prop · FY0345 · 1975-12-31 00:00:00 — KAMUunderstryker behovet av mera konlinueriig forsknings- och utvecklingsverksamhet(FoU) saml utvärdering av arbetsmarknadsutbildningens meloder och resultat.Kommittén finner del angeläget all denna verksamhet flr en fastbasorganisation, dit sedan tidsbegränsade projekl kan knytas. Dennabasorganisalion bör enbart dimensioneras för vissa mini-mifunktioner och byggasupp i anslutning till SAMS. Basresurser bor i huvudsak vara avsedda fördokumentation, information och viss forskning kring arbetsmarknadsutbildningen. 6./. Informationsfrågori vid mening spelar en myckel slor roll för en fungerandearbelsmarknadsulbildning. Informationen ingår i olika moment avarbetsmarknadsutbildningen och riktar sig lill olika grupper. Kommitténdiskuterar följande informationsuppgifter: 1) information lill de arbetslösa(studie- och yrkesorientering, ALU-kurser etc); 2) informationen till allmänheten;3) informationen till arbetsgivarna. KAMUrefererar olika undersökningarom kursdeltagarnas uppfattningar om deninformation de filt före och . Dessa undersökningar geren ganska samstämmig bild av all del finns brister på detta område. Dettainnebär all felaktiga studie- och yrkesval ibland görs, vilkel i sämsta fallkan leda lill studieavbrott. Från samhällsekonomisk synpunkt är sådana bristeri studie- och yrkesorienteringen oacceptabla. KAMU anser därför all studie- ochyrkesorienteringen måsle byggas ul. Införandeav de s. k. ALU-kurserna har inneburit all resurserna för studie-ochyrkesorienteringen väsentligt förstärkts . De förbäliraderesurserna har emellertid i stor ulslräckning koncentrerats lill vissa grupperinom arbetsmarknadsutbildningen. Expansionen av ALU-kurser har också lett lillall del har uppstått en stor klyfta när det gäller möjligheterna lill studie-och yrkesorienierade åtgärder. A ena sidan finns ALU-kurserna som i allmänhetomfatiar fyra veckors teoretisk och praktisk yrkesorientering, och ä andrasidan kan den arbetslöse i bästa fall fl ell kort samtal med en yrkesvägledare. Detär uppenbart alt behoven av studie- och yrkesorientering inte följer sädanamönster. Behoven fördelas pä etl annat sätt. En del av de personer som måslebesöka arbetsförmedlingen behöver kanske inle mer än en kort orientering, medanman sedan har behov av insatser efter en stigande skala. Det är rimligt allmöjligheterna lill studie- och yrkesorientering också anpassas till de olikaindividuella behoven. Kommittén anser att detla måsle innebära ökademöjligheter lill mera traditionell studie- och yrkesorientering påarbetsförmedlingen, vilket också skulle kunna avlasta de relalivi personalkrävandeoch dyrbara ALU-kurserna. Kommittén menar också alt man bör ha möjlighet allanvända sig av praktik som studie- och yrkesorientering, även ulan samband medfullständig ALU-kurs. Informationenlill individen gäller inte enbart studie- och yrkesorientering i snäv mening.En väsentlig del av den nuvarande informationen består av all redogöra för ekonomiskaförmåner , men ocksä information om den mera allmännastudiesituation som förekommer inom AMU-centren, pedagogik etc. Kommitiénunderstryker att informationen lill kursdeltagarna inte flr upphöra i och medatl utbildningen påbörjas. Del är naturiigt att den information som ges vidAMU-centren innefattar förhållandena mera allmänt pä arbetsmarknaden och meraspeciell information om hur det är att arbeta inom det tilltänkta yrket. Detfinns ett behov av att informera olika målgrupperom förutsättningarna för attgenomgå arbetsmarknadsutbildning. Del gäller t. ex. att informera ommöjligheten atl genomgå brislyrkesulbildning, utbildning för låginkomsttagareeller utbildning när man löper risk alt bli arbetslös. Detla kan, som ,ske via annonsering i massmedia eller spridandet av broschyrer. Omfattningenbör kunna ökas. Det är dock uppenbart att om man i större utsträckning vill nåut lill mindre utbildningsmotiverade grupper måste man använda sig av uppsökandeverksamhet i olika former. Kommitién påpekar behovet av att mera allmänt spridakunskaper till allmänheten om arbelsmarknadsulbildningen och understryker t.ex. behovet av att anordna särskilda journalistkonferenser. Informationen omarbetsmarknadsutbildning bör brytas ner pä länsnivå i så stor utsträckning sommöjligt för all på det sättet fl ökade informationskanaler lill allmänheten.Kommitién understryker ocksä AMU-centrens roll i den lokalainformationsspridningen, inle minst i kontakter med arbetsmarknadens parter. Närdet gäller informationen lill arbetsgivarna kan kommittén stödja sinaöverväganden och förslag pä en särskild enkät som gjorts till ettrepresentativt urval av företag inom verkstadsindustrin. Denna enkät visar allinformationen om olika typer av bidrag lill förelagsutbildning tycks fungeraförhållandevis väl. De insatser som behöver göras pä detla område gällerframför allt de mindre och i viss uisträckning de medelstora förelagen. När detgäller mera allmän information om arbelsmarknadsulbildningen, t. ex. hur mångapersoner som genomgår utbildning, ulbildningsresullal etc, påvisar enkätenväsentliga luckor i informationen, framför alll när det gäller de mindreföretagen. Det framgår emellertid av enkätresultaten att de företag som harregelbunden kontakt med AMU-centren har en hell annan informationsbild än desom inle har sådan kontakt, t. ex. aldrig besökt ett AMU-center. Inga andrainformationsinsatser till företagen torde kunna uppväga ett väl förberett ochgenomfört studiebesök vid etl AMU-center där man kan se hur utbildningen ärupplagd, vilka maskiner som används och där man flr träffa kursdeltagarna ochde lärare som handhar utbildningen. Ettspeciellt informationsproblem uppstår när en arbetssökande som genomgått arbetsmarknadsutbildningskall informera en arbetsgivare om en - kanske inte helt vanlig - form avarbetsmarknadsutbildning. Problemen uppstår därför att dessa ulbildningar inteär kända pä samma säll som ulbildningar inom del reguljära utbildningsväsendet.Ett säll alt underiätta informationen lill arbetsgivaren om innehållet i vissautbildningar är atl man regelmässigt lämnar ut någon typ av intyg somkortfattat talar om att man genomgått kursen och vilka moment som ingått. KAMUföreslår att elt sådant system införs. Ansvaretför de studiesociala frågorna är delat mellan arbetsmarknadsverket och SÖ.Huvudprincipen är alt arbetsmarknadsverket svarar för ut- bildningsbidrag,arbetsförmedling och kurativ verksamhet. SÖ svarar för verksamhet som hardireki samband med de särskilda AMU-kurserna. SÖ svarar ocksä i regel försocial och medicinsk rådgivning i samband med anpassningskurserna.Arbetsmarknadsverket har anställt ca 200 s. k. elevassistenter, varav 130 vidAMU-centren. De sysslar med både kuraliv verksamhet och arbetsförmedling. Detfinns även viss personal med rent elev-värdande uppgifler, etl antalfritidskonsulenler, fritidsledare, sjuksköterskor, läkare, sjukgymnaster,biträdande psykologer och kuratorer. En del av denna personal är anställd av SÖoch ägnar sig enbart åt de handikappade kursdeltagarna. KAMUframhåller att när man bedömer behovet av sludiesociala ålgärder måsle manbeakta atl en slor del av arbetsmarknadsutbildningens kursdeltagare befinnersig i en myckel svär situation. De är i allmänhet arbetslösa och mänga hardärtill olika typer av handikapp. Svårigheter tvingar i vissafall kursdeltagarna atl avbryta utbildningen i förlid. Detta bekräftas t. ex.av den uppföljning av kursavbrollen som genomförts på KAMU:s initiativ.Undersökningen visade att över hälften av de kursdeltagare som avbrutitutbildningen och som angivit atl olika åtgärder skulle ha underiältal för demall fullfölja utbildningen menade atl högre ekonomiska bidrag skulle ha hjälptdem. Nära hälften skulle ha velat ha ändringar i själva undervisningen och angav all ökad undervisning i studieteknik skulle ha hjälpt dem atlfullfölja utbildningen. En fjärdedel har uppgell alt bättre bostadsförhållandenunder kurstiden skulle ha underiältal för dem och lika många menade atl hjälpfrån en kurator skulle ha gett detla resultal. En femtedel har uppgell all delskulle ha varit lättare för dem all fullfölja utbildningen om de fält hjälp ochråd av läkare och psykolog. Kommitténföreslär utökning av olika personalkategorier med - i vid mening -sludiesociala uppgifter och anser all vissa normer bör kunna uppställas förpersonallilldelningen i relation till antalet kursdeltagare. När det gäller elevassistenter- både för kursdeltagare vid AMU-center och för dem som genomgår utbildning idel reguljära utbildningsväsendet -föreslär kommittén alt del skall finnas enelevassistent per ca 150 kursdeltagare. När det gäller hälso- och sjukvårdinnebär kommitténs förslag ocksä en utökning av personalen vid AMU-center.Enligt kommitténs uppfattning bör medicinsk rådgivning finnas tillgänglig föralla kursdeltagare, inle enbart för dem som genomgår anpassningskurser förhandikappade. Kommittén föreslår all personal för hälso- och sjukvård utökas säatt det finns en hellidsanslälld sjuksköterska per 400 kursdeltagare och enläkare under minst tvä limmar per 100 kursdeltagare. Elevassistenternaskall sköta dels kurativa och dels arbetsförmedlande uppgifter. Därutöver finnsdel enligl kommitténs uppfattning etl behov av alt vid större AMU-centeranställa en specialiserad kurator. Sjukgymnasterhar också vikliga uppgifter i den sludiesociala organisationen. Kommitiénföreslår att det anställs en sjukgymnast per 300 kurs- deltagarevid AMU-center och att dessa sjukgymnaster bl. a. får lill uppgift allorganisera ell par limmars gymnastik med konditionsträning församtliga kursdeltagare. Antalet fritidskonsulenler bör ökas och vara en per 400kursdeltagare. Medhänvisning till de tidigare redovisade undersökningsresultaten avstudieavbrotten anser kommittén att del är nödvändigt all orientering omstudieteknik ges större omfattning och alltid ingår i läroplanerna. Vidare måstestödundervisning alltid sättas in för kursdeltagare som har behov av delta.Lärarna bör enligl kommitténs uppfattning fä viss specialutbildning för att påolika säll kunna stödja kursdeltagarna. KAMUanser i likhel med all bosläder i första hand bör hyraspå den allmänna bostadsmarknaden och atl arbetsmarknadsverkets föriäggningarbör utnyttjas endast då andra lämpliga alternativ saknas. Försöksverksamhetenmed barntillsyn och familjebostad bör successivt ulökas allteftersom behovuppslår och inle begränsas enbart till föräldrar som utbildas vid AMU-center. Kommitténanser all utbildningsbidrag vid tillämpningen av lagen om allmän försäkringskall anses som inkomst av förvärvsarbete och därmed vara sjukpenninggrundande.Även när det gäller tillämpningen av fridagsregeln och föräldraförsäkringenskall kursdeltagare inom arbelsmarknadsulbildningen enligt kommitténsuppfattning anses som förvärvsarbetande. Kommittén föreslår också atlkursdeltagare vid AMU-center jämställs med förvärvsarbetande och flr rätt lillsemester. bör föreskrifter utfärdas med innebörd alt ledigheten skalltas ut under tid som är lämplig med hänsyn till utbildningen, t. ex. undergemensamt sommaruppehåll. För kursdeltagare inom det reguljära utbildningsväsendetbör semester i princip förläggas till skolans lovdagar. Utöver semestern börkursdeltagarna kunna beviljas permission för enskilda angelägenheter av viktenligl i huvudsak samma bestämmelser som gäller för slalsljänstemän. KAMUberäknar den sammanlagda ökningen av kostnaderna för arbetsmarknadsutbildningen,som föranleds av de framlagda förslagen, till ca 550 milj. kr. Merparten avdessa ökade kostnader beror på de föreslagna höjningarna av utbildningsbidrag(300 milj. och på utvidgningen av rätlen all delta iarbetsmarknadsutbildning i form av bristyrkesutbildning, utbildning avlåginkomsttagare m. m. KAMUunderstryker atl den framräknade lolala ökningen av statens utgifter föranslaget i statsbudgeten till arbetsmarknadsutbildningen är en brut-tosumma.Hänsyn har då inle tagils lill ökade skatteintäkter och minskade utgifter inomandra delar av den offentliga sektorn. Om hela effekten för den offentligaekonomin tas in i kalkylerna blir bilden en annan. Ca 200 milj. kr. återförstill den offentliga ekonomin genom ökade skatteintäkter pågrund av att fler och höjda utbildningsbidrag kommer all utbetalas. Till dettakommer alt socialvården, försäkringskassorna, arbetslöshetskassorna m. fl.kommer att fl minskade utgifter genom kommitténs förslag. KAMU beräknar attutgifterna inom andra delar av den offentliga sektorn minskar med totaltomkring 100 milj. kr. Nettokostnaden för den offentliga ekonomin skulle alltså- om man tar hänsyn lill ökade skatteinkomster och minskade utgifter - stannavid ca 250 milj. kr. eller mindre än hälften av den beräknade ökningen avanslaget för arbetsmarknadsutbildning. Kommitiéndiskuterar också finansieringen av arbetsmarknadsutbildningen. Kommittén anserall del finns starka skäl för att pröva lämpligheten av någon form avarbetsgivareavgift för atl hell eller delvis finansiera utgifterna, men avslårfrån att lägga något preciserat förslag. Kommitién pekar emellertid på olikatänkbara alternativ för en sådan finansiering. KäMU:s förslagatl del skall inrättas partssammansalla beredningsgrupper hoslänsarbetsnämnderna tillstyrks av bl. a. AMS, LO, i Gävleborgslän, , SÖ och TCO. SAF kan f. n. inle ta ställning till detla förslag menanför all utbyggda kursslyrelser kan vara ett alternativ. Övriga instanser hari allmänhet ingen erinran mot förslaget. SÖ anför atlkursföresiändare och kursslyrelsens sekreterare bör kunna adjungeras tillberedningsgrupperna för atl bli informerade på ett lidigl stadium. Även TCOanser atl personal vid AMU-center bör fl närvara. TCO tillstyrker vidare,liksom också AMS, all kommuner och landsting flr komma till tals i gmpperna.Kommunförbundet anser att kommunerna bör företrädas av fasta ledamöter ochinte bara av adjungerade representanter. och önskar likasä vara med iberedningsgrupperna. Förslagetom att bredda kursnämnderna och anställa branschkunniga konsulenter tilldessas hjälp tillstyrks av AMS. LO, LRF, iGävleborgs län, , , , SÖ och TCO. Ingen instans avstyrker.Landstingsförbundet anser all kommuner och landsting som är skolhuvudman börvara med i kursnämnderna. SHIO framhåller vikten av att den mindre ochmedelstora företagsamheten blir väl företrädd. De till SHIO anslutnahantverks-och industridistrikten är lämpliga kontaktorgan. SÖanser sig i län med flera AMU-center behöva ha adjungerade ledamöter ikursnämnderna frän vart och ett av cenlren. Dessa ledamöter bör bara delta närdet gäller frågor som rör resp. center. Detsamma bör gälla för elevernasrepresentanter. SÖdelar KäMU:s uppfattning att delär lämpligt all ordna utbildningsdagar för kursnämnderna, men SÖ anser delinte nödvändigt atl göra dem obligatoriska. Utbildningsdagar bör arrangeras närpåtagligt behov föreligger. TCOanser att kursnämnderna bör sammanträda minst i stället förtvå som KAMU föreslagit. SÖanför vidare all en så fullständig yrkesrepresenlalion som möjligt böreftersträvas i de fall då en kursnämnd är gemensam för näraliggande yrken. SÖbifogar en skiss till befattningsbeskrivning för de branschkunniga konsulenterna.De bör enligl SÖ ha pedagogisk erfarenhet. SÖ beräknar preliminärt antaletkonsulenttjänster lill 20. Tilirälliga förordnanden måste vara möjliga. SÖföreslär vidare två tjänster pä 3 för biträden till konsulenterna. EnliglSÖ är del en fördel om samma person är sekreterare i kursstyrelse, kursnämnderoch regional företagsnämnd. Denne bör också vara kontaktman med elevråd,samordnare av information m. m. Det behövs också mer administrativ personal vidcenlren, påpekar SÖ. SÖtillstyrker förslaget att arvode skall utgå lill samtliga ledamöter ikurs-styrelser och kursnämnder. SÖanser atl KAMU:s olika förslag ocksä i övrigi medför behov av ökadpersonalstyrka på överstyrelsens byrå V 3. SÖ kan dock inte nu preciserapersonalbehovets storlek utan avser att återkomma till detta i annan ordning. KAMU:solika förslag om elevinflytande tillstyrks eller lämnas utan erinran avremissinstanserna. SÖ framhåller atl principbeslut redan har fattats om att detskall finnas en samarbetsnämnd vid varje AMU-center, som KAMU föreslär.Beträffande elevråden anför SÖ att deras inrättande ytterst är beroende påeleverna. Ledningen för cenlren bör dock verka för alt elevråd inrättas; SÖ hartillsatt en arbetsgrupp om detla. Fleraelevråd anser att elevemas organisationer bör ha förhandlingsrätt. Del gällerinte minst frägan om utbildningsbidragens sloriek. Provisoriska styrelsen förAMU-elevernas riksförbund kräver atl riksförbundet på alla nivåer blir erkäntsom AMU-elevernas enda legitima representant. Förbundet kräver vidare rätttill föriängd utbildningstid förde förtroendevalda. Provisoriskastyrelsen för riksförbundet motsätter sig liksom också några elevråd attAMU-riksdagar, elevråd m. m. bildas genom beslut av myndigheterna. SÖdelar K AMU:s åsikl att del behövs en mer samordnad planering av arbetsmarknadsutbildningen,annan vuxenutbildning och yrkesinriktad ungdomsutbildning. Som tidigareomtalats har flera andra remissinstanser, bl, a. LO och TCO, särskiltunderstrukit detta i fråga om den förberedande utbildningen. Enligt SÖ behövssamverkan vid upprättande av ramplanerna, varvid hänsyn bör tas till bl. a.innehåll, struktur, organisation och lokalisering av utbildningen. Samrådetbör avse såväl arbetsmarknadsutbildningen som den kommunala vuxenutbildningenoch gymnasieskolan . Kursstyrelsens sekreterare föreslåsfl i uppgift att redovisa tillgängliga resurser i övrig vuxenutbildning. Hänsynbör tas till större områden än län. SÖ påpekar att SVUX har filt i uppdrag attutreda frågan om viss samordning av vuxenutbildningen. EnliglLO bör en långsiktig samplanering mellan arbelsmarknadsulbildningen ochgymnasieskolan kunna komma till stånd. Detla kan dock bara ske i vissabegränsade delar och med försiktighet. De båda utbildnings-formerna har olikautbildningspoliliska mål och olika förutsättningar. I de delar samplaneringkommer lill stånd måsle den ske utifrån arbetsmarknadens förutsättningar och inära samverkan med parterna. Ävenstatskontoret understryker ramplanearbelets roll för en samlad bedömning avbefintligt kursutbud oavsett kursanordnare. Statskontoret anser också attsamverkan med arbetsmarknadsparterna bör ulökas och alt tidigare uppnåddaresultat av utbildningen bör utvärderas i större utsträckning. Folkhögskoleutredningenframhåller viklen av all kursstyrelserna tillförs sakkunskap om länels resurserav olika slags vuxenutbildning. LRF instämmer i att den totalautbildningskapaciteten måste beaktas; f n. uppslår problem som följd av deolika planeringsrutinerna hos skilda kursanordnare. SAF förordar rullandeplanering eller en mer generell beredskapsplan för arbelsmarknadsulbildningen. Förslagetatl SAMS skall kopplas in på elt tidigare stadium än f n. i ramplanearbetetlillslyrkes av kommunförbundet, , SAF och SÖ. UKÄ önskar vara representerati SAMS, medan kommunförbundet och landstingsförbundet anser all kommuner ochlandsting bör vara företrädda där. KAMU:sförslag om en fast basorganisalion inom SÖ för forskning och utveckling omarbelsmarknadsulbildningen tillstyrks av AMS, och . Statskontoret haringen erinran. Enligt måsle det inom varje mera betydelsefullt område,däribland arbelsmarknadsulbildningen eller hellre helaarbetsmarknadspolitiken, vara en uppgift för de samhällsorgan som svarar förden konkreta verksamheten alt se lill all en lämpligt avvägd del av de förverksamheten avsedda medlen får användas på FoU för atl ge densamma maximaleffektivitet. KAMU:s förslag, som också bl. a. innebär atl forskningen skallfinansieras från anslaget till arbetsmarknadsutbildning, innebär enligl SOFIetl steg i den riktningen. FoU-verksamhetenbör enligt inte begränsas till detaljproblem i samband med ramplaneringenulan också t. ex. nylto-koslnadsanalyser och frågor omarbetsmarknadsutbildningens roll för inkomslbildningen m. m. Grundläggandeprinciper för verksamheten bör prövas. SOFIanser vidare atl basorganisalionen bör ges permanent anknytning lill EFA, såatl ell starkt samband säkras med arbetsmarknadsforskningen i sin helhet. Delär också viktigt enligl atl universiteten tillförsäkras långsikligamöjligheter atl fortsätta och utvidga sill arbete på området. Detta bör de ihuvudsak fl göra självständigt, men under god kontakt med myndigheterna. TCOunderstryker alt det behövs gemensamma FoU-insatser i helavux-enulbildningsområdet. EFA finner all forskningen omarbetsmarknadsutbildningen bör inordnas 5 1975 1 samt. ien vidare ram, som befrämjar samordning och studier av betydelsefullaavvägningsproblem. Verksamheten bör studeras betydligt mer och mera ingående änhillills. Särskilt bör del i god lid vidtas ålgärder som möjliggör ambitiösastudier av effekterna av en utvidgad räll till arbetsmarknadsutbildning, omden kommer lill stånd. ÄvenSHIO understryker behovet av utökad FoU kring arbelsmarknadsulbildningen ochförordar bl. a. uppföljningar i arbetslivet. Stockholmsskoldirektion - som f n. har den administrativa ledningen för FAMU-projektel -finner del värdefullt om forsknings- och utvecklingsarbetet rörandearbelsmarknadsulbildningen även fortsättningsvis får en lokal anknytning tillStockholm. Kostnaderna bör dock enligt skoldireklionen huvudsakligen läckas avstaten, eftersom en betydande del av verksamheten avser hela landet.Skolförvaltningen i kommer dock att tillhandahålla bl.a. erforderiigpersonaladminislraliv och kameral service i den mån projektet bedrivs inomPedagogiskt centrum. Skoldireklionenanser all förhandlingar om skolförvaltningens framlida anknytning tillverksamheten bör las upp mellan kommunen och slalen så snart harfattat beslut med anledning av KAMU:s förslag. Deolika förslagen rörande i n f o r m a l i o n om arbelsmarknadsulbildningenlillslyrkes i huvudsak av AMS, provisoriska styrelsen {or ,, ett anlal elevråd, FÖVUX, LO, länsstyrelserna i , Gävleborgsoch , SHIO och TCO. LO och FÖVUX understryker särskilt behovetav uppsökande verksamhet. FÖVUX' erfarenheter visar att uppsökande verksamhetär nödvändig för all personer med kort grundutbildning, bristande sludievana,mindre studiemotivation och låg inkomst skall kunna rekryteras tillvuxenutbildningen. FÖVUX ulgår från all resurser ställs till förfogande förutbildning av fackliga studieorganisatörer som FÖVUX föreslagit och föruppsökande verksamhet. Studieorganisatörernas utbildning bör också omfattainformation om AMU. - LRF påpekar all del är viktigt med information även ijordbruket på det sätt som FÖVUX har föreslagit för större arbetsplatser. AMSanför atl uppsökande verksamhet kanske behövs mest just i de förelag som saknaranpassningsgrupper. För delta saknar arbetsmarknadsverket resurser. AMSframhåller all arbetsförmedlingen behöver mer personal för ändamålet. 1 vissmån kan samordning ske med den uppsökande verksamhet som FÖVUX föreslår. SAFavvisar däremot uppsökande verksamhet bland "de mindre utbildningsmotiveradegrupperna". Del kan dock enligl SAF vara motiverat med uppsökandeverksamhet när det råder speciella förhållanden i viss bransch, som t. ex.säsongarbelslösheten i byggbranschen. Detta måsle då ske i samarbele med denkommunala vuxenutbildningen och samtliga studieförbund. EnligtSÖ bör den uppsökande verksamheten avse inle bara information ulan ocksåpersonlig vägledning. Resurserna för studie- och yrkesvägledning (syo) bordeenligt SÖ vara gemensam för olika utbildningsarrangörer och samverkan borde skemed arbetsförmedlingarnas och universilelens studie- SÖ tillstyrker också atl arbetsförmedlingens yrkesvägledningbyggs ut. SÖavstyrker förslagel atl man skall kunna ordna praktik ulan samband medALU-kurs. Erfarenheterna visar atl praktiktjänslgöring inte fungerartillfredsställande om den inle kompletteras med information. anvisas för information i SÖ:s regi om arbetsmarknadsutbildningenunder /76. AMS,LO, m. fi. understryker all del behövs särskilda informationsinsatserbland invandrare, inle minst invandrarkvinnorna. Del behövs bl. a. lolkservice,påpekar .