prop · FZ0390 · 1975-12-31 00:00:00 — Åklagaren bör under alla förhållanden lämna häktespersonalen deupplysningar om den häktade som är av betydelse för bedömning av bevakningsfrågan.Är häktad, vilken befunnits vara i behov av psykiatrisk sjukhusvård, all bedömasom farlig, bör åklagaren söka utverka att den häktade blir överförd lillsjukhus med specialavdelning för sådana patienter. Underrättelsen kan vidarege åklagaren anledning att överväga huruvida det med hänsyn tiU den häktades hälsoliUslåndär nödvändigt eller lämpligt att låta det straffprocessuella frihetsberövandetbeslå. Anledning kan också finnas att upphäva eller ändra meddeladeföreskrifter om besök, brevväxling m. m. Ianslutning tiU RÄ:s nu nämnda cirkulär har irundskrivelse (nr 116/1972) föreskrivit följande. Prop.1975/76: 90 148 Styresmanvid fångvårdsanstalt och allmänt häkte skall ombesörja alt vederbörandeåklagare underrättas då fråga uppstår om överförande av anhållen eller häktad tiUaUmänt sjukhus. Såvitt möjligl skaU samråd med åklagaren äga rum föreöverförandet. Endast i undantagsfall, vid akuta sjukdomsfaU och liknande, kandet godtas att åklagaren underrättas i efterhand. Styresmannen skall även setill att åklagaren möjligt erhåller en skriftlig bekräftelse påöverförandet. Vid förflyttning tillsjukhus utom anstalt åligger del styresmannen att i samråd med åklagaren och vederbörande läkare vid sjukhuset vid be hov anordna bevakning och i samband därmed meddela erforderliga föreskrifier rörande brevväxling, besök och liknande. KAIKförordar att frågan om häklads sjukvård i sin helhet regleras i tiUämpningskungördse. Denuvarande bestämmelserna om vården av häktad som är sjuk torde i sakväsentligen kunna lämnas orubbade. Dock bör den bestämmelse som reglerar förutsättningamaför läkamndersökning av häktad ändras såtillvida att den ger uttryck för ennågot mer vidsträckt skyldighet alt föranstalta om sådan undersökning än f. n.I formeUt hänseende bör såväl denna bestämmelse som vissa andra bestämmelsersom nu finns i tillämpningskungörelsen föras över till nya häkteslagen där detillsammans med nuvarande lagens bestämmelser i ämnet bör placeras i 4 §.Samtidigt bör vissa redaktionella ändringar i författningstexten vidtas. I enlighet härmed bör i 4§ första stycket nya lagen föreskrivas att vid behandlingen av häktaderforderlig hänsyn skall tas till hans hälsotillstånd och att häktad somföreter tecken tUl sjukdom eller begär atl läkare skall tillkallas, så snartdel kan ske skall undersökas av läkare, om inte sådan undersökninguppenbarligen är obehövlig. Därefter bör i andra stycket av paragrafen intasgällande bestämmelser om alt läkares anvisning rörande vården av häktad som ärsjuk skall beaktas och alt om den häktade behöver sjukhusvård, sådan skallberedas honom så snart det kan ske. I anslutning tiUsistnämnda beslämmelse bör här påpekas alt hinder inte föreligger mot att iförsta hand placera den sjuke på sjukavdelning vid kriminalvårdsanstalt under föratsättningatt erforderlig undersökning eller behandUng där kan ske och han i övrigt därkan ges den behandling som anges i häktesförfattningama. (Frågan är behandlad ävJO i ett meddelat beslut, Dnr 802/74.) Iett tredje stycke av 4 § nya lagen bör intas nuvarande bestämmelse om altförlossning av häktad kvinna såvitt möjligt skall ske på sjukhus 1975/76: 90 149 Slutligen bör i fjärde stycket av paragrafen i vissöverensstämmelse med 37 § KraL införas en bestämmelse som anger alt den somenligt andra eller tredje stycket vistas utom förvaringslokalen skall ståunder bevakning, om anledning föreligger därtill. Nuvarandebestämmelse i 5 § tillämpningskungörelsen att kostnad för sjukvård inte fåråläggas inlagen torde framstå som så självklar att någon motsvarighet till deninte behöver tas med i den nya förordningen. Däremot bör införas vissa nyabestämmelser om underrättelseskyldighet. Dessa bestämmelser bör ha sin plals i4 § tillämpningsförordningen. Sålunda bör föreskrivas atl om inlagen förs övertUl allmänt sjukhus med tillämpning av 4 § nya lagen, föreståndaren för förvaringslokalengenast skall underrätta sjukhusdirektören eller styresmannen för sjukhuset omarten av det frihetsberövande som den intagne är underkastad samt om övrigaförhållanden av betydelse för hans vistelse på sjukhuset. Vidare bör paragrafeninnehålla en bestämmelse som anger alt underrättelse om överförandet tillallmänt sjukhus av den som är inlagen på grund av misstanke om brott snarastmöjligt skall lämnas till undersökningsledaren eller åklagaren. Ienlighet med det anförda kommer av nuvarande bestämmelser i 5 §tillämpningskungörelsen att överföras till den nya förordningen endast denföreskrift som anger alt underrättelse ofördröjligen skall lämnas närstående omintagen avlider eller träffas av svårare sjukdoms- eller olycksfall. Möjlighetatt ge häktad kvinna tillstånd atl ha spädbam hos sig under amningstidenföreligger f. n. enligt 6 § tillämpningskungörelsen. Den del av beslämmelsernahärom som reglerar de malerieUa förutsällningarna för sådant tUlstånd bör medviss jämkning av innehållet föras över till nya lagen (jämför 41 § KraL) ochdär placeras i 13 §, medan de formella reglerna om tillståndsprövningen börfinnas i 8 § tillämpningsförordningen. Vad f. n. är föreskrivet omunderrättelseskyldighet till barnavårdsassislenten i länet avser numera bamavårdskonsulenten.Författningstexten bör ändras i enlighet härmed. Enligt2 § första stycket häkteslagen får häktad beläggas med fängsel endast om detprövas erforderligt för att förekomma flykt eller eljest är nödvändigt medhänsyn till ordning och säkerhet. Beläggs inlagen med fängsel, skall enligt 2 §tUlämpningskungördsen anleckning om åtgärden göras i särskUd liggare.Anteckningen skall innehålla uppgift om fängslets art, liden då fängslet anbragtesoch då det borttogs samt uppgifl om 1975/76: 90 150 Den som beordrat åtgärden skaU imderskriva anteckningen. Idetta sammanhang bör också nämnas att i 24 kap. 2 § andra stycket brottsbalkenfinns bestämmelser om rätt att braka våld mot häktade m. fl. som rymmer ellersätter sig tUl motväm. Isitt förslag tUl häkteslag har KAIK tagit in en bestämmelse enligt vilkenhäktad får beläggas med fängsel endast om det är oundgängligen påkallat för atthindra flykt eller eljest med hänsyn tiU ordning och säkerhet. I motiven tiUbestämmelsen anförs att man vid behandlingen av de häktade m. fl. inte alltidhar så goda möjligheter att hindra flykt eller ordnmgsstörande beteende genomplacering i lämplig anstalt eller anstaltsavdelning. Det föreslås därför att fängselbör få användas även i sådant syfte och inte enbart när säkerheten i strängbemärkelse kräver det. framställning tUl Kungl. Maj:l har JO föreslagit en ändringi 2 § tillämpningskungörelsen. Enligt JO:s mening bör bestämmelsema i förevarandeparagraf om inlagens beläggande med fängsel kompletteras med föreskrift omläkarens hörande i sådana fall, i överensstämmelse med de motsvarandebestämmelserna i 73 och 74 §§ lagen (1964: 541) om behandling ifångvårdsanstalt. I skrivelsen yttrade JO: Viden jämförelse meUan dessa bestämmelser i häkteslagen och desstillämpningskungörelse samt motsvarande sladganden i behandlingslagen fallerdet i ögonen att man i häktesfallen saknar motsvarighet lUl behandlingslagensuttryckliga föreskrifter om läkares hörande etc. Enligt min mening kan den härföreliggande skillnaden mellan behandlingslagen och häkteslagen inte sakUgtförsvaras. Snarare skulle till och med än starkare skal kunna anföras förkravet på att läkare skall höras vid anbringande av fängsel på häktade och idetta hänseende därmed jämställda omhändertagna. Dessa är ju i allmänhet, på gmndav de i regel kortare tiderna för omhändertagandet och den stora omsättningenav intagna på häktena, mindre kända för personalen än de intagna på enfångvårdsanstalt, vilka senare ju också enligt 24 § andra stycket behandlingslagenstiUämpningskungördse (1964: 630) efter intagningen skall bli föremålför undersökning av hälsotillståndet (jfr även 38 § kriminalvårdsstyrelsenscirkulär nr 2/1968 om vård i anstalt, vari föreskrivits att inlagen snarastmöjligt efter ankomsten lill anstalten skall undersökas av dennas läkare). Dådet dessutom på många håll saknas särskilda häkten och de häktade i stäUetförvaras på fångvårdsanstalt, uppstår den situationen alt man påfångvårdsanstalt inle är tvungen att höra läkare vid anbringande av fängsel påhäktad intagen men däremot Prop.1975/76: 90 151 En sådan ordning måste anses djupt otUlfredsställande och kansvårligen försvaras. Inle heller synes det föreligga större svårigheter att fåkontakt med läkare från ett häkte än från en fångvårdsanstalt. Det intryck jagfått vid mina inspektioner på allmänna häkten har varit atl man därhaft lättare alt lösa läkarfrågorna än vad som varit fallet på många fångvårdsanslaller.Jag vill också till-lägga att jag vid sådana inspektioner kunnat iaktta, trots all uttrycklig föreskrift därom saknats ändå kunnat ha som regel atti de fall som här avses la kontakt med läkare. Starkaskäl talar för att häktade m.fl. inte bör beläggas med fängsel annat än i renaundanlagssituationer, då omständighetema gör det nödvändigt att tillgripa enså ingripande tvångsåtgärd. Det är därför angeläget att fömtsättningama föranvändningen av fängsel preciseras så noga som möjligt i författningstexten såatt tillämpningen blir tillräckligt restriktiv. Enligtnuvarande bestämmelser får häktad beläggas med fängsel endast om det ärerforderligt för att förekomma flykt eller i övrigt är nödvändigt med hänsyn tUlordning och säkerhet. Innebörden härav är bl. a. alt flyktfara kan få motiveraatt den intagne beläggs med fängsel inte bara i transportsituationer utan ocksånär han befinner sig i häktet eller annan förvaringslokal. Även om man intealllid har så goda möjligheter att placera häktade m. fl. i en helt rymningssäkerlokal, kan det starkt itrågasättas om detta bör kunna föranleda att man tUlgriperen så långtgående åtgärd som fängsel. Övervägande skäl talar i stället för på samma sätt som i KraL (23 § andra stycket och 42 § andra stycket)begränsar tillåtligheten av fängsel så, att flyktfara inte skall kunna motiverabeläggning med fängsel annat än i transportsituationer. Även i övrigt synes reglemaböra ansluta sig till den mer restriktiva regleringen i nyssnämnda lag. Medhänsyn tUl det anförda föreslås att i 14 § nya häkleslagen tas in bestämmelsersom anger att häktad får beläggas med fängsel (1) vid transport om del ärnödvändigt av säkerhetsskäl samt (2) i övrigt för att betvinga våldsamtuppträdande av den häktade, om andra medel visar sig otiUräckliga ochsäkerheten otmdgängUgen kräver det. SomJO anfört i sin framställning till Kungl. Maj:t bör en besfämmelse införas omskyldighet alt höra läkare rörande åtgärd som innebär att häktad beläggs med fängsel.Bestämmelsen härom bör utformas i överensstämmelse med vad som gäller enligt KraL.Skyldigheten bör alltså inte omfatta Iransportsituationer. I andra stycket av14 § nya lagen bör därför föreskrivas att läkare skaU så snart det kan skeyttra sig över åtgärd enUgt samma paragraf första stycket 2. Denföreslagna bestämmelsen om läkares hörande föranleder alt i till- 1975/76: 90 152 lämpningsförordningen(10 §) bör införas en föreskrift som anger att anteckning om beläggning med fängselskall innehålla bl. a. läkares yttrande, där sådant skall inhämtas.Anteckningen bör i transportsituationer ske på transportsedel och i övrigt iprotokoll som särskilt upprättas för ändamålet. 15 Övriga frågor rörande författningsregleringen Häkteslageninleds med en paragraf (1 §) som anger att häktad skall behandlas med tUlbörlighänsyn så alt skadliga verkningar av frihetsförlusten såvitt möjUgt förebyggs.I 2 § andra stycket föreskrivs, i överensstämmelse med vad i 24 kap. 11 § RBär föreskrivet rörande anhållen, att häktad inte får underkastas annaninskränkning i sin frihet än som påkallas av ändamålet med häktningen samt ordningoch säkerhet. Även i den nya häkteslagen bör finnas bestämmelser som geruttryck för de grundsatser som bör gälla i fråga om behandlingen av häktad.Dessa bestämmelser bör lämpligen ha sin plats i 1 §. Därvid bör i paragrafensförsta stycke anges att den som är häktad på grund av misstanke om brott ellerav annan anledning inle får underkastas mera omfattande inskränkningar i sinfrihet än som påkallas av ändamålet med häktningen samt ordning och säkerhet.Därefter bör paragrafens andra stycke inledas med en föreskrift som anger alterforderliga åtgärder skall vidtas för att motverka att frihetsberövandet fårskadliga verkningar för den häktade. Därtill bör knytas den i avsnitt 4föreslagna bestämmelsen rörande tUlgodoseende av häktads behov av personligtstöd eller annan hjälp. I5 § häkteslagen anges att vid behandlingen av den som häktats erforderlighänsyn skall tas till hans ålder, kön och hälsotillstånd. Som framgår avavsnitt 13 föreslås att i den nya häkleslagens bestämmelser om sjukvård m. m.tas in en moisvarande beslämmelse såvitt avser hänsynstagandet till denhäktades hälsotiUstånd. En särskUd föreskrift om att hänsyn också skall tas tUlden häktades ålder och kön torde kunna undvaras i den nya lagen. Att sådanthänsynslagande ändå skall ske är självklart. Enligt7 § tillämpningskungörelsen skall intagen, som kvarhållils längre än ,vistas utomhus , om inte hinder möter. En beslämmelse iämnet bör lämpligen ha sin plals i nya häkteslagen och utformas efter förebildav motsvarande beslämmelse i 13 § andra stycket KraL. Det föreslås därför att i8 § nya häkteslagen las in en beslämmelse som anger att häktad skall hamöjlighet alt vistas utomhus , om inte synnerligt hindermöter däremot. Genomdet valda uttryckssättet att möjUgheten till utomhusvistelse skall gälla"", markeras att bestämmelsen i princip avser fri- 1975/76: 90 153 hetsberövandensom sträcker sig över än . Även vid kortare fribetsberövandenbör dock behovet av utomhusvistelse tillgodoses i möjlig utsträckning. Enligt10 § häkteslagen har de i lagen upptagna bestämmelserna om häktad motsvarande lillämpningpå den som anhåUits eUer gripits på grund av misstanke om brott. Delsamma börgälla också den som inlagils i häkte eller polisarrest för förpassnuig tillkriminalvårdsanstalt samt den som tillfälligt placerats i häkte med stöd av 43§ första stycket Iredje punkten KraL. Bestämmelser härom bör tas in i den nyahäkteslagen och där placeras i 16 §. Vidare bör i 17 § nya lagen las in en motsvarighettill 11 § nuvarande lag rörande häkteslagens tillämpningsområde i övrigt. I 12§ första stycket häkteslagen fmns en bestämmelse som anger all Kungl. Maj:t meddelarnärmare föreskrifter angående tillämpningen av lagen. kan utfärdas i administrativ ordning även utan slöd avett i lag givet bemyndigande kan en lagbestämmelse i ämnet undvaras. Detföreslås därför att i nya häkteslagen inte införs någon motsvarighet tiU 12 §första stycket nuvarande lag. I 3§ första stycket tillämpningskungörelsen föreskrivs att visitation av kvinna inlefår verkställas eller bevittnas av annan än kvinna eller läkare. En ny beslämmelsei ämnet, som bör få sin plals i 3 § första stycket tiUämpningsförordningen,bör lämpligen ange att visitation av inlagen endast får verkställas ochbevittnas av läkare, sjuksköterska eller person av samma kön. Nuvarandebestämmelser om ttansport av intagen i 14 § tUlämpningskungördsen bör medvissa jämkningar överföras till tUlämpningsförordningen och där placeras i 9 §. Som fömtanförts (avsnitt 3) fömtsätter ett fullständigt genomförande av de ipromemorian föreslagna principema för behandlingen av häktade m. fl. vissaresursförstärkningar, särskilt i fråga om häktenas byggnadsmässiga utformning.Frågan om sådana resursförstärkningar måste av flera skäl las upp i olikaetapper. En viss försiktighet i bedömningen är också påkallad med hänsyn lillden pågående uiredningen om översyn av beslämmelserna om häktning m. m. Vidsådant förhållande synes det bli nödvändigt med en prioritering som i förstahand tillgodoser de mest angelägna behoven. Särskild uppmärksamhet bör därvidägnas de häkten som har det största antalet intagna med långa häklningslider. Ävenom det sålunda inte kan förväntas att förändringar i fråga om häktenasutformning kan realiseras , föreUgger som förut nänmls anledning attredan nu genomföra den i promemorian före- Prop.1975/76: 90 154 slagnanya lagstiftningen om behandlingen av häktade m. fl. Ett sådant tUlvägagångssältkan visserligen få tiU följd att vissa materiella bestämmelser ombehandlingens utformning i en del faU inte redan från början kommer att kunna tUlämpasi avsedd utsträckning utan först småningom i takt med förändringar ihäktesbeståndets utformning. Särskilt gäller detta de vidgade möjlighetema förhäktade att vistas tiUsammans med andra intagna. Nämnda ölägenheter bör dockkunna accepteras med hänsyn tiU det angelägna i att få tUl slånd en nylagstiftning som är bättre ägnad än den nuvarande att främja ett positivtutvecklingsarbete på förevarande område. Under ett övergångsskede bör det ändåi ej obetydlig utsträckning vara möjligt att utnyttja befintliga lokaliteterpå ett sätt som kan underlätta de häktades situation i överensstämmelse med intentionemabakom den nya lagstiftningen. 17 Översikt över författningsförslagens motsvarigheter i häkteslagen (1958: 213)och tillämpningskungörelsen (1958: 214) 1 § 1 st. 2 § 2 st. 1 § 2 st. 2 § 1 st. 9 § 1 st., 11 § 12 § 2 st. 1975/76: 90 155 4 § 3 st. 5 § 2 st. 8§ 2 0.3 st. Prop.1975/76: 90 156 Propositionen .................................................. .. 1 Proposilionenshuvudsakliga innehåll ...................... .. 1 1. lag om behandlingen av häktadeoch anhållna m. fl.. 2 2. lag om ändring i lagen (1966:301) om rättspsykiatrisk undersökning i brottmål 6 3. lag om ändring i lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall 6 4. lag om ändring i lagen (1967:940) angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda 7 5. lag om ändring i lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m............................................................ .. 8 Uldragav protokollet vid regeringssammaniräde .... 10 1 Inledning....................................................... 10 2 Departementspromemorian ........................... 12 3 Remissyttrandena ....................................... 14 4 SärskUda frågor ............................................ 30 4.1......................................................... Omomhändertagande av alkoholhaltiga drycker och and ra berusningsmedel m. m. på psykiatriska sjukhus och omsorgsvårdens specialsjukhus ................... .. 30 4.1.1 Gällande bestämmelser .................... .. 30 4.1.2 JO:s framstäUning .......................... .. 31 4.1.3 Remissyttrandena ............................. .. 31 4.2 Ombrevkonlroll på rättspsykiatrisk klinik 33 4.2.1 Gällande bestämmelser .................... .. 33 4.2.2 JO:s framställning ........................... .. 34 Omplacering i vissa fall i allmänt häkte av person som dömts till frihelsberövande påföljd ............... .. 34 5 Föredraganden ........................................... 35 6 Upprättade lagförslag .................................. .. 56 7 Specialmolivering ........................................ .. 56 7.1 Förslaget till lag om behandlingenav häktade och anhållna m. fl 56 7.2 Förslaget till lag om ändring ilagen om rättspsykiatrisk undersökning i brottmål 73 7.3 Förslaget till lag om ändring ilagen om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa faU (LSPV) 73 7.4 Förslaget till lag om ändring ilagen angående omsorger omvissa psykiskt utvecklingsstörda (omsorgslagen) .... 74 7.5.......................................................... FörslagettUl lag om ändring i lagen om beräkning av strafftid m. m........................................... .. 75 8 Hemställan ................................................. .. 75 9 Beslut ........................................................ 75 BUagaPM ang. ny lagstiftning om behandlingen av häktade m. fl.