prop · FY039 · 1975-12-31 00:00:00 — Deflesta som utlalar sig i frågan är också positiva till beredningens förslag atten samordning av jordbmkets högskolor med högskoleorganisationen inomulbUdningsdeparlementels område övervägs. Slyrelsenför skogshögskolan och slatens skogsmästarskola anför dock alt det förefallernaturligt alt joi'dbrukets högskolor även i fortsättningen sorterar underjordbmksdepartemenlet, något som i hög grad underlättar en integration mellandessa högskolor och samhället. Principerför den lokala och regionala organisationen EnligtU 68-beredningens mening är det angeläget att hålla fast vid strävandena alldecentralisera ansvar och befogenheter inom högskoleorganisationen och att ökasamspelet mellan högskolan och samhället i övrigt. bedömerberedningen inte detta som oförenligt med vissa förändringar i den av U 68föreslagna organisationen, som tillmötesgår bärande invändningar iremissyttrandena. Beredningenframhåller alt U 68:s förslag av många berörda kommit att upplevas som syftandelill 'äsentliga och »centraliserande» förändringar i organisations- ocharbetsformer m.m. Detta beror enligl beredningen av aUt alt döma på alt U 68utgått från att hänsyn till lokala variationer och särdrag, bl.a. till de befintligaenheterna och deras verksamhetsformer, skall tas inom en sammanhållen lokalorganisations ram, ytterst genom beslut av högskolestyrelsen. En sådan ordninghar inte av de berörda myndigheterna och grupperna bedömts ge tillräckligagarantier mot omcitiverade förändringar i mUjöer, arbetsformer och inflytandepå arbetsplatserna. Delademeningar kan enligt beredningen råda om det berättigade Prop.1975: 9 295 Enligt beredningens mening är det emellertid fullt möjligt atl,med bevarande i allt väsentUgt av huvudsyftena med U 68:s förslag, lillgodoseden antydda remissopinionen. Delta bör ske genom att man i organisationenlägger ökad tyngd på med U 68:s terminologi dels förvallningsenhetsnivån,dels linjenämnds- och instiutions-niväerna. Härigenom förbättras bl.a.förutsätlningarna för befintliga enheter och utbUdningar att identifiera sig iden nya organisationen. Det är vidare enligl beredningens mening möjligt attskapa förutsältningar för en längre gående överföring av ansvar ochbefogenheter från centrala myndigheter. Detla bör ske genom alt desammanhållande ledningsorgan, som under alla förhållanden fordras för frågoroch uppgifter över gränserna meUan enheter och linjer, får vidare geografiskaansvarsområden än de enskilda högskoleområdena. Förflertalet högskoleområdens del utgår beredningen från atl U 68:s förslag börgenomföras i vad avser sammanförande av befintlig stailig högskoleutbildning med enstaka undantag i en administrativ enhet under en styrelse. För de medavseende på verksamhetens omfattning störsia högskoleområdena föreslårberedningen den förändringen att det skall finnas flera i principsjälvständiga enheter, som var och en utgör en myndighet med egen styrelse.Personella och materiella resurser för utbildningen och i förekommande fallforskningen bör knytas tUl enheterna, på vilkas styrelser också ansvarel förverksamhetens dagliga drift bör vila. Beredningen föreslår attindelningen i enheter närmare övervägs av berörda organisationskommittéer. Detär enligt beredningens mening naturligt atl sådana sammanföranden av befintligaenheter kommer tUl slånd, som motiveras av resurs- eller innehållsmässigasamband i utbildnirigen eller forskningen. Som exempel på enheter, vilkassammanförande bör aktualiseras, pekar beredningen på dels universitet, socialhögskolaoch journalisthögskola, dels olika enheter för lärarutbildning. En strävan börenligt beredningen vara alt få tUl stånd sådana enheter alt ettlillfredsslällande underlag för fullgörande av olika adminislraliva uppgifieroch servicefunktioner erhålls. bör fastställas avregeringen. Beredningen ser det som naturligt att enheternas benämningar sålångt möjligt anknyts tUl de nuvarande. Enliglberedningens mening har vidare en ordning som ger den utbildningsregionalanivån en ökad tyngd i planeringen betydande fördelar. Beredningen vill särskiltpeka på den ram för lösning av forskningsan-knytningsfrågor som den ger liksomden roll en regional organisation kan spela vid den fortsatta planeringen avhögskoleutbildningens uibyggnad. Beredningen förordar alten regional styrelse för högskoleulbildning upprällas i var och en av de sexutbUdningsregionerna. Den regionala organisationen bör i princip förbehållassådana planerings- och samordningsuppgifter som bör eller måste fullgöras övergränsema mellan 1975: 9 296 enheteroch utom för Slockliolmsregionen, som består av enbart ett högskoleområde högskoleområden. När det gäller frågor som rör flera högskoleområden kommer denregionala styrelsen därvid att fullgöra uppgifter som enligt U 68 :s förslagskulle ankomma på central myndighet. I frågor som rör enheter inom elt ochsamma högskoleområde kommer den att fullgöra vissa planeringspunktioner som avU 68 tänkts ligga på högskohistyrelsen. Vissa planeringsuppgifter av detla slagliksom hela ansvaret för den dagliga driften, personaladministrationen ochresursförvaltningen kommer emellertid att vila på enhetsstyrelserna.Beredningen vill därmed inle utesluta alt en region-styrelse i varje fall iden med avseende på både antal studerande och antal högskoleorter minstaregionen, den som huvudort skulle kunna fylla ocksåadministrativa funktioner och resursförvallningsfunktioner. Detla får i så fallövervägas särskilt för resp. region. Enhuvuduppgift för regionslyreisen bör enligt beredningen vara att svara förplanering av regionens samlade utbud av lokala och individueUautbildningslinjer samt ensitaka kurser och studiekurser. Det synes ändamålsenligtatt också får, inom de ramar och riktlinjer statsmakternaanger, slutgiltigt besluta om detta utbud och fördela resurser för ändamåletpå enheter och orter. Närdet gäUer ulbudet av allmänna utbildningsUnjer inom regionen och utveckling avdet bör enligt beredningens mening ha ett övergripandeplaneringsansvar, antingen så att styrelsen direkt blir pelita- ochförslagsmyndighet i denna del eller också så att den får yttra sig över förslagfrån enhetsstyrelserna, som då rimligen får bli de myndigheter som avgerjjetita. För den förra lösningen talar alt den, i elt läge där enhetsgränsernainte kan förutsättas genereUt följa gränser mellan yrkesulbildningssektorer,ger en mera samlad och bättre överblickbar bild av önskemålen inom regionen.Beredningen är å andra sidan medveten om att en sådan ordning föratsätter meraomfattande kansUresurser på regional nivå än som kanske under etlinledningsskede kan ställas till förfogande. Enligt beredningens mening bör manfrån region tUl region, med hänsyn till olika praktiska förutsättningar prövavilken lösning som är ändamålsenlig. Detsenast sagda gäller enligt beredningen i princip också om regionstyrelsensbefattning med frågor om fördelning av medel för allmänna UtbildningsUnjer påenheter. Det synes klart att en regionstyrelse här inte generellt har sammafunktion att fylla som i fråga om det mera växlande utbudet av lokala ochindividuella linjer och enstaka kurser och studiekurser. Ettav huvudsyftena med en regional organisaiion är att skapa en plattform föranknytningen mellan enheter med och enheter utan fasta forskningsresurser.Därför bör iregionstyrelsen få yttra sig över fakulte- 1975: 9 297 ternas/sektionemaspelita och sätta in dem i ett med grandutbildningen gemensamtplaneringsperspektiv för regionen. Styrelsen bör ocksådisponera de särskilda medel som enligt beredningens förslag kan komma attställas tUl förfogande för forskningsanknytningsändamål. Den bör vidare hamöjlighet att medverka i fördelningen av lärares tjänstgöring på enheter, delssåvitt avser tjänslgöringsbyten o.d. mellan enheter med och enheter utanforskningsorganisation, dels såvitt avser inrättande av tjänster gemensammaför två eller flera enheter. bör enligtberedningen vidare svara för viss administrativ samordning mellan enheter. Denbör exempelvis kunna inrätta och meddela bestämmelser om för enhetergemensamma institutioner, serviceinrättningar och linjenämnder. I vissa fall,t.ex. i Slockholm, kan det också bU aktuellt alt ge styrelsenförvaltningsansvar för gemensamma serviceinrättningar inom elt och sammahögskoleområde. Möjligheterna alt delegera uppgifter av della slag frånregionstyrelsen exempelvis tUl ett lokalt samarbetsorgan något som kan kommaatt fordras för praktisk-administrativa samverkansfrågor på orter med fleraenheter bör prövas närmare i det fortsatta arbetet. Nägonindelning i institutioner blir med den av beredningen förordade lösningen integenereUt nödvändig. För sådana enheter som kommer att motsvara eller omfattauniversitet och andra läroanstalter, inom vilka institutioner utgörbasenheterna, bör denna ordning bevaras och institutionsindelningen vid behovövervägas av organisa-tionskommittéema med utgångspunkt i ämnesinstilulionsprincipen.För övriga enheter bör resp. enhetsstyrelse svara för alla förvaltningsuppgifterpå samma sätt som sker vid högskolor ulan institutioner. Beredningen slår fast attde för forskning/forskaratbildning och grundläggande utbUdning gemensammainstitutionerna i sin egenskap av »cellerna» i universitetsorganisationenalltid måste komma att spela en nyckelroll i bl.a. planerings- ochutvecklingsarbetet. Förslaget att linjenämnder skall svara för vissaplanerings- och ledningsuppgifter i fråga om grandläggande utbildning får inteses som uttryck för strävan att frånkänna institutionerna deras expertroll.Det beror enbart på det i sig självklara förhållandet att det för att lösa enuppgift som involverar flera institutioner behövs ett organ som har att se tilldenna uppgift som helhet, i detta fall att en utbildningslinje genom samordningav de olika momenten blir en linje i reell mening. Som U 68 framhållit måsteplaneringsarbetet ha formen av en dialog mellan de ämnessakkunniga institutionernaoch den linjeansvariga nämnden. Beredningen delar UKÄ:s uppfattning att dettaförhållande bör komma till klart uttryck i föreskrifterna för verksamhelen. Beredningenanser inte något behov föreligga av atl generellt ge utbildmngs- ellerUnjenämnder uppgifter i fråga om kurser och studie- 1975: 9 298 kursersom inte ingår i utbUdningslinjer. Enligt beredningens mening bör, sedan ensådan enstaka kurs eller studiekurs väl inrättats och medel anvisats,vederbörande institution själv kunna svara för,den löpande planeringen ochledningen av den, exempelvis för faslsläUan-det av kursplan. Beredningenförordar att bestämmelserna utformas så att elt sådant självständigt ansvar förinstitution möjliggörs. Beredningenser det för sin del som väsentligt alt planerings- och ledningsorganisationenför grundutbildning uiformas på etl sätt som ställer UlbUdningslinjen och dessutveckling i centrum. Enligt beredningens mening bör Unjenämnder för enskUdaUnjer eller grupper av linjer med i huvudsak de av U i58 föreslagna uppgifternauigöra basen i denna del av planerings- och ledningsorganisationen. Det börinte vara uteslutet att i något fall en och samma linjenämnd ges ansvarel ocksåför linjer som förts till olika yrkesutbildningsseklorer, om en sådan ordningbedöms vara ändamålsenlig med utgångspunkt i t.ex. nuvarande förhåUanden. Denförordade ordningen innebär förändringar i första hand för de filosofiskafakulteternas del. För att ytterligare yrkesinriktade utbildningslinjer skallkunna utvecklas; inom de nuvarande filosofiska fakulteternas område någotsom beredningen ser som en huvudpunkt i de närmasle årens uppföljningsarbete är det emeUertid enligt beredningens mening nödvändigt att en linjeorienteradplanerings- och ledningsorganisation införs även i denna del av högskolan. Ensådan har fungerat inom bl.a.. de tekniska fakulteternas område,:inom vilket också ämnesinstilutioner svarar för utbUdning inom skilda linjersom tillhör olika utbildningsnämnders ansvarsområden. Beredningen är övertygadom alt ett likartat system kan fungera även inom det »fUosofiska» områdei. Isammanhanget stryker beredningen under enhetsstyrelsens ansvar för enövergripande resursplanering som bl.a. garanterar ämnesinstitutionernasstabilitet och kontinuitet i, verksamheten, även om deras verksamhet fallerinom olika sektorer och fakultetsområden. Beredningenser del som naturligt att frågan om vUka Unjenämnder som skall finnas vid dennya organisationens ikraftträdande övervägs av organisationskommittéerna ochatt nämnduppsättningen efter förslag av dem fasislälls av regeringen. Det bördärefier ankomma på alt efter förslag av enhetsslyrelsernagöra förändringar i linjenämndsorganisationen. Ävenom i vissa fall flera linjer kommer att föras tUl en och samma linjenämndsansvarsområde, är det enligt beredningen sannoUkt alt linjenämndernasansvarsområden normalt kommer att bU aUlför begränsade för att nämnderna skaUvara lämpade som organ för den ulveckling och förnyelse av utbildningsutbudet,inte minst över gränserna mellan befintliga enheter och linjer, somberedningen i likhet 1975: 9 299 medU 68 anser vara en mycket viktig lokal uppgift. I den av U 68 föreslagnaorganisationen är utbildningsnämnderna, med de förhållandevis bredayrkesutbildningssektorema som ansvarsområden, avsedda att spela en väsentligroll härvidlag. Beredningen utgår från att organ av denna typ kommer atl visasig erforderliga. Detär enligt beredningens mening fullt tänkbart alt utbUdningsnämnder inrättasför ett enskilt högskoleområde, även om den sammanhållande organisationen ärregional. Detfinns enligt beredningen för de mindre högskoleområdenas del anledrung attpröva om inle, så länge utbildningsutbudet är förhållandevis begränsat,linjenämnder och enhetsslyrelse tillsammans kan fylla de uppgifter iplanerings- och utvecklingsarbetet som enligl U 68:s förslag skulle åvilautbildningsnämnder. Vadgäller utbildningsnämndernas sakliga ansvarsområden delar beredningenbedömningen att yrkesutbUdningssektorerna i vissa fall utgör lämpliga ramar förett övergripande planerings- och utvecklingsarbete. Hänsyn måste emellertidlas till sektorernas olika karaklär och olika grad av inre samband, SammanfattrUngsvisförordar beredningen en större flexibilitet i fråga omulbildningsnämndsorganisationen än den av U 68 fömlsätla. Planering ochulveckling inom vidare fält av högskoleulbildning än vad som normalt täcks avlinjenämnder bör sålunda i vissa fall kunna fullgöras av berörd enhetsslyrelseeller regionstyrelse. I den mån dessa inle bedöms kunna själva fylla dettabehov, bör enligt beredningens mening utbildningsnämnder inrättas, lämpligengenom beslut av efter hörande av vederbörande enhetsstyrelser.Indelningen i yrkesulbildningssektorer bör vara en ulgångspunkt för utbildningsnämndsorganisationenmen modifikationer av antytt slag bör kunna förekomma. Utbildningsnämndernablir med beredningens modeU närmast att se som rådgivande och förslagsställandeexpertorgan till dels enhets- och regionstyrelser, dels linjenämnder. De tordefå sina främsta uppgifter i den mera långsikliga planeringen och utvecklingenav utbildningens innehåll och organisation. När det däremot gäller t.ex.resursplanering och resursfördelning kommer tyngdpunkten att förskjutas lilllinjenämnder och enhetsslyrelser. Beredningenansluter sig till U 68:s förslag att ansvaret för planering m.m. av forskningoch forskamtbildning aUtjämt skall åvila fakulteter/ sektioner och att inomdessa mindre ledningsorgan skaU inrättas. Meden strikt tillämpning av U 68:s princip att endast sådana förändringar iforsknings- och forskaratbUdningsorganisationen bör vidtas, som är nödvändigamed hänsyn till förslagen i fråga om grandläggande utbildning, borde i den avberedningen föreslagna organisaiionen fakulteter/sektioner knytas till enheter.Detta skulle emellerlid ha den enUgtberedningens mening olyckliga konsekvensen att konservera en skillnad meUan»forskande» och »icke forskande» enheter. Mot denna bakgrand och med hänsyn tiUvikten av att utveckla ett samspel mellan forskning/forskarutbildning ochgrundutbildning över hela fältet av högskoleulbildning bör enUgt beredningensmening fakultets/sektionsorganisationen betraktas som gemensam för de olikaberörda enheterna, även om varje fakultet/sektion administrativt är knuten viss enhet och replierar på dess förvaltning. Tämligengenomgående betraktar de universitets- och högskoleorgan som yttrat sig över U68-beredningens promemoria beredningens idé med en kombination av regionalastyrelser och enhetsstyrelser som överlägsen U68:s förslag. Exempelvis anförfilosofiska fakulteten i och dess utbildningsnämnd att beredningensförslag är av slort iniresse, i synnerhet vad gäller de delar som om dekonsekvent genomförs innebär en delvis ny och annorlunda institutionell struktur,som kanske kan förbättra möjlighelema till fömyelse och utveckling. TCO å sin sida anser alt U68::s förslag med en enda högskolestyrelse som ansvarig för allhögskoleutbUdning inom ett högskoleområde är att föredra framför beredningensförslag. Regionstyrelserna löser inle frågan om den lokala splittringen. LOser den av beredningen föreslagna ordningen som ett steg på vägen mot en ökadlokal samordning. Vadbeträffar den lokala organisationen finner bl.a. konsistoriet i detpositivi att beredningen avvisar U68:s förslag om gemensam organisation med enhögskolestyrelse på varje ort och i stället för de större orlemas del förordarflera självständiga enheter med egna styrelser. Positiva tUl beredningensförslag i denna del är bl. a. även konsistorierna vid i lekniska högskola samt åtskUliga andra universitetsorgan,slyrelsen för i , TMR, , och . SFS menar atl beredningens förslag till lokalorganisation innebär alt man lUl en del kommer till rälla med de på sina hållstelbenta och konserverande beslutsstmkturema inom dagens högre ulbildning. Styrelsenför i hänvisar tUl silt yttrande över U 68 där styrelsentUlstyrkt U68:s huvudtankegångar i väsentliga avseenden, bl. a. i vad gäUer eni lokalt sammanhållen högskola. Vadbeträffar förslaget om regionstyrelser är bl. a. konsistoriet i iprincip positi/t till beredningens förslag. Regionaliseringen får dock enligtkonsistoriet inte drivas så långt att UKÄ (UHÄ) berövas huvuddelen av sinanuvaiande uppgifter. Enpositiv gmndinslällning men farhågor för en ökad byråkratisering uttalas avkonsistoriet vid tekniska högskolan i , humanistiska fakulleten iUmeå m. fl. universitetsorgan samt kommittén för postgymnasial ulbildning iVärmlands län. förtjänarenligt samhällsvetenskapliga fakulteten i allvarligt övervägande ochkan komma att starkt påverka de organisatoriska fömtsältningama förhögskoleverksamheten. Det är fakultetens förhoppning att det högreulbUdningsväsendet i genom den föreslagna organisaiionen skaU kunna blipå en gång mindre uniformt och lokalt mera samordnat och ändamålsenligt. UKÄ påpekar att om deföreslagna regionstyrelsema kommer till Slånd en ny beslutsnivå införs meUande lokala styrelseorganen och någon form av central verksorganisation. UJCÄuttalar ett bestämt önskemål alt kompetensområdena för skilda nivåer klartskall anges. Krav på förtydliganden i fråga om uppgifterna för bl. a.regionstyrelser framförs också av bl. a. konsistorierna vid universiletet iSlockholm och lekniska högskola samt tekniska fakulleten i . Förstnämndakonsistorium kan godta en regionslyrelse i under fömtsättning att denges alla befogenheter som inte uttryckligen måste åvila ell centraltämbetsverk. Konsistorieti tUlstyrker en regionstyrelse för norra regionen, men betonar samtidigtvikten av att inte blir en mellaninstans mellan högskolan ochdet centrala ämbetsverket. Beslutsvägarna bör förkortas, inte förlängas.Konsistoriet förordar bl. a. att regionstyrelsema helt skall svara förfördelningen av medel för gmndläggande UtbUdning. Konsistorieti anför bl. a. att en regional styrelse fyller en rad viktigafunktioner, inle minst när det gäller att finna lokalt stöd för en sammanhåUenplan för verksamheten. Förslaget om inrättandet av regionstyrelser medbibehållande av såväl central verksfunktion som enhetsstyrelser leder dock tUlatt i jämförelse med nuläget ytterligare en administrativ nivå skapasvilket konsistoriet ej kan acceptera. I vart faU i östra regionen börregionstyrelsen integreras med befintliga och tänkta enhetsstyrelser på såsätt att de ärenden som enligt beredningens modell skulle ha behandlats ienhetsslyrelse i slället behandlas i ett inom utsett utskott. Jönköpingsläns landsting och m. fl. betonar starkt att regionstyrelsensövergripande uppgifter skall gälla den totala högskoleutbUdningen inom regionenoavsett huvudman. Konsistorieti framhåller bl. a. att för det fall regionala organ med omfattandebeslutsfunktioner inrättas något som konsistoriet i och för sig kritiserar måste arbetsområden och uppgifier radikalt skäras ned för attinte den redan förekommande risken för överorganisation skall bli alltföromfattande och ärendegången förlängas mer än nödvändigt. En tveksamhet eller ennegativ attityd till förslagel med hänsyn tUl riskerna för en ökadbyråkratisering redovisar även bl. a. juridiska fakulteten och dessutbildningsnämnd, medicinska fakulteten samt farmaceutlska fakulteten iUppsala, furidiska fakulteteni , slyrelsen för i , och kommun. SFSanser att en omfattande byråkratisering och förlängning av handläggningstiderskulle bli resultatet om det infördes en ny fullständig nivå mellan enheternaoch UHÄ och avstyrker för sin del att regionslyrelser inrättas. Teologiskafakidteten i framhåller att utbUdningen i knappast ärregionsbunden, utan planeringen bör så mycket som möjligt ske för landet idess helhet. Samråd vad gäller t. ex. forskning kan ske genom samarbelsnämnderulan dyr kansliorganisation. Synpunkler vad gäller kravet på riksplaneriiig haräven anförts av historisk-filosofiska och språkvetenskapliga sektionernasutbildningsnämnder i , styrelsen för skogshögskolan och statensskogsmästarskola, TMR och . Det regionala samriidel kan lösas på informellväg, anser samhällsvetenskapliga fakulteten i och iNorrbottens län. Humanistiskafakulteten i anser alt enda möjligheten att göra regionstyrelsenfunktionsduglig torde vara att låta UBCÄ återgå till atl vara en rentformål-juridisk prövningsmslans, överföra alla ekonomiska befogenheter tillregionstyrelsema och bryta ut fakultetsberedningama som en särskildsamordningsorganisation direkt under depar-lementet. Konsistorieti ansluter sig tiU beredningens deklaration att institutionernasjälvklart måste komma atl spela en nyckelroll i bl. a. planerings- ochutvecklingsarbetet. Den av beredningen tänkta uppgiftsfördelningen mellaninstitutioner och utbUdnings- eller linjenämnder har redan utvecklats vidhögskolan i . Såvitt nu kan bedömas har erforderlig samordning kommittill stånd ulan att institutionernas nyckelroll och initiativkraft hotats. Ylterligareelt anlal universitetsorgan t. ex. samhällsvetenskapliga fakulteten i Uppsalaoch dess utbildningsnämixd sant teologiska fakidteten i och dessulbildningmämnd m. fl. är positiva lill beredningens förslag vad gäUerinslilutionemas ökade inflylande. Konsistoriet vid lekniska högskolan iSlockholm menar atl den precisering av institutionens uppgifier och ställningsom beredningen gör är nyttig i många avseenden. Samhällsvetemkapligafakulteten i konstaterar att beredningen på ett helt annat sätt än U68 är medveten om den centrala roll som ämnesinstitutionema inom de filosofiskafakulteterna hittUls har spelat och även i fortsättnUigen bör spela. i anser att institutionernasorganisatoriska slällning bör återspegla den cenirala roll som instilulionemahar i utbildning och forskning, och att de inte bör bli serviceorgan åtlinjenämnd, utbildrungsnämnd och . Liknande synpunkter har ävenframförts av historisk-filosofiska och språk-veleitskapliga sektionernasutbildningsnämnder i Göieborg. diskafakulteten i och dess utbildningsnämnd är tveksamma till beredningensförslag bl. a. med hänsyn till att det inte ger någon garanti förinstitutionernas fortsatta självständighet. Liknande synpunkter har ävenframförts av bl. a. teologiska fakulteten i och humanistiska fakulteteni .