternt upplåtna garageplatser o. d. kan beräknas. I andra fall, t. ex.beträffande tvättstugor och liknande, kan utnyttjandetiden utgöra denlämpligaste beräkningsbasen. När det gäller leverans av nyttigheter, t. ex,värme o, d. bör en kvantitativ fördelning av nyttigheten kunna beräknas.Resonemanget utmynnar i att det lämpligaste synes vara atl RSV meddelaranvisningar om hur schablonregeln skall tillämpas. Ifråga om gemensamhetsanläggning enligt LGA och AL utom vägar med internverksamhet föreslås att det skattemässiga resultatet oavsett om anläggningenförvaltas gemensamt av delägarna eller av juridisk person skall redovisas sominkomst av fastighet eller om rörelse-fastighet anslutits som inkomst avrörelse. Delta bör gälla för all inkomst utom för den som skall tas upp sominkomst av kapital och tillfällig förvärvsverksamhet. Beräkningenav resultatet föreslås både vid delägarförvaltning och förvaltning av juridiskperson ske enligt schablon på sätt närmare anges 1975: 48 60 Intäktsberäkningen föreslås ske efter viss procent av dettaxeringsvärde som åsatts delägarfastighetema resp. anläggningen. Vid taxeringav delägarfastighet bör enligt promemorian avdrag medges för del av bidrag tillsamfäUigheten som avser eljest för delägarfastigheten avdragsgill kostnad. Förvissa investeringskostnader föreslås som framgår av följande avsnitt särskUdaavdragsregler för delägarfastighe-ter som är beskattade enligt konventionellmetod. Skerbeskattningen vid intern verksamhet hos juridisk person förordas avdrag få skeenligt nu gäUande regler vid schablonbeskattning av fastigheter, nämligen förränta, tomträttsavgäld och liknande avgäld. Rättentill avdrag för bidrag tUl samfäUighet vid taxeringen av de enskildadelägarfastighetema föreslås få samma innehåll vid extern verksamhet som vidintern verksamhet. Beskattningenav resultatet av den externa verksamheten skall sk i den förvärvskälla tillvilken verksamheten på gemensamhetsanlägg-ningen är hänförlig. Detta gäUer bådedå beskattningen sker hos den juridiska person som förvaltar samfäUigheten ochdå resultatet slås ut på delägarfastighetema efter deras delaktighet ianläggningen e. d, och beskattas hos ägarna av dessa fastigheter. DenförvärvskäUa som närmast kommer i fråga torde vara rörelse, men ävenjordbmksfastighet kan undantagsvis förekomma. Liksom då det gäUer intemverksamhet föreslås att kapitalinkomst och inkomst av tillfälligförvärvsverksamhet redovisas särskUt vid extern verksamhet. Vidberäkning av resultatet av externverksam-h e t förordas skilda regler för detfall delägarna eller juridisk person skall beskattas för resultatet.