prop · FY0330 · 1975-12-31 00:00:00 — Avföljande tabell framgår vilket energitillskoti som erhålls vid olika val avutbyggnadsnivå. TWh/år i TWh/år vid utbyggnads- 0. m. angiven klass och tillbyggnader nas) Utredningsmannenbetonar bestämt att också en utbyggnadsnivå omfattande samtliga klasser i denav honom föreslagna rangordningen utom klass 4 skulle innebära en för bevarandeintressenaytterst allvarlig utbyggnad. Målsättningen bör därför enligt utredningsmannenvara en betydligt lägre utbyggnadsnivå i de fem älvarna. 4.2.2Lägesrapporten och miljö 2 Utredningenrörande vattenkraftutbyggnad i norra har i uppdrag att förvattendragen norr om , med undanlag för älv, älv ochVindelälven, söka få fram ett material som möjliggör jämförelser medvattendragen i södra och norra , så att möjliga utbyggnadsprojektkan bedömas i ett sammanhang för hela landet. Utredningen skall sålundainventera de möjligheter lill ytterligare vattenkraftutbyggnader som finns,beskriva konsekvenserna för motstående intressen av föreslagna utbyggnader ochrangordna projekten med hänsyn lill deras effekter på motstående intressen ochmed hänsyn lil! deras kraftekonomiska förtjänster. Utredningen skall enligtdirektiven också belysa de arbetsmarknads- och regionalpoliliskakonsekvenserna av vattenkraftutbyggnaderna men inte väga in dem i den slutligarangordningen. Utredningenslägesrapport grundar sig på preliminära bedömningar från ansvariga myndigheterav skadorna i olika fall. Siatens naturvårdsverk har bedömt hur denvetenskapliga och sociala naturvården skulle påverkas. Riksantikvarieämbetethar studerat vilka kulturhistoriskt värdefulla miljöer som kan komma ifarozonen. Lantbruksstyrelsen har studerat länkbara ulbygg- Prop.1975:30 Bilaga 2 21 nåderseffekter på jordbruk och rennäring och har bedömt följderna förskogsbruket. har bedömt konsekvenserna för i första handfritidsfisket. Alladessa rapporter - liksom även statens industriverks rapport om vattenkraftensenergipolitiska roll - är preliminära och delvis ofullständiga. Redan depreliminära rapporterna ger emellertid stöd för uppfattningen altrestriktivitet är befogad vid beslut om fortsatt utbyggnad av vattenkraft.Slutliga redovisningar skall lämnas till utredningen . Utredningenhar haft i uppdrag all i lägesrapporten belysa hur mycket ytterligare elkraflsom kan utvinnas i uiredningsområdet under förutsättning i ena fallet attendast obetydliga intrång på motstående intressen kan tolereras, i andra falletatl endast sådana älvsträckor som med hänsyn till sammanvägdabevarandeintressen kan karakteriseras som omistliga undantas frånvattenkraftutbyggnad. Denlägre nivån utgår från atl statsmakterna i fortsättningen endast ger tillståndlill sädana utbyggnader som förorsakar obetydliga eller lättkompenseradeskador på andra verksamheter. Det blir i första hand fråga om till- ochnybyggnader i redan kraftigt utnyttjade älvsträckor. Vattenkraftens sammanlagdauibyggnadsnivå för hela landet skulle i så fall bli ca /år, dvs etltillskott på /år. Ungefär halva lillskoliet skulle kunna utvinnas iområdet söder om . Denhögre nivån utgår från all nyttan av vattenkraften värderas så högt atlstatsmakterna tillåter alla utbyggnadsprojekt, utom sådana som drabbar de allramest värdefulla natur- och kulturmiljöerna. Utbyggnadsnivån för hela landetskulle bli ca /år, om man beslutar sig för atl bevara de i direktivenundantagna älvarna (älv, älv och ), outbyggda källflödentill de stora älvarna i eller i anslutning till nationalparkerna, ettbegränsat antal andra objekt i norra samt för området söder omÅngermanälven den högsta klassen enligt betänkandet Vattenkraft och miljö.Tillskottet skulle alltså bli /år, varav något mer än hälften i norraNorrland. Detta skulle innebära åtminstone en partiell utbyggnad av älv. För en bedömning av vilkenutbyggnad som ger mesta möjliga kraft . med minsta möjliga skador krävs etlbetydligt bättre underlag än det som f n. föreligger. Lägesrapporten innehållerdärför ingen värdering av enskilda utbyggnadsprojekt eller älvsträckor.Utredningen har inte heller i något enskilt fall tagit ställning för elleremot utbyggnad. Elt sådant ställningstagande förutsätter hänsyn lill en radförhållanden som det inte ingår i utredningsuppdraget all behandla, t. exenergikonsumtionens framtida storlek, olika kraftslags miljöeffekter,regionalpolitiska möjligheter atl skapa alternativ sysselsättning etc.Utredningens huvudbetänkande, som väntas , kommer därför inteheller att föreslå någon bestämd uibyggnadsnivå. Däremot kommer betänkandet attinnehålla en rangordning av olika utbyggnadsprojekl. 1975:30 Bilaga 2 22 Ett stort antal, närmare tre fjärdedelar avremissinstanserna, har tagit ställning till frågan om fortsattvattenkraftutbyggnad. Av dessa har ett tjugotal en positiv inställning lill enfortsatt utbyggnad, medan ett fyrtiotal instanser anser att framställningar omen sådan utbyggnad bör behandlas restriktivt. Vikten av en fortsatt vattenkraftutbyggnad hävdas bl.a. avde remissinstanser som företräder kraftinduslrin, dvs. i första hand statensvattenfalisverk, Centrala driftledningen (CDL) och Svenska kraftverksföreningen.Samma synsätt återspeglas i yttranden från statens ,, domänverket, vissa kommuner (främst i ), , överbefälhavaren, överstyrelsen for ekonomiskt försvar,länsstyrelserna i Kopparbetgs och saml LO. Kraftindustrins företrädare framhåller i en gemensampromemoria atl el-kraflbehovet varierar starkt , veckan och året.Under dagen är behovet 40 ä högre än . Störst är elbehovet pådagen under vinterhalvårets vardagar. Av ekonomiska och driftsmässiga skäl ärdet i praktiken uteslutet att bygga kärnkraftverk som hålls i beredskap fördrift endast under sådan högbelastningstid. För att tillgodose dettakraft-behov måste utnyttjas antingen reglerbar vattenkraft eller kraft baseradpå fossila bränslen, i första hand olja. Begränsning av oljeimporten framstår , enligtkraftindustrins promemoria, som än mer angelägen än när utredningen avgav sittbetänkande. Statsmakterna har numera funnit det nödvändigt att uppmana tillstor sparsamhet vid energianvändningen för att begränsa oljeförbrukningen, somtrots förväntat sparande beräknas öka med 1/2 å 1 milj. lon årligen.Spar-samheien har bedömts nödvändig för att industrin skall kunna ges den ökadetillgång till olja, som behövs för atl med ökade exportinkomster betala denstarkt stegrade kostnaden för oljeimporten. Ett ökat utnyttjande av inhemskaenergitillgångar, däribland vattenkraft, är enligt kraftindustrins företrädaredärför av stor betydelse. Den övervägande andelen av remissinstanserna anseremellertid alt framställningar om fortsatt utbyggnad bör behandlasrestriktivt. Därvid anförs ofla alt sådan utbyggnad endast skulle ge marginellatillskott till landels energiförsörjning. Denna inställning hävdas av bl. planverket, , lantbruksstyrelsen,vetenskapsakademin, kammarkollegiet, ett flertal kommuner, länsstyrelserna iVärmlands och . anCör i sitt remissyttrande att denåterstående ekonomiskt utbyggbara vattenkraften i de av utredningen berördaälvarna utgör en mycket liten andel av den ådiga energikonsumtionen, ellermindre än konsumtionsökning, vilken f n. är /år. Prop.1975:30 Bilaga 2 23 kraftenhar sålunda ingen avgörande betydelse för energiförsörjningen. Dess värdeligger i dess reglerbarhet och användbarhet som loppkrafl, dvs som komplementlill den baskraft som produceras i kärnkraftverk och oljekraftverk.Naturvårdsverket konstaterar vidare alt de flesta av de från olikabe-varandesynpunkier värdefullaste områdena redan har gått förlorade. Kraftintressethar sålunda otvivelaktigt prioriterats på bekostnad av naturvårds-och friluftsinlressena. Med den ringa tillgång på älvsträckor med naturligtströmmande och av någon betydelse som återstår i landet ochde relativt marginella kraflvinster som står att få, anser ,alt det i fortsättningen är motiverat att låta naturvårdens och friluftslivetsintressen komma i första hand. Ungefären tredjedel av remissinstanserna har uttalat sig om vilken utbyggnadsnivå somär lämplig eller acceptabel. Ett tiotal förordar utbyggnad av allt utom klass4. Bland dessa remissinstanser finns representanterna för kraftindustrin samtstatens industriverk, och LO. Dessa remissinstanseruttalar sig också mera allmänt och tar även upp lägesrapporten ochmiljö 2. anger för som lämplig uibyggnadsnivå 70TWh/år. anger som målsättning all hälften av denåterstående ekonomiskt utbyggbara vattenkraften bör vara utbyggd år 1990.Sveriges industriförbund ansetaU målet i en ny energipolitik bör vara att byggaut vattenkraflen med /år lill nivån /år. Även LO talar för enmycket hög utbyggnadsnivå. Omkringfemton remissinstanser talar för en mer återhållsam utbyggnad av vattenkraften.En utbyggnad t. o. m. klass 2 i Vattenkraft och miljö med undanlag för vissaprojekt förefaller vara den högsta utbyggnadsnivå som accepteras av dessainstanser. 1 denna grupp återfinns bl. a. , planverket,kammarkollegiet, , länsstyrelserna i ochVäsiernorrlands län, elt par kommuner samt Skid- och . Vadgäller utbyggnadsnivån för landet som helhet anger bl. a. kammarkollegiet altdet lägre alternativet i lägesrapporten och miljö 2 (/år)är acceptabelt. Kollegiet anför i sitt yttrande: Enligtkollegiets mening bör samtliga projekt inom bevarandeklasserna 3 och 4 iprincip unaantas från utbyggnad. Utbyggnad av projekt inom dessa klasser bör ivart fall tills vidare ej ifrågakomma. Denna avgränsning mellan å ena sidanprojekt tillhörande klasserna 3 och 4 och å andra sidan projekt av lägre klassinnebär inte all man får räkna med att varje projekt tillhörande lägre klassskall komma att tillåtas. Fall kan förekomma när vid utredning i anslutningtill vatlendomstolsprövning projekt som tillhör klass 1 eller 2 befinns fåsådana verkningar t. ex på de närboendes irev-nadsförhållanden atl det ej börkomma till utförande. Enännu lägre utbyggnadsnivå förespråkas bl.,a. av naturhistoiiska riksmuseet.Svenska . , lurlsiförenlng-en och.Alvräddarnas samorganisation. 1 stort sett accepterar dessa remissinstanserendasl om- och tillbyggnader av kraftverk. ex. att vad som återstår av älvarna i södra och norra ,liksom av övriga älvar, måste bevaras intakt. Prop.1975:30 Bilaga 2 24 eningensmening måste alla projekt/älvsträckor som rangordnats i klasserna 2, 3 och 4undantas från vidare utbyggnad. Ettdrygt tjugotal remissinstanser har synpunkter på vilken vikt man ska tillmätasysselsätiningsef fe klema vid beslut om vattenkraftutbyggnad. Av dessa harmer än hälften ansett alt sysselsättningsfrågan inte är avgörande vid beslut omutbyggnad. Man anser alt vattenkrafl-utbyggnad inte ger någon långsiktiglösning på sysselsättningsproblemen. Sådana åsikter framförs av planverket,, vissa av länsarbetsnämnderna, flera kommuner. , Vatlenvärnet ochAlvräddarnas samorganisalion. Etttiotal remissinstanser anser atl sysselsättningsaspekterna bör tillmätas storbetydelse. Denna åsikt hävdas av bl.a. , länsstyrelseni , vissa kommuner samt LO. Endaslen mindre del av remissvaren lar upp enskilda projekl i södra ochnorra . Remissutfallet ger därför knappast grund för omfattandeändringar i rangordningen. Synpunkternapå rangordningen och ulbyggnadsfrågan i de enskilda fallen har tagit sig någotolika uttryck i remissyttrandena. En huvudgrupp är sådana som föreslårprojektets placering i en annan, preciserad klass eller som förordar en intenärmare preciserad flyttning inom rangordningen. En annan huvudgrupp är sådanasom tar ställning för eller emot utbyggnad i enskilda fall ulan att direktkommentera rangordningen. Den tredje huvudgruppen är sådana som godtar enutbyggnad på vissa villkor för projektets utformning med hänsyn tillbevarandeintressena. Detfinns en klar tendens för bevarande av övre (ochKlarabro). 1 bedöms Hällaprojekiei böra utföras endast om andrarealistiska lösningar på översvämningsproblemen saknas. Projekten i mellerstaVäsierdalälven inkl I bör enligt de remissinstanser som berörtfrågorna ses som en helhet. Del finns en tendens till höjning av dessa projeklfrån klass 3 till klass 4. 1 nedre framstår ,Fänforsen och Djurforsen som kontroversiella. Detråder enighet om vikten av alt bevara Tyttbo och i Dalälven.Beträffande , for vilken finVis lagakraflvunnen vaitendom, förekommerkrav på omprövning. 1 övrigt bedöms utbyggnaderna i kunna accepteras.För Ljusnan med biflöden finns en klar tendens för bevarande avHärjedalsljusnan (Broforsen-Linsellborren) och en tendens till förskjutning isamma riktning i förhållande till utredningsmannens klassificering förMellanljusnan. Ett fåtal projekl, bland dem och ,framstår som relativt okontroversiella. 1 finns flera projekt mol vilkadet finns etl uttalat motstånd, i första hand Sölvbacka, Havern-Kölsillre ochViforsen. Inle ens ombyggnadsprojekten är invänd-ningsfria. 1 Indalsälvenförefaller projekl i klasserna O och 1 vara okonlro-versiella, medan enighet ombevarande i stort sett föreligger om Hosjö, Prop.1975:30 Bilaga 2 25 Ammerån och i klass 4. Det finns en tendens lillunderstrykande av bevarandeaspeklerna för outbyggda älvsträckor i Hårkan,särskilt beträffande projekten , Ulen-Rengen och Toskströmmen.Beträf fande Ammeråns överledning till Gesunden råder myckel delade meningar. Myndigheternasbedömningar i energisparuhdersökningen visar entydigt atl möjligheterna ärgodaatl genom olika ålgärder sänka energiförbrukningen för bostäder utan all dettakommer atl medföra standardsänkningar vad gäller inomhusklimat och sanitäraförhållanden. De redovisade bedömningarna ger vid handen atl det finns godaförutsättningar att inom delta område uppnå det lägre av de båda förundersökningen angivna sparallernativen. För bostadssektorn innebär dettaalternativ en genomsnittlig minskning av energiförbrukningen fram till år 1985med /år. Med hänsyn till att energiförbrukningen för enbart bosläder utgörnärmare av den totala energiförbrukningen i landet synes det såledesfinnas stora potentiella möjligheter att göra totalt sett betydandeenergibesparingar inom detta område. Långtgående energibesparingar torde dockkomma att medföra betydande kostnader för olika byggnads- ochinstallalionstekniska investeringar. a. byggforskningsrådet framhållerockså behovet av forsknings- och utvecklingsinsatser. Delär inte möjligt atl på föreliggande underlag göra någon samlad bedömning avden absoluta storleken på de besparingar som kan göras och därmedsammanhängande investeringskostnader för olika åtgärder. Del material sommyndigheterna har redovisat ger emellertid enligt min mening underlag för ettallmänt konstaterande alt det finns grund för att genomföra ett omfattandeåtgärdsprogram i energibesparande syfte beträffande bostäder för att härigenomi väsentlig omfattning begränsa ökningen av landets totala energiförbrukning. Föralt de redovisade besparingsmöjligheterna skall kunna realiseras krävs enligtmyndigheterna att en rad åtgärder vidtas med avseende på existerandebyggnadsbestånd men också med avseende på nybebyggelse. Byggnadsbeståndetförändras mycket långsamt. Energibesparande åtgärder i samband med nybyggnadoch ombyggnad kommer därför först på att medföra någon mer påtagligsänkning av energiförbrukningen. För att på kort sikt påverka landets totalaenergiförbrukning måste energibesparande ålgärder vidtas med avseende på det befintligabyggnadsbeståndet. Deredovisningar som har lämnats i energisparundersökningen tyder på att det ärmöjligt att göra stora energibesparingar i den befintliga bebyggelsen genomrelativt enkla åtgärder. Som exempel på sådana åtgärder nämns injustering avvärme-och ventilationsanläggningar. Kostnaderna för denna typ av ålgärder ärförhållandevis blygsamma. Jämfört med de energibesparingar som görs torde de iallmänhet bli lönsamma på kort sikt och således bidra till en positivutveckling av boendekostnaderna. Besparingseffekternaav vissa föreslagna mera genomgripande installalionstekniska ochbyggnadstekniska ålgärder är osäkra. Detta beror dels på Prop.1975:30 Bilaga 2 27 bristfälligakunskaper om byggnadsbeståndets standard, drifl och användning, dels påbristande erfarenheter av olika åtgärder. Myndigheterna har vidare haftbegränsade möjligheter att bedöma de finansiella och samhällsekonomiskakonsekvenserna av de lämnade förslagen. Den slutliga bedömningen av lämpligomfattning av olika investeringar i energibesparande syfte bör så långt möjligtgöras med hänsyn lagen till de samlade samhällsekonomiska konsekvenserna.Härvid måste jämsides med de direkta anläggnings- och driftkostnaderna för enviss energibesparande åtgärd beaktas effekterna på t. ex. energiproduktions-och distributionsapparaten och sysselsättningen. Som exempel kan nämnas attinvesteringskostnader för energibesparande åtgärder bör ställas i relationlill minskade investeringar i energiproducerande anläggningar. Enligt minbedömning behövs fördjupade studier av dessa frågor innan man kan göra en merdetaljerad prioritering mellan olika energibesparande investeringar. Jag vill idetta sammanhang erinra om att till energipolitiska delegationen har knutits enarbetsgrupp med uppgift att pröva förutsättningarna och föreslå åtgärder förrationellare energianvändning i bosläder och andra inte industriella lokaler.Som framgår av vad chefen för industridepartementet har anfört börvidare ytterligare resurser ges till forsknings- och utvecklingsverksamhetbeträffande energianvändning för bosläder m. m. Deförslag om styr- och stimulansmedel för att åstadkomma åsyftadeenergibesparingar som har framförts i samband med energisparundersökningen larvad avser verksamhetsområde främst sikte på åtgärder inomföljande områden, nämligen lån och bidrag, skatter, information ochutbildning, rådgivning, hyresavtal, byggnadslagstifning och kommunalenergiplanering. Frågorna om skatter, information och utbildning samt kommunalenergiplanering har mer allmän räckvidd inom hela energiområdet och hartidigare behandlats av chefen för industridepartementet. Jag begränsar migdärför till alt behandla styr- och siimulansmedel av särskild betydelse vadavser bebyggelse och byggnadslagstiftning. Motbakgrund av vad jag har sagt om möjligheterna atl inom bostadsområdetuppnå betydande energibesparingar anser jag del angeläget atl redan nugenomföra vissa av de framförda förslagen med syfte all underlättagenomförandet av energibesparande åtgärder. Jag kommer alt närmare behandlafrågor om fortsatt lån- och bidragsgivning till energibesparande ålgärder ibostadshus och vissa andra delar av byggnadsbeståndet och kompletterande bestämmelseri byggnadsstadgan (1959:612) (BS) om krav på god energihushållning iplanläggningen och krav på god värmehushållning i byggnader. Innanjag går in på dessa frågor vill jag i korthet beröra ytterligare två frågor avbetydelse för atl minska uppvärmningskoslnaderna inom bostadssektorn. 1olika sammanhang har de negativa effekterna från energisparsynpunkt av vissa s.k. bränsleklausuler i samband med hyresavtal påtalats. avdessa bränsleklausuler anses inte innebära någoi incitament för vare sigfastighetsägare eller hyresgäster att minska bränslekoslnaderna. De bränsleklausulersom har kritiserats har sitt ursprung i ett äldre hyresregleringssystem ochinfördes när prisförhållandena på bränsicmarknaden var väsentligt annorlundaän de är . Det är därför enligt min mening uppenbart att vissa iiv de ännutillämpade bränsleklausulerna är otidsenliga. Avvecklingenav hyresregleringen och de nya prisförhållandena på bränslemarknaden skaparnya förulsätlningar för bränsleklausuler som ger incitament lillbränslebesparingar. Del är i första hand en fråga för hyresmarknadens parteratt komma fram till en lämplig ordning i fråga om bränslekostnadernasbehandling i samband med hyressättningen. Enligt vad jag har erfarit har ocksåparterna påbörjat överläggningar i frågan. Isamband med energisparundersökningen har flera myndigheter framhållit viklenav att ägare av bostadsfastigheter informeras om möjligheterna lill ochangelägenheten av att vidta energibesparande åtgärder. Chefen förindustridepartementet har redan behandlat sådana informations- och utbildningsfrågor.Också i samband med den fortsatta verksamheten med lån och bidrag ienergibesparande syfte, som jag kommer atl förorda i del följande, behövs vissinformation om det fortsatta energisparstödet. Vidsidan av den allmänna informations- och utbildningsverksamheten behövs också enuppsökande verksamhet som tar sikte på information och rådgivning i detenskilda fallet. Denna verksamhet faller naturligen på kommunerna. På försökhar viss begränsad verksamhet av detta slag redan påbörjats . Denärmare riktlinjerna för denna verksamhet har dragits upp av i samarbete med statens planverk. Kommunerna har emellertid fn. begränsade möjligheter alt klara av detta arbete. För undersökning avbostädernas värmeisolering samt av befintliga värme- ochventilationsanläggningar behövs personal med viss teknisk sakkunskap. 1 denmän sådan personal inte finns tillgänglig på arbetsmarknaden i tillräckligutsträckning börden nödvändiga kapaciteten relalivi lätt kunna uppnås genomanvändning av arbetslösa tekniker. Eventuellt kan härvid uppkomma behov avkortare kompletterande utbildning. Delta bör kunna tillgodoses inom ramen förarbetsmarknadsutbildningen. Efter samråd med chefen forarbetsmarknadsdepartementet vill jag här anmäla att stöd lill kommunerna förtemporär sysselsättning av arbetslösa tekniker för angivet ändamål bör kunnautgå inom ramen för arbetsmarknadsverkels syssel-sättningsskapande verksamhet iform av beredskapsarbete och enligt de villkor som gäller för denna verksamhet. 5.1.2 Vissa energibesparande ålgärder inom bostadsbeståndet m. m. Somframgått av redogörelsen under avsnittet 2.2 har lån och bidrag förenergibesparande åtgärder inom bostadsbeståndet rönt stor efterfrågan. som ursprungligen ställdes lill förfogande för dessa ändamål harökats till 248,7 milj. kr. genom omfördelningar mellan olika delramar och genomatt ytterligare 120 milj. kr. ställts till förfogande. Efterfrågan påförbättringslån för energibesparande åtgärder har däremot varit mindre änberäknat. Förbättringslåneramen har därför genom att en del av den tagits ianspråk för särskilda bidrag minskats till 10 milj. kr. Inomdelramen för bidragsgivningen till statliga byggnader har avsatta medelförbrukats. Bidragsgivningen inom delramarna för bidrag till näringslivetsbyggnader och till kommunala och landstingskommunala byggnader har legat på eni jämförelse med tillgängliga ramar relativt låg nivå. Tillgängliga uppgiftertyder dock på all intresset för bidrag för dessa ändamål successivt kommer attöka. Ävenom erfarenheterna av lån- och bidragsgivningen ännu inte möjliggör en slutligutvärdering av effekterna i fråga om energibesparing, finns enligt min meningtillräckligt underiag för vissa slutsatser och beslut i fråga om den fortsattaverksamheten. Av de yttranden, som har kommit in med anledning avenergisparundersökningen framgåratt det råder allmän enighet om värdet avfortsatta insatser för energibesparande åtgärder inom byggnadsbeståndet.Avsevärda besparingar anses sålunda vara både möjliga och med hänsyn tillönskemålen att uppnå lägre energiförbrukning än den som skulle uppkomma vid enfortsalt ökning i hittillsvarande takt. Stödverksamhetenär nu begränsad till åtgärder som påbörjas VöTe utgången av . Stödeltill energibesparande åtgärder inom byggnadsbeståndet bör föriängas för attmöjliggöra en väsentlig minskning av energiförbrukningen inombyggnadsbeståndet. Någon lid för avveckling av stödet bör därför nu inteuppställas. Med hänsyn lill denna mera långsikliga inriktning av åtgärderna bördet nuvarande anslaget Vissa energibesparande ålgärder ersättas av två anslagsom bättre än det nuvarande svarar mot de i flera avseenden olika ändamål somomfattats av det hittillsvarande stödet. Chefen för industridepartementet harsom nämnts redan inledningsvis förordat att elt nytt anslag Energibesparandeåtgärder inom näringslivet m. m. förs upp under trettonde huvudtiteln fr. o. /76. Till delta anslag bör föras bidragsgivningen tillnäringslivels och trädgårdsnäringens byggnader som ingår i det nuvarandeanslaget under tolfte huvudtiteln.