prop · FZ03100 · 1975-12-31 00:00:00 — Liksom hitflUs bör emellertid regeringen i enlighet med avriksdagen faslstäUda rikllinjer kunna utnyttja kaiaslrofmedel för att lämnaextra bistånd under löpande budgetår. SIDA anför i sin anslagsframställning för budgetåret1976/77 att vissa kosinader för rekrytering och utbildning samt förbiståndskonloren som tidigare belastat andra anslag skall föras till anslagetC4. Styrelsen för internationell utveckling (SIDA). Jag flilstyrker SIDA;sförslag. Kostnaderna för informaflonsverksamhelen skall liksom fldigareredovisas på etl särskilt anslag som fr. o. m. /77 betecknasC3. C 1.Bidrag till internationella biståndsprogram 1974/75Utgift 815 338304 Reservaflon 586804045 1975/76Anslag 1050000000 1976/77 Förslag I 050 000 000 Prop.1975/76:100 Bilaga 5 17 vårdensområde, inte minsl mödra- och barnavård. omfattande bistånd tillfamiljeplanering har som ell viktigt motiv alt stödja kvinnans frigörelse.Likaså tjänar projekt för yrkesutbildning, hantverk och småindustri som fårsvenskt stöd bl.a. syftet all förbättra kvinnors möjligheter till yrkesarbete. Utvecklingen i många länder ökar kraven på åtgärder förall förbättra kvinnans situation. Sedan dessa krav fåtl ytterligare slöd frånkvinnokonferensens rekommendationer finns det anledning räkna med ett växandeintresse hos för internationellt bistånd på delta område. Anslagsutveckling,planeringsramar m. m. /77 förordar jag en total ökning av biståndsanslagen med 262milj. De samlade anslagen för internationelltutvecklingssamarbete skulle därmed uppgå lill 3 122 milj. kr., vilket beräknasmotsvara av brutlonaflonalprodukt lill marknadspris. Den övervägande delen av den föreslagna anslagsökningenfaller på anslaget C 2. Bilateralt utvecklingssamarbete, som föreslås uppgåflll 1987 milj. kr. Bidrag lill internationella biståndsprogramföreslås bli oförändrat, dvs. 1 050 mUj. Anledningen härtill är all denstora ökningen av detla anslag för /76 beräknas medföra en betydandeointecknad reservation som, i enlighet med vad jag kommer att föreslå,kan disponeras under /77. De svenska bislåndsanslagen ligger, relativt sett, påe>i högre nivå än för något annal i-land. nådde också somförsia i-land FN-målet atl betala ut 0,avbruttonaflonalprodukten lill marknadspris i bistånd. Nederiänderna och Norgeligger f n. närmast alt nå delta mål. Planeringsramarna för bislåndslagen bör i förhåUandelill nuvarande förslag till anslag schablonmässigt kunna ökas per år.Jag förordar därför att planeringsramarna för budgetåren 1977/78 och 1978/79beräknas till 3 216 milj. kr. resp. 3 312 milj. kr. Härigenom erhåUs etttillfredsställande underlag för planeringen av ytvecklingsbisiåndel. Planeringsramar för budgetåren 1976/77-1978/79 Budgetär milj. kr. - 1978/79 Förvaltning, utbildning. 2 1975/76. Prop.1975/76:100 Bilaga 5 16 tabiståndet gå till de fattigaste . Detta är emellertid inte tillräckligtför att förverkliga de svenska bislåndspoliflska målen. För atl medverka internationell resursomfördelning måsle biståndet också nå ut till defattigaste folkgrupperna. Detla förutsätter ell samarbete med länder som självaaktivt försöker åstadkomma en jämnare fördelning av resurserna. Denna principhar länge varit vägledande för utformningen av biståndspolitik påsåväl det multilaterala som bilaterala området. har dennatankegång - i takt med den ökande insikten om den orättfärdiga fördelningen avinkomster och förmögenhet inom flertalet - vunnit ökad anslutning bådebland de internationella biståndsorganen och i flera givarländer. Under 1970-talel har ett ökal samarbete medprogramländerna vuxit fram i fråga om t. ex. handel, forskning, kulturutbyteoch inslilutionssamarbete. Flera av programländerna har uttalat intresse förall ytterligare vidga detta samarbete. Från svensk sida finns del anledningall välkomna detta intresse. En samordnad u-landspolitik framstår som enbetydelsefull del av den svenska utrikespolitiken. Mot bakgrund härav kommerregeringen i samband med att biståndspolitiska utredningen (UD 1972: 03)behandlas all la upp frågan om hur arbetet med en svensk u-landspolitik skallföras vidare. fastställdes av FN som det intemationellakvinnoåret. Det opinionsbildande arbete, som har bedrivits , harbidragit lill att få frågan om jämställdhet mellan män och kvinnor erkänd somen angelägen uppgift inom varje nation och som en viktig ekonomisk och socialfråga inom FN. Vid i antogs envärldsaktionsplan med rekommendationer för hur bl. a. regeringar ochinternationella organisationer skall arbeta för att uppnå jämställdhet mellanmän och kvinnor. Vidare antogs på initiativav en deklaration, den s. k. Mexico-deklarationen. fastslog att åtgärder för altförbättra kvinnans situation är en del av kampen mol underutveckling.Ekonomisk utveckling medför emellertid inte automatiskt jämställdhet. Därförbehövs också ell omfattande reformarbete inriktat på en förbättring av kvinnanssituation. Det ankommer på världens regeringar och på FN allomsätta rekommendationer i praktisk handling. Sverigekommer all verka för alt FN-organen inom sina resp. områden arbetar för en förbättringav kvinnans situation. bilaterala bistånd riktar sig redan ibetydande utsträckning lill eftersatta grupper, inte minst på landsbygden, därden falflga kvinnans situation är särskilt svår. Som exempel på insatser somdirekl ger lättnad i kvinnans arbete kan nämnas de valtenförsörjningsprogramsom med svenskt stöd genomförs i de flesta afrikanska programländerna. Viktigaför en förbättring av kvinnans situation är också de insalser som görs påhälso- 1975/76:100 Bilaga 5 15 medborgaresamhällen präglade av solidaritet och trygghet. Det är knappast någon tillfäUighel atl del kraftigastemotståndet mol en ny ekonomisk världsordningkommer från i-länder där ländernas egna medborgare upplever slorarbetslöshel och ekonomisk otrygghet. För ett u-landär det naturligt all betrakta relationerna lill ell industriland som en helhet. Så har som gmppockså kommil alt uppfatta förbinddsema med den rika världen. Del ärdenna syn på de internationella relationerna som kommer lillullryck i deras samlade krav på en ny ekonomisk världsordning. Styrelsen för intemaflonell utveckling (SIDA) larupp denna fråga i sin anslagsframställning.SIDA framhåUer all del nu är angeläget all precisera och vidareutvecklaen aktiv svensk u-landspolitik. En strävan flll solidaritet med de falliga folkenangavs i prop. 1962:100 som ett tillräckligt motiv för ökade svenskabiståndsinsatser. Denna insläUningmotiverar också en aktivare svensk u-landspolitik. Därtill kommer emellertid skäl som mer direkt låter sigidentifieras med långsiktiga intressen av atl samarbeta medU:länderna. En rättvisare ekonomisk världsordning måsteutformas i nära samarbete mellan rika och faltiga länder för all resultat skallkunna uppnås. En del ål-gärderkräver internationella överenskommelser för atl komma till stånd. Andraåtgärder på t. eX. handelsområdel kräver normalt bred anslutning fråni-ländema för alt de skall få effekt. När del gäller åtgärder av detta slag kommer ansträngningar att inriktaspå all få lill stånd samlade intemationella lösningar som i störstamöjliga utsträckning tar hänsyn lill u-landsgruppens krav på en ökad andel avvärldens resurser. I delta sammanhang bör framhållas alt åtskilligau-landspoliliska åtgärder som står i förgrunden i den inlemaflonelladebatten i första hand gynnar de merutvecklade u-ländema. Det blir sålunda de som redan har byggt upp en industri och nått framgångarpå exportmarknaderna som främst drarnytta av generella liberaliseringsåtgärder på handelsområdet. Detsamma gäUerverkningama av vissa system för exporlinläktsstabi-lisering. Delta slagav åtgärder får ses som ett stöd flll u-ländema som gmpp. För de fattigaste u-ländema kommer däremotflertalet u-landspolitiska åtgärder all ha begränsad betydelse. TUl enbörjan kan generella åtgärder t. o. m.fördjupa klyftan mellan olika . För de fattigaste och minst utvecklade ländema kommer biståndet därför attspela en stor roll även . Detta har börjatuppmärksammas av biståndsgivarna.Alltjämt gäUer dock atl OECD-ländema ger mer bistånd per invånare lill de rikare u-ländema än till de fattigare. För del är bilden enannan. Det svenska biståndet är mycket klart inriktat på de fattigare . För /77beräknas av det direk- 1975/76:100 Bilaga 5 14 Generalförsamlingen slog vidare fast att ökningarav jordbruksproduktionen i måste förenas med ekonomiska och socialareformer. Denna passus, som kom till pä nordiskt iniflativ, har särskiltintresse, eflersom den i en resolution som i övrigt bara handlar omrelationerna stater emellan utgör enviktig anknytning till kraven i på strukturella reformer i för att defattiga folkgmpperna skall bli delaktiga i utvecklingen. Förhandlingsviljanmellan i- och u-ländema har förbättrats. Om delta kan leda lill verkligaframsteg i arbetet på atl förändra de ekonomiska maktrelationerna mellan fattiga och rika länder återstår emellertid altse. Mycket tyder på atl viljan attge konkret innebörd åt generalförsamlingens rekommendationer är begränsad i i-landskretsen. Flera av de stora i-länderna inriktar sig i stället på all ge demullinaflonella förelagen, de ufländska privata investeringama och deninternaflonella kapitalmarknaden en ökad roll i . Det kan också konstaleras att de östeuropeiskastaternas roll i vad avser arbetet på en ny ekonomisk världsordning ärtämligen passiv. Från u-landshåll vänder mansig mot dessa staters uttalanden av innebörd att de inte har någraförpliktelser när del gäller att solidariskt bistå med hänsyn till atl de inte har något kolonialt förflutet eller för en imperialistisk politik. Del framgår av vad jag nu har sagt att många avrekommendationerna från FN:s sjundeextra generalförsamling är allmänt hållna och kompro-missbetonade. De löser inte de internationellautvecklingsproblemen. Men de utgör en ram för fortsatta målinriktade och merakonkreta förhandlingar ochansträngningar även om en del i-länder, främst , gjordeförbehåll på flera viktiga punkter. Härigenom har en grund lagts för såväl som för omintemationellt ekonomiskt samarbete. Den senare har inletts och beräknas pågå under större delen av år1976 i form av förhandlingar i fyra 15-statskommissioner för energi, råvaror,utvecklingssamarbete och finansiella frågor. Ett resultat av den sjunde extrageneralförsamlingen är att FN:s roll som förhandlingsforum stärkts. Med hänsyn lill starka stämma i är denna utvecklingtillfredsställande. Del är angelägelatl aktivt medverkar i del föreslående arbetet på en reform av . Den sjunde extra generalförsamlingen beslöt att tillsätta en särskild kommitté meduppgift atl komma medförslag om hur FN:s roll på det ekonomiska och sociala området bäst kanstärkas och effektiviseras. Framgångarna i arbetet på en ny ekonomiskvärldsordning beror i stor utsträckning på om regeringarna i de rika ländernalyckas skapa opinion i sina hemländer för en rättvisare och mer demokratiskvärld. En förutsättning för framgång i detta arbete är att de rikaländerna kan erbjuda sina Prop.1975/76:100 Bilaga 5 13 u-ländernasråvamexport och priserna pä deras importvaror från i-länderna, s.k,indexering. väckte motstånd från hela i-landsgmppen. Församlingen kunde endastenas om atl ge generalsekreterare i uppdrag att studera frågan vidareför all lägga fram förslag lill . Invändningamamol indexering var av både praktisk och politisk natur. När det gäller resursöverföringar och valutafrågoruppdrog generalförsamlingen åt all laställning ull frågan om en särskild konferens om skuldbörda. Dennarekommendation går bl. a. tillbaka på etl svenskt förslag som siktar till allfå lill stånd en samlad internationell överenskommelse om avskrivning elleranstånd med betalning av de fattigaste och hårdast drabbade u-ländernasskuldtjänsler på offentliga utvecklingskrediter. Från svensk sida hävdades alten sådan åtgärd skulle ha en omedelbar positiv effekt på dessa länders akutabetalningsbalanssituation. Flertalet övriga i-länder motsatte sig emellertidtanken på generella skuldlättnader. Trots motstånd från några av de större i-ländernas sidakunde bl. a. på svensk tillskyndan FN:s bislåndsmål för offentliga överföringarom 0,av bruttonationalprodukten bekräftas. Utvecklingsstrategins lidpunktför att uppnå målet, nämligen mitten på 1970-lalel, försköts dock till slutetpå årtiondet. reserverade sig helt mot detla åtagande. Vissaandra i-länder, bl. a. och , förklarade all de på gmnd avinterna ekonomiska svårigheler inte kunde garantera atl de. skulle nå måletunder 1970-talel. Generalförsamlingen enades också om vissa allmänt håUnariktlinjer för en reform av valutasystemet. Internationella valutafondenuppmanades att när nya särskilda dragningsrätter nästa gång skall utfärdasöverväga att upprätta en länk mellan dessa och utvecklingsbistånd. Näru-länderna i begärde alt frågan skullestuderas reserverade sig nästan hela i-landsgruppen. framförde endastFörenta staterna en reservation. I industrialiseringsfrågorna bygger extrageneralförsamlingens rekommendationer på kompromisserna årsinduslrialiseringskonferens i . Behovet av industriell stmkluranpassningoch arbetsmarknadspolitik i i-länderna understryks med siktet inställt pålokalisering av vissa industrier till . Samfldigt medges atli-ländema har rätt all av ekonomiska, sociala och beredskapsmässiga skälskydda vissa branscher. Pä jordbruks- och livsmedelsförsörjningsområdetförordar extra generalförsamlingen all etl internationellt system förlivsmedelsberedskap (spannmålslager) upprättas. världslivsmedelskonferensens beslut om att upprätta enintemationell jordbruksulvecklingsfond. Församlingen accepterade också etl avSverige framfört förslag om alt skapa ett internationellt katastroflager om500000 ton vete all administreras av Internationella livsmedelsprogrammet(WFP), 1975/76:100 Bilaga 5 12 fördeockså omfattande reservationer lill deklarationen och handlingsprogrammet. Alltsedan dess har oavbmlna diskussioner ochförhandlingar pågått om en nyekonomisk världsordning. i ,in-duslrialiseringskonferensen i , kvinnokonferensen i , dealliansfria u-ländemas samråd i och samt FN:s generalförsamlings och ekonomiska och sociala rådels (ECOSOC)ordinarie möten präglades alla av krav på en omprövning av deekonomiska relationerna mellan i-och . De stora i-ländemas ovUja mol all företa en sådan samladgenomgång var hela liden påtaglig. FN:s sjunde extra generalförsamling innebaremellertid en ändring. De stora i-ländema förklarade sig nu villiga alti princip behandla de globala ekonomiska ochpohtiska relationema mellan rika och fatliga länder. Denna atfllydförändringblev av slor betydelse för all skapa ell gynnsamt förhandlingsklimat.Generalförsamlingen enades om riktlinjer för fortsatta, mer målinriktade förhandlingar. Jag vill i del följande geen översiktlig redovisning av någraav de viktigaste resultaten av församlingens arbete. På del handelspolitiska området koncentreradesarbetet framför allt lill ell förslag från FN:s handels- ochutvecklingskonferens () om elt s. k.integrerat program för råvaror av intresse för u-ländemas export. Enligtgeneralförsamlingen skall den fjärde världshandelskonferensen (IV) som äger mm i imaj ta ställning flll bl. a. följandei programmet ingående element: lämpliga inlemaflonella lagrings-och marknadsarrangemang för alt åstadkommastabila, lönsamma och rättvisapriser för u-ländemas råvaror saml åtgärder för att öka förädling och bearbetningav råvarorna i producenfländema. U-ländema krävde urspmngligen en särskild intemaflonell fond för lagerfinansiering. Församlingensrekommendation blev vagare och förordar endasi alt man vid söker la ställning lilllämpliga internationella finansieringsformer för lagrings- ochmarknadsarrangemang. Församlingen behandlade vidare olika förslag atlstabilisera u-ländemas exportinkomster.Sverige lade fram elt förslag som bygger dels på det avtal om stabilisering av exportinkomster som ländernai den Europeiska Gemenskapen (EG)ingått med associerade , dels på vissa huvudtankar från 1960-lalels diskussion om s. k.supplementär finansiering. Medan delsvenska förslagel i enlighet med u-ländemas principiella ståndpunkt skall ses som ell komplement lill mergenomgripande marknadsarrangemang på råvamområdel inriktas ell amerikansktförslag främst på alt -som ett alternativlill prisslabilisering genom marknadsavtal - utvidga Internationella valutafondens (IMF) möjligheter attlämna u-ländema kom-pensalionslån vid etl ofömtsell bortfall avexporflnkomster. De olika förslagenom stabilisering av exporflnkomster kommer atl diskuteras vidare. Etlcentralt u-landskrav all upprätta ett fast samband mellan priserna på Prop.1975/76:100 Bilaga 5 11 Den s. k. oljekrisen och konjunkturnedgången iOECD-länderna innebar en radikal försämring av den ekonomiska situationen förflertalet icke ol-je-exporlerande . Oljepriset har därefter höjtsytteriigare och kostnaderna för import av kapilalutmstning har ökal samtidigtsom råvampriserna har fallit. Följden har blivit en markant försvagning av deicke oljeproducerande bytesbalans. kunde visseriigenflertalet med olika medel - kommersiell upplåning och flUskolt avbiståndsresurser - dämpa effektema för den inhemska ekonomin. Föru-landsgruppen som helhet låg tillväxttakten för totalproduktionen fortfarandepå en hög nivå medan den minskade för OECD-området som helhet.Under år 1975 har emellertid återverkningarna av den intemationellalågkonjunkturen blivit allt kännbarare för . Genomsnittssiffror för tillväxt och utveckling i helau-landsgruppen tenderar att undanskymma två tendenser som blivit allt merauppenbara . Tillväxten har endasi i ett fåtal u-länderkombinerats med en politik för att fördela resurserna jämnare. De faltigagmpperna har därför inte blivitdelaktiga i den utveckling som skett. Det är vidare framför allt de rikareu-länderaa som nått en snabb ekonomisk tillväxt. I de fatflgaste harproduktionsökningen endasi obetydligt överstigitbefolkningstillväxten. Det är också dessa länder som drabbats hårdast av denintemationella lågkonjunkturen. Föreliggande prognoser pekar inte på någonförbättring av situationen för de fattigaste under resten av1970-talet. Denna utveckling gör atl man måsle ifrågasätta den vedertagnauppdelningen i i-länder och . Inom u-landsgmppen finns en rad ländersom kan tillgodose sina behov av kapital och teknologi genom kommersiellatransaktioner medan de fattigare u-ländemas behov av resursöverföringar påmjuka villkor fortsätter all öka. Dessa vidgade skillnader inom u-landsgmppen ifråga omresurser och utvecklingsgrad understryker de olika intressen som finnsbeträffande de ekonomiska relaflonema lill den rika världen. Trots detla haru-länderna under de intemationella föi-handlingarna om en ny ekonomiskvärldsordning kunnat uppträda enat och lägga fram gemensamma förslag. Härigenomhar kraven på ändrade relationer mellan i- och vunnit i styrka. 1975: 1 (bU. 5 s. 13-15) redogjorde jag för dendeklaration och del handlingsprogram för all upprätta en ny ekonomiskvärldsordning som antogs vid FN:s sjätte extra generalförsamling.Denna präglades av konfrontation mellan i- och . Prop.1975/76:100 Bilaga 5 10 nåderkan /77 beräknas lill 1,4 milj. franska francs, ca 1,2 milj. kr.Anslaget bör höjas med 1,5 mUj. Jag hemställer atl regeringen föreslårriksdagen all till för /77 anvisa eltförslagsanslag av . Övriga internationella organisationer m. m. 1974/75Utgift 121441 1975/76Anslag 65 000 1976/77Förslag 65 000 Underdetta anslag beräknas bidrag till bl. Permanenta skiljedomstolensintemationella byrå i , det internationella mänskligarättigheterna i (Fondation ) och förintemationell rätt. Vidare utgår ersällning för vissa kosinader för det s. k.COST-samarbetet (europeiskt tekniskt-vetenskapligt samarbete). Anslaget börföras upp med oförändrat belopp. Jag hemställer att regeringen föreslårriksdagen att lill Övriga internationella organisationer m. m.för /77 anvisa ell förslagsanslag av . Prop.1975/76:100 Bilaga 5 9 strålatalombränsle (Eurochemic), centmm för pedagogisk utveckling () ochEuropeiska transporlminislerkonferensen (ECMT) saml vissa program såsomvägforskningsprogrammel, undervisningsbyggnadspro-grammei och programmet förmätning av långväga luftföroreningar. Sverigesordinarie bidrag till för , vilket utbetalas under innevarandebudgetår, kan uppskattas till omkring 4,7 milj. kr. Därtill kommer Sverigesbidrag lill kostnadema för Eurochemic-projeklet, vilket för /77beräknas uppgå till omkring 4 milj. kr. Anslaget bör föras upp med oförändratbelopp. Jag hemställer atl regeringen föreslår att lill ochutveckling () för /77 anvisa etl förslagsanslag av 9065000kr. Europeiska frihandelssammanslutningen (EFTA) 1974/75Utgift 2958000 1975/76Anslag 3 500000 1976/77Förslag 4400000 EFTA:s budget för innevarande budgetår har bestämlsflll drygt 8 milj. sfrcs. Enligl gäUande bidragsskala skall betala 30%av medlemsbidragen vUkel motsvarar ca . Organisationensbudget /77 har ännu inte faslslällls. Med hänsyn lill kostnadsökningarsynes en uppräkning av anslaget med . Jag hemställer atlregeringen föreslår att till Europeiska frihandelssammanslutningen (EFTA)för /77 anvisa elt förslagsanslag av . 1974/75Utgift 4505 387 1975/76Anslag 5000000 1976/77Förslag 6500000 Storleken av ordinarie bidrag budgetåret1976/77 kan bestämmas först då rådets budget för faststäUts,vilket beräknas ske . Det svenska bidraget lill den ordinarie budgeten kandock beräknas till ca 5,5 mUj. franska francs, ca 5,3 mUj kr. Förutom den ordinarie budgeten tillkommer utgifter förbyggnadslån resp. obligatoriska bidrag lill europeiska ungdomsfonden saml deleuropeiska farmacopé-samarbele till vilket anslöt sig 1975. Prop,1975/76:100 Bilaga 5 B.BIDRAG TILL VISSA INTERNATIONELLA ORGANISATIONER 1974/75Utgift 19955 279 1975/76Anslag 23 000000 1976/77Förslag 24500000 ordinarie bidrag till FN:s reguljära budgetför uppgick till 14.8 milj. kr. Det ordinarie bidraget för har ännuinte fastställts men beräknas till omkring 18 milj. kr. Beräkningen grundar sigpå generalsekreterarens budgetförslag för /77 - FN:sräkenskapsår 1976. Kostnaderna för de vaktstyrkor i (UNEFoch UNDOF). som på beslut av upprättades , harberäknats lill 80 milj. dollar . andel av kostnadema utgör 1,30procent eller med nu gällande växelkurs omkring 4,5 milj. kr. Finansieringen av FN:s verksamhet på (UNFICYP)är otillfredsställande och trots frivilliga bidrag från vissa länder, däriblandSverige, har FN alltjämt underskott för denna verksamhet. För bidrag till kostnaderna för UNFICYP underdetla anslag beräknas ett oförändrat belopp, 2 milj. kr. Anslagetbör räknas upp med 1,5 milj. kr. Jaghemställer att regeringen föreslår att till för /77anvisa ell förslagsanslag av . Organisaflonen för ekonomiskt samarbete och utveckling () 1974/75 Utgift 8 190981 1975/76Anslag 9065 000 1976/77Förslag 9065 000 I budget redovisas utgifter under tvåhuvudavdelningar. Del I upptar kostnader för organisationens sekretariat samtarbetet i dess olika kommittéer angående ekonomiskt och handelspoliflsktsamarbete, miljövård och biståndsfrågor m. m. samt del II kostnader förverksamheten inom vissa till anslutna organ såsom det internationellaenergiorganet (lEA), (), atomenergiorganet() samt dess programbibliotek och centmm för sammanstäUning av neutrondata.Europeiska bolaget för kemisk behandling av be- Prop.1975/76:100 Bilaga 5 7 Anslagetbör föras upp med oförändrat belopp. Jag hemställer all regeringen föreslårriksdagen att till Kosinader för vissa nämnder m.m. /77 anvisa ett förslagsanslag av . 1974/75Utgift 598905 Reservation 342518 1975/76Anslag 150000 1976/77Förslag 200000 Anslagetbör höjas med . Jaghemställer att regeringen föreslår att till Kommittéer in. för /77anvisa etl reservationsanslag av . 1974/75Utgift 294832 Reservation 210267 1975/76Anslag 315 000 1976/77Förslag 345 000 Anslagetbör höjas med . Jaghemställer att regeringen föreslår all till Extra utgifter för /77 anvisaett reservationsanslag av . Kostnader för ofTicielia besök m. m. 1974/75 Utgift 1975/76 Anslag 1976/77 Förslag