prop · FY0335 · 1975-12-31 00:00:00 — Har ickeframställning om utlämning mottagits från det underrättelsenavsändes, skall beslutet hävas. Utanhinder av villkor som uppställts för utlämning äger Konungen på framställningmedgiva, att den som utlämnats må ställas till ansvar för annan före utiämningenförövad gärning än den, för vUken utiämning skett, eller utiämnas till annan avde i 1 § omförmälda statema. I fråga om sådan framstäUning skall i tilllämpligadelar gäUa vad i denna lag är stadgat angående framställning om utlämning.Medgivande må lämnas allenast om, såvitt handlingarna visa, utlämning förgärningen kunnat lagligen äga rum. Framgårav inkomna handlingar, alt framställningen icke kan lagligen bifallas, ellerfinner Konungen eljest anledning atl icke villfara framställningen, skall denomedelbart avslås. I annat fall prövas frågan av högsta domstolen, dock endastom det begäres av den som avses med framställningen. Finner högsta domstolenatt hinder möter, må framställningen icke bifaUas. Utan hinder av vUlkor somenligt 7 § första stycket 24 eller andra stycket uppställts för utlämningäger regeringen på framställning medgiva, att den som utlämnats må ställastill ansvar för annan före utlämningen förövad gärning än den, för vilketutlämning skett, eller utlämnas till annan av de i 1 § omförmälda staterna. Ifråga om sådan framställning skall i tillämpliga delar gälla vad i denna lag ärstadgat angående framställning om utiämning. Medgivande må lämnas allenast om,såvitt handlingarna visa, utlämning för gärningen kunnat lagligen äga rum. Framgår av inkomna handlingar,att framställningen icke kan lagligen bifaUas, eller finner regeringen eljestanledning alt icke villfara framställningen, skall den avslås, Iannat fall prövas frågan av högsta domstolen, dock endast om det begäres avden som avses med framstäUningen, Finner högsta domstolen att hinder möter, måframställningen icke bifallas. Beträffandetillstånd till utiämning tiU annan än de i 1 § omförmälda staterna skolabestämmelserna i 24 § lagen om utlämning för brott äga tillämpning. Del ankommer på Konungenatt förordna om tUlämpning av denna lag i förhållande tUl stat, som omförmälesi 1 §. Konungen meddelar i övrigtde närmare föreskrifter, som erfordras för tillämpningen av denna lag. Detankommer på regeringen att förordna om tiUämpning av denna lag i förhållande tiUstat, som omförmäles i 1 §, Dennalag träder i kraft den Lagom användning av tvångsmedel på begäran av främmande stat Härigenomförordnas som följer, 1 § Är någon i främmande statmisstänkt, tiUtalad eller dömd för där straffbelagd gärning, får efterframställning av den främmande staten beslag läggas på här i riket befintiigegendom enligt vad i denna lag sägs, 2 § Egendom som enligt 1 §belagts med beslag skaU överlämnas till den främmande staten. Därvid fårföreskrivas de förbehåU som av hänsyn tUl enskilds rätt eUer från allmänsynpunkt finns påkallade, 3 § Framställning om användningav tvångsmedel skall innehålla uppgift om den misstänktes, tiUtalades ellerdömdes namn, nationalitet och hemvist, den egendom som avses medframställningen, brottets beskaffenhet, tid och plats för delta, i denfrämmande staten tillämpliga straffbestämmelser samt, om dom inle meddelats iden främmande staten, de omständigheter som styrker misstanken eller åtalet. 4 § Framställning från ,, eller skall av vederbörande polis- eller åklagarmyndighetgöras antingen hos riksåklagaren eller, om egendomens förvaringsplats är känd,direkt hos stats- eller distriktsåklagare. FramstäUningenskall avslås om hinder mot utiämning för brottet skulle ha förelegat enligt 3 §första stycket, 4 § eller 5 § lagen (1959: 254) om utlämning för brott tillDanmark, , och . Finneråklagaren framställnmgen lagligen gmndad kan han företaga de åtgärder som påkallasdärav. Beslämmelsema i 27 kap. 113 §§ samt 28 kap. 1 och 310 §§rättegångsbalken äger därvid motsvarande tillämpning. Rättenskall pröva huruvida hinder mot utlämnande av egendom som tagits i beslag möterenligt andra stycket samt i förekommande fall föreskriva förbehåll som avses i2 §. 5 §Framställning från annan stat än som nämnts i 4 § skall göras på diplomatisk väg. Framställningenskall avslås om hinder mot utlämning för brottet skulle ha förelegat enligt 4 §första punkten, 5 §, 6 §, 7 § eller 10 § lagen (1957: 668) om utiämnmg förbrott. Framgårav inkomna handlingar, att framstäUningen icke lagligen kan bifallas, skall denomedelbart avslås. I annat fall överlämnas de inkomna handlingarna genast frånutrikesdepartementet till riksåklagaren. Chefen för skallsamtidigt underrättas om framställningen. Finnerriksåklagaren av de till honom överlämnade handUngarna, att framställningenicke lagligen kan bifallas, skall han genast överlämna 1975: 35 89 ärendetjämte eget yttrande till regeringen. Finner regeringen anledning föreligga atticke bifalla framställningen, skall den avslås. I annat fall skall ärendetåterlämnas tUl riksåklagaren, I ärende, som icke avslås,skall riksåklagaren låta företaga de åtgärder som påkallas av framställningen.Bestämmelserna i 27 kap. 113 §§ saml 28 kap. 1 och 310 §§ rättegångsbalkenäger därvid motsvarande tillämpning. RättenskaU pröva humvida hinder mot utlämnande av egendom som tagits i beslag möterenligt andra stycket saml i förekommande fall huruvida förbehåU som avses i 2§ bör stadgas. Sedanrättens beslut meddelats, skaU ärendet av riksåklagaren anmälas hosregeringen. Om rätten funnit hinder mol den begärda åtgärden möta enligt andrastycket, får framställningen icke bifallas. I annat fall skall, därestframställningen bifalles, de förbehåll stadgas som rätten funnit erforderliga. Dennalag träder i kraft den 1975: 35 90 Bilaga2 (De remitterade förslagen) Lagom ändring i lagen (1957: 668) om utlämning för brott Härigenomföreskrives i fråga om lagen (1957: 668) om utiämning för brolti delsatt 3 § skall upphöra att gälla, delsatt i 1, 11, 2022 och 24 §§ ordet "Konungen" skaU bytas ut mot"regeringen", delsalt i 17 § ordet "riksåklagarämbetet" skall bytas ut mot "riksåklagaren", delsatt i 20 § orden "i statsrådet" skall bytas ut mot "för regeringen", delsatt 4, 9, 10, 12, 15, 16, 23 och 25 §§ skaU ha nedan angivna lydelse, delsatt i lagen skall införas en ny paragraf, 24 a §, av nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4§ Ej må någon utlämnas, med mindre den gärning för vilken utlämning begäresmotsvarar brott, för vilket enligt svensk lag är stadgat fängelse i mer än ettår. Har personen i den främmande staten dömts för gämingen, må han utlämnasallenast om påföljden utgör minst frihetsstraff eller annatomhändertagande på anstalt under motsvarande lid. Skallutlämning till främmande stat ske för gärning som avses i första stycket, måutlämning till den staten medgivas jämväl för annan gärning som motsvararbrott enligt svensk lag. Har personen i den främmande staten dömts till gemensam påföljd förgärning som avses i första stycket första punkten och för annan gärning sommotsvarar brott enligt svensk lag må utlämning för gärningarna äga rum, om dengemensamma påföljden utgör minst frihetsstraff eller annatomhändertagande på anstalt . »Senaste lydelse av 3§ 1962: 82, av 11§ 1964: 176. som begäres utlämnad dömts för gärningen i den främmande staten, måutlämning ej bevUjas, med mindre domen stödjes av utredningen och ej hellereljest föranleder allvarlig erinran. Omdom angående gärningen ej Om dom angående gärningen ej meddelats i den främmandesta- meddelats i den främmande sta ten, skall framställningen om ul- ten, skall framställningen om ut lämning grundas på beslut om lämning grundas på beslut om häktning, som meddelats av behö- häktning, som meddelats av behö rig myndighet i den främmande rig myndighet i den främmande staten. Framställningen må ej bi- staten samt, såvitt gäller gärning fallas, med mindre sannolika skäl som avses i 4 § andra stycket, an- äro, att personen begått gär- nan utredning. Framställningen må ningen. ej bifallas, med mindre sannolika skäläro, att personen begått gärningen. Genomöverenskommelse med främmande stal må bestämmas, att i förhållande tiU denstaten fällande dom eller sådant beslut om häktning som meddelats av domstoleller domare skall godtagas, om det ej i särskUt fall framgår, alt domsluteteller häktningsbeslutet är uppenbart oriktigt. Ärden person som avses med Har i fråga om den person som framställningen här i riket åtalad avses med framställningen här i för det uppgivna brottet, eller har riket meddelats dom beträffande här i riket meddelats dom eller be- det uppgivna brottet eller med slut om eftergift av åtal beträf- stöd av 20 kap. 7 § rättegångs- fande samma brott, må utlämning balken eller motsvarande bestäm- för det brottet ej äga mm. melse i annan särskild författning meddelatsbeslut att icke tala å brottet, må utlämning för det brottet ej äga rum. Ejheller må utiämning bevUjas, om straff för brottet skulle vara förfalletenligt svensk lag. Harfråga om ansvar för brottet prövats genom lagakraftägande dom, meddelad i annanfrämmande stat än den som gjort framställning om utlämning, och är brottetförövat i den först nämnda staten eller har denna stat tillträtt den europeiskautlämningskonventionen , den europeiska konventionen den28 om brottmålsdoms internationella rättsverkningar eller deneuropeiska konventionen om överförande av 1975: 35 92 lagföring i brottmål eller har den staten slutit utlämningsavtal medSverige, må den tilltalade ej utlämnas för det brottet, 1. om han liar frikäntsfrån ansvar, 2. om han förklaratsskyldig till brottet utan att påföljd har ådömts, 3. om ådömd påföljd harverkställts i sin helhet eller verkställigheten pågår, eller 4. om ådömd påföljd harbortfallit enligt lagen i den främmande staten. Tredjestycket gäller ej i fråga om brott, som förövats i den stat som gjortframställning om utlämning eller mot denna stat eller menighet eller allmäninrättning i den staten, eller brott, som avses i 2 kap. 3 § 5 eller 6 brottsballien,såvida ej lagföringen skett på begäran av den stat som gjort framställning omutlämning. 12§ Vid beviljande av utlämning skola i tillämpliga delar uppställas följande vUlkor: Den som utlämnas må icke, utan särskUtmedgivande enligt 24 §, i den främmande staten åtalas eUer straffas för annatbrott som begåtts före utlämningen eller, utom i faU som avses i 13 § andrastycket, utlämnas till annan stat, med mindre han underlåtit att, oaktathinder ej mött, lämna landet efter rättegång och undergåendeav straff eller annan påföljd som må hava ådömts honom för brott, varför uflämningägt mm, eller återvänt dit sedan han lämnat landet. Den som utlämnas må ickeunder den tid av som under 1 sägs på något sätt ftindras attlämna landet, såframt lian icke gör sig skyldig till nytt brott. Den som uflämnas må icke 2. Densom utlämnas må icke för brottet åtalas vid domstol, som för brottet åtalas viddomstol, som endast för tillfället eller för sär- endast för tiUfället ellerför särskilda undantagsförhållanden- er- skilda undantagsförhållanden erhållitbefogenhet att pröva mål av hållit befogenhet att pröva mål av sådanbeskaffenhet. Konungen sådan beskaffenhet. Regeringen äger dock medgivaundantag från äger dock medgiva undantag från vadnu sagts, om det finnes förenligt med rättssäkerheten. 4. den som utlämnas må ejför brottet straffas med döden. vadnu sagts, om det finnes förenligt med rättssäkerheten. Den som utiämnas må ejför brottet straffas med döden. Ifall som avses i 5 eller 6 § skall särskUt angivas, att den som uflämnas ickemå straffas enligt bestämmelse som avser brott av krigsman eller såsom förpolitiskt brott. Iövrigt uppställer Komingsn de I övrigt uppställer regeringen de villkor som prövas erforderliga. vUlkorsom prövas erforderliga. Framgårav inkomna hand-Imgar, att framställningen icke lagligen kan bifallas, ellerfinner Konungen eljest anledning föreligga att icke villfara framställningen,skall den avslås. Framgår av inkomna handlingar,att framställningen icke lagUgen kan bifallas, skall den avslås avregeringen. I annat fall överlämnas de inkomna handlingarna genast frånjustitiedepartementet till riksåklagaren. Därestframställningen icke avslås, överlämnas ärendet tillriksåklagarämbetet, som verkställer erforderlig utredning enligt vad om fömndersök-ningi brottmål är stadgat. Omtvångsmedel skall gäUa vad som i aUmänhet är föreskrivet för brottmål. Beslutav rätlen gäUer tills vidare iatUl dess högsta domstolen prövat ärendet enligtvad nedan sägs och, om utiänming enligt dess beslut kan lagligen bevUjas,Konungen avgjort ärendet. Talan mot rättens beslut föres genom besvär tUlhögsta domstolen utan inskränkning till . Anser riksåklagaren attframställningen icke bör bifallas, skall han genast överlämna ärendet jämteeget yttrande till regeringen. Finner regeringen anledning föreligga att ickebifalla framställningen, skall den avslås. I annat fall skall ärendetåterlämnas till riksåklagaren. Avslåsicke framställningen, skall riksåklagaren verkställa erforderlig utredningenligt vad om fömndersökning i brottmål är stadgat. Omtvångsmedel skaU gäUa vad som i allmänhet är föreskrivet för brottmål. Beslutav rätten gäUer tills vidare inliU dess högsta domstolen prövat ärendet enligtvad nedan sägs och, om utiämning enligt dess beslut kan lagligen bevUjas,regeringen avgjort ärendet. Talan mot rättens beslut föres genom besvär tillhögsta domstolen utan inskränkning tiU . Densom häktats äger påfordra, att ny förhandling skall äga rum inom tre veckorfrån det beslut senast meddelats. Den som i främmande stat är efterlyst för brott, vilkel enligt denna lag kan föranleda utiämning, må j avvaktan på begäran därom anhållas eller åläggas reseförbud av polis- eller åklagarmyndighet enligt vad som i allmänhet gäller om brottmål. Beslag må ock i sådant fall äga rum. Densom i främmande stat är misstänkt, tilltalad eller dömd för brott, vUket enligtdenna lag kan föranleda utlämning, må på begäran av den främmande staten ellermed anledning av där utfärdad efterlysning anhållas eller, åläggasreseförbud av åklagarmyndighet enligt vad som i allmänhet gäller om brottmål.Beslag må ock i sådant fall äga rum. Beslut om användning av tvångsmedel skall utan uppskov anmälas hos rätten, som skyndsamt efter förhandling enligt vad om brottmål är stadgat prövar åtgärden samt, om anhållande eller reseförbud skall beslå, genast underrättar chefen för därom. Finner denne, att hinder mot utlämning föreligger eller att utlämning eljest ej bör ske, har han atl utverka Konungens förordnande om upphävande av åtgärden. I annat fall skaU den främmande staten genom utrikesdepartementels försorg underrättas om åtgärden. Därvid skall angivas viss av chefen för juslitiede-partementel bestämd tid, inom vilken framställning om utiämning skall göras. Beslut om användning av tvångsmedel skall utan uppskov anmälas hosrätlen, som skyndsamt efter förhandling enligt vad om brottmål är stadgatprövar åtgärden saml, om anhållande eller reseförbud skall bestå, genastunderrättar chefen för därom. Finner denne, alt hindermot utiämning föreligger eller alt utlämning eljesi ej bör ske, har han attutverka regeringens förordnande om upphävande av åtgärden. I annat fall skallden främmande staten genom försorg underrättas omåtgärden. Därvid skall angivas viss av chefen för justitiedepartementetbestämd tid, inom vilken framställning om utlämning skall göras. Denna tid fårinte vara längre än från den dag personen anhölls eller meddeladesreseförbud enligt första stycket. När framställning om utlämning inkommer,skall utri kesdepartementet genast underrätta den myndighet som förstmeddelat beslut om åtgärden. Sådan underrättelse skall jämväl lämnas, därestframställning om utlämning ej inkommer inom utsatt tid. Moträttens beslut må talan ej föras. Den som anhållits eUer underkastatsreseförbud äger dock för prövning, om åtgärden skaU bestå, påfordra nyförhandling från det beslut senast meddelats. Har framställning om utlämning av den som är anhållen eller Prop.1975: 35 95 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse underkastad reseförbud ej gjorts inom den enligt andrastycket bestämda tiden, skall den anhållne frigivas eller meddelat reseförbudhävas. Detsamma gäller när framställning avslås enligt 15 eller 16 §. Omanhållen i annat fall ej frigives, skall framställning om hans häktandeavlåtas till rätten sist å åttonde dagen efter den, då riksåklagaren fick delav utlämningsframställningen. Göres ej framställning, som sagts, skall denanhållne frigivas. Sedan framställning om utlämning gjorts, må ej åtalväckas eller strafföreläggande eller föreläggande av ordningsbot utfärdasbeträffande det uppgivna brottet, såvida icke framställningen avslagits. Beviljas utlämning sedan åtal väckts, skall dettaförhållande anses utgöra rättegångshinder i brottmålet. 25 § Chefen för äger medgiva, altden som av främmande stat utlämnas till annan stat må föras genom riket,såframt denne icke är svensk medborgare och ej heller eljest synnerliga skäl ärodäremot. Framställning härom göres på diplomatisk väg. Sker utlämningen till , , eller Norgemå medgivas, att även svensk medborgare föres genom riket, om hinder ej skulleha förelegat för utlämning av honom till den mottagande staten enligt 2 eller4 § lagen (1959: 254) om utlämning för brott till , , Islandoch . Denna lag träder i kraft . Bestämmelser i överenskommelse med främmande stat, som förSveriges del är gällande vid lagens ikraftträdande, skall lända tUlefterrättelse även om de avviker från vad lagen föreskriver, 1975: 35 96 Härigenomförordnas i fråga om , dels att 38 kap. 4, 6, 8 och 9 §§ skall hanedan angivna lydelse, dels att i balken skall införas en ny paragraf, 34 kap.18 §, av nedan angivna lydelse. Uppkommer fråga om utlämning till för verkställighet av dom,varigenom någon dömts till fängelse, ungdomsfängelse eller internering somgemensam påföljd för två eller flera brott, och kan utlämning enligt denfrämmande statens lagstiftning ej ske för alla brotten, skall domstol, efteranmälan av åklagare, undanröja den gemensamt ådömda påföljden och döma tillpåföljd för den brottslighet, för vilken utlämning kan äga rum. Motsvarande skall gälla för det fall att fråga uppkommer om verkställighetutomlands av svensk brottmålsdom, som avser tvä eller flera brott, i enlighetmed lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet avbrottmålsdom och hinder mot verkställighet föreligger enligt den främmandestatens lagstiftning såvitt avser något eller några av brotten. Anmälanjämlikt 34 kap. 10, 12 eUer 15 § göres hos första domstol i något av målen. Ansökanjämlikt 34 kap. 13 § göres hos den rätt som först avgjort det mål vari dömts tUlinternering. Anmälanjämlikt 34 kap. 18 § göres hos den rätt som först dömt i målet. skall deltaga vid underrätts avgörande av fråga, som avses i 2 § eUer i 27 kap. 6 §, 28 kap, 9 §, 30 kap. 8 § eller 34 kap. 10 § andra stycket, 12 eller 13 § eller 15 § såvitt angår tiUämpning av 10 § andra stycket. Detsamma skall gälla i fråga om undanrö jande av påföljd enligt 34 kap. 1 § 3, förverkande av villkorligt med given frihet eller annan åtgärd en ligt 34 kap. 4 §, åtgärd enligt 34 kap. 5 §, åtgärd eller behandling enligt 34 kap. 6 § samt återintag ning i anstalt eller annan åtgärd enligt 34 kap. 8 eller 9 §, skall dellaga vid underrätts avgörande av fråga,som avses i 2 § eUer i 27 kap, 6 §, 28 kap. 9 §, 30 kap. 8 § eller 34 kap. 10§ andra stycket, 12 §, 13 §, 15 § såvitt angår tiUämpning av 10 .§ andrastycket eller 18 §. Detsamma skall gälla i fråga om undanröjande av påföljdenligt 34 kap. 1 § 3, förverkande av vUlkor-ligt medgiven frihet eller annanåtgärd enligt 34 kap, 4 §, åtgärd enligt 34 kap, 5 §, åtgärd eller behandlingenligt 34 kap, 6 § samt återintagning i anstalt eller annan åtgärd enligt 34kap. 8 eller 9 §, Vid avgörande av fråga, som avses i 27 kap, 5 § andrastycket eller 28 kap, 11 §, är underrätt domför med en lagfaren domare. I mål om åtgärd enligt 2 § eller 27 kap. 5 § andra stycket eller 6 §, 28 kap. 9 §, 30 kap. 8 § eller 34 kap. 10 § andra stycket, 12 eller 13 § eller 15 § såvitt angår tUl-lämpning av 10 § andra stycket skall underrätt lämna den dömde tiUfälle att yttra sig. Begär han att bliva muntiigen hörd, skall tUlfälle därtUI beredas honom. Rättens avgörande av saken sker genom beslut. I mål om åtgärd enligt 2 § eUer 27 kap. 5 § andrastycket eUer 6 §, 28 kap, 9 §, 30kap. 8 § eller 34 kap. 10 § andra stycket, 12 eller 13 § eUer 15 § såvitt angårlill-lämpning av 10 § andra stycket skall underrätt lämna den dömde tUlfälleatt yttra sig. Begär han atl bliva muntiigen hörd skall tUlfälle därtUI beredashonom, / mål om åtgärd enligt 34 kap. 18 § skall deri dömde lämnas tillfälleatt yttra sig där så är möjligt. Rättens avgörande av saken sker genom beslut. Åtgärd enligt 28 kap. 11 § må beslutas ulan att tUlfälle beredesden dömde att yttra sig. Rättensbeslut om åtgärd enligt 27 kap. 5 § andra stycket, 28 kap. 11 § eller 34 kap.10 § andra stycket, 12 eller 13 § eller 15 § såvitt angår tillämpning av 10 §andra stycket länder till efterrättelse, om ej annorlunda förordnas.Detsamma gäller avgöran- 1 Senaste lydelse 1969: 259. ' Senaste lydelse 1974: 205. 7 1975.1 saml Nr 35 Rättens beslut om åtgärd enligt 27 kap. 5 § andra stycket,28 kap. 11 § eller 34 kap. 10 § andra stycket, 12 §, 13 §, 15 § såvitt angårtillämpning av 10 § andra stycket eller 18 § länder till efterrättelse,öm ej annorlunda förördnas. avgöranden enligt 27 kap. 6 §, 28 kap. 9 § eUer 34 kap. 4, 5, 6 eller 8 § angående föreskrifter, prövotid eUer tid för ungdomsfängelse. denenligt 27 kap. 6 §, 28 kap, 9 § eller 34 kap, 4, 5, 6 eller 8 § angåendeföreskrifter, prövotid eller tid för ungdomsfängelse. Avserbeslut jämlikt 28 kap, 9 § andra stycket eller 34 kap. 6 § att någon skallundergå behandling varom stadgas i 28 kap. 3 §, äger rätten, om förhållandenapåkalla det, förordna att beslutet skall gå i verkstäUighet utan hinder av attdet ej vunnit laga kraft. Sådant förordnande må ock meddelas i fråga om beslutjämlikt 34 kap, 8 § om återintagning i anstalt av den som undergårungdomsfängelse. Dennalag träder i kraft . Lagom ändring i lagen (1959: 254) om utlämning för brott till , ,och Härigenomförordnas i fråga om lagen (1959: 254) om utiämning för brott tUl ,, och , delsatt 20 § skall upphöra att gäUa, delsalt i 9 § ordet "riksåklagarämbetet" skall bytas ul mot"riksåklagaren", delsatt i 15 och 18 §§ ordet "Konungen" skall bytas ut mot "regeringen", dels att 5, 7 och 17 §§skall ha nedan angivna lydelse. Utlämning må ej ägarum, om här i riket meddelats dom angående det uppgivna brottet eller beslutom eftergift av åtal för brottet. Utlämning må ej ägarum, om här i riket meddelats dom angående brottet eller beslut med stöd av 20kap. 7 § eller motsvarande bestämmelse i annan särskildförfattning att icke tala å detta. Vid utlämning skall såsomvillkor gälla, att den som utlämnas icke må i den främmande staten åtalaseller straffas för annat brott som begåtts före utiämningen med mindre Vidutlämning skall / tillämpliga delar följande villkor gälla: Den som utlämnas måicke i den främmande staten åtalas eller straffas för annat före utlämningenbegånget brott, om här i ri- särskUtmedgivande lämnats enUgt 18 §; hansjälv inför domstol samtyckt därtill; hanunderlåtit atl, oaktat hinder ej mött, lämna landet inom efterrättegång och undergående av straff eller annan påföljd som må hava ådömtshonom för brott, varför utlämning ägt rum; eller hanåtervänt dit sedan han lämnat landet. Därjämteskall gälla, att den som utlämnas allenast må i fall som avses i 8 § ellerefter medgivande enligt 18 § uflämnas till tredje stat för brott, som han förövatföre utlämningen. ketmeddelats dom angående brottet eller beslut med stöd av 20 kap. 7 §rättegångsbalken eller motsvarande bestämmelse i annan särskild författning atticke tala å detta. Svenskmedborgare som ut lämnas må i den främmande staten ej heller åtalaseller straffas för annat brott som begåtts före ut lämningen med mindre särskiltmedgivande lämnats enligt 18 §; hansjälv inför domstol samtyckt därtill;