prop · FZ03209 · 1975-12-31 00:00:00 — Om reglerna i nämnda båda lagrum kanhelt allmänt sägas alt de med hänsyn till sin vaghet och obestämdhet dels ärsvåra all lillämpa och dels lämnar stort utrymme för subjektiva värderingar.Eftersom de i förekommande fall skall beaktas Jämsides medinskränkningsändamålen, är de ägnade att komplicera prövningen för bådelagstiftare och rältskonlrollerande myndigheler. Uiredningen säger sig ha behandlatopinionsfrihelerna för sig i syfte alt vinna ökad stadga åt del särskildaskyddet för dessa rättigheter. Jag delar utredningens uppfallning om fördelarnamed den valda tekniken i denna del, Däremoi kan jag inte acceptera ulredningensteknik i övrigt, nämligen att hänföra de regler som generelll begränsaryttrandefriheten enbari lill områdei för denna fri- och rättighet, antingen denutövas vid t, ex, en de- Prop.1975/76:209 223 monslration,inom ramen för föreningsverksamhet eller i annal sammanhang (s, 122 n). Eninskränkning i yttrandefriheten skall alltså inte kunna ulgöra eninskränkning även i möiesfriheten. Eftersom frågan har betydelse förutformningen av begränsningsreglerna för samtliga s, k, opinionsfriheieranserjag lämpligt alt ta upp den innan Jag går in på reglerna för resp, fri-och rättighet. Den brist i utredningens förslag som jag här avser- en brist som är av uleslulande formell natur- kommer lill synes vid enjämförelse mellan t, ex, 2 kap, 2 t; 4, och 15 tj andra styckei. Om lagtextenär logiskt uppbyggd, måste "demonslralionsrätt" givelvis ha sammabelydelse i båda paragraferna. Eftersom demonstraiionsrätten otvivelaktigtmåste anses innefatta en rätt alt framföra åsikter (jfr nuvarande 2 kap, I ij4, RF) skulle av 2 kap, 15 t; - som enligl sin ordalydelse exklusivt reglerarmöjligheterna att begränsa rättigheten - följa all ingrepp mol en demonstrationmed hänsyn till enskilds anseende eller privatlivets helgd vore otillåtel. Av motiven framgår att förslaget inte får uppfattaspå angivei sätt. Avsikten är att 2 kap, 14 tj skall kunna tillämpas ävenpå möten och demonstrationer. För all komma till delta resultat vid en läsningav enbart lagtexten måste man uppenbarligen uppfatta exempelvisdemonstrations-rätten såsom enbart en rätt att samlas på allmän plats utan attge uttryck för någon åsikl, Åiersioden av innehållel i demonstrationsrältenskulle då ligga i definitionen på yttrandefriheten. Även om en sådan teknik ärteoretiskt möjlig bör den uppenbarligen inte lillgripas, bl, a, därför allbegreppel demonslralionsrätt enligt vanligl språkbruk så klart innefattar ävenen räll att uttala åsikter. Enligt min mening kan en bättre ordning vinnasgenom att uttryckligen låta 2 kap, 14 tj avse yilrandefrihelsmomeniet isamtliga de fri-och rättigheter som anges i 2 ij, Deisamma bör nalurliglvisgälla även rätten till information, I 15 ij kan därefier - med endast formellaavvikelser från förslagel - anges vilka ytteriigare begränsningsändamål somskall gälla i fråga om där angivna fri- och rättigheter. De båda paragrafernaskulle med denna teknik förslagsvis kunna få ungefär följande lydelse, 14 t;. De fri- och rättigheter som anges i 2 ijfår i vad de innefattar (utö vande av) yttrandefrihet eller rätt till information begränsas med hänsyn lill rikels säkerhet, folkförsörjningen, allmän ordning och säkerhel, enskilds anseende, privatlivets helgd, förebyggande och beivrande av broll eller när det eljesi föreligger särskill viktiga skäl. Vidare fär friheten alt yttra sig inärings verksamhet begränsas. Vid bedömandet av vilka begränsningar som får skemed stöd av försia slycket skall särskill beaklas viklen av vidaste möjligarätt att avge meningsyttringar och inhämia informaiion i politiska, religiösa,fackliga, vetenskapliga och kulturella angelägenheler, Utöver vad som anges i 14 tj fårmötesfriheten och demonstrations- rätten saml föreningsfriheten begränsas 1, mötesfriheten och demonstraiionsrätten endast medhänsyn lill rikets säkerhel, lill ordning och säkerhel vid sammankomsten ellerdemonstrationen eller lill trafiken eller för att förebygga att farsotsprides, 2, föreningsfriheten endasl för all moiverka enskildverksamhet av militär eller liknande nalur eller för alt motverka förföljelseav folkgrupp av viss ras, med viss hudfärg eller av visst etniskt ursprung. Prop.1975/76:209 224 5.2Yttrandefriheten och rätten till information Utredningens förslag till grundlagsreglering avyttrandefriheten och rätlen lill information godtas eller lämnas ulan erinranav flertalet remissinstanser. I flera yttranden framförs dock kritiskasynpunkler. Uiövervad som har redovisats i del närmast föregående avsnittet har JK följandesynpunkter på utredningens förslag till skydd för ytirandefrihelen: Yttrandefriheten lorde kunna sägas vara denväsentligaste och mest omfallande av fri- och rättigheterna. Redan däravföljer, att behovet av möjlighet till begränsningar i denna rättighet är slörreän beiräffande andra rättigheter, vilket i sin lur medför särskill storasvårigheler att med kortfattade formuleringar i grundlagen bereda fulltäckning för alla nödvändiga inskränkningar. Det gäller här främst att beredagrundlagsstöd åt en mångfald redan utfärdade lagar och beslämmelser som innebärinskränkningar i yttrandefriheten. Hit hör t.ex. ett flertal strafföud ibrottsbalken (BrB) för brott vid vilka ell yttrande eller annan meningsyttringingår eller kan ingå i gärningen. Vidare och icke minsl aktualiseras i dettasammanhang alla för-fättningsregler om lystnadsplikt. Frågan är nu hur utredningen löst spörsmålet ombegränsningar i yttrandefriheten, såväl med lanke på redan föreliggandelagstiftning som med avseende på framliden. Vid denna frågas bedömning har manförst att beakta programsladgandet i 2 kap, I tj första slycket iförfattningsförslaget som utsäger all bl, a, yttrandefriheten är grundläggandeför fri åsiktsbildning. Härefter ges i 2 kap, 2 tj en definition påyttrandefriheten, I 2 kap, 14 tj första slyckel upptages vidare de ändamål medhänsyn lill vilka yttrandefriheten, sådan den framgår av nämnda regler i I och2 tjtj, får inskränkas. Med hänsyn till svårigheten all med korta beskrivningarfånga in alla ändamål öppnas i 14 tj törsta stycket en allmän möjlighet tillbegränsning om "särskill viktiga skäl" föranleder del, Uiredningenhar i bilaga 6 översiktligt redovisat olika författningsregleradeinskränkningar i yttrandefriheten, I översikten upplages främst en radstrafföud i BrB, Däremot har utredningen bortsett frän författningar somenbart faller inom massmedieulredningens eller offentlighets- och sekreiesslagstiftningskommiiténsarbetsområde. Framhållas bör särskilt att uiredningen inle alls går in närmarepå reglerna om tystnadsplikt, t, ex, frågan vilka syften eller ändamål de avseratt ijäna. Tystnadsplikten är emellertid föremål för särskildöversyn. Utredningen utlalar slutligen om redogörelsen för gällande rätt ibilaga 6 att den mte gör anspråk på alt vara fullsländig, 1 anslutning tillbilagan behandlar utredningen yttrandefriheten dels i den allmännamoti-veringen(s, l23-128)f/i'/5ocA'ispecialmoliveringen(s, 187-189och 203-205), Ett studium av de föreslagna bestämmelserna ochtillhörande motivuttalanden visar enligl min mening att förslaget i någrahänseenden är oklart, gäller bl, a, frågan vilka strafföud i BrB somskall anses innefatta begränsningar i yttrandefriheten och som därför krävertäckning i grundlagen. På denna punkt är uttalandena i den allmänna och denspeciella motiveringen knappasl förenliga. Jag vill här endast hänvisa lill, åena sidan, s, 125 n-126 n och, å andra sidan, s, 187-189, Utredningen synesdock mena att yttranden, som saknar varje samband med den friaåsiktsbildningen, "definitionsmässigt" faller utanför RF:syltrandefrihetsbegrepp och att de flesta sirafföuden i BrB för brott, vid vilkayttranden i tal eller skrift ingår Prop.1975/76:209 225 somled i gärningen, följaktligen inte är alt anse som begränsningar avyttrandefriheten i RF:s mening (t, ex, bedrägeri). Utredningen uttalar ocksåalt del finns en grupp slraffstadganden, beträffande vilka man i vart fall kandiskutera om de berör yttrandefriheten eller inte. Vilka dessa stadganden äreller hur diskussionen bör utfalla, utlalar sig uiredningen däremoi inle om.Slutomdömet blir alltså att det inle klart framgår vilka slraffstadganden somkräver täckning i RF i förevarande avseende och alt del inte är möjligt altavgöra huruvida de i 2 kap, 14 tj första stycket iniagna inskränkningsändamålenär lillräckliga för att täcka de straffbestämmelser som kränkeryttrandefriheten i RF:s mening, 1 fråga om det omfattande och viktigaundantagsområde som bildas av mängden av författningsregler om tystnadsplikt ärdet ännu svårare att avgöra om de angivna inskränkningsändamålen ärlillräckliga. Tystnadsplikten är emellertid föremål för särskild översyn ochJag utgår från att erforderliga preciseringar av de många skiftande ändamåltystnadsplikten avser att tjäna blir lättare att göra när resultatet av dennaöversyn presenterats. Jag vill också erinra om, att tystnadsplikten i det storaflertalet fall stadgats i enskild persons intresse, varför den begränsning iyttrandefriheten som tystnadsplikt innebär oftast åtminsione i viss mån kansägas uppvägas av alt skydd skapas fören annan medborgeriig rättighet, nämligenrälten till personlig integritet. Även i fråga om andra slag av gällande lagar ochförordningar än de åsyftade kan diskuteras dels om därav följandebegränsningar i yttrandefriheten över huvud behöver konfirmeras i grundlagendels ock om behövliga möjligheter ställs till förfogande genom de avutredningen föreslagna begränsningsändamålet. Som exempel kan nämnas att deunder 5,1,5 i bilaga 6 upptagna författningarna rörande vård eller behandlingo, d, i flera fall lorde ha tillkommit för att hindra åtgärder som motverkar behandlingen.Ett sådant syfte kan inle pressas in under de i 2 kap, 14 tj första stycketangivna ändamålen. Jag är tveksam om svaret på båda de angivna frågorna,särskill som någon fullsländig kartläggning av all hilhörande lagstiftning intehar upprättats och knappast heller är möjlig utan ett ytterst tidsödandearbeie. Det finns därför slora risker för att ett genomförande av utredningensförslag kommer alt leda till en utveckling där man av olika skäl tvingas att igrundlagstexten läsa in åtskilligt mer än som anges där. En sådan ulveckling är- som uiredningen själv betonar (s, 126 n) - fariig. Vad gäller de av uiredningen i 2 kap, 14 tj förstastyckei angivna inskränkningsändamålen vill jag närmare anföra följande. Ändamålet"rikets säkerhel" avser enligt utredningen (s, 203) både rikets inreoch dess yttre säkerhel och syftar främst på sådana strafföestämmelser somfinns i 18, 19 och 22 kap, BrB, Vidare åsyftas t, ex, den lagstiftning somreglerar rälten att sprida kartor m, m, och viss lagstiftning till skydd förförsvaret. Jag vill här ifrågasätta lämpligheten av att i grundlag begagnauttrycket rikets säkerhet i en annan och vidare bemärkelse än vad ultrycket harpå annat håll i lagstiftningen. Det må t, ex, nämnas att 19 kap, BrB harrubriken . En viss förbättring skulleuppnås genom att efler "rikets säkerhet" tillägga orden "ellerdess försvar", - Vad beträffar ändamålen "enskilds anseende" och"privatlivels helgd" samt den begränsning som ligger i uttrycket"i näringsverksamhet" är det tveksamt om de tillsammans täcker inalla regler om tystnadsplikt som uppställts i enskilds intresse. En ytteriigarebelysning av denna fråga kan motses genom lysi-nadspliktsutredningens arbete.Jag vill också peka på den samordning som Prop.1975/76:209 226 börske med lagstiftningen om allmänna handlingar, - Begränsningsändamålet"förebyggande och beivrande av brotl" är till sin formulering mycketvittomfattande. Vad som därmed närmare avses anges inte med önskvärd tydligheti motiven, som endast talar om vissa ingrepp i syfte att kunna beivra begångnabrott. Det kan således konstaleras att utredningensförslag lämnar en del övrigi alt önska i fråga om klarhet och fullsiändigheibeträffande såväl täckning åt redan givna beslämmelser av olika slag sommöjligheten till ytterligare framtida begränsningar i yttrandefriheten, 1sistnämnda hänseende finns visseriigen möjlighet att åberopa särskilt viktigaskäl, men denna utväg synes alltför obestämd och kan särskill i utsatta lägenge utrymme för begränsningar i en omfattning som inte varit avsedd.Tillspetsat kan man f ö, anmärka alt det kunde ha räckt med detta inskränkningsvillkor.Om förslaget oförändrat antages, kommer det att i inte obetydlig omfattningöveriämnas åt rättskontroll och lagstiftare att bedöma om konfiikt med dengrundlagssiadgade yttrandefriheten föreligger resp, kan beräknas uppslå. För derättskontrollerande myndigheternas del tillkommer att vid den lagprövning somkan bli aktuell även politiska bedömningar kan bli nödvändiga, t, ex, ommyndigheten har anledning pröva om intrånget i fråga hindrar den friaåsiktsbildningen, Slatens kuliurråd och Sveiiges förläitarförbundstöder tanken att yttrandefriheten utvidgas till att även avse fr i h e t attuttrycka känslor. Enligt författarförbundet är del av synneriig betydelse, altutredningen genom sin formulering markerat att yttrandefriheten också gälleralla konstnäriiga framställningar som inte direkt behöver ta sikte på ettbudskap eller en information, Enligl 70 llewez-greo har definitionen härigenomblivit tungläst och har knappast tillförts något nytt av egentligt värde.Wennergren föredrar den gällande definitionen framför den föreslagna. Ulredningens förslag att yttrandefriheten skallkunna begränsas bl. a. om "särskilt viktiga skäl" föreliggerkritiseras, förulom av Å, av/i//-/-diska fakiUtelen vid Lunds universiiei,i . Juridiska JäkuUeien vid Lunds universitetframhåller alt utredningen beträffande mötesfriheten, demonstraiionsrätten ochföreningsfriheten i 15 tj använder metoden att ange de ändamål, för vilkabegränsningar får ske, Samma metod användes 1141; delvis även beiräffandeyttrandefriheten och rätten till information. Denna metod har den svagheten,all del är svårt att genom korta formuleringar täcka alla tänkbara legitimabehov av begränsningar utan att formuleringarna blir så vaga att de möjliggörmissbruk. Trots della vill fakulteten ifrågasätta om det inte vore möjligt alli 14 t; uttömmande ange de ändamål för vilka yttrandefriheten och rälten tillinformation får begränsas. Detta har Ju visat sig möjligt i förslaget tillmassmediegrundlag, som här borde kunna tjäna som förebild. De inskränkningar i yttrandefriheten som föreslås,rikets säkerhel, folkförsörjningen, allmän ordning och säkerhel, enskildsanseende, privatlivets helgd och förebyggande och beivrande av brott, kan lillfullo accepteras 1975/76:209 227 enligtlänsstyrelsen i Norrbollens län. Den utökning av rätlen lill begränsningar somutredningen föreslagit, "om särskilt viktiga skäl föranlederdet",anser länsslyrelsen mera tveksam. Yttrandefriheten intar i den svenska rättsordningenen så central plats all del ur rättssäkerhetssynpunkt får bedömas som riskfylltall medge undantag som ej är noga specificerade. Likaså får del anses sommindre tillfredsställande att normativa begrepp införts i räl-tighetskatalogensåsom t, ex, vikten av vidaste möjliga yttrandefrihet. Sådana normerade reglerkan medföra inte oväsentliga lolkningstvister, påpekar alt själv i sin egenskap av lagstiftare bestämmerom ett skäl är särskilt viktigt och att dess skäl därvidlag knappast kanöverprövas. Det måste därför kraftigt understrykas all inskränkningar iyttrandefriheten och informationsrätten på denna grund endast skall få ske iexceptionella fall. Enligt Medborgarrättsrördsens mening är debegränsningsregler som utredningen har föreslagit över huvud tagelotillfredsställande, Efiersom det läggs i hand att själv besiämma,om en ifrågasatt inskränkning i en medborgeriig rättighet sker för ett tillåtetsyfte, har man i själva verket överiämnat till riksdagsmajoritelen att göra istort sett alla de inskränkningar den önskar, förutsatt att varje inskränkningkan ges en sådan form att den till nöds kan hänföras under något av de tillåtnaändamålen. Riksdags-majoritetens suveränitet på området blir än tydligare, dåden beträffande yttrandefriheten och rälten till information tillåles görainskränkningar när-helst ett särskill viktigt skäl anses föreligga. Det stårenligl Medborgarrätts-rörelsen riksdagsmajoriteten fritt att anse vilket skälsom helst särskilt viktigt. Därmed är yttrandefriheten och rätten tillinformation berövad i stort setl hela sitt grundlagsskydd, Enligl överstyrelsen för ekonomiskt försvar kanfredskriser av olika slag medföra behov av skydd för foi k försörj ni ngen -utan att beredskapstillstånd råder eller riket är i krig- för exempelvis falskrykiesspridning. Överstyrelsen hänvisar till sitt yttrande tillJustitiedepartementet över belänkande avgivet av uiredningen föröversyn av bestämmelser om brotl mol rikets säkerhet (Ds Ju1975:16), Det är enligt överstyrelsens mening av vikl alt, om regler saknas ivanlig lag, grundlagen (regeringsformen) öppnar en möjlighel att i orosliderutan tidsutdräkt genom ett beslut skapa måhända önskvärdainskränkningsmöjligheter inom för rikets skydd vitala områden, , hovrätten JÖr ,Sveiiges Industrijörbund, Lantbrukarnas rikstörbund, svenska avdelning. Näringslivets delegalion Jörmarknadsräil och Medborgarrätisrörelsen riktar kritik mol att fri hele n attytlra sig i näringsverksamhet enligt ordalagen i paragraftexten fritt skallkunna begränsas, NäringsUvets delegallon Jör marknadsräil, medvilken instämmer, noterar att enligt 14 t; förstastycket andra punkten kan "friheten att yttra sig inäringsverksamhet" begränsas genom vanlig lag. Prop.1975/76:209 228 Tolkatefter ordalagen innebär sladgandet alt näringsidkare skall vara betagnagrundlagsskyddad yttrandefrihet så snart de yttrar sig i näringsverksamhet,dvs, oavsett yttrandets innehåll och syfte, 1 enlighel härmed skulle t, ex, enkonsumtionsförenings propaganda för den konsumenlkooperaiiva företagsformenelleren privat propaganda för prival fackhandel riktad lill denslullige konsumenten falla uianför del grundlagsskyddade området. En såvittgående inskränkning i yttrandefriheten är givetvis hell oacceptabel. Den ärdessutom oförenlig med innehållet i begränsningsregeln i 14 t; andra stycket.Av belänkandeiexten framgår all försia slyckel andra punkten inte skall tolkasi överensslämmelse med sitt innehåll, I belänkandeiexten (s, 204) sägs nämligenatt "uttalanden av opinionsbildningskaraklär vilka görs av ennäringsidkare" inle skall uppfattas som yttranden i näringsverksamhet. Enså påtaglig diskrepans mellan ordalydelse och sakinnehåll skulle ansesanmärkningsvärd redan i en vanlig lag, I en grundlag är den oacceplabel, -Delegalionen finner alliså redan på denna grund påkallal att undantagsregeln i14 tj första styckei andra punkten i förslagel ses över. Bestämmelsen måsteunder alla förhållanden ges sådan lydelse att del klart framgår av lagtextenalt uttalanden i näringsverksamhet av opinionsbildningskaraktär inte omfattasav regeln i fråga, - Utredningen har inte, fortsätter delegationen, tagit uppden från ytirandefrihetssynpunkt i förevarande sammanhang vikliga frågan omräckvidden av undantaget från grundlagsskydd vad gäller kommersiellaframställningar (kommersiell reklam). Orsaken härtill lär vara att utredningenutan närmare egna överväganden knutit an till resonemang om yttrandefrihetenoch reklamen i massmedieutredningens (MMU:s) betänkande SOU 1975:49, Såsomdelegationen påvisat i sitt yttrande till departementet över MMU:s belänkande(avsnittet yttrandefriheten och den kommersiella reklamen s, 12 fO saknas iMMU:s betänkande en grundläggande analys av den kommersiella reklamensyilrandefrihetsrälts-liga problemalik. Vidare är det föreslagnaundantagsstadgandet om kommersiell reklam i MMU:s grundlagsförslag (I kap, 9tj) såsom delegationen utföriigt påvisat behäftai med avsevärda redaktionellabrister, - Avsaknaden av egen grundligare bearbeining från ulredningens sidatorde vara förklaringen till alt undantagsbestämmelsen avseendeyttrandefriheten i näringsverksamhet i 14 jj första slyckel andra punkten -tolkad enligl utredningens intentioner och inte enligl ordalydelsen- kommii allfaen annan och vidare räckvidd än motsvarande undantagsbestämmelse i I kap, 9tj i MMU:s förslag, MMU framhåller i sitt betänkande bl, a, att "enliglMMU:s förslag blir fiera av de för yttrandefriheten grundläggande principernatillämpliga på den kommersiella reklamen. Sålunda kommer beslämmelserna omcen-surförbud och om utgivares bestämmanderätt över innehållel att gälla"(SOU 1975:49 S, 176; jft MMU:s uttalanden om gällande rätt s, 172), Det av utredningenföreslagna sladgandet i 14 tj försia slycket andra punkien synes däremoiinnebära all ingen av "de för yttrandefriheten grundläggande principerna"blir tillämpliga på den kommersiella reklamen, 1 sak belyder della Prop.1975/76:209 229 attdel enligl ulredningens förslag skulle bli möjligt att genom vanlig lag heltoch hållel undanta kommersiell information och åsiktsbildning frångrundlagsskydd, således även från censurförbudel. En sådan ordning kan integodtas av bl, a, de skäl MMU berört i betänkande SOU 1975:49 s, 173 nf - Enannan olikhet mellan de två utredningarnas förslag ligger däri alt MMU förförbud mot reklam för viss vara uppställer kravei alt "synneriigaskäl" skall föreligga (jfr I kap, 9 tj försia stycket andra punkten iMMU:s förslag). En spärregel av denna art saknas i ulredningens bestämmelse omyttrandefriheten i näringsverksamhet. Den i och för sig elegant utformadebegränsningsregeln i 14 tj andra stycket torde ha en annan syftning. Detsammagäller den ännu mera generellt formulerade begränsningsregeln i 13 ij, - Denangivna bristande överensstämmelsen mellan undantagsregeln om kommersiellinformaiion i ulredningens förslag och moisvarande regel i MMU:s försliig måsteenligt delegationen elimineras under del fortsatta lagstiftningsarbetet, -Delegationen har i sill yttrande över MMU:s betänkande framhållit alt denyttersta grunden för att kommersiell reklam och annan kommersiell informaiion -hur nu denna företeelse lämpligen avgränsas - får och i viss utsträckning börfå underkastas reglering genom vanlig lag, synes vara alt medborgarna i sinegenskap av konsumenter -köpare har krav på särskilt skydd mot påverkan.Delegationen hänvisar till sitt yttrande och den skiss till reklamundantag i enytlrandefrihelslag som förekommer där (s, 15), Delegationen ifrågasätter om ejskissen är användbar även som underlag fören omskrivning av regeln i 14 t;första slycket andra punkten i utredningens förslag, - Undantagsregelnbeträffande yttrandefriheten i 14 ij första stycket andra punkten gällerfriheten alt ytlra sig i näringsverksamhet. Inskränkningen gäller alltså endastnäringsidkare, Delegalionen har i förut nämnda ytirande framhållit att dennabegränsning är förfelad från yttrandefrihetssynpunkt och inte kan godtas.Delegationen upprepar att det inle finns någon som helst anledning allyllrandefrihels-rätlsligt privilegiera privatpersoners ekonomiskt motiveradereklam eller andra framställningar. Delegationen hänvisar till sill yttrande.Principiellt sett får det anses om möjligt ännu mer stötande om självaregeringsformen skulle - sakligt helt omotiverat - diskriminera näringsidkarnai landel. Undantagsregeln bör omredigeras såatt diskrimineringen av näringsidkarnainte längre kvarstår. Övriga remissinstanser som är kritiska i denna delframför liknande synpunkler. Uiredningen om reklam I videogram påpekar attvideogram som sprids bland allmänheten på annat sätt än genom offentlig visningkommer all falla under den av fri- och rätiighetsuiredningen föreslagnaregleringen i RF. Fri- och räiiighelsutredningen föreslår alt friheten altyttra sig i näringsverksamhet skall kunna begränsas genom allmän lag.Därigenom finns del möjlighet att lagsliftningsvägen ingripa med förbud motreklam i videogram som sprids annat än genom offentlig visning. Prop.1975/76:209 230 ochrällighelsulredningens förslag angående yttrandefriheten i näringsverksamhet.