prop · FY03103 · 1975-12-31 00:00:00 — Enligt första stycket av förevarande paragraf fåravvikelse göras från de i nya bokföringslagen intagna uppställningsformerna förresultaträkning och balansräkning under vissa förutsättningar. I delremitterade förslagel lill bokföringslag har emellertid i fråga omresultaträkning (18 §) den ändringen gjorts i förhållande till vad-som torde haförutsatts vid tiden för remissen av aktiebolagslagen alt lagen tillåter allannan uppställningsform än lagens schema (staffelformen) får användas endast avförelag med mindre än tio anslällda. Föredragande statsrådet anmärker ianslutning därtiU i motiveringen alt en anpassning måste göras i 11 kap. 5 §aktiebolagslagen. Beträffande balansräkning skall enligt bokföringslagen (19 §)gäUa alt företag får använda del i lagen intagna schemat eller annanuppställningsform som ger en likvärdig överblick över rörelsens slällning. Medhänsyn lill del angivna bör första stycket av 11 kap. 5 § aktiebolagslagenlämpligen helt utgå ur förslaget. De två återstående styckena blir då förstaresp. I fråga om det sistnämnda stycket förordas, underhänvisning till vad som anförls vid 11 kap. 1 §, att lagrummet får följandelydelse: "I balansräkning och resultaträkning iårsredovisningen behöver storlek och förändring av lagerreserv uppgivas endastav aktiebolag som enligt 10 kap. 3 § andra stycket är skyldigt all haauktoriserad revisor." 11 kap. 6 § Under hänvisning till vad som anförls vid II kap. 1 §förordas atl 6 § första stycket får följande lydelse: "Om synnerliga skäl föreligger får regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer medge atl bruttoomsättningssumman icke behöveranges i resultaträkningen i årsredovisningen." 11 kap. 7 § Enligt andra stycket av förevarande paragraf skall ibalansräkningen aktiebolags eget kapital uppdelas i bundet eget kapital och frilteget kapital eller ansamlad förlust. Vidare anges alt under bundet eget kapitalskall upptagas aktiekapital, reservfond och uppskrivningsfond. I motiveringensägs alt med bundet eget kapital förstås sådana delar av det egna kapitalet sominte kan tas i anspråk för vinstutdelning. MöjUgen skulle av den angivnauppräkningen i lagtexten kunna slutas att, bortsett från aktiekapitalet, endastreservfond och uppskrivningsfond är att anse som bundna fonder enligl lagen.Emellertid framgår av specialmoliveringen lill 12 kap. 2 § att även andrafonder kan vara att hänföra tUl bundet eget kapital, nämligen fonder, tillvilka på grund av föreskrift i bolagsordningen belopp skall avsättas avbolagels vinst. Uppräkningen i 11 kap. 7 § är sålunda inte avsedd all varauttömmande, låt vara att den anger de viktigaste formerna av bundet egetkapital. Av det sagda följer att, när i 4 kap. 11 och 12 §§ saml 10kap. 3 § särskilda bestämmelser ges för bolag med bundet eget kapital av visslägsta eller högsta storlek, detta bundna kapital i förekommande fall omfattarockså sådana i bolagsordningen reglerade bundna fonder. 11 kap. 8 § En med första stycket punkt 8 i sak överensstämmande beslämmelseförekommer i 20 § första stycket förslagel lill ny bokföringslag. Av samma skälsom angivils vid 11 kap. 4 § för den där angivna dubblyren bör punkt 8 ulgå urförevarande paragraf och den nu med 9 betecknade punkten bU punkt 8. 11 kap. 9 § Remissförslaget tiU ny aktiebolagslag kännetecknas bl. a.därav alt krav ställes på en öppnare redovisning av bolagens olika förhållandenän vad nuvarande lagstiftning gör. Det anges vara av central betydelse för bl.a. myndigheter, anslällda och aktieägare alt insynen är god. Remissförslagetgår på vissa punkler längre i dessa hänseenden än de till grund för förslagetliggande utredningarna. Förevarande paragraf innehåller de huvudsakligabestämmelserna om vad förvaltningsberättelsen skall innehålla. a.föreskrivs att upplysning skall lämnas om sådana för bedömningen av bolagetsverksamhetsresultat och slällning viktiga förhållanden, för vilka redovisninginte skall lämnas i resultaträkning eller balansräkning, och vidare om händelser av väsentlig betydelse för bolaget, sominträffat under räkenskapsåret eller efter dettas slut. Motsvarandebestämmelser i gällande lag och i aktiebolagsutredningens lagförslag innehålleren förfångsklausul. Enligt gällande lag skall sålunda upplysningarna lämnas iden mån det finnes kunna ske ulan förfång för bolaget. I utredningsförslaget ärklausulen skärpt på så sätt att upplysningarna får utelämnas endast omintagandet i förvaltningsberättelsen på grund av särskilda omständigheterfinnes lända till förfång för bolaget. Ill kap. 11 och 13 §§ i remissförslaget hänvisas tillförevarande beslämmelse, såvitt gäller moderbolags redovisning av koncernenresp. delärsrapport som slörre aktiebolag har att avge. Enligt 11 kap. 6 § skall i aktiebolags resultaträkningupptas bruttoomsättningssumman för räkenskapsåret. Emellertid kan undantag härifrånmedges om S3'nnerliga skäl föreligger. Dispensgivare är regeringen ellermyndighet sorn regeringen bestämmer. Dispens anges kunna komma i fråga i vissakonkurrenssituationer, särskilt gentemot utlandet, och för förelag inomförsvarsindustrin. Enligt 6 § skall vidare, om bolag driver av varandraväsentligen oberoende rörelsegrenar, brutloresultatet av varje sådanrörelsegren särskilt redovisas. I gällande rätt är motsvarande beslämmelser om omsätlningssummaoch bruttoresultat för oberoende rörelsegrenar försedda med förfångsklausul. Ifråga om omsättningssumman förordade aktiebolagsutredningen skyldighet attredovisa, dock med en skärpt förfångsklausul. Fondbörs- och samarbetsutredningarnaföreslog redovisningsskyldighet endast för slörre bolag och förordade vidare dispensmöjlighel.Varken aktiebolagsutredningen eller övriga utredningar tog upp någon särskildbestämmelse om redovisning av resultatet uppdelat på olika rörelsegrenar. Enligt 4 kap. 4 § remissförslaget skall i samband medbeslut om nyemission, om inte årsredovisningen behandlas på bolagsstämman,redogörelse för händelser av väsentlig betydelse för bolagets StäUning, vilkainträffat efter årsredovisningens avgivande, hållas tillgänglig för aktieägareoch läggas fram på stämman. Detsamma gäller enligt 5 kap. 3 § vid emission avkonvertibla skuldebrev och skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning.Motsvarande beslämmelser i gällande rätt och i aktiebolagsutredningens förslaginnehåller förfångsklausuler. Enligt remissförslaget skall emissionsprospekt som skallupprättas vid bl. a. slörre bolags nyemissioner riktade till en vidare krets innehålla, i princip, årsredovisningar och sammandrag av förvallningsbe-rättelseuppgifterför . Enligt 4 kap. 21 § skall vidare i prospektetupplysning lämnas om sådana för bedömningen av bolagets verksamhetsresultat ochställning vikliga förhållanden och händelser i övrigt av väsentlig betydelseför bolaget, som hänför sig till tiden efter delsista räkenskapsår, för vilket årsredovisning avgivils. Molsvarande bestämmelsei fondbörsutredningens förslag innehåller en förfångsklausul. Gemensamtför de nu angivna bestämmelsema är att remissförslaget utmönstrat deförfångsklausuler som finns i gällande rätt eller som upptagits iutredningsförslagen. I ett fall, nämligen del som rör omsättningssumman, harförfångsklausulen i gällande lag ersatts med en dispensregel. Motivet för attförfångsklausulerna slopas är atl de anses vara onödiga undantag från det kravpå öppenhet i redovisningen som generellt bör eftersträvas och kunna ställas.Man menar alt, även om klausulerna skärps så som aktiebolagsutredningenföreslagit, det skulle vara alltför enkelt för bolagsledningen atl utifrån ensubjektiv uppfattning göra gäUande alt viss uppgift kan skada bolaget. Enmängd viktiga informationer kunde därigenom undanhållas. Efiersomförfångsklausulerna har borttagits först på departements-stadiet, har förslageti dessa hänseenden inle kunnat granskas i det allmänna remissförfarandet, ochkommentarer till förslaget frän inslanser som sysslar med hithörandeförhållanden i praktiken, exempelvis representanter för näringsUvet, yrkesrevisorernaeller fackliga organisationer, har inte redovisats i förslagel. I och för siganser lagrådet strävandena alt få till stånd en öppnare redovisning frånaktiebolagens sida vara riktiga och önskvärda. De står för övrigi i samklangmed en utveckling, som tUlbaka är i full gång i varje fall blandde större bolagen. Emellertid släller sig lagrådet tveksamt till förslaget allfrån lagtexten utmönstra de ifrågavarande förfångsklausulerna särskilt medhänsyn till all förslagets konsekvenser inle blivil belysta i ett offentiigtremissförfarande. I det läget hade det varit all föredraga alt behållaförfångsklausulerna, låt vara i en skärpt och mera preciserad form än förnärvarande för att förebygga missbruk. Näremellertid vid departemenlsbehandlingen den ståndpunkt tagits som nupresenterats i remissförslaget, är det angeläget att något närmare sökafastställa förslagels innebörd från rättsliga synpunkter. För all belysa dennakan till en början återges några uttalanden i remissprotokollet som har ettvisst samband med de nu behandlade frågorna. Fondbörs- och samarbetsutredningarnahar övervägt frågan om offenllig redovisning av utgifter för forsknings- ochutvecklingsarbete. I remissprotokollel hänvisas till förutomsvårigheten all avgränsa sådant arbete från den löpande verksamheten iföretaget del förhållandet att en offentiig redovisning i vissa fall skullekunna medföra en försämring av konkurrenskraften gentemot ullandet, och underåberopande härav uttalas alt offentlig redovisning av kostnader av nu avsettslag inte bör krävas. En annan specialfråga som diskuteras är om bolag böråläggas alt i sin årsredovisning lämna framtidsinriktad information. Delvitsordas alt upplysningar om planer och förväntningar kan ha stort 49 1975.1 saml. intresseför aktieägare och andra men framhålls i anslutning därtill, atl krav på framtidsinriktadinformation skulle behöva begränsas till sådana fall där offentlighet intekunde skada planläggningen. som det understryks att även viss framtidsinriktadinformation måste ges i årsredovisningen for alt möjliggöra en rättvisandebedömning av bolaget, stannar föredragande statsrådet för att inle föreslånågon lagstadgad upplysningsplikt om budgetar, prognoser, investeringsplaner m.m. Frågan om presentationen härav anses få överlämnas åt utvecklingen i praxisav god redovisningssed. Avintresse i sammanhanget är också bestämmelsen i 9 kap. 12 § att styrelsen och verkstäUandedirektör skall, om aktieägare begär det och styrelsen finner alt det kan skeutan väsentiigt förfång för bolaget, på bolagsstämma lämna upplysningarangående förhållanden,.som kan inverka på bedömandet av bolagelsårsredovisning och dess ställning i övrigt eller av ärende på stämman. Häromsägs i remissprotokollel bl. a. att förhållandena kan vara sådana alt styrelseninte får lämna upplysningar, varigenom bolagels affärshemligheter skulle yppasför utomstående eller konkurrerande intressen främjas eller som annars skullevara till väsentUgt men för bolaget. Redanav de nu återgivna uttalandena synes kunna utläsas eri viss avgränsning av denskyldighet att lämna upplysningar i förvaltningsberättelsen, som åliggerbolagen enligt den ovan berörda föreskriften i 11 kap. 9 § och därtiUanknytande bestämmelser, liksom av uppgiftsskyldigheten enligt bestämmelsernaom nyemission m. rn. också andra avgränsningar måste göras. I dettahänseende må anföras följande synpunkter, vilka i första hand tar sikte på förvaltningsberältelseslad-gandetill kap. 9 § men avses gälla, i tiUämpliga delar, också övriga berörda lagrum. Närill kap. 9 § talas om för bedömningen av bolagets verksamhetsresultat ochställning viktiga förhållanden, torde däri inte kunna inbegripas projekt ochplaner, som befinner sig på ett förberedande stadium, exempelvis underbearbetning av teknisk eller ekonomisk personal hos bolaget, ulan meduttrycket måste, såvitt gäller sådant som bolaget självt råder över, avsesförhållanden som beslutats på styrelsenivå eller av verkställande ledningeneller eljest blivil mera definitivt fastställda. "Händelser av väsentiigbetydelse för bolaget" kan självfallet vara sådana ålgärder som export-och importstopp och andra faktiska omständigheter som ligger utanför bolagets rådighelmen i väsentlig mån påverkar bolagets verksamhet. När det gäller händelser inombolagets egen rådighelssfär, torde komma närmast i åtanke affärshändelser avolika slag, exempelvis åtskiUiga ingångna avtal äv väsentiig betydelse förbolaget. Däremot torde utanför bestämmelserna falla anbud som bolaget lagt menom vilka ovisshet ännu råder huruvida de kommer att leda till affär. Även härbör alltså gälla att det skall vara fråga om sådant som är av mera definitivkaraktär. I allmänhet torde knappast yrkeshemligheter av sådant slagsom enligt lagen (1931: 152) med vissa beslämmelser mol illojal konkurrens åtnjutervisst sekretesskydd, såsom fabrikationssätt m. m., vara att beteckna somförhållande eller händelse i den mening som avses i 11 kap, 9 §. I den månemellertid så språkligt setl skulle vara fallet, kan nämnda lagrum rimligeninte antas ha den sakliga innebörden alt elt bolag skulle vara skyldigt att yppaen sådan yrkeshemlighet. Man måste emellertid vid tolkningen av 11 kap. 9 § göraytterligare undantag. Situationer kan tänkas uppstå och förekommer säkerligenockså i praktiken då offentliggörandet av exempelvis elt avtal eller enbeställning, som ett bolag gjort och som förvisso är en affärshändelse av delslag som 11 kap. 9 § lar sikte på, skulle ha en förödande verkan på bolagelsrörelse. Den effekt, som med stor säkerhet vore att förutse, kan exempelvisvara att bolaget skulle direkt förlora en betydande del av en marknad ellerutsättas för övermäktig konkurrens från utlandet med påtaglig risk för sådanförlust. En öppen redovisning i dessa och liknande fall skuUe varken vara imyndigheternas, de anställdas eller andra borgenärers eller aktieägarnasintresse. Här måsle i viss parallellilet med bestämmelse omhandlande i nöd den underförstådda regeln anses gälla att styrelsen skallkunna underlåta redovisning om en sådan skulle vara uppenbart oförsvarlig medhänsyn till bolagets intressen. 12 kap. 2 § I 1 § första stycket av 12 kap. fastslås principen attutbetalning av bolagets medel lill aktieägarna får ske i annat fall än dåaktiekapitalet eller reservfonden nedsättes eller bolaget trätt i likvidation endast enligt lagens bestämmelser om vinstutdelning. Andra stycket av sammaparagraf föreskriver i fråga om bolag, vars verksamhet helt eller delvis harannat syfte än atl bereda vinst åt aktieägarna, att bolagsordningen skallinnehålla beslämmelser om användningen av bl. a. bolagets vinst. Förevarande paragraf innehåller härefter närmare regler ommaximering av vinstutdelning, varmed såsom framgår av specialmoliveringenavses utdelning av vinst till aktieägarna. Det högsta belopp, som får utdelas,är i princip skillnaden mellan det fria egna kapitalet och eventuell ansamladförlust. Från detta överskott skall emellertid försl dras belopp som"enligt lag eller bolagsordning skall avsättas tiU bundet egetkapital". För moderbolag i koncerner ges vissa specialregler. Vid bestämmandet av maximibeloppet skall alltså beaktasäven avsättning enligt bolagsordningen till annan fond än reservfonden. Ensådan avsättning kan innefatta vad som i 1 § andra stycket avses med"användning av vinst" i bolag vars verksamhet delvis har annat syfteän att bereda vinst åt aktieägare. Meningen kan vara alt 49* 1975.1 saml Nr 103 fonden skall tUlgodose exempelvis vetenskapliga ändamål.Emellertid kan en vinstanvändning för annat ändamål än utdelning till aktieägarna i bolag varom här är fråga tänkas i stället enligt bolagsordningen skola haden formen atl beloppet utbetalas direki för det avsedda ändamålet t. ex. tillnågon vetenskaplig inrättning. Självfallet bör inte heller sådana belopp kunnadisponeras för utdelning till aktieägarna. Också delta bör framgå av lagtexten.Förslagsvis kan det åstadkommas genom att i slutet av första meningen av 2 §första stycket efler orden "överföras till bundet eget kapital"tillfogas satsen "dels belopp som enligt bolagsordning eljest skaUanvändas för annat ändamål än utdelning till aktieägarna". I anslutning härtill bör, för vinnande av tydlighet,första stycket inledas med "Vinstutdelning till aktieägarna fåricke" etc. 12 kap. 3 § I specialmoliveringen till andra stycket av förevarandeparagraf sägs atl, om enligt bolagsordningen viss del av vinslen skalltillfalla andra än aktieägarna, minoritetens rält skall beräknas endast på dennettovinst som kan utdelas lill aktieägarna. Detta torde i och för sig varariktigt. Men det bör direkt framgå av lagtexten. Under hänvisning också tillvad som anförts vid 2 § föreslås därför, atl i slutet av första meningen av 3§ andra stycket efler "bundet eget kapital" tillfogas satsen"eller enligt bolagsordning eljest skall användas för annat ändamål änutdelning till aktieägarna". Bestämmelserna i 3 § andra stycket innebär i princip attminoriteten kan framtvinga utdelning av halva nettovinsten för årel sedan vissaavdrag därifrån skett. a. skall balanserad förlust avdras, dock endast iden mån den överstiger inle bara fria fonder utan också bolagets reservfond.Någon motsvarande minskning av minusposten "redovisad förlust" medreservfonden skall inte ske enligt 2 § första stycket vid beräkning av dethögsta belopp som får utdelas till aktieägarna. Tänkbart är att genom dennaskillnad en inte avsedd motsättning mellan de två bestämmelserna kan uppkomma ivissa situationer. För att förebygga detta bör spärrbeslämmelsen i 3 § andrastycket tredje meningen att utdelning ej får ske i slrid mol 2 § andra stycketutvidgas till att avse 2 § i dess helhel. Orden "andra slyckel" böralltså ulgå. 12 kap. 5 § betänkande med förslag till räntelag m.m. (SOU 1974: 28) har lagts lill grund för lagrådsremiss i ämnet. Såsomanges i specialmoliveringen lill förevarande paragraf bör den i första stycketingående ränteföreskri flen anpassas till den kommande lagstiftningen. Godlrosregeln i första stycket andra meningen innefattaren utvidgning av godtrosskyddet i förhållande till gällande lag. skallförstås med del i punkten förekommande ullrycket "om utbetalningen skeddesom vinstutdelning" är emellertid inle fullt klart. Regeln skulle blitydligare och den avsedda innebörden knappast ändras, om andra meningen istället utformas på följande sätt: "Delta gäller dock ej om mottagarenhade skälig anledning aniaga alt utbetalningen utgjorde lagligvinstutdelning." Lagrådet förordar att bestämmelsen jämkas så. Ispecialmotiveringen till förevarande paragraf har uttalals, alt återbäringsskyldighetenenligt första stycket gäller även om den olagliga utbetalningen inte förorsakatnågon skada för borgenärerna, eftersom bolaget kan fullgöra sina förpliktelserfaslän utbetalningen inkräktat på bolagels bundna kapital. Trots hänvisningen iandra stycket till skade-ståndsbeslämmelserna i 15 kap. I4 §§ bör ej hellervid tiUämpningen av detta stycke krävas mera i objektivt hänseende än alt bristuppkommit vid återbäringen. Med denna läsart kommer hänvisningen till 15 kap.14 §§ i första hand alt avse det subjektiva rekvisitet: det skall föreliggauppsåt eller oaktsamhet resp. grov oaktsamhet (enligt 15 kap. 3 §) iförhållande till olagligheten av den åtgärd som grundar återbäringsskyldighet.Men genom hänvisningen till 15 kap. 14 §§ begränsas också den krets avpersoner som kan åläggas ålerbäringsplikt enligt andra stycket av förevarandeparagraf. De som här kan ifrågakomma är styrelseledamot, verkställandedirektör, revisor och aktieägare. Stiftare kan knappast tänkas kunna vidtagaåtgärd som avses. Dessuiom blir reglerna om solidarisk ansvarighet ochjämkning tillämpliga. Undanlagsbestämmelseni andra stycket fjärde punkten är tUl sin ordalydelse missvisande i så måttoatt den som förutsättning för sin tillämpning anger i första hand att gäldenärenär aktieägare. Den avsedda innebörden torde vara att undantaget kan blitillämpligt om gäldenären eller honom närstående eller både gäldenären ochhonom närslående är aktieägare. Som ytterligare förutsättning gäller sedan altdet sammanlagda innehavet ej uppgår till en procent av aktiekapitalet etc. Denangivna innebörden skulle tydligare framgå, om bestämmelsen avfattas så:"4. gäldenären eller honom närstående fysisk eller juridisk person somavses i första stycket 13 är aktieägare samt det sammanlagda aktieinnehavetej uppgår till en procent av aktiekapitalet i bolaget eller, om bolaget ingår ikoncern, i koncernbolagen. Första stycket till-lämpas dock, om gäldenären ellerjuridisk person Över vars verksamhet han har ett bestämmande inflytande ellerbåda tillsammans äger mer än 500 aktier i bolaget eller, om bolaget ingår i koncem,i koncernbolagen." Lagrådet förordar att bestämmelsen jämkas i enlighethärmed. I fråga om innebörden av förevarande punkt torde vidare få erinrasom vad som anfördes i prop. 1973: 93 (s. 135) om motsvarande undantagsbestämmelsei nu gällande lag. Där uttalades att bestämmelsen avser endast att göraundantag från förbudet att lämna lån till "aktieägare" (varvid tordeha underförståtts också aktieägare närslående) samt atl en person ibolagsledningen, som också har ett obetydligt aktieinnehav, sålunda inteomfattas av undantaget. Delta uttalande har uppenbarligen giltighet även förden nu föreslagna bestämmelsen. Iremissprotokollet under förevarande paragraf anför föredragande statsrådet,under hänvisning till sina uttalanden lagstiftningsärende (prop.1973: 93), alt ett olagligt lån kan utgöra skattepliktig intäkt för låntagaren.Hänvisningen lorde åsyfta ell på s. 95 i nämnda proposition återgivetuttalande att en lagstridig låneutbetalning i skaltesam-manhang är att belraklasom förtäckt lön eller förtäckt utdelning och alltså skall bli föremål förbeskattning. Härtillvill lagrådet anmärka all elt uttalande med denna generella räckvidd inte kananses ha slöd i gäUande skatlelagstiftning eller praxis på området. Väl kan detibland tänkas alt en såsom lån betecknad utbetalning från ett aktiebolag medhänsyn lill de särskilda omständigheterna är att betrakta som lön ellervinstutdelning. I sådant fall torde utbetalningen i skattehänseende naturligenkomma alt bedömas efler sitt reella innehåll. Föreligger emellertid inle ensådan situation utan utbetalningen även i sakligt hänseende är att bedöma somett lån, kan det förhållandet atl lånetransaktionen strider motutlåningsförbudet i förevarande paragraf rimligen inte medföra attutbetalningen i beskattningssammanhang skulle bli alt betrakta som lön ellervinstutdelning. Ianslutning härtill må framhållas att utlåningsförbudel i förevarande paragraf,såsom föredraganden anförl, i och för sig inte kan anses medföra att enlånetransaktion, som står i strid med förbudet, skulle bli ogiltig. Straffetför överträdelse av utlåningsförbudel är enligl 19 kap. 1 § bestämt till bölereller fängelse i högst . När en lagstridig utlåning kommer tordedetta ofla ske som en följd av beskaltningsmyn-digheternasgranskningsverksamhet. Del kan då, med hänsyn till att preskriptionstiden förbrottet är , vara för sent atl beivra överträdelsen. Detskulle därför kunna övervägas all, efter förebild av 14 § skaltebrollslagen(1971: 69), i 19 kap. aktiebolagslagen införa en förlängd preskriptionstid försådan överträdelse. Enligtfjärde stycket första punkten inträder personligt betalningsansvar för styrelseledamötemaförst när de underlåter att fullgöra vad som åligger dem enligt första stycket.Om de hänskjuter likvidations-frågan till bolagsstämman och, därest den iförsta stycket omnämnda ordinarie stämman ej beslutar att bolaget skall träda ilikvidation, ansöker hos rätten om att bolaget skall försättas i likvidation,har de alltså rält att ulan personligt betalningsansvar handla påbolagets vägnar ända fram till dess rättens likvidationsbeslut föreligger. Såsom framgår av fjärde stycket andra punkten harverkställande direktören, bolagets övriga firmatecknare och andra som handlarpå bolagets vägnar genom förslaget pålagts ett strängare ansvar i förevarandehänseende.