prop · FZ03204 · 1975-12-31 00:00:00 — Enligt andrastycket fär den ej vara utgivare som är omyndig eller i konkurstillstånd. Bestämmelsersom motsvarar 5 kap. 1 och 2 SS TF tas upp i MMU:s förslag till 2 kap, 8 S och9 S försia och andra styckena, 1 8 S föreskrivs att ägare lill periodisk skriftskall vara myndig svensk medborgare och bosatt i riket eller vara svenskjuridisk person samt att ägaren inte får vara i konkurstillstånd. Enligt 9 Sförsta stycket skall för periodisk skrift finnas en utgivare, medan det i andraslycket föreskrivs att utgivare skall vara myndig svensk medborgare och bosatti riket samt att han inle fär vara i konkurstillstånd. Tillskillnad mol TF öppnar MMU:s förslag möjlighet för utländsk medborgare ellerutländsk juridisk person att vara äga re eller utgi vare av periodisk skrift,Enligl 13 kap, 1 S första stycket kan nämligen i vanlig lag föreskrivas attbehörighet som enligt 2 kap, 8 eller 9 S tillkommer svensk medborgare ellersvensk juridisk person skall tillkomma även utländsk medborgare eller utländskjuridisk person, MMU förordar inte att en sådan jämställdhet föreskrivsgenerellt men anser alt del är rimligt att i vart fall utlänningar som ärstadigvarande bosatta i lillerkänns behörighel alt vara ägare ellerutgivare av periodisk skrift, Ettkrav på att ägare till periodisk skrift inte får vara i konkurstillstånd och ejvara omyndig utgör ingen garanti för att han kan betala skadestånd, förklararhovrätten över och . Vill man skapa en sädan garanti måste maninföra bestämmelser om deponering av borgen eller garantisumma hos myndighet.Förslaget medför i de angivna hänseendena svårigheter om ägaren råkar i konkursoch konkursboet fortsätter rörelsen eller om en periodisk skrift tillfalleromyndig genom arv. Några bärande skäl har enligt hovrätten inle anförts Prop.1975/76:204 151 förde nya kraven. De kan välla skada för anställda. Förslaget avstyrks avhovrätten, 1övrigi har MMU:s förslag, såviii gäller behörighetsvillkor för ägare till ochutgivare för periodisk skrift, kommenterats endasl i anslulning till möjlighelenatt i lag föreskriva all även utländsk medborgare eller utländsk juridisk person är behörig härtill. hänvisar lill alt det i sitt ytirande över förslag till nyregeringsform (SOU 1972:15) anförde all utiänning borde i grundlag i principgaranleras de fri- och rättigheter som tillkommer svensk medborgare med deinskränkningar som siadgas i lag. Beträffande det i samma betänkande framlagdaförslaget lill ändring i TF fann verket att den omständigheten att utlänninginte skulle kunna vara ägare eller utgivare av periodisk skrift inte rimmademed de principer om yttrandefrihet som anses gälla i , Detta måsterimligtvis vålla svårigheter för invandrarnas föreningar och organisationer,som inte skulle kunna ha exempelvis ett eget debattorgan om medlemmarna inte ärsvenska medborgare, 1 verkets arbetsprogram ingår att stimulera och hjälpautlänningsgrupper all bilda föreningar föratt tillvarata sina medlemmarsintressen i del svenska samhället. Verket lämnar också pekuniära bidrag tillsådana föreningar och organisationer saml lill tidningar och lidskrifter påandra språk än svenska som vänder sig till invandrare och minoritetsgrupper.Det framstår som naturligt all invandrare skall få föra ut sina önskemål, tankaroch idéer uianför sin egen krets. Invandrarna bör, även om de inte är svenskamedborgare, dessulom ha rätt att vara utgivare av radioprogram och film.Riksdagens beslut med anledning av propositionen (1975:26) om riktlinjer förinvandrar- och minorilelspoliliken m, m, har gett ytterligare skäl all hävda dehär anförda synpunkterna, förklarar invandrarverket. Med konventionen angåendeskydd för de mänskliga rältigheterna och de grundläggande friheterna sombakgrund anser verket att behörighet att vara ägare eller utgivare av periodiskskrift bör garanteras invandrare, som inte är svenska medborgare, på ett merapåtagligt säll än vad MMU föreslär, Enligl verket bör 13 kap, I S försiaslyckel MGL i slällel ulformas positivt med innehåll all behörighel somtillkommer svensk medborgare enligl 2 kap, 8 eller 9 S ocksä skall tillkommainvandrare som inte är svensk medborgare, om ej särskilda förhållanden geranledning till begränsningar genom lag, Verkei anger att det i proposilionenskulle kunna utsägas att med särskilda förhållanden avses krig, krigsfara ellerandra utomordentliga förhållanden och med invandrare som inte är svenskmedborgare avses nordbo som är kyrkobokförd här och icke-nordbo som harpermanent uppehållstillstånd. Termen "permanent uppehållstillstånd"återfinns i den proposition om ändring av utlänningslagen som regeringen lagtfram , Verkelanmärker vidareatt orden "utländskmedborgare" i förslagel synes utesluta att staislös person tillerkänns debehörigheler som anges i paragrafen. Då della inle kan vara avsikten bör i delfall paragrafen inle ändras pä del sätt verkei har föreslagit Prop.1975/76:204 152 orden"utländsk medborgare" ändras lill "utlänning". och finner det angeläget med hänsyn till del stora antaletinvandrare i att behörighet att vara ägare och utgivare till periodiskskrift ulan dröjsmål utsträcks till att gälla även utländsk medborgare. Närdet gäller behörighetsvillkor för ägare och utgivare av periodisk skriftinnehåller MMU:s förslag tvä nyheter i förhållande till TF, För det förstaföreslås att ägare till periodisk skrift - i likhei med vad som gäller utgivareför dylik skrift - skall vara bosatt här i landet och myndig samt inte ikonkurstillstånd. Dessa nya behörighetsvillkor kritiseras av hovrätten överSkåne och , och jag kan i allt väsentligt instämma i det som hovrättenanför. Jag finner därför inte anledning att föreslå något nytt behörighetsvillkorför ägare till periodisk skrift. Denandra nyheten i MMU:s förslag är att detta öppnar möjlighet att i vanlig lagföreskriva att utländsk medborgare eller utländsk juridisk person fär varaägare till eller utgivare för periodisk skrift. Förslaget har i denna deltillstyrkts av de remissinstanser som har yttrat sig om det. Föregen del vill jag framhålla alt nuvarande utformning av TF:s behörighetskravför ägare och utgivare av periodisk skrift mäste ses mot bakgrund av deerfarenheter som gjordes i under andra väridskriget och som varaktudlavid TF:s tillkomst. Bestämmelsen att ägare lill periodisk skrift skall varasvensk medborgare eller svensk juridisk person har betraktats som erforderiigför bevarande av den svenska pressens frihet och oberoende. Inte ens i fråga omperiodisk skrift, som öppet anger att den innehåller nyhets- ochpropagandamaterial som direkt härrör frän utländsk makt, har det ansetts allannan än svensk medborgare eller svensk juridisk person bör kunna vara ägare.Som skäl härför har anförts att ägaren i vissa fall har att bäratryckfrihetsansvar för skriften och alt ett medgivande för utländsk man ellerutländsk juridisk person kan innebära ell uppgivande av detta ägaransvar (seSOU 1947 s, 233), Liknande överväganden ligger till grund för villkoret attutgivare för periodisk skrift skall vara svensk medborgare. De motiv somsålunda ligger bakom lagstiftningens nuvarande utformning, såviii gällerbehörighetsvillkor för ägare och utgivare av periodisk skrift, har i principalltjämt bärkraft. Jag vill emellertid ocksä peka på all förhållandena harändrats sedan TF:s tillkomst. Detfinns nu i vårt land ell betydande antal personer som saknar svensktmedborgarskap. /75 utgjorde de avbefolkningen i , Efler hand som antalet invandrare i landet har ökat,har behovet av åtgärder för att underiätta deras anpassning och förbättra derassociala och kulturella situation kommit i blickpunkten. har riksdagensålunda godkänt riktlinjer för invandrar- och minoritetspolitiken Prop.1975/76:204 153 m,m, (prop, 1975:26, InU 1975:6, rskr 1975:160), De mål som därvid formuleradesför denna politik har sammanfattats i orden jämlikhet, valfrihet och samverkan.Det centrala i jämlikhetsmålet är att invandrar- och minoritetsgrupper skallha samma möjligheler. rättigheter och skyldigheter som befolkningen i övrigt.Detta mål skall ocksä inrymma möjligheler för medlemmar i minoritetsgrupper attge uttryck för en egen språklig och kulturell identitet. Jagvill ocksä erinra om det av antagna förslagel om kommunalrösträtt för invandrare (prop, 1975/76:23, KU 1975/76:25, rskr 1975/76:78 samtom fri- och rättighetsutredningens förslag (SOU 1975:75) att utlänningar iprincip skall likställas med svenska medborgare i fråga om skydd för det storaflertalet av de medborgeriiga fri- och rättigheterna enligt RF, Medhänsyn till vad jag nu har anfört ter del sig naturiigt att tryckfrihetslagstiftningenanpassas till den utveckling som har ägl rum. Tryckfriheten har till syfte attsäkerställa ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning och är enförutsättning för vårt demokratiska samhällsskick och för ett fritt kulturiiv.Samma tryckfrihet bör så långt del är möjligt komma ocksä här bosattautlänningar till del. Jag delar därför MMU:s och remissinstansernasuppfattning att TF bör ge möjlighel för utlänning att vara ägare eller utgivaretill periodisk skrift, MMUhar vall den lagtekniska lösningen att grundlagen lillåier alt vanlig lagföreskriver att utländsk medborgare eller utländsk juridisk person får varaägare eller utgivare av periodisk skrift, MMU länker sig närmast att här ilandet stadigvarande bosatta utlänningar skall tillerkännas denna behörighet.Statens invandrarverk för fram ett längre gående förslag som innebär attutlänning i grundlagen jämställs med svensk, om inte särskilda förhållanden geranledning lill begränsning enligt lag. Föregen del anserjag alt MMU har gjort en lämplig avvägning mellan å ena sidan deskäl som ligger till grund för nuvarande restriktiva hållning och ä andra sidanden jämställdhet med svenska medborgare som i princip bör råda för utlänningar.Jag föreslår därför att det i I och 2 SS anges all ägare resp, utgivare avperiodisk skrift skall vara svensk medborgare eller svensk juridisk person, omej annat föreskrivs i lag. Beträffandeden närmare utformningen av bestämmelser i lag vill jag i delta sammanhang baraframhålla all jag i likhei med MMU anser del rimligt alt utiänningar som ärstadigvarande bosatta här i landet omfattas av bestämmelserna. Dessabestämmelser kan införas i den särskilda till-lämpningslag lill TF som jag harnämnt i det föregående, Ienlighet med vad jag har förordat i fråga om nuvarande 4 kap, 2 S TF föreslårjag att 1 S andra styckei upphävs, 1 övrigi föresläs en redaktionell ändring i2 S. I den nya lydelsen innebär paragrafen liksom i den nuvarande att varkensvensk eller utlänning som saknar hemvist här i landet får vara utgivare förperiodisk skrift. Prop.1975/76:204 154 4-6saml 8 och 9 SS 1dessa paragrafer finns f n. detaljerade beslämmelser om anmälan av utgivare förperiodisk skrift samt om ulgivningsbevis för sådan skrift, 1 4 S reglerasskyldigheten att göra anmälan av utgivare och anmälnings-förfarandet. Av 5 Sframgår all periodisk skrift inte får utges innan ulgivningsbevis harutfärdals. Vidare ges i paragrafen beslämmelser om utfärdande av sådani bevis,I 6 S finns regler om återkallelse av utgivningsbevis. Föreskrifter om när ochi vilken ordning ny utgivare skall ulses och anmälas ges i 8 S och i 9 S finnsregler om ställföreträdare för utgivare, de nu nämnda paragraferna ärchefen för behörig myndighet all mottaga anmälan omutgivare och att handlägga frågor om utfärdande och återkallelse avulgivningsbevis, 1MMU:s förslag motsvaras 5 kap, 4-6 samt 8 och 9 SS TF av 2 kap, 10 S andrastyckei och II S- Förslagel innebär alt huvuddelen av reglerna omanmälan av utgivare och om utgivningsbevis - bl, a, de som angår frågan ombehörig myndighet att ta emot anmälningar och att pröva frägor omulgivningsbevis - förs över från grundlag lill vanlig lag, Enligl utredningenkan det övervägas att anförtro dessa uppgifter ål patent- och registreringsverket.Vid remissbehandlingen har förslaget i dessa delar lämnats ulan erinran. Jaghar inte funnit lillräckliga skäl föreligga alt i delta sammanhang la uppfrågan om att mönstra ul huvuddelen av de berörda bestämmelserna ur grundlagen.Ändringarna har begränsats i enlighet härmed. Denomläggning av tillsynen över TF:s efterievnad, som jag har förordat, innebärbl, a, att chefen för justiliedepartemeniel inte längre skall ha befallningmed anmälningarom utgivare och med utfärdande och återkallelse avulgivningsbevis. Som MMU har föreslagit bör regler om behörig myndighet vidbehandling av sådana frågor ges i vanlig lag, 1 enlighel med del anförda harändringar gjorts i 4-6 samt 8 och 9 SS- Förslageli 1 och 2 SS alt i lag fär föreskrivas all annan än svensk medborgare ellersvensk juridisk person får vara ägare eller utgivare av periodisk skrift harföranlett följdändringar i 4, 6, 8 och 9 SS- 1den allmänna motiveringen harjag förordai att utgivningsorlen i slällel förtryckningsorten skall vara bestämmande för forum i tryckfrihetsmål som gällerperiodisk skrift. Detta har letl till en ändring i 5 S, Paragrafeninnehåller strafföestämmelser som angår spridande av tryckta skrifter i vissafall, Försiasiycket har ändrats med anledning av den föreslagna utvidgningen av TF:stillämpningsområde till stencilerade och liknande skrifter, 1 andra Prop.1975/76:204 155 slyckethar den ändringen gjorts att den särskilda straffskalan för försvärandeomständigheter har fätl utgä, I slällel föreskrivs att straffet skall varaböter eller fängelse ett är. En motsvarande ändring har gjorts i 4 kap, 5 Sdepartementsförslaget. Lika litet som beträffande den bestämmelsen är avsiktenhär all åsladkomma nägon slraffskärpning, 1denna paragraf anges i tre stycken undantag från TF:s meddelarfrihet, Försiastyckei gäller ärekränkande meddelanden som inte har blivit publicerade, 1andra styckei sägs att, om nägon genom att lämna meddelande till annan förövaruppror, högförräderi, landsförräderi, landssvek, spioneri, grovt spioneri ellerförsök, förberedelse eller stämpling lill sädant brott, sä ock om nägon som pägrund av allmän befattning eller i och för utövande av lagstadgad tiänsteplikierhållit kännedom om förhållande, varom han eljest enligt lag haratt iakttatystnad, uppenbarar vad han sålunda har erfarii, gärningen må. fastänmeddelandet har skett för offentliggörande i tryckt skrift, åtalas och ansvardärför ådömas enligl vad därom är stadgat, 1 tredje stycket, slutligen,föreskrivs alt om ansvar för utlämnande av allmän handling, som skall hållashemlig, stadgas i den särskilda lag som avses i 2 kap, 1 S, dvs,sekretesslagen. Bestämmelsen avser enligt uttalande i förarbelena (SOU 1947:60s, 246) även det fallet alt nägon lämnar handling vidare i strid mot myndighelsförbehåll vid utlämnande av handlingen. 1MMU:s förslag till massmediegrundlag motsvaras nyssnämnda beslämmelser av 8kap, 2-4 SS. Något undantag från meddelarfriheten beträffande ärekränkandemeddelanden föresläs inte, 1 2 S första stycket bibehålls däremot nuvarande undanlagför grova brott mot rikets säkerhel. med den avvikelsen att grovt spioneri inlenämns särskilt, medan däremot grov obehörig befallning med hemlig uppgift hartillförts uppräkningen. 1 andra stycket siadgas att vad i försia styckei sagtshar moisvarande lillämpning när redan anskaffandet av uppgift för meddelandeenligt lag innefattar brott som anges i första stycket. 3 S upptar undantag förmeddelande som innefattar utlämnande helt eller delvis av allmän handling somskall hållas hemlig, 14 S har tagils in den förut berörda bestämmelsen omtystnadsplikter som bryler meddelarskyddet. Bestämmelsen innehåller att ommeddelande utgör åsidosättande av tystnadsplikt, som åliggernågon enligt lagellerannan författning, siraff i de fall som angives i en särskild lag omlillämpningen av paragrafen fär ådömas enligl vad som är föreskrivet därom. Prop.1975/76:204 156 MMUåsyftar i de nu nämnda lagrummen med meddelare även vissa andra medverkande ändem som lämnar meddelanden för offentliggörande till författare, utgivare m,fl. Härom lår jag hänvisa lill redogörelsen i avsnill 4,2 i den allmännamotiveringen och i specialmotiveringen lill 1 kap, 1 S TR MMU:sförslag alt i 8 kap, 2 S uppta brottet grov obehörig befattning med hemliguppgift sammanhänger med det förslag som har lagls fram av utredningen föröversyn av bestämmelser om brott mol rikets säkerhet ibetänkandet (Ds Ju 1975:16) Spioneribrottel m, m, Förslagel innebäratt brottetspioneri fåren mera begränsad innebörd än . Rubriceringen spioneriförbehålls gärningar som förövas i syfte att gå främmande makt till hända, dvs,med direkl uppsåt. Förövas sådan gärning beträffande uppgift av hemlig naturmed indirekl eller evenluelii uppsåt att gå främmande makt till banda, kommergärningen i stället att hänföras till brottet obehörig befallning med hemliguppgift. En särskild straffskala har införts för sädant brott, om brottet ärgrovt. Vid bedömande huruvida brottet ärgrovt skall enligt förslaget särskiltbeaktas, om gärningen varav synneriigen fariig beskaffenhet med hänsyn tillpågående krig eller rörde förhållande av slor betydelse eller om den brottsligeröjde vad som på grund av all män eller enskild tiänst betrotts honom. Medhänvisning till ulredningens förslag framhåller MMU all, sett från synpunktenav rikets säkerhet, en uppgift kan vara lika fariig vare sig lämnandet av denenligt de nya reglerna skall betraktas som spioneri eller som grov obehörigbefattning med hemlig uppgift. För möjligheten att motverka att fara i dettahänseende kan uppkomma för riket och att verkställa förundersökning därommäste det vara av värde att kunna ingripa pä ett tidigt stadium, oavsettgärningsmannens uppsåt i det särskilda fallet. Del vore ocksåotillfredsställande, förklarar MMU, om ett ingripande i dylika fall inte skullekunna ske, förrän den farliga uppgiften har blivit offentliggjord och skadansålunda redan skett. Med hänsyn härlill anser MMU för sin del att även brottetgrov obehörig befallning med hemlig uppgift - såsom brottet har utformatsenligl den särskilda ulredningens förslag - bör upptas bland de broll som skallkunna föranleda ålal mol meddelaren, liksom också försök, förberedelse ellerstämpling lill sådani broll, Förslagel innebärenligl MMU att räckvidden avundantagsbestämmelsen väsentligen blir densamma som enligl 7 kap, 3 S TF; omgärningsmannen inte har haft direkt uppsåt att gä främmande makt lill hända,ulan endasl s, k, indirekt eller eventuellt uppsåt, skall dock brottet inte,såsom f n,, betecknas som spioneri utan som grov obehörig belättning med hemliguppgift, MMU framhåller ytterligare, att åtal mol meddelare i dessa fall enligtdess förslag skall ske vid yttrandefrihets-domstolen, som därvid har möjlighetalt väga skadan för rikets säkerhel mot den allmänna rätten till yttrandefrihetoch särskill beakta det syfte meddelaren har haft. Kan meddelarens obehörigabefattning med hemlig uppgift inte betraktas som grov, åtnjuter han frihetfrän åtal och ansvar, konstaterar MMU avslutningsvis. Prop.1975/76:204 157 Beträffande8 kap, 3 S MGL förklarar MMU att lagrummet avser den siluaiionen all självahandlingen eller del av den lämnas ul för publicering. Det räcker alltså härinle med ett referat av handlingens innehåll. Enligt förslagel kommer ,sävälmeddelaren, dvs, den som har lämnal handlingen för offeniliggörande, som densom är ansvarig för publiceringen av handlingen att kunna åtalas vidyttrandefrihetsdomsiolen, meddelaren på grund av bestämmelsen i 8 kap, 3S MGLoch den för publiceringen ansvarige jämlikt 6 kap, 19 S MGL för olilläleloffentliggörande. Det är enligl MMU att märka att en meddelare som har lämnalul hemlig handling visseriigen, liksom enligt TF, saknar meddelarskydd. Del igrundlagen föreslagna anonymitetsskyddet gäller emellertid liksom enligl TFäven i denna siluation - med del undanlaget att han får efterforskas - och densom har tagit befattning med offentliggörandet av den hemliga handlingen fårinte - utom i vissa närmare angivna undanlagsfall - röja vem meddelaren är.Meddelaren har alltså, även om meddelarskyddet får vika för andra inlressen,kvar ett väsentligt skydd i anonymitetshänseende, LItlämnande av hemlighandling kan innefatta brott enligt 8 kap, 2 S, påpekar MMU vidare, 1sådana läll lar enligt allmänna straffrättsliga regler straffet för detsistnämnda brottet över, och särskilt ansvar enligl 3 S skall inte tillämpas.Straff för obehörigt utlämnande av hemlig handling är, framhåller utredningen,nu stadgat i 41 S sekretesslagen. Motsvarande sladgande föreslås avoffentlighets- och sekretesslagsliftningskommittén i 55 S förslagel till lag omallmänna handlingar (SOU 1975:22), Kommitténs förslag omfattar även fall dähandling har utlämnats av oaktsamhel. Enligt MMU:s mening bör emellertid sådangärning inte bryta meddelarskyddet, och MMU:s förslag avser sälunda endastuppsålliga brott. Såvittgäller förslaget till 8 kap, 4 S MGL fär jag i försia hand hänvisa lill denallmänna motiveringen, MMU förklarar i sin specialmolivering att den som ärmeddelare enligt grundlagen inte bör kunna straffas vid oaklsaml åsidosättandeav lyslnadsplikt; endast uppsåtlig överträdelse skall alltså kunna beivras,Uiredningen påpekar vidare all med dess förslag, liksom enligt gällande rätt,även den meddelare som kan åtalas för åsidosättande av lyslnadsplikt kommerall behålla viss räll lill anonymitet. Fleraremissinsianser har tagit upp frågan vilka broll mol rikets säkerhet som skallla över principen om skydd för meddelare och anskaffare. Enligt MMU:s förslagkommer, framhåller hovrän, vissa gärningar, som ulgör spioneri, altbli straffria, om det inte kan visas all direkl uppsåt föreligger eller altgärningen bör bedömas som grov samt del inte går alt vederiägga påståendet attanskaffning skett i syfte att ge meddelande för publicering i någoi avgrundlagen skyddat massmedium. Prop.1975/76:204 158 inlefinna au MMU har gett lillräcklig motivering för alt denna konsekvens skallgodtas. Förslaget inger enligt hovrätten betänkligheter. Även obehörigbeiattning med hemlig uppgift, som ej är att anse som grovt brott, synes börabryta meddelarskyddet, ÖverbeJälhavaren betonar vikten av att grov obehörigbefattning med hemlig uppgift upptas bland de brott som tar övermeddelarskyddet. Denmotsatta uppfattningen - alt meddelarskyddet inte skall brytas ens ommeddelandet innefattar grov obehörig befattning - företräds emellertid av andraremissinsianser, nämligen , inomSvenska journalistförbundet och . Samarbetsnämndenanser dock att ansvar för brottet grov obehörig befattning med hemlig uppgiftskulle kunna utkrävas även av meddelare under krig och därmed jämförligaförhållanden. uttalar som sin mening att författningsförslagetinte klargör gränsdragningen mellan del grova och det enkla brottet och att ipraktiken den enskilde åklagarens brottsrubricering kan avgöra ommeddelarskyddet skall undanröjas eller ej. Medanledning av förslaget till 8 kap, 2 S MGL förklarar hovrälien över ochBlekinge all om de uppräknade brotten skall gälla framför meddelarskyddet -nägot som hovrätten inle har blivit övertygad om - det förefaller egendomligtatt först i denna paragraf förklara allmän lag gälla i straffrällsligl hänseendeoch därefter genom en beslämmelse i 11 kap, 3 S långa in meddelaren igen igrundlagens processrätlsliga syslem, Domslolen kan då likväl komma att läanlägga olika bedömningsgrunder på en utgivare och en meddelare som är åtaladei samma mäl. Vad saken enligl hovrätten gäller är alt grundlagensansvarighelsregler utesluter medverkansansvar. Lagstiftaren har trots delta påslraffrättskommitléns inrådan förklarat att meddelare skall vara fullt ansvarigvid vissa uppräknade broll. Men det gäller, förklarar hovrätten, broll somredan flnns uppräknade i grundlagens brottskatalog. Del lekniskt enklaste är judå att hänvisa dit. Hovrätten anmärker all den föreslagna lagtexten i 6 kap, 10S om spioneri som yttrandefrihetsbrott inte innehäller någol om anskaffande avuppgift. Andra stycket i nu förevarande paragraf lorde därför kunna strykas,menar hovrätten,