prop · FZ03155 · 1975-12-31 00:00:00 — uttalade att rehabUiteringsreglerborde införas men lade i avvaktan på resultatet av trafikmålskommUténs arbeteinte fram något förslag angående sådana regler. 1971: 65 angåendekörkort och körkortsregistrering anslöt jag mig tUl utredningens uppfattningom behovet av rehabUiteringsregler. Trafikmålskommitténhar föreslagit en treårig rehabiUteringstid i fråga om trafikbrott. Förslagethar inte annat än undantagsvis kommenterats vid remissbehandlingen. Samarbetsorganethar i sin nämnda skrivelse på förslag av arbetsgruppen stannat för en femårigrehabiliteringstid när det gäller trafikbrotts-utdrag, även om man anser attdet också finns skäl som talar för . Såvälhänsynen till den enskilde som tekniska synpunkter angående rutinerna förlämnande av registerutdrag kräver att rehabiUteringsregler införs. Frågangäller främst hur lång rehabiliteringstiden skall vara. Efter att ha tagit delav de synpunkter från skilda håll som har framförts härom, har jag i likhet medsamarbetsorganet kommit fram tiU att den bör bestämmas till från domsdatumeller motsvarande. Detta bör gäUa såväl trafikbrottsutdrag som registerblad. OUkamyndigheters behov av uppgifter bör därmed vara tUlgodosedda. Jag vill emeUertidframhåUa att det ofta kan vara tillräckligt med utdrag för väsentligt kortaretid. De föreskrifter som riksåklagaren har utfärdat och som ger uttryck för ensådan begränsning förutsätter jag skola gäUa tiUs vidare. Detnu anförda rör belastningar som hänför sig tiU olika brott. I fråga ombelastningsuppgifter som hämtas ur CKR t. ex. omhändertaganden på grund av bemsning,anmälningar från nykterhetsnämnder, läkare etc. bör i princip samma rehabiUteringstidergälla. Ytterligareen fråga som har aktualiserats gäller rehabUiteringsregler för vissa körkortsuppgiftersom rör återkallelse av körkort, varning etc. Tillräckligt underlag för besluthärom föreligger inte enligt min mening. Behovet och utformningen avrehabiliteringsregler i dessa avseenden får därför övervägas i det fortsattareformarbetet. Enannan fråga som också får övervägas i angivna reformarbete gällerkörkortsregistreringens anpassning tiU ett pricksystem. De problem somaktualiseras i detta sammanhang bör tas upp av den särskilda utredningenangående vissa körkortsfrågor i samråd med samarbetsorganet. 1975/76:155 128 5.16Internationella och internordiska körkortsfrågor Bestämmelserom utländska körkorts giltighet finns i kimgörelsen (1962: 277) om godkännandeav vissa utiändska körkort och kungörelsen (1956: 522) med vissa bestämmelseri anledning av överenskommelser meUan samt , och Norgeangående ömsesidigt godkännande av körkort samt av registrering avmotorfordon, m. m. Den förstnämnda kimgörelsen har generell giltighet i frågaom utländskt nationeUt körkort resp. utländskt internationellt körkort.Kungörelsen om nordiska körkort upptar vissa särregler i förhållande tUl våragrannländer. Dengenerella kungörelsen ger innehavare av utländskt nationellt körkort rätt atti på vissa i kungörelsen närmare angivna villkor föra motorfordon avdet slag som körkortet berättigar honom att föra i det land där körkortet harutfärdats. Bland inskränkningarna i gUtigheten i kan nämnas attkörkortet inte medför rätt för innehavaren att köra i , om han under desist förflutna tre åren har vistats här mera än och inte heller om haninnehar gällande svenskt körkort eller under de sist förflutna tre åren harinnehaft svenskt körkort som har återkaUats eller omhändertagits av svenskmyndighet. Vidare gäller utländskt nationellt körkort inte för framförande avmotorfordon i yrkesmässig trafik eller av buss eller lastbil underyrkesutövning som förare för annans räkning, om fordonet är registrerat i . Efteranmälan av länsstyrelse kan länsrätt med tillämpning av återkaUelsegmnderna i KKKbesluta att körkortet inte skall medföra förarbehörighet iSverige. Även varning kan med tiUämpning av KKK meddelas innehavare avutländskt körkort. Enligt1956 års kungörelse ger i , eller utfärdat körkortinnehavaren rätt att intiU dess att han har bosatt sig i , dock högstunder , föra motorfordon av det slag som körkortet avser. I yrkesmässigtrafik får motorfordon dock föras på sådant körkort endast om fordonet ärregistrerat i annat land än i . Äveni denna kungörelse finns bestämmelser om att länsrätt med till-lämpning avvissa av de återkallelsegmnder som gäller för svenskt körkort för viss tidäger vägra godkännande i av körkortet. Varning kan också meddelas. Bestämmelserom utbyte av utländskt nationeUt körkort mot svenskt körkort finns ikungörelsen (1962: 262) om rätt för person, som i främmande stat äger framföramotorfordon, att erhålla körkort utan att undergå förarprov. Principen är attinnehavare av körkort utfärdat i , , eUer får, närhan bosätter sig här, tiUdelas svenskt körkort som motsvarar hemlandets utanatt vederbörande behöver undergå förarprov. Däremot krävs prövning av denmedicinska och 1975/76:155 129 Innehavare av körkort i annat land kan också få körkortet utbyttmot ett motsvarande svenskt utan förarprov. Härför krävs emellertid utöver denmedicinska och personliga lämplighetsprövningen att körkortshavaren under desenaste tolv månaderna i betydande omfattning har fört motorfordon här ilandet. Vid ansökan om körkortstillstånd för svenskt körkort skall fogas intygangående omfattningen m. m. av körningen i . Vidutbyte av utländskt körkort mot svenskt får föraren behålla sitt utländskakörkort med om möjligt anteckning om att utbyte har skett. Den internationeUakörkortslagstiftningen är reglerad genom oUka konventioner och bilaterala avtalsom är bundet av. Av intresse i det aktueUa sammanhanget är 1949 årskonvention rörande vägtrafik () som har anslutit sigtill och konvention om vägtrafik () som avses ersättaGenévekonventionen. Vid svenskt lagstiftningsarbete har man att beakta deolika intemationella överenskommelser som har mgåtts. Vad gäller Genévekonventionenkan nänmas att minimiåldern för förande av motorfordon är 18 år.Fördragsslutande stat får dock godta körkort för motorcykel som har utfärdatsåt förare under . Enligt får fördragsslutande land vägra godkäimakörkort som har utfärdats i annat sådant land för förare under . SåvittgäUer körkort som har utfärdats i , och finns särskildaöverenskommelser , på vUka bestämmelserna om nordiska körkort har gmndats. Körkortsreglernai , , och är givetvis inte helt överensstämmande. Ifråga om körkortssystemen och indelningen av körkort gäller att ochSverige tUlämpar regler. tUlämpar ,som i fråga om körkortsklasser avviker mycket litet från . Dendanska regeringen har för lagt fram förslag om en ny Faerd-selslovsom bygger bl. a. på regler. har en från ,och avvikande klassindelning men förbereder övergång tUl denindelningsgrund som gäller enligt . och harcentrala körkortsregister. I registreras också de flesta förhållandenav betydelse för bedömningen av körkortsfrågor centralt. I förberedscentral körkortsregistrering. Reglemaom körkortsingripande bygger om än skiUnader ländema emeUan finns i fråga omt. ex. spärrtidemas längd på samma rätts-gmndsatser. ÅterkaUelse kan ske bl.a. av medicmska skäl och på gnmd av olika brott och förseelser som körkortshavarenhar gjort sig skyldig tiU. Ifråga om internordisk återkallelse av körkort gäUer att ettvart land kan vägragodkännande av nordiskt körkort endast för sitt lands vidkommande. Frågan omfullständig återkallelse av körkortet prövas i ut-färdandelandet. 9 1975/76.1 saml. 1975/76:155 130 Fråganom behörigheten att med stöd av ett körkort utfärdat i ett nordiskt land förafordon i annat sådant land har varit föremål för intresse tUlbaka.Ett utredningsarbete på nordiskt plan som initierades av harlett till förslag att nordiskt nationeUt körkort skall gäUa i annat nordisktland även sedan innehavaren har fast bosatt sig i detta. Vid remissbehandlingenav betänkandet uttalades genomgående i de olika länderna , ,och en positiv instäUning till förslaget. Nordiska rådethemställde i rekommendation (nr 34/70) tiU regeringarna att genomföra den föreslagnaordningen. Vissa tillämpningsfrågor som aktualiseras vid nordisk gUtighet avkörkort har behandlats av för vägtrafiklagstiftning (NKV) irapporten i (nr 6 i Nordiska trafiksäkerhetsrådetsrapportserie). NKV framhåUeratt om körkortet blir gUtigt i besökslandet även efter det att körkortshavarenhar bosatt sig i detta blir förarens anknytning tUl det utfärdande landet i ettstort antal fall mmimal. a. med hänsyn härtill bedöms det lämpligt attlägga behörigheten att återkalla körkortet på myndighetema i bosättningslandet,dvs. det land där föraren är kyrkobokförd. Beträffandefrågan vUken lagstiftning utfärdandelandets eller bosättningslandets somskall tUlämpas anför NKV, att med den anknytning som föraren i regel har fått tUlbosättningslandet är det rimligt att detta lands lagstiftning tillämpas. Ensådan ordning menar NKV också vara lättast att tiUämpa förkörkortsmyndigheterna. Den ger även de bästa möjUghetema tUl en riktigbedömning. Närdet gäUer de medicinska körkortskraven framhåller NKV att det råder vissaskillnader meUan länderna. Har förare med viss medicinsk defekt fått körkort iett nordiskt land enligt dess lagstiftning är det enligt NKV:s mening orimligtatt körkortet på gmnd av samma defekt återkallas i annat nordiskt land som hanflyttar tiU, om det rör sig om mindre skiUnader meUan kraven i det utfärdandelandet resp. bosättningslandet. I stället får ett avgörande ske från faU till faUmed beaktande av defektens art, den tid föraren har vistats i det nyabosättningslandet och lagstiftningen såväl i detta land som det land därkörkortet har utfärdats. Vadsom har bestämts i bosättningslandet i återkaUelseärendet skall enligtförslaget gäUa i princip även i annat nordiskt land som körkortshavarenflyttar tiU. Vissa möjUgheter att sätta ned en mycket lång återkaUelsetid bördock finnas i det nya bosättningslandet. SedanåterkaUelsetiden har löpt ut föreslås att prövning av frågan om nytt körkortskall ske i bosättningslandet även om detta är ett annat än det där körkortet återkaUades. 1975/76:155 131 Ävenutbyte och förnyelse av körkort föreslås ske i bosättningslandet. Genomgåendehar alltså NKV som huvudregel valt att körkortsärendet skall behandlas i detland där körkortshavaren är bosatt och enligt det landets lagstiftning, dvs. NKV konstaterar att ärendena kan handläggas snabbt genom deföreslagna reglerna. Den enskilde och körkortsmyndigheten kan lätt ta kontaktmed varandra. Ärendena prövas i det land där utredningen görs. Allt detta ärenligt NKV:s mening väsentiiga omständigheter från såväl trafiksäkerhets- somrättssäkerhetssynpunkter. Ilinje med den förordade domicilprincipen föreslår NKV också att frågan om nyttkörkort för någon som är bosatt i nordiskt land skall prövas i bosättningslandetoch enUgt dess lagstiftning även i fall då vederbörande inte har haftkörkort. Ifråga om genomförandet av förslaget framhåller NKV att ett samtidigtgenomförande i , , och givetvis är en klar fördel menatt det kan vara svårt att uppnå en sådan koordination. Reformen kanemellertid fullföljas genom att varje enskilt land inför reglerna i sinlagstiftning vid lämpligt tUlfälle utan att invänta lag-stiftningsproceduren ide andra länderna. Denna lösning är också den som snabbast leder tiU resultat. NKV:sförslag har vid remissbehandUngen aUmänt fått ett positivt mottagande. Detråder nästan total enighet om att ett nordiskt körkort bör bli giltigt i annatnordiskt land som föraren har flyttat till. Även när det gäller principerna iövrigt ansluter sig remissinstanserna med enstaka undantag tiU har rekommenderat (rek. 3/76) att förslagen genomförs möjUgt. Ävenför egen del biträder jag principerna i NKV:s förslag angående nordiskakörkort. Det lagstiftningsarbete som fortlöpande pågår i de olika länderna kangivetvis visa sig böra leda till vissa modifikationer i detaljema av de internordiskaregler som bör gäUa. Nordiska trafiksäkerhetsrådet och NKV följer det vidarekoordinationsarbetet. I det sammanhanget får också övervägas hur man skallförfara med innehavare av nordiskt körkort som före bestämmelsernasikraftträdande har bosatt sig i annat nordiskt land och erhålUt körkort ävendär med stöd av de nordiska utbytesreglema. Därvid bör eftersträvas attvederbörande kommer att ha endast ett giltigt nordiskt körkort. Iöverensstämmelse med de av NKV förordade principerna torde därvid det senasterhållna körkortet böra bli gäUande. Detta innebär att tidigare erhålletkörkort i nordiskt land, vilket kort föraren innehar jämsides med ett senareutfärdat i den mån förhåUandet är känt för körkortsmyndigheten böråterkallas. Så kan exempelvis ske i samband med att en körkortsåtgärd aktuaUseraseUer att tioårsutbytet av de svenska körkorten skaU ske. Jag vUl också förordaatt man inför den ordningen vid utbyte av nordiskt körkort mot svensktsådant att körkortsmyndigheten behåller 1975/76:155 132 detutbytta kortet och underrättar körkortsmyndigheten i det utfärdande landet omutbytet. 5.16.3Minimiålder för rätt att föra motorfordon Rikspolisstyrelsenhar anfört att körkort i vissa länder kan erhållas av ungdomar . Föratt förhindra att alltför unga förare ges rätt att i föra motorfordonhar styrelsen hemstäUt att kungörelsen om godkännande av vissa utländskakörkort måtte kompletteras med föreskrift att föraren skall ha uppnått för att få köra motorfordon här i landet. har i yttrande över framställningen tillstyrkt att kravinförs på att innehavare av utländskt körkort skall ha uppnått föratt få föra bil i . Jagdelar den uppfattning som och trafiksäkerhetsverket hargett uttryck för. 18-årsgränsen bör avse förande av bU. Bestämmelser avangiven innebörd överensstämmer med och ,och hinder mot dem finns inte heller på grund av svenskt åtagande i annatsammanhang. 5.16.4 Omhändertagandeav utländskt körkort F.n. saknas uttryckliga bestämmelser i 1956 och kungörelser om rätt förpolismyndighet och åklagare att omhänderta utländskt körkort. I olikasammanhang har framställts önskemål om att kungörelserna förtydligas på denna punkt.Sålunda uttalade trafikmålskommittén denna mening i betänkandet (SOU 1967: 59) ansåg i skt betänkande (SOU 1970: 26) Körkort ochkörkortsregistrering likaledes att ett förtydligande borde ske. Förslagen föranleddeinte några erinringar från remissinstansernas sida. Det fattadeprincipbeslutet angående körkortsfrågor (prop. 1971: 65, : 12, rskr1971: 209) innebar att prövningen av frågan borde ske i samband med attställning tas tUl trafikmålskommitténs slutbetänkande. Enligtmin mening talar starka skäl för att den föreslagna möjligheten tillomhändertagande skaU fmnas. Hinder häremot finns inte i någon av de intemationeUaöverenskommelserna på området. Jaghar förut tiUstyrkt det förslag som samarbetsorganet för ADB inom rättsväsendethar lagt fram om att anmälningar avseende utländska körkort och däravföranledda beslut skaU registreras centralt. Detta ståndpunktstagandesammanfaller med principbeslut på området. En följd avställningstagandet i registreringsfrågan är att det beträffande anmälningspliktför domstolar och myndigheter bör gälla samma regler för innehavare avutländska körkort som för innehavare av svenska körkort. 1975/76:155 133 5.17Ikraftträdande m. ni. Flertaletav de reformer på körkortsområdet som jag har förordat bör kunna genomförasutan uppskov. Det gäller de nya reglema om förarurvalet,lämplighetsutredningen, körkortsingripanden, körkortsspärren, varning, behörighelalt föra taxi, rehabiliteringstider för uppgifter i utdrag urkörkortsregistret, minimiålder för innehav av utländska körkort ochomhändertagande av sådana körkort. Det är min avsikt att så snart riksdagensställningstagande föreligger lägga fram förslag tUl de författningsändringarsom krävs. Iandra avseenden behövs däremot som jag har angett i propositionen ytterligareundersökningar och överväganden. Det gäller främst pricksystemet och olikaåtgärder för att ytterligare förbättra körkortsprocessen. Även en del frågorsom hör samman med körkortsregistreringen behöver övervägas vidare. Detsammagäller vissa av de problem som rör de utländska körkorten. Åtgärderför information m. m. i anledning av reformerna ingår i de uppgifter som vUar påstatens trafiksäkerhetsverk och länsstyrelsernas organisationsnämnd. Enligt minbedömning är särskild medelsanvisning för detta ändamål inte nödvändig. Medhänvisning till vad jag har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen attgodkänna de riktlinjer för en körkortsreform som jag har förordat. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredraganden har anfört för den åtgärd somhan har hemställt om. SammanstäUningav remissyttrandena, upprättad Inom Inomkommunikationsdepartementet har upprättats en sammanställning avremissyttrandena över trafikmålskommitténs betänkande (avsnitten 215), NKV:srapport angående nordiska körkort (avsnitt 16.2) och rikspolisstyrelsensframställning angående minimiålder för rätt att föra motorfordon (avsnitt16.3). Uppläggningen motsvarar dispositionen i föredragandens anförande (avsnitt5) i propositionen. AllmänbrottsUghet bör i fortsättningen inte användas som urvalsinstrument förförare. Majoritetenav remissinstanserna tiUstyrker eller godtar, att ändring sker i nuvarande rättstUlämpning.ÅtskiUiga av ifrågavarande instanser är emeUertid inte beredda att helt bortsefrån den aUmänna brottsligheten utan förordar att man fortfarande skall tahänsyn tUl vissa typer av allmänna brott vid lämplighetsprövningen. Ett antalremissinstanser tar mera direkt avstånd från kommitténs förslag. Följanderemissinstanser tillstyrker kommitténs förslag. Riksåklagarenuttalar att det inte kan anses klarlagt i vilken omfattning brottsligtbeteende av visst slag innebär att en person också är olämplig somfordonsförare. Man bör inte heUer bortse från att krimi-nalpoUtiska hänsyn kanmotivera att man inte försvårar vederbörandes anpassning i samhällslivet genomatt vägra körkort. Det bör därför lättas på de hinder för körkort som annan brottsUghetän trafikbrott f. n. utgör och sådan brottsUghet bör inte medföra obligatorisk återkallelse. Prop.1975/76:155 135 Riksåklagarenhänvisar också tUl att den som gjort sig skyldig tUl upprepade brott enligtförslaget kan åläggas att genomgå kvalificerat förarprov. Hovrätten för NedreNorrland godtar kommitténs förslag. uttalar attförhållandena i nuvarande system är otill-fredsstäUande och måste antas drabbaäven dem som i verkligheten inte är farliga i trafiken. Anstaltsutbildning tillbilmekaniker kan snart inte bedrivas längre. Allmän kruninalitet bör enligtstyrelsens mening normalt inte tUlmätas betydelse för körkortsfrågan. Förslagetvisar emeUertid de praktiska svårigheter som måste uppstå, när man vid bedömningenav trafikfarligheten vill tillgodose både träffsäkerhet och rättssäkerhet. Götahovrätt och kammarrätten i tillstyrker kommitténs förslag men anseratt allmän brottslighet bör bli ett incitament till en noggrannare prövning avförarens lämplighet. i uttalar att bestämmelsernaom allmän brottslighets inverkan på körkortsfrågan bör slopas. I den mån enallmänt brotts-benägen person även begår brott eller förseelser mot trafikbestämmel-sema,bör emellertid körkortsreaktionen kunna påverkas med hänsyn tUl visad oförmågaatt anpassa sig efter samhäUets regler. LO och delarkommitténs uppfattning och understryker betydelsen av att körkortsfråganbedöms från trafiksäkerhetssynpunkt. Någraremissinstanser, som i princip delar kommitténs uppfattning, menar att manlikväl måste ta hänsyn till viss allmän brottslighet, t. ex. då bUen använtssom hjälpmedel vid brott eUer då bilen varit en förutsättning för brottet. Somexempel på sådana brott nämns bUstölder, stöldraider med hjälp av bU ochtjuvjakt från bil. I det sammanhanget påpekas också att hänsynen tiUrättskänslan och den allmänna opinionen i sådana fall kan kräva att brottetbeaktas. De remissinstanser som har denna inställning är länsstyrelserna iJönköpings, och och Svenska polisförbundet.Länsstyrelserna i och anser även att det direkt avvederbörande författning bör framgå vUka brott som skall beaktas. menar att körkort inte schablonmässigt skall vägras elleråterkallas men att man vid den allmänna lämplighets-prövnmgen bör ta hänsyntill åtminstone grövre brott. NTF är inne på liknande tankegångar och anser siginte helt kunna acceptera kommitténs uppfattning att man skall bortse frånallmän brottslighet som urvalsinstmment. Vid bedönmingen bör man enligt NTF:smening även i fortsättningen ta hänsyn tUl viss grövre brottsUghet. NTFunderstryker dock att en nyanserad bedömning bör eftersträvas i det enskildafallet. Även kammarrätten i uttalar sig i samma riktning och menaratt man också i åtminstone viss omfattning bör beakta allmänkriminalitet, om vederbörande därigenom visat råhet, aggressivitet, bristandeomdöme eUer hänsynslöshet. Bedömningen bör dock i stöne om- 1975/76:155 136 fattningän f. n. vara individuell och nyanserad. Hänsyn måste tas tUl helhetsbUden. Sveahovrätt anser inte att kommitténs förslag utgör en tUlfredsställande avvägningmellan rättvisekravet och trafiksäkerhetskravet. Prövningen bör i första handta sikte på vederbörandes person och inte på brottsligheten som sådan.Uppmärksamheten bör inriktas på sådan allmän brottslighet där ett starkare sambandföreligger med trafikbrottslighet. Kravet bör uttryckas så att vederbörande"med hänsyn till sina personliga förhållanden skall såsom förare av körkortspliktigtfordon kunna antagas komma att visa hänsyn till andra, omdöme och ansvar samtrespekt för trafikreglema". FöreningenSveriges åklagare menar att ett körkortsingripande kan ha en allmän brottspreventiveffekt och ifrågasätter om inte denna aspekt bör beäktas. och anser att konunitténs förslag ärtveksamt. TUldem som klart tar avstånd från kommitténs förslag hör följande remissinstanser. Regeringsrättenmenar att nuvarande regler om lämplighetsprövning och återkallelse på gmnd avandra brott än trafikbrott bör med viss mildring behållas.Rikspolisstyrelsen anser att man bör beakta den påtagliga sannolUdieten för atten i brottssammanhang dokumenterad läggning kan komma till synes i trafiken.Inte bara våldsbrottslighet utan även t. ex. försäljning av alkohol ochnarkotika, jakt från motorfordon och sådan egendomsbrottslighet som tillgreppav, ur och från motorfordon utgör enligt styrelsens mening prov på en såbristande ansvarskänsla, ringa omdömesgUlhet och obenägenhet att ta hänsyntill annans egendom att det med fog kan göras gällande att det skulle vara enfara för trafiksäkerheten om ett körkortsinnehav i sådana fall ändå skulle tUlåtas.Länsstyrelsen i förklarar sig avstyrka förslaget men påpekar atten viss liberalisering av gällande bestämmelser måhända är befogad.Länsstyrelsen i län finner att kommitténs slutsatser om kriminalitetsom urvalsinstrument saknar verkUghetsun-derlag. Nuvarande regler bör i stortsett bibehållas. Den brottskatalog som omfattas av de aUmänna domstolamasrapporteringsskyldighet bör emellertid ses över. Polisens rutiner föranmälningar tUl länsstyrelse bör också granskas. i län menar att allmän brottslighet särskilt om den är förenad medaggressivitet bör beaktas. Viss nyansering av gällande praxis är emeUertidmotiverad. Vederbörandes allmänna situation och behov av körkort bör beaktasinte minst för att förbättra hans möjligheter till rehabilitering. MHF anserdet vara väl befogat att bibehåUa grundtanken i gäUande bestämmelser attallmän laglydnad och skötsamhet skall beaktas vid lämplighetsprövningen ochatt återkallelse skall kunna ske vid vissa aUmänna 1975/76:155 137 brott.Föreningen anser att det inte finns anledning attfrångå nu gäUande regler. Devetenskapliga undersökningar som kommittén har låtit utföra tiU belysnmg av bl.a. sambandet mellan alhnän brottsUghet och andra sociala avvikelser å enasidan och trafikfarUgheten å den andra sidan kommenteras mera ingående av endel remissinstanser.