prop · FZ03209 · 1975-12-31 00:00:00 — En belydande minoritetbör kunna förhindra ett beslul, sådant uppskov strider inte molfolkslyrelsens principer och är inle av annan karaklär än kravet på tvåriksdagsbeslut med mellankommande riksdagsval för grundlagsändring. Deprincipiella invändningar utredningens majoritet anför är inte berättigade. Enordning med kvalificerad majoritet förekommer redan i gällande RF (4 kap, 8 och9 tjtj, 8 kap, 16 ij, 10 kap, 5 ij och 13 kap, 11 ij), - Ulredningens majoritetanför även praktiska hinder, fortsätter invandrarverket. Inskränkningar i fri-och rättigheter kan behöva göras relalivi ofta i del ordinarielagstiftningsarbetet. En rättighetsinskränkning kan därvid enligt utredningeni och för sig sakna varje samband med de grundlagsskyddade fri- ochrättigheterna. En minoritet skulle kunna miss- 1975/76:209 200 bruka sin möjlighet alt uppskjuta antagande av lagar somförutsätter inskränkning av fri- och rättigheter. Som exempel anförsföreskrifler om tystnadsplikt vid ny lagstiftning. Dessa prakliska problemtorde emellertid till betydande del kunna undvikas. Förslaget somtystnadspliktskommitién lägger fram i sitt slutbetänkande (Ds Ju 1975:22)skulle t, ex, lösa problemet rörande tystnadsplikten. Kommittén föreslårreglering av denna i en särskild lag som övrig lagstiftning endasl behövdehänvisa till. Vidare måste de prakliska problem som kan uppstå vägas motbefolkningens behov av skydd för fri- och rättigheterna i utsatta lägen.Utredningens majoritet har inte tillräckligt beaktat detta behov. Flera remissinsianser hänvisar bådevad gäller regelns tillämpningsområde och beträffande dess motivering lillreservationer av ledamöierna och , Beträffande frågan hur stormajoritet i som skall behövas för rätt att beslula om rättighetsbegränsandeföreskrifter ansluter sig fiertalet av de remissinstansersom är positiva till en regel om kvalificerad majoritet till reservanterna,dvs, ett krav ställs upp att 5/6 av de röstande i skall ställa sigbakom beslutet. Juridiska jåkulieien vid (majoriteten)förordar i stället 3/4 majoritet. Enligt bör"någon form av kvalificerad majoritet" övervägas. Enligt Medborgarrättsrörelsen skallgrundlagen exakt ange de inskränkningar som erfordras i de olika rättigheterna.Om ytterligare inskränkningar anses erforderiiga, får sådana alltså beslutasgenom grundlagsändring. Vid grundlagsändring skall alltid folket i samband medriksdagsvalet få yttra sig om den föreslagna ändringen för att denna skallanlagas. En möjlighet bördock enligl Medborgarrätisrörelsen ges all kunna isnabbare takt göra en rättighelsinskränkning, om förhållandena skullenödvändiggöra ensådan inskränkande ändring, lavvaklan på en slutlig av folketbifallen ändring bördärfören majoritet av 5/6 i kunna interimistisktbeslula ändringen i avbidan påatt folket kan höras, Utredningens förslag att föra in ensärskild paragraf i RF om lagprövningsräli får ett blandat mottagande. Delstora fiertalet av remissinstanserna tillstyrker utredningens förslag ellerlämnar del ulan erinran. Till dessa remissinstanser hör högsta domstolen, regeringsrätten,JK, kammarrätien i SundsvaU, , datainspektionen. Juridiskafakulteten vid universiiei, länsstyrelserna i , ochNorrboitens län, en minoritet I kommunjuUniäkilge I kommun, lyraledamöter i Svenska konimunjörbundet, Ceniralorganisatlonen SACOtSR, , advokatsamjund, industrijörbund. , moderaia samUngsparilets kvinnojörbund. 1975/76:209 201 tioneUaJuristkoinmissionens svenska avdelning. Svenska samernas riksjörbund ochScienlologykyrkan i . uttalar sig först om gällanderäll, Högsla domslolen erinrar om att det vid tillkomsten av nu gällande RFförutsattes, alt den lagprövningsriitt som har utvecklats i praxis och sominnebäratt myndighet har rätt och skyldighel att i sin rättstillämpandeverksamhel sätta åt sidan en föreskrift, som strider mot en beslämmelse i enförlätlning av högre konstitutionell valör, skulle beslå. Räckvidden av dennalagprövningsrätt äremellertid enligt högsta domstolen inte i alla hänseendenfullt klar. Tvekan råder inte om all domstolar och förvaltningsmyndigheter harall underkänna av förvaltningsmyndighet meddelad föreskrift, om vid dess tillkomsten behörighetsregel har överskridits eller en formföreskrift av belydelse inlehar iakttagits eller föreskriften i materiellt hänseende slrider mol beslämmelseantagen av , dvs, upplagen i lag, eller utfärdad av regeringen, dvs,meddelad i förordning. Mindre klart är hur vidsträckt den åsyftade rätten ochskyldigheten är, när frågan gäller huru vida de för föreskrivna formernaför stiftande av lag eller de för regeringen gällande behörighetsreglerna ellerformföreskrifterna har iakttagits eller huruvida en materiell regel i förordningstrider mot lag eller grundlag eller en dylik regel i lag är oförenlig med bestämmelsei grundlag, I samband med regeringsformens antagande har uttalats denuppfattningen att endast grova formfel vid föreskriftens antagande och uppenbaravvikelse i materiellt hänseende från en klar bestämmelse i lag av högre valörtorde medföra all den prövade bestämmelsen får och skall åsidosättas. Härefter övergår högsla domslolen lill att bedömaulredningens förslag. Efter att översiktligt ha redogjort för förslagel anförhögsta domstolen följande: Med den obestämdhet som enligt vad i det föregåendeantytts utmärker de föreslagna reglerna i regeringsformen om fri- ochrättigheter och f ö, i viss mån även reglerna om kompetensfördelningen mellanriksdagen och regeringen måsle myndigheler och domstolar vid prövningen,huruvida i lag eller förordning meddelade föreskrifter formellt och materielltär grundlagsenliga, ofta stanna i ivekan. Goda skäl kan ofta åberopas för demotstridiga uppfattningar i frågan som anförs av de motstående parterna ellerintressegrupperna. Skillnaden i uppfattning torde ej sällan kunna bottna iskilda värderingar av politisk natur. Om lagprövningsrätlen är vidsträckt ochingående, skulle lätt nog den uppfattningen spridas, att myndigheler ochdomstolar vid utövningen av lagprövningsrätlen griper in på fäll som ärförbehållna de politiska organen. En sådan ulveckling skulle i sin lur kunnamedföra risk för politisering av rättsväsendet. En långigående rätt ochskyldighel för rättstillämpande myndigheler att på grundval av allmänt hållnagrundlagsregler om de normgivande statsorganens kompetens ochhandlingsmöjligheter mer eller mindre diskreiionäri pröva lagars och förordningarsgrundlagsenlighet skulle vidare kunna leda till att lagprövningsinstitutet komtill användning i en ulslräckning som lill men för den allmänna laglydnadenskapade osäkerhet i samhället om vilka lagar och förordningar man var skyldigatt rätta sig efter. Även andra ölägenheter skulle Prop.1975/76:209 202 Ibljaav ett så utformat lagprövningsinstitut. Den lagprövningsräli som enligl ulredningensförslag lill 8 kap, 20 tj regeringsformen tillägges domstolar och andramyndigheler är emellertid begränsad, Endasl om felet i förfarandet vidlillkomslen av en föreskrift är grovt skall det föranleda alt föreskriften ejfår tillämpas. Och vid motstridighel mellan lag och grundlag saml inellanförordning och lag eller grundlag är del endasl när motslridigheien är uppenbarsom den lägre författningen ej får vinna lillämpning. Den sålunda föreslagnabegränsningen av lagprövningsrälten beträffande föreskrift i lag ochförordning - vilken begränsning för övrigi i stort sell lorde överensstämma medvad som redan nu får anses gälla - måste betecknas som välbetänkt. Med denvaghet som i avsevärd ulsträckning präglar de stadganden ,som kommer iblickpunkten vid lagprövning och de inlressen av politisk natur som därvid kangöra sig gällande är de fall som ej är upfienbara av sådan art alt de knappastär ägnade all lösas genom ett rätisligi förfarande. Annorlunda förhåller delsig med de uppenbara fallen. Den av utredningen föreslagna regleringen i 8 kap,20 t; regeringsformen föranleder såvitt gäller lag och förordning därför i ochför sig ej erinran, även om den inte i alla lägen medger en så differenliertidlillämpning som är möjlig att uppnå ulan uttryckliga bestämmelser i ämnet. Enföljd av denna lösning blir emellertid all skyddel genom lagprövningen mot attfri- och rättigheter trades för när i fall då så ej kan ske enligt grundlagenblir begränsat. Med hänsyn lill den obestämdhet som präglar ifrågavarandegrundlagsbestämmelser torde det, i vart fall när del gäller de genom lagbegränsningsbara rättigheterna, under normala förhållanden bli ytterligtovanligt all det kan anses föreligga en uppenbar motstridighel mellan de avprövningen omfattade bestämmelserna. Med den utformning 8 kap, 20 t; erhållit blirrätten alt åsidosätta en föreskrift på grund av fel i förfarandet vidföreskriftens tillkomst begränsad lill fall då felet är att anse som grovt.Såvitt gäller av myndighet utfärdad föreskrift torde vad sålunda föreslagitsinnebära en inskränkning i vad som gäller. Har en myndighet utfärdat enföreskrift utan all därför gällande former iakttagits, torde ej sällanföreskriften underkännas, även om det begångna felet ej kan betecknas somgrovt. Någon utredning om del här antydda problemet innehåller ej belänkandeloch skäl för den ändring i sak som förslagel på denna punkt lorde innefatta harej framlagts. Ett tänkvärt sätt att - utan all ingå på en ingående prövning -nu lösa spörsmålet synes vara att dels utesluta ordet "grovt" urförsta meningen i 8 kap, 20 ij, varigenom alltså bestämmelsen kommer att avsefel i förfarandet, oavsett om del kan betecknas som grovt, dels utvidga regelni tredje meningen så alt förbudet mot tillämpning av en föreskrift på grund avformfel vid tillkomsten skall, när fråga är om föreskrift i lag eller förordning,gälla endasl då felet är grovt. Innebörden av att enligl 8 kap. 20 jjregeringsformen en föreskrift ej får tillämpas kan i vissa fall vara föremålför ivekan. Om i en lag av större omfattning någon deialjbestämmelse skullebefinnas oiillämplig. uppkommer frågan om oiillämFiligheien gäller hela lageneller blott deialjbesläm-melsen. Om del i. ex, befinnes, att en bestämmelse omersäitning vid expropriation ger endast symbolisk ersättning och därför ej fårtillämpas, kan frågan bli huruvida expropriation över huvud lagel får äga rumeller huruvida expropriation skall ske men annan ersättningsbestämmelsetillämpas. Förslaget ger ej svar på spörsmål av denna art. En generellreglering torde dock vara vansklig att genomföra och spörsmålet lorde få allt efteromsländighelerna lösas från fall till fall. Prop.1975/76:209 203 Hinder i sak mot alt genomföra det av utredningenframlagda förslaget till reglering av lagprövningsrälten efter sådan Jämkningsom förul ifrågasatts kan säsom det förut anförda ger vid handen ej ansesföreligga. Att bestämmelsen i ämnel upptages i regeringsformen är värdefullt.Därigenom klariägges vad prövningsrätten innebär. Av regleringen följer bl, a,att lagprövning endasl kan ske i anslulning lill ell akiuellt fall, där frågaär om tillämpning av den beslämmelse vars giltighet ifrågasattes. Otvetydigtblir alltså alt möjlighet ej föreligger alt föra särskild talan med begäran allen föreskrift i lag eller förordning på grund av formfel vid tillkomsten ellertill följd av motstridighel med beslämmelse i författning av högre konstitutionellvalörskall förklaras ogiltig. Även om såsom framgår av del förul anförda detmåste antagas all direkta ingripanden till följd av lagprövningsrättenbeiräffande lagar och förordningar blir sällsynla, framstår som sannolikt att- såsoin också utredningen franihåller (s, 109) - bestämmelserna omlagprövningsrälten kan ha en ej oväsenllig preventiv effekt. Frågan om ellförslag innebär all gränsen för vad som grundlagsenligt kan åtadkommas genomvanlig lag överskrides kan med ultryckliga regler om lagprövningsrätten väntasbli i högre grad än eljesi uppmärksammad under remissbehandlingen. Regeringsrätten (majoriteten) instämmerinledningsvis i ulredningens ultalande att del är angeläget all politisk maktinle skjuts över frän de politiskt sammansatta organen - främst då -till icke-politiska organ. Del är således självklart alt lagprövningen inlefår ges sådani innehåll, alt domstolar och myndigheter mera reguljärt skullekomma att åsidosätta statsmakternas beslul. Om någon kontroll i denna meningkan emellertid knappasl bli fråga. Möjligheten att regering och riksdag skulleunder normala förhållanden avsiktligt åsidosätta grundlagen kan lämnas därhän.Såsom uiredningen framhåller (s, 109) har lagprövningsinstitutet en vikligpreventiv funklion. Medvetandet om all grundlagsenligheien av sialsmaklernasbeslut kommer under prövning av politiskt fristående instanser bör rimligen medföraskärpt observans i fråga om beslutens överensstämmelse med grundlag, I sammariktning verkar för övrigi hela lagsiiflningsproceduren med vad den innebär avoffentlig debatt och granskning i kommiltéer, remissorgan, regeringskansli ochriksdagsutskott; en obligalorisk lagrådsgranskning, såsom föreslagits inomutredningen, skulle otvivelaktigt medföra en värdefull förstärkning av dennaverkan. Del kan således anlagas alt överträdelser blir ovanliga, Annoriundaförhåller del sig i tider av stark inre eller yttre oro. Med fog framhålleruiredningen grundlagskonlrollens belydelse i lägen då den demokraliskasamhällsordningen är hotad eller renl av satt ur spel. Då kan, för alt användaulredningens ord, ett rättsligt verkande grundlagsskydd få stor, i vissa fallkanske en avgörande belydelse för händelseutvecklingen. Skyldigheten fördomstolar och myndigheler all med rättsliga meloder pröva grundlagsenligheienhos uifärdade lagar och andra föreskrifter får i dylika lägen slor politiskbelydelse. På detta säii hävdas den folkvilja, som tagit sig ullryck igrundlagsreglerna, - Del må tilläggas att särskill för sådana krissituationerär det beiydelsefulll all de tillämpande myndigheterna har en direktgrundlagsbestämmelse om lagprövningsrätlen att stödja sig på. Vad härefter angår innehållel i den föreslagnabestämmelsen om lagprövningen i 8 kap, 201; har utredningen genom stadgandetavsett all kodifiera Prop.1975/76:209 204 deregler, som enligl praxis och doktrin redan nu anses gälla på della område,Innehållel i paragrafen torde i huvudsak överensstämma med den redogörelse förlagprövningens innehåll, som i grundlagspropositionen (prop, 1973:90 s, 200)lämnades av föredragande statsrådet. Vi anser oss i princip kunna godtagabestämmelsen, sådan den utformats. Följande må dock framhållas, 1 fråga om lagprövning på materiell grundföreskrivs som huvudregel, all myndighei inle får lillämpa en föreskrift, somstår i strid med bestämmelse i grundlag eller annan överordnad författning.Föreskrift i lag eller förordning skall dock åsidosättas endasl ommotslridigheien är uppenbar. Innebörden av rekvisitet "uppenbar", somalltså uppsiällis endast för prövningen om lag strider mot grundlag och omförordning slrider mol grundlag eller lag, är måhända inte alldeles klar, Imotiven förekommer uttalanden som lyder på all kraven på uppenbarhel skallställas så högl, att besläm-mefsen knappast skulle kunna tillämpas, medan iannal sammanhang förekommer formuleringar .som närmasl ger intrycket alluppenbarhetskravet inte skall överdrivas. Ätt i rationella termer precisera närden punkt kan anses nådd. då oöverensslämmelsen får an.ses uppenbar, är inlemöjligt. Viss ledning kan måhända erhållas av praxis vid lillämpningen av den i58 kap, I och 2 ijt; angivna resningsgrunden alträtlsiill-lämpning, som ligger lill grund för dom, uppenbarl slrider mol lag, fall synes det enligt vår mening inte få förekomma all myndigheiåsidosätter lag eller förordning med mindre brislen i överen.sslämmelsen medföreskrift av högre valör är så påtaglig att motslridigheien inle kan sällasifråga vid en objektiv bedömning. När del gäller rätten och skyldigheten förmyndigheter att sälla åsido annan föreskrift än lag eller förordning haruiredningen, såsoin tidigare nämnts, i den föreslagna paragrafen inle uppställtnågol krav alt motslridigheien i förhållande lill författning av högre valörskall vara uppenbar. Innebörden härav får förutsättas vara all myndigheternavid sin lagprövning inle skall använda annan måttstock för sin bedömning änmyndigheten i allmänhet gör vid lolkning och lillämpning av rättsliga regler, Beslämmelserna synes passa väl för domstolarna, somi ell enskilt fall måsle bedöma om en föreskrift slrider mol högre författningoch därför inle skall tillämpas i målel, liksom för andra myndigheter, som haratt överpröva i lägre instans fattade beslut. Emellertid kan i vissa andra fallmåhända tveksamhet uppstå. Vi vill här erinra om all många myndigheler inomsvensk slaisförvalining inle har lillgång lili personal med sådan skolning ocherfarenhet i rättsliga angelägenheler som rimligen bör fordras för altmyndigheten skall kunna på ett godtagbart säll göra den prövning, som härförutsattes. Del må även framhållas de problem, som sammanhänger med all vissamyndigheter är underställda högre förvaltningsmyndighet på sådani sätt alt dehar viss lydnadsplikt i förhållande lill den högre myndighelen; del måste isådani fall ställa sig svårt för den lägre myndighelen all åsidosätta en norm,.som utfärdats av den överordnade myndighelen. Del får emellertid förutsättas, all den föreslagnaskyldighelen för myndighet all åsidosätta föreskrift, som slrider molbeslämmelse av högre valör, icke har den innebörden, alt en prövning aveventuell motstridighel skall ingå som ett mera normall led i myndigheiernasräiistillämpning. doniarejörbund understryker all det är avavgörande vikl alt utformningen av lagprövningsrätlen blir sådan, alldomstolarna undgår att politiseras. Prop.1975/76:209 205 JK påpekar all en viss ökad risk för sådanakomplikationer som lagprövningsrätlen avser all råda bot på kan motses som enföljd av tendensen an i ökad utsträckning delegera normgivning lillförvaltningsmyndigheter. En sådan delegalion har enligl JK många fördelar ochger säkeriigen i många fall materiellt selt bättre resultat men på grund avmyndigheiernas sämre överblick över del totala regelsyslemel innebär ordningenökade risker för kollisioner med annan lagsliftning. En annan omständighet ,somkan verka i samma riktning är den snabba omsättning som präglar dagenslagsliftning. Datainspektionen anser alt ävenförvaliningsmyndigheis lagprövning då och då kan komma att aktualiseras ochsätter i fråga om inle en besvärsregel borde införas av innebörd altförvaltningsmyndighets beslul i lagprövnings-fråga alltid skall överklagas hosdomstol, , juridiska jäkulleten vid Uppsalauniversitet och Sveiiges indusliijörbund hävdar alt ulredningens moliviexl geruttryck för ståndpunkten all endast ordalydelsen av en beslämmelse och integrunderna för den skall kunna vara utgångspunkt för lagprövning. De ställer sigkritiska till denna ståndpunkt och anför därvid bl, a. all den innebär allulredningens eget motivutlalande om egendomsrätten blir rättsligtinnehållslöst. Förulom de remissinstanser som har angetts i delföregående är hovränen för (majorileien). juridiska fakulteternavid Lunds och och Medborgarrättsrörelsen positiva lillall regler om lagprövningsräli förs in i g r u n d 1 age n . Dessa inslanserförordar emellertid andra lösningaränden utredningen har föreslagit. Hovrätten jör Väslra anser alllagprövningsfunkiionen utgör ett betydelsefullt inslag i del föreslagnaregelsystemet. Uppgifternas belydelse och komplicerade natur - liksomnödvändigheten av enhetlighet i bedömningen - talar enligl hovrätten slarktför alt lagprövningsfunkiionen uppdras ål ett enda organ med slor auktoritet.Hovrätten föreslår därför att lag-prövningsfunklionerna samlas hos högsladomslolen. Olika vägar kan enligl hovrätten stå lill buds all finna ul enordning för all i systemet inrymma en lagprövning genoin högsta domstolen. Ettsystem som därvid förtjänar all övervägas har förebild närmasl i beslämmelserom de europeiska gemenskapernas domstol. Denna domsiol äger alt med bindandeverkan genoin förhandsbeslul avgöra frågor oni tolkningen av bl, a,Romfördragei, Uppkommer en sådan tolkningsfråga i domstol i någol medlemsland,skall eller kan frågan underslällas prövning av de europeiska gemenskapernasdomstol, - En pä detta mönster byggd lagprövning genom högsla domstolen skullekunna ulformas på olika säll, Enligl hovrällens mening bör regleringen närmastinriklas på en ordning som uppställer hinder för allmän domstol i första ochandra instans all själv åsidosätta lag eller förordning med hänvisning lillgrundlagens besiämmel.ser, Domsiol som finner sig stå inför en normkoilisionbör sålunda ha att hänskjuta kollisionslrågan lill högsla domstolens prövning.Den hänskjutande domslolen skall sedan ha att, med bundenhet vid högstadomstolens yttrande, döma i det anhängiga målel. Prop.1975/76:209 206 -En särskild fråga blir här om högsta domstolen skall ha alt avgöra ocksålagprövningsfrågor som uppkommer hos andra rättstillämpande myndigheler änallmän domstol. Det kan visseriigen vara ell önskemål att allalagprövningsfrågor samlas hos en domstol. Behoven av särskild sakkunskap pålorvallningsdomslolarnas rättsområden kan emellertid böra föranleda attregeringsrätten handhar lagprövningen inom sitt kompetensområde. JuridiskaJdkulteten \id förordar en förfaliningsdomsiol. Fakultetenerinrar om alt utredningen förutsätter all ett rättsligt verkandegrundlagsskydd för fri- och rättigheterna kommer att få sin största betydelse ilägen, där den demokratiska samhällsordningen hotas av antidemokratiskarörelser inom landel eller utsätts för påfrestningar till följd av tryckutifrån (s, 9(i), Fakulteten tillägger att grundlagsskyddet kan få enmoisvarande belydelse i del visserligen osannolika läget, all den demokratiskasamhällsordningen på ett smygande säll sakta förändras i auktoritär riktning.Fakulteten frågar sig, vilken verkan kravei på "uppenbar"grundlagsstridighei kan komma att få i sådana tänkta lägen. Om lagprövningsrättenskall fylla sin avsedda funktion, måste den utövas innan det blir . Omfri- och rättigheterna begränsas steg för sieg, kommer man lill enpunkt, där begränsningarna sammantagna hotar den fria åsiktsbildningen (jfr s,203), 1 ett sådant läge kan kravet på "uppenbar" grundlagsstridigheiverka föriamande på domstolar och andra myndigheter, Ulvecklingen kan då gåvidare lill ett stadium, då domstolarna har förlorat den oavhängighet ochauktoritet, som är en förutsättning för lagprövningsrättens utövning. För alllagprövningsrätlen skall fylla sin funktion i ell krisläge, måste den utövaspå ett relativt tidigt stadium, vilkel förutsätter ett visst mått av mod ochhandlingskraft hos dess utövare, -Slutsatsen blir enligl fakulteten alllagprövningsrälten, om den skall fylla sin avsedda funktion, måste anförtros åten central prövningsinstans med högt kvalificerad sammansättning och starkauktoritet. En sådan författningsdomstol skulle kunna beslå av dels ett anlalframstående domare, dels lika många ledamöter valda av , (Fakultetenhänvisar i sammanhanget lill de förslag till ny sammansättning av riksrätten,som har framlagts av författningsulredningen resp,grundlagberedningen,) En domstol med sådan sammansättning skulle ha tillräckligauktoritet för att effeklivi kunna ulöva lagprövningsrälten. Att anförtro enprövning av på en gång rättslig och politisk innebörd ål en instans, som kanvänlas åtnjuta både domstolarnas och förtroende, kan knappasl mötanågra större betänkligheter. Om uppkomna frågor om lagars och förordningarsgrundlagsenlighet kunde hänskjutas lill en författningsdomstol, skulle devanliga domstolarna befrias från en obehaglig uppgift, och förvaltningsmyndigheterna,som Ju står i eti principiellt lydnadsförhållande till regeringen, skulleslippa en ännu obehagligare uppgift. skulle garantier uppnås för enenhetlig och konsekvent rätLstillämpning i frågor om författningars grundlagsstridighei,- Mot del här framförda förslagel om en författningsdomstol 1975/76:209 207 skulleenligt fakulteten möjligen kunna invändas, all denna domsiol skulle kunna kommaall besväras med prövning av en mängd hell obefogade invändningar omförfattningars grundlagsstridighet.