prop · FY03103 · 1975-12-31 00:00:00 — Enligt4 kap. 1 § andra stycket och 6 kap. 2 § första stycket skall bolagsstämma innanbeslut om ökning eller nedsättning av aktiekapitalet fattas, besluta ombehövlig ändring av bolagsordningen, jfr även 5 kap. 1 § tredje stycket.Deparlementsförslaget innehåller inte någon uttrycklig bestämmelse att isamband med ändring av bolagsordningens bestämmelser om aktiekapitalet beslutockså skall fallas om sådan ökning eller nedsättning av aktiekapitalet somsvarar mot ändringen. Förevarande paragraf innebär emellertid att man hindrarsådan registrering som medför att överensstämmelse inte kommer att föreliggamellan registrets innehåll i fråga om bolagsordningen och i fråga om Därmed tvingas bolagen alt falla med varandra korresponderande besluti dessa frågor. Enligt4 kap. 12 § kan registrering av kapitalökning ske när aktieteckning och vissinbetalning av det tecknade beloppet har ägt rum. Liknande regler finns i 5kap. Ökningsbeslulel och därmed sammanhängande ändring avbolagsordningen måsle så till vida verkställas redan innan ändringen avbolagsordningen registrerats. Detta är ett undantag från huvudregeln i 9 kap.14 § att ändring av bolagsordningen inte får verkställas förrän registreringskett. Registreringav nyemission enligt 4 kap. 12 § eller av fondemission enligt 4 kap. 16 § fårinte ske utan samtidig registrering av sådan ändring av bolagsordningen attbolagsordningens beslämmelser passar ihop med aktiekapitalets storlek. Omväntfår, som nämndes, ändring av bolagsordningen inte registreras utansamtidig registrering av sådan kapitalökning att aktiekapitalets storlek blirförenlig med bolagsordningens bestämmelser. Det registrerade aktiekapitaletkommer därmed all motsvara den registrerade bolagsordningens bestämmelse omaktiekapitalet, resp. att ligga inom ramen för maximi- och minimikapitaletenligt den registrerade bolagsordningen. Viden höjning av aktiernas nominella belopp kan kapitalökningen ochbolagsordningens nya bestämmelser om aktiernas nominella värde bara registrerassamtidigt. Detta gäller dock endast om ändringen av aktiernas nominella värdesammanhänger med ökning av det registrerade aktiekapitalet. Om så inte ärfallet, t. ex. vid sammanläggning av aktier, blir förevarande paragraf intetillämplig. I sådana fall torde, som ulredningen påpekat, beslutet om ändringav bolagsordningen få anses innefatta beslut om sammanläggning elleruppdelning. Vidkapitalnedsättning är aktiekapitalet enligt 6 kap. 5 § nedsatt redan när bolagsstämmansnedsättningsbeslut registrerats, om rättens tillstånd till nedsättning intefordras. Behövs sådant tillstånd, blir enligt 6 kap. 7 § aktiekapitalet nedsattförst när registrering skett på grund av anmälan om rättens lagakraftägandebeslut om tillstånd. Efiersom bestämmelsema i förevarande paragraf hindrar altbolagsordningsändringen registreras innan anmälan föreligger om rättenstUlstånd alt verkställa nedsättningen, kommer på samma sätt som vidkapitalökning full överensstämmelse alt föreligga mellan bolagsordningensregistrerade bestämmelser och det registrerade aktiekapitalet. Ävenvid kapitalnedsättning kan det bli fråga om ändring av aktiernas nominellabelopp. Den därför erforderliga ändringen av bolagsordningen måste dåregistreras med att nedsättningen registreras. Förslagetinnehåller inte några bestämmelser om ett lägsta nominellt värde. Det medföratt ökning eller minskning av aktiekapitalet inte, såsom fallet är enligtgällande lag, kan medföra legalt tvång att ändra aktiernas nominella värde. I paragrafen regleras besvär över beslut som meddelasenligt lagen. Sedan aktiebolagsutredningen lämnat sitt förslag har enreform av förvaltningsrätten ägt ram. I samband därmed ändrades besvärsbestämmelsernai gällande aktiebolagslag (prop. 1971: 30, KU 1971: 36, rskr 1971: 222, SFS1971: 591). Departementsförslaget bygger på dessa besvärsbestämmelser. F. n. gäller alt i ärenden, där beslutanderätten enligtlagen ankommer på regeringen eUer myndighet som regeringen bestämmer, besväröver sistnämnda myndighets beslut prövas av regeringen. Bestämmelser häromupptas i första stycket. Krav på svenskt medborgarskap och bosättning i landetm. m. gäller enligt 2 kap. 1 §, 8 kap. 4 § och 10 kap. 2 § för stiftare,styrelseledamot, verkställande direktör och revisor, om ej regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer medger undantag. Delsamma gäller på grundav hänvisningen i 8 kap. 11 § och 13 kap. 7 § till bl. 8 kap. 4 § ävenfirmatecknare och Ukvidalor, liksom granskare, 10 kap. 14 § jämfört med 10 kap.2 §. Besvär över myndighels beslul i sådana ärenden prövas av regeringen. Aktiebolag får enligt 7 kap. 1 § andra stycket förvärvaegna aktier i samband med övertagande av affärsrörelse, men är skyldigt altavyttra sådan aktie från förvärvet, om ej regeringen lämnat tillståndåt företaget att behålla aktien . Enligt 10 kap. 3 § skallaktiebolag som har tillgångar överstigande 1 000 basbelopp eller mer än 200anslällda ha en auktoriserad revisor, om ej regeringen medger att bolaget istället utser en godkänd revisor. Omsättningssumman skall enligt 11 kap. 6 §upptas i resultaträkningen, om ej regeringen på grund av synnerliga skäl medgerundantag härifrån. Regeringen kan vidare medge undantag från kravet påspecificering av aktier enligt 11 kap. 8 § första stycket 1. Även i de nunämnda typerna av ärenden kan tillstånd lämnas av myndighet som regeringenbestämmer och besvär över myndighets beslut prövas av regeringen. skall enligt 12 kap. 8 § pröva frågor omdispens från låneförbudet i 12 kap. 7 §. När det gäller aktiebolag som stårunder bankinspektionens tillsyn medges dock sådant undantag av denna. Besvärmol beslut i sådant ärende skall liksom f. n. är fallet i fråga omlänsstyrelsens beslut föras hos regeringen genom besvär. Bestämmelse häromupptas i första stycket. Länsslyrelsen har vissa andra uppgifter enligt lagen:utfärda kallelse till bolagsstämma i vissa fall (9 kap. 8 §), tillsättaminoriletsrevisor (10 kap. 1 §) eller behörig revisor (10 kap. 6 §) samtförordna särskild granskningsman (10 kap. 14 §). Mot beslut isådana frågor föres enligl andra stycket talan hos kammarrätten genom besvär. När det gäller besvär enligt första eller andra stycketföljer av 11 § förvaltningslagen (1971: 290) att besvärsberättigad är den sombeslutet angår,om det gått honom emot. Den allmänna besvärsliden är enligt 12 § andra stycketsamma lag från den dag då klaganden fick del av beslutet. Förvaltningslagens reglerom vem som är taleberättigad och hur besvärstiden skall beräknas passar inteexempelvis när regislreringsmyndigheten bifallit en ansökan om registrering. Idepartemenlsförslaget förutsätts därför att i sådant fall talan Uksom f. n.får föras mot bolaget vid allmän domstol. I likhet med gällande lag ges idepartemenlsförslaget rätt till besvär över registreringsmyndighetens beslutendast i särskUt angivna fall. Besvärsliden räknas inte från delgivning rfvbeslutet utap från beslutets dag. I tredje stycket föreskrivs sålunda att talanmot registreringsmyndighetens beslut föres hos kammarrätten genom besvär från beslutets dag, när registreringsmyndighelen: 1. avskrivit anmälan eller vägrat registrering enligt18 kap. 4 §, 2. nedsatt aktiekapitalet (4 kap. 13 §) resp.förklarat fråga om nedsättning av aktiekapitalet (6 kap. 7 §), fusion (14 kap.5 §) eller införande av förbehåll om bundna aktier i bolagsordningen (17 kap.8 §) förfallen, när sökanden inte inom föreskriven tid fullföljt ärendet, 3. avfört bolag ur registret enligt 13 kap. 18 §, 4. förelagt eller utdömt vite enligt 19 kap. 2 §. Besvärsberättigad iärenden som avses i tredje stycket är den som beslutet angår, om det gåtthonom emot. Att talan kan föras från kammarrätten till regeringsrätten följerav 33 § förvaltningsprocesslagen (1971: 291). framhåller att det i lagstiftningen om aktiebolag samtnärstående speciella förelagsformer som banker, sparbanker och försäkringsbolagingår bestämmelser om straff för överträdelser av de i resp. lagar givnaföreskrifterna. I fråga om andra sammanslutningar, exempelvis handelsbolag,ideella föreningar, s. k. tvångssamfälligheler inom fastighetsrätten ochstiftelser saknas motsvarande straffbestämmelser. Ansvaret för överträdelser avde regler som gäller för sådana rättssubjekt kan då normalt inträda endasl förgärning som avses i . Av betydelse är härvid främst reglerna omstraff för osant intygande, svindleri, trolöshet mot huvudman och oredlighetmot borgenärer. De som vill beivra en överträdelse av annat slag är i allmänhethänvisade att kräva ut skadestånd av den försumlige. Även rättssubjekt avnämnda slag kan driva omfattande verksamhet och ibland vara av en ekonomiskbetydelse som är fullt jämförlig med eller överträffar många aktiebolag. ulredningenveterligen inte framträtt något starkare behov av att införa särskildaansvarsbestämmelser för dessa associationer. Idet i aktiebolagsförhållanden gällande reaktionssystemet ingår alltså delsvissa regler i , dels straff- och vitesbestämmelserna i gällandeaktiebolagslag. Detta system får enligt utredningen anses vara både omfattande,invecklat och svåröverskådligt. Omfrågan ses enbart med hänsyn till önskemålet att reglerna blir så enkla ochklara som möjligt, kunde man enligt utredningen överväga att helt slopa denuvarande straffbestämmelserna i aktiebolagslagen. Detla skulle emellertidinnebära en drastisk försämring av de sanktionssystem som byggts upp särskiltlill skydd för aktieägarminoriteter, för borgenärer och för allmänna intressen. Vadsom enligt ulredningens mening bör eftersträvas är en mer nyanserad lösning,som innebär att nuvarande sanktionssystem i stort sett bibehålls men förenklassärsKilt genom att från aktiebolagslagen avförs sådana straffbestämmelser somtäcks av regler eller som gäller typsilualioner där straffskyddöver huvud taget inte kan anses erforderligt. Utredningsförslagetinnehåller liksom gällande aktiebolagslag ett stort antal sanklionsformer.Hit hör skadeståndet. En annan sanktion utgörs av möjligheten för bolagsstämmaatt entlediga en försumlig styrelse eller ledamot därav. Hit hör också sådanapåföljder som atl rättshandlingar kan bli ogiltiga, att beslut under vissaförhållanden förfaller eller att bolaget tvingas gå i likvidation.Kontrolluppgifter fylls vidare av revisorerna och i vissa fall av särskildgranskare. En viktig kontrollfunktion utövas av registreringsmyndigheten genomdess laglig-hetsgranskning av beslut och andra förhållanden som anmälts förregistrering. Reglema om av bolagsstämmobeslut och om vissa minoritetsrältigheterkan också nämnas i sammanhanget. Utredningenframhåller att straffet utgör endast ett led i det angivna systemet. Delstraffbara området måste bestämmas inle minst med beaktande av i vad mån andrasanktionsformer är tillräckliga eller inte. Där man kan räkna med att enprivalrättslig regel i stort sett kommer alt upprätthållas med hjälp av andrasanktioner synes straff inte böra tillgripas, såvida det inte är fråga om eltså allvarUgt förfarande att samhället har särskild anledning att markera sittogillande. Det måste också enligt utredningen vara ägnat att främja respektenför lag, om straffhotet reserveras för de fall där ett verkligt behovföreligger. Utredningenpåpekar vidare att de nuvarande straffbestämmelserna i aktiebolagslagen fåttringa tillämpning i praktiken. Enligt uppgift från patentverkets bolagsbyrå ärantalet polisanmälningar för brott mot straffbestämmelsema i aktiebolagslagenendast något tiotal , i allmänhet avseende försummad anmälan förregistrering. Antalet framställningar från verkets sida till åklagare omvitesföreläggande att in- kommamed redovisningshandlingar uppgår till över 5 000 . Uppenbarligen kommeren stor mängd överträdelser av ordningsföreskrifter aldrig till åklagarenskännedom, eftersom ofta ingen anser sig ha något intresse av att påkallaingripande. Utredningen anser det naturligt, att fel eller försummelser avdenna karaktär i praktiken rättas utan att straff behöver komma tillanvändning. Sammanfattningsvisföreslår utredningen böter eller fängelse i högst för den somuppsåtiigen eller av oaktsamhet 1. vid utfärdande eller utgivande av aktiebrev,interimsbevis eller emissionsbevis förfar i strid mot lagen eller senareunderlåter att på föreskrivet sätt göra anteckning på sådan handling ellermakulera eller förvara handUngen, 2. underlåter alt i föreskriven ordning upprätta ellerföra aktiebok, aktiebrevsregister eller förteckning som avses i 12 § LFA (3kap. 12 § departemenlsförslaget), bevara därur avförd uppgift eller tidigareförd aktiebok eller hålla aktiebok tillgänglig, 3. i avstämningsbolag bryter mot bestämmelse i lagenom avstämning och om utsändande av utdelning, emissionsbevis eller, vid fondemission,brev på ny aktie eller lämnar uppgift ur förteckning som avses i 12 § LFA tillannan ulan samtycke av den som berörs av förhållanden som antecknats iförteckningen, 4. utövar rösträtt på bolagsstämma som bulvan förannan och därigenom kringgår enligt lagen eller bolagsordningen gällandeförbud för denne att rösta för aktie, 5. i egenskap av revisor eller granskare, utan att detär nödvändigt för fullgörande av hans uppdrag, yppar vad han därvid fåttkännedom om, så att skada kan följa därav, 6. i väsentligt hänseende åsidosätter bestämmelsernaom upprättande av årsredovisning och revisionsberättelse, 7. låter verkställa utbetalning på aktier i strid motlagen, eller 8. lämnarpenninglån eller ställer säkerhet i strid mot låneförbudet. Enligt utredningsförslaget inträder straffrihet, om rättelse sker utan dröjsmåloch innan skada inträffat eller om förseelsen eljest är ringa. Brott mottystnadsplikten för revisor eller granskare och brott mot förbudet att lämnauppgifter ur förteckning som avses i 12 § LFA är enligt utredningsförslaget iprincip ett angivelsebrott. Remissyttrandena.Flera remissinstanser uttalar sin tUlfredsställelse med att det nuvarandeinvecklade och svåröverskådUga systemet med straffbestämmelser har förenklatsoch begränsats. TUl dessa remissinstanser hör överåklagaren i ,överåklagaren i , , näringslivet och Svenskarevisorsamfundet. Överåklagareni framhåller att det är ställt utom allt tvivel att vissa inomaktiebolagslagen gmndläggande bestämmelser måste vara straffsanklionerade. Detsnabbt ökande antalet aktiebolag medför att samhälletoch enskilda i växande utsträckning blir ekonomiskt beroende av bolagensverksamhet och resultat. Förslagets förenklade straffbestämmelser kan kanskebättre än de nu gällande straffbestämmelsema understryka vikten av att destraffsanklionerade reglerna för bolags verksamhet följs. Överåklagarentillägger dock att den korta preskriptionstiden för beivrande av brott molaktiebolagslagen kommer att innebära atl åtskilUga otUlåtna förfaranden underpåföljd. RAhar en annan uppfattning. Han påpekar alt nuvarande straffbestämmelser ipraktiken har tillämpats i elt mycket ringa antal fall. Det är mol denbakgrunden svårt atl ha uppfattningen att straffbestämmelserna har haft någonegentlig normbildande betydelse på området. Det finns anledning att allvarligtpröva frågan om inte straffbestämmelserna kan helt slopas i en nyaktiebolagslag. Den finska lagen innehåller inle några som helststraffbestämmelser och några negativa erfarenheter synes inte ha redovisatsfrån delta land. I fråga om andra sammanslutningar t. ex. handelsbolag saknasockså särskilda straffbestämmelser och något behov därav har inle hellerframträtt. Som utredningen själv har påpekat rymmer förslagel, frånsett straffoch vite, etl stort antal sanktionsformer som minskar behovet avstraffbestämmelser. Härtill kommer alt det vid mera allvarliga former avöverträdelser av aktiebolagslagens regler i allmänhet blir fråga om ansvarenligt eller annan lagstiftning. Vissa straffbestämmelser kommerockså atl finnas kvar i den föreslagna registreringskungörelsen. En närmaregenomgång av straffbestämmelserna i förslaget undanröjer inle den tveksamhetRÅ känner inför en fortsatt kriminalisering av vissa överträdelser i lagen.Den föreslagna straffbestämmelsen ifråga om tystnadsplikt för revisorer m. fl.är knappast nödvändig, efiersom övriga sanktioner är tUlräckligt avhållande.Skadeståndsskyldigheten kan sålunda antas ha avsevärd preventiv effekt.Dessutom kan brott mot lystnadsplikt i grövre fall leda till ansvar förtrolöshet mot huvudman. En viktig faktor är också att en revisor ellergranskare som åsidosätter sin tystnadsplikt därigenom bryter mot yrkesetiken påområdet. Elt sådant handlingssätt skuUe sannolikt utgöra elt avsevärt hinder iden fortsatta yrkesverksamheten. RÅ är också tveksam till behovet av straffbestämmelseni de fall att bestämmelserna om upprättande av årsredovisning ochrevisionsberättelse åsidosatts i väsentligt hänseende. RÅ menar att verkligtslraffvärda förfaranden torde täckas av regler. De föreslagnastraffbestämmelsema för den som låter verkställa utbetalning på aktier i stridmot lagen eller som lämnar penninglån eller stäUer säkerhet i strid motbestämmelsema i 115 § är inte heller behövliga enligt RÅ:s uppfattning.Bestämmelsema om återbäring och skadestånd samt ansvarsreglermåste anses vara tillräckUga som skydd för aktieägarna. Även beträffande övrigaföreslagna straffbestämmelser vUl RÅ starkt ifrågasätta om det finns behov avsärskilda ansvarsregler i aktiebolagslagen. Erfarenheterna av nugällande lagstiftning med det ringa anlalel beivrade överträdelser talarnärmast för att något behov inte föreligger. Om straffbestämmelser inte anseskunna undvaras, förordar RÅ i vart fall en ytterligare inskränkning av detstraffbara området. Denna inskränkning skulle då närmast omfatta punkterna 58i de föreslagna straffbestämmelserna. Även länsåklagaren i länanser att straffbestämmelsema i aktiebolagslagen kan undvaras. Jag delar aktiebolagsutredningens ochremissinstansernas uppfattning att gällande lags straffbestämmelser är onödigtomfattande och att man bör kunna göra reglerna enklare och mer lättöverskådliga.En utgångspunkt är därvid atl i aktiebolagslagen inle behövs straffbestämmelsersom täcks av regler. Från principiell synpunkt bör vidarestraffsanktion användas endast om överträdelsen medför verklig skada eller faraför samhället eller enskild och om frågan inte bättre regleras på annat sätt,t. ex. med skadestånd eller administrativ kontroll i förening medvitesföreläggande. Vid tillämpningen av aktiebolagslagstiftningen bör sålundaskadestånd och andra sanktionsformer, bl. a. den vidgade rätten förregistreruigsmyndigheten att förelägga och utdöma vite (19 kap. 2 §), i storuisträckning kunna få samma preventiva effekt som straffbestämmelser. En skärptkontroll genom revisorer, registreringsmyndigheten m. fl. bör kunna förstärkadenna effekt. En genomgång av departemenlsförslaget med utgångspunkt iden syn på straffbestämmelserna som jag har angivit nu föranleder följandeöverväganden. Aktiekapitalet skall enligt 1 kap. 1 § uppgå lill . Vissa äldre aktiebolag skall enligt lagstiftning höjaaktiekapitalet tUl detta belopp före utgången av . Aktiekapitaletsstorlek och att bolagsordningen även i övrigt inte strider mot lagenkontrolleras av registreringsmyndigheten. Straffbestämmelser fordras alltsåinte. Att behörighetskraven för stiftare (2 kap. 1 §),styrelseledamot, verkställande direktör (8 kap. 4 §), firmatecknare (8 kap. 11§), revisor (10 kap. 2, 3 §§) och likvidator (13 kap. 7 §) iakttas kankontroUeras av registreringsmyndigheten. I anmälan till registreringsmyndighetenför registrering bör nämligen upptas en skriftlig försäkran att nämnda kravuppfylls. Bestämmelser härom kan meddelas av regeringen. Behörigheten hosgranskare enligt 10 kap. 14 § kontrolleras av . Straffbestämmelserär alltså överflödiga. Det är utomordentligt viktigt alt de beslämmelser som gesrörande bolagsbildningen i syfte bl. a. att skydda den aktieköpande allmänhetenverkligen iakttas. Kontrollen härav ankommer bl. a. på registreringsmyndigheten.Finner den att stiftelseurkunden inte innehåller föreskrivna uppgifter och attbeslutet att bilda bolaget tiU följd härav inte tillkom- miti behörig ordning, skall enligt 18 kap. 4 § registrering av bolaget i principvägras. Lämnas i stiflelseurkunden uppsåtligen eller av grov oaktsamhetvilseledande uppgift ägnad atl påverka bedömandet av företaget i ekonomiskthänseende, kan ansvar för svindleri enligt 9 kap. 9 § inträda omåtgärden medför skada. möjligheter att kontrollerariktigheten i de uppgifter som lämnats i regislreringsärendet förstärks genomdepartementsförslagets föreskrifter om särskilda intyg av bank ellerkvalificerad revisor (2 kap. 9 §). Lämnas i sådant intyg uppsåtligen osannuppgift, kan ansvar enligt 15 kap. 11 § för osant intygandeinträda. Med hänsyn till nu angivna omständigheter och då skadeståndsskyldighetkan åläggas den som av oaktsamhet åsidosätter lagens nu berörda regler fordrasinle några särskUda straffbestämmelser för att trygga efterlevnaden av bl. a.förbudet mot underkurs, apportegendom utan nytta för företagets verksamhet,övervärdering av apportegendom eller kvittning (2 kap. 2, 3, 10 §§). Bankernatorde komma att liUse alt inbetalat aktiekapital inte lyfts (2 kap. 12§). Deskäl som sålunda anförts mot särskUda straffbestämmelser för ofullständigaeller oriktiga uppgifler i stiftelseurkunden äger molsvarande tUlämpning påförslag till nyemission (4 kap. 46 §§), förslag till emission av skuldebreveller optionsbevis (5 kap. 3, 4 §§), förslag till nedsättning avaktiekapitalet (6 kap. 2 §), förslag till godkännande av fusionsavlal (14 kap.1, 2 §§) och emissionsprospekt (4 kap. 1826 §§, 5 kap. 15 §, 7 kap. 3 §).Intyg från bank eller kvalificerad revisor skall företes i registreringsärenderörande nyemission (4 kap. 12 §), utbyte eller nyteckning av aktier på grund avskuldebrev (5 kap. 14 §) och fusion (14 kap. 3, 5 §§). 6 § föreskrivs att om aktier inte tilldelas aklietecknare, stiftarenskall ulan dröjsmål underrätta honom därom. Liknande skyldighet förstyrelseledamot eller annan att underrätta enskild person föreskrivs på flerastäUen i departementsförslaget, se t. ex. 3 kap. 3 §, 4 kap. 9 §, 5 kap. 11 §,8 kap. 7 §. Andra ordningsföreskrifter som upptagits i departementsförslaget äratt vissa handUngar skall översändas till aktieägare som begär det, attanmälan om avgång i förlid från uppdrag som styrelseledamot skall göras hosstyrelsen, etc. berörda regler erfordrar inte någon straffsanktion. Riskenför skadestånd ger erforderlig preventiv effekt. Enligt2 kap. 9 § skall bolaget anmälas för registrering frånstiftelseurkundens undertecknande. Frågan om straff för underlåtenhet att göravissa anmälningar för registrering diskuteras av aktiebolagsutredningen. Tilldenna fråga återkommer jag i samband med bestämmelsema om vite. Här skallendast konstateras att den gmndläggande anmälan enligt 2 kap. 9 § inte börframtvingas genom vite eller straff. Underlåtenhet att göra denna anmälan ledernämUgen till att frågan om bolagets bildande förfaUer. Idelta sammanhang bör något sägas om oriktiga uppgifter i registreringsärenden.Aktiebolagsutredningen föreslår att gällande straffbestämmelser bibehålls med vissajusteringar. Sådana uppgifler kan endast sällan falla under brottsbalkensregler om svindleri och skuUe därför annars bli straffria utom vid uppsåtligaförfaranden. Det skulle enligt utredningen vara betänkligt, om det avoffenllig myndighet förda och i många avseenden mycket viktigaaktiebolagsregistret skulle komma att innehålla felaktigheter på grund avoriktiga, av oaktsamhet lämnade uppgifter från bolagen. Aktiebolagsutredningenföreslår att i de tillämpningsföreskrifter lill lagen som meddelas avregeringen föreskrivs att den som i registreringsärende tUlregistreringsmyndighelen uppsåtUgen eller av oaktsamhet lämnar oriktig ellervilseledande uppgift dömes tUl böter eller fängelse i högst etl år. Skerrättelse utan dröjsmål och innan skada inträffat eller är förseelsen eljestringa, skall ej dömas till ansvar. Föregen del menar jag alt utredningen överskattat den preventiva effekten avstraffbestämmelser vid oaktsamhetsbrott av nu ifrågavarande slag. Rättelse avorikliga uppgifter framtvingas lämpligen genom vitesföreläggande.