prop · FY0348 · 1975-12-31 00:00:00 — Av stor betydelse är emellertidinvändningen när det gäller konventionellt beskattade fastigheter, vilka ägs avfysiska personer. Med hänsyn härtill och för att i förenklingssyfte få störstamöjliga likformighet föreslår RSV att man såväl i förevarande fall som när detgäller konventionellt beskattade fastigheter inför en beskattnmg som med ettundantag kan ske enligt bestämmelserna om handelsbolag. Undantaget är att manvid beräkningen av den juridiska personens inkomst ger den juridiska personenrätt till avdrag för värdeminskning av gemensamhetsanläggningen. En sådankompletterande regel torde vara erforderlig, därför attvärdeminskningsavdragen annars hör till en annan förvärvskälla. Den störstafördelen med den nu skisserade lösningen är emellertid enligt RSV:s mening denförenkling som ligger i att taxering sker endast hos delägarna. Förhållandetatt delägare skall deklarera sin andel av den förvaltande juridiska personensinkomster i stället för utdelning och visst belopp av bidrag till den juridiskapersonen kan inte anses medföra ökade svårigheter för delägaren. Den juridiskapersonen har, vare sig den beskattas eller inte, att verkställainkomstberäkningen och upprätta självdeklaration. Även aUmänna ombudet ochlänsstyrelsen i län anför i huvudsak samma synpunkter. Bostadsskattekommitténoch Näringslivets skattedelegation förordar att den juridiska personen skaUbeskattas för aUa intäkter, inkl. medlemmarnas bidrag, och få avdrag för allakostnader. Lantbrukarnas skattedelegation påpekar att enligt promemorian alltsom i pengar eller eljest kommit samfäUigheten tUlgodo skall tas upp somintäkt. Detta innebär att anläggningsbidrag som utges från del- 1975: 48 106 ägarfaslighetbeskattas fullt ul hos samfäUigheten som i sin tur endast medges avdrag i formav värdeminskningsavdrag. En sådan effekt kan enligt skattedelegalionen inlegodtas. Det naturliga anser delegationen vara att anläggningsbidrag direkt fårminska avskrivningsunderlaget hos samfäUigheten. Detsamma bör vidare enligtdelegationen gälla om bidraget lämnas i förskott. Invändningarriktas även av andra remissinstanser än RSV mot den avdragsrätt som enligtförslaget medgivits delägarfastigheten för bidrag till anläggningen. Kritikenavser här samma fråga som behandlats i det föregående i samband medexternverksamhet i gemensamhetsanläggning som betjänar schablonbeskattadevillor. Fleraremissinstanser gör invändningar mot den i promemorian föreslagna spärregeln,som innebär alt resultatet av verksamhet av extern natur inte får understigadet skattemässiga resultat av en verksamhet av intern karaktär skulle ha gett.Kammarrätten i , som anser alt regeln ytterligare komplicerarlagstiftningen och har en alltför fiskal anknytning, påpekar att om man videxternverksamhet bestämmer sig för rörelsebeskattning, som möjligen iflertalet fall leder tUl högre beskattning än enligt schablonmetoden, så börman i konsekvens härmed också godta att resultatet enligt rörelsemetodenstundom kan bli sämre. Kammarrätten kan inte finna annat än att den föreslagnasparregeln skulle innebära en icke önskvärd form av garantibeskattning.Liknande synpunkter anförs av bl. a. kammarrätten i , RSV,i . Lantbrukarnas skattedelegation ochNäringslivets skattedelegation. 9.2.4Gemensamhetsanläggning för konventionellt beskattade fastigheter Mångaremissinstanser godtar promemorieförslaget vad avser intern:-verksamhet.Åtskilliga yttranden innehåller dock kritiska synpunkter på förslaget i vad detavser delägarnas avdragsrätt. Förslagetinnebär i denna del att medlems avgift skall vara avdragsgill i vad den avserkostnad som enligt 25 § KL är avdragsgill och för övrig del avavgiften avdrag på ett underlag motsvarande av dennaövriga del, dock att bidrag som inte avser verksamhet eller för kapitalbUdningeller liknande syfte inte får medräknas vid beräkning av underlaget.Kammarrätten i påpekar att dessa föreslagna avdragsregler ansluter tUlden princip, som råder beträffande avskrivning av varaktig markanläggning.Enligt kammarrätten kan dock ifrågasättas, om det föreligger anledning tillsamma reduktion, när det gäller kostnaden för anskaffning av gemensamhetsanläggning.Visserligen kan reduktionen vara motiverad om i anläggningen ingår mark ochmarkanläggning med stor andel i hela anläggningskostnaden. Gemensamhetsanläggning omfattar ofta uteslutande Prop.1975: 48 107 ellertill huvudsaklig del byggnader och inventarier. Med hänsyn härtill anserkammarrätten det förefalla rimligare att hela den ifrågavarande kostnaden fårskrivas av. Även flera andra remissinstanser ifrågasätter varför just despeciella reglerna om avskrivning på markanläggning skall kopieras här. Så gör kammarrätteni som förordar de eljest tillämpliga avskrivningsreglerna. Innebördenav dessa remissm-stansers förslag är således att man i samma förvärvskälla somutgörs av delägarfastigheten och enligt samma regler medräknar delägares intäkteroch avdrag på samma sätt som vid vanligt delägande. För samma ståndpunktuttalar sig bl. a. RSV, företagsskatteberedningen, bostadsskattekommittén.Lantbrukarnas skattedelegation, Näringslivets skattedelegation och . Skatledelegationerna påpekar att förslaget i denna delfår oneutrala konsekvenser. Metoden tUlgodoser alltså inte det krav pålikabehandling oavsett anläggningsform som avsetls med förslaget. Någralänsstyrelser, bland dem länsstyrelserna i och , påpekaratt föreslagen metod medför svårigheter då det gäller att bedöma i vilka fallmedel lämnats i kapitalplaceringssyfte eller vilka kostnader avgift avsett. Såvittavser extemverksamhet förordar vissa remissinstanser en handelsbolagsmetod. Idetta hänseende hänvisas till vad som i detta avsnitt angetts beträffande gemensamhetsanläggningsom betjänar schablonbeskattade villor. Flertaletremissinstanser tillstyrker eller lämnar utan erinran förslaget omschablonbeskattning av den förvaltande juridiska personen vid internverksamhet. TiUstyrker gör bl. a. RSV, allmänna ombudet för mel-lankommunalamål och företagsskatteberedningen. I fråga om delägarfastighelernasbeskattning förordar RSV att delägaren inte skall beskattas för utdelning men åandra sidan inte medges avdrag för bidrag. Förelagsskatteberedningen anserdäremot att delägare skall vara berättigad till avdrag för bidrag tUl gemensamhetsanläggningensdrift. Enligt beredningen bygger detta på att de bidrag som delägare lämnarskall svara mot den nytta delägarfastigheten har av gemensamhetsanlägg-.ningen. 1 den mån det i syfte att vinna omotiverade skallelättnader vidtasstörre kapitalöverföringar från delägarfasligheler till gemensamhetsanläggningenän som svarar mot driftkostnader, normal värdeminskning, räntor ochamorteringar bör verksamheten anses som extern. Det bör alltså inte tillåtasatt fondering sker i samfäUigheten i vidare mån än som kan anses erforderligtmed hänsyn till behovet av ersättnings-anskaffnmgar. Vidare anser beredningenatt utdelning tUl delägare bör anses som återbetalning av bidrag, vilket medföratt den utgör intäkt för ägare av konventioneUt beskattad fastighet. Tvåremissinstanser, Lantbrukarnas skattedelegation och Föreningen 1975: 48 108 auktoriseraderevisorer, påpekar att schablonbeskattningen av intem-verksamheten inte ger ettneutralt resultat i förhållande till val av rättslig form för samverkan mellanfastigheter. ,bankinspektionen och förordar att denjuridiska personen oberoende av om verksamheten är intern eller extern,beskattas för aUa intäkter, inkl. medlemmarnas avgifter och får avdrag föralla omkostnader. Delägarfastighetema tar upp ev. utdelning som mtäkt och fåravdrag för samtliga löpande bidrag. Såvittavser beskattningen vid externverksamhet anför remissinstanserna i huvudsaksamma synpunkter som vid extemverksamhet i gemensamhetsanläggning för s. k.äkta bostadsföretags fastigheter, som förvaltas av juridisk person. I fråga omavdragsrätten för delägare för bidrag till samfälligheter förordar deremissinstanser, som uttalar sig för att förvaltande juridiska personer skallvara skattesubjekt, i princip samma lösning som för anläggning medinternverksamhet som förvallas av juridisk person. 9.2.5Beskattning vid avyttring av gemensamhetsanläggning m. m. promemorian föreslagits beträffande beskattningen vid a-vyttring avfastighet jämte därtUl hörande andel i gemensamhetsanläggning och vid utträdeur eller inträde i bestående gemensamhetsanläggning tUlstyrks eller lämnas utanerinran av flertalet remissinstanser. i och länanser förslagen i dessa delar följdriktiga med hänsyn till förslaget i övrigt.Länsstyrelsen i påpekar att det vid avyttring av fastighet med gemensamhetsanläggningtorde behöva klargöras för det fall att delägama är skattskyldiga förverksamhet huruvida 3 000-kronorsgränsen för avdrag för förbättringar o. d.resp. tUlägg för åtnjutna värdeminskningsavdrag skall tUlämpas enbart medutgångspunkt från vad som sammanlagt belöper på delägarfastigheten inberäknatandelen i samfäUigheten eller om hänsyn skall tas till storleken av det på samfäUighetengemensamt nedlagda beloppet. Vidare anser i fråga om beskattnmgenvid utträde att rent principiellt skillnad inte bör göras mellan fallen attfastigheten anslutits till anläggningen före eller efter förvärvet. Härvidhänvisas till likheten med avyttring av del av fastigheten eller med marköverföringenligt FBL o. d. Ett särskilt skäl till sådant likstäUande utgör enligtlänsstyrelsen det förhåUandet att delägaren kan ha förvärvat sin fastighetefter det att denna anslutits tUl anläggningen men därefter ha erlagt bidrag tUlsådan utvidgning, ombyggnad e. d. av anläggningen som skett under hansinnehavstid. Vidare torde det kunna förekomma att anläggningen till störstadelen finansierats med lån och att utdebitering av bidrag till amortering avlånet därefter skett under delägarens innehavstid. Den omständigheten attavdrag för bidrag till anläggningen Prop.1975: 48 109 medgettsdelägaren behöver enligt i och för sig inte utesluta möjlighetenatt behandla mottagen ersättning enligt reallsatlons-vinstreglema. och bör ersättning somfastighetsägaren uppbär vid utträde anses som köpeskilling för fastighet ochavräknas mot anläggningskostnad eller inträdesavgift. Överskott bör härvidbetraktas som realisationsvinst. Dessa remissinstanser anser vidare att omfastighetsägaren i stället får betala vid utträde bör betalningen jämteanläggningskostnad eller inträdesavgift räknas som realisationsförlust. 9.3Inkomstbeskattning av enskilda vägar Förslagetom beskattning av vägsamfäUigheter och vägföreningar tillstyrks eUer lämnasutan erinran av flertalet remissinstanser, bl. a. lantbruksstyrelsen väghållning. Förbundet hälsar förslaget med tUlfredsställelseoch har inte någon invändning mot att skattskyldigheten flyttas över på delägama.De intäkter som kan komma i fråga utöver medlemsavgifter och delägarnas tUlskottär enligt förbundet huvudsakligen ränteintäkter. Det inträffar ibland att en vägföreningbudgeterat utförande av betydande ombyggnadsarbeten till vilka pengar skaffatsgenom utdebitering, varefter av någon orsak projekteringen blir försenad ocharbetena kan sättas igång först påföljande säsong. Föreningen, som självfallethar sina pengar innestående på bank, får då ränta medlen ejkommer tUl användning. Även om en sådan ränta skulle uppgå t. ex. tiU 2 000 kr.innebär detta, fördelat på 400 medlemmar vilket motsvarar en medelstor vägförening,ett belopp på . Beskattningen härav får näppeligen någonpraktisk betydelse. Förbundet ifrågasätter om man inte borde ta steget fullt utoch låta skattefrihet inträda för sådana obetydliga inkomster. RSV delar uppfattningen ipromemorian om delägarbeskattning men anser att man för enhetlighetens skullbör följa systemet för intern och extem verksamhet. Någraremissinstanser är kritiska mot förslaget. Kammarrätten i anser attverksamheten hos vägsamfäUigheter och vägföreningar i normala fall ärövervägande av intern karaktär och att detta närmast talar för att alltidbetrakta verksamheten som intern. I så faU torde i realiteten någon beskattningknappast komma i fråga. Länsstyrelseni ifrågasätter då det gäller vägsamfälligheterna och vägförenmgarnaom det kan anses förenligt med skatteförmågepruicipen att beskattafastighetsägaren för kapitalinkomster som han inte kan disponera över ochavstyrker förslaget i denna del. Företagsskatteberedningen anser attbeskattningen skall ske hos juridisk person som förvaltar enskild väg. Förslagetom beskattning av grönområde som ägs av vägorgani-salion behandlas väghållning och kammarrätten i . Förbundetär positivt till förslaget och framhåUer att sådant område med hänsyn till deriktlinjer som utfärdats allmänna fastighetstaxering inte fårnågot taxeringsvärde såvida inte mer betydande avkastning erhålls från marken.Det torde enligt förbundet sällan vara fallet att sådana grönområden gerintäkter; i stället har i varje fall vägföreningarna regelmässigt kostnader föratt håUa dessa i stånd. Förbundet har inte någonting att erinra mot förslaget atttaxeringsvärde på och värdet av den samfällda fastigheten då sådant ifrågakommer skall fördelas på medlemmarnas resp. delägarnas fastigheter, vilka därigenomfår ett förhöjt taxeringsvärde och följaktligen också förhöjning avgarantibeloppet. Kammarrätten anser att förslaget om beskattning avgrönområdena i fråga strider mot den eljest föreslagna principen omskattskyldigheten. Med hänsyn tUl att fallet är så sällsynt och att desärskilda taxeringsenheter det här rör sig om i regel är ekonomiskt betydelselösakan det enligt kammarrätten starkt ifrågasättas om det är nödvändigt attytterligare komplicera skattebestämmelserna genom elt sådantundantagsstadgande. 9.4Inkomstbeskattning av gemensamma anläggningar enligt YL Deföreslagna bestämmelsema om beskattning av anläggningar enligt VL tillstyrkseller lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser, bl. a. statensvattenfallsverk, lantbruksstyrelsen. och kraftverksföreningen framhålleratt förslaget i stort sett inte innebär någon förändring av de nuvarande reglemaom beskattning av regleringssamfälligheterna och att dessa regler fungerattillfredsställande. Kammarrätteni anser att verksamheten hos vissa gemensamhetsanläggningar enligt VLnormalt är av övervägande intern karaktär och bör beskattas enligt deföreslagna reglerna för internverksamhet. Företagsskatteberedningen anser attjuridisk person som förvaltar samfäUighet enligt VL skall beskattas för samfäUighetensinkomst. 9.5Inkomstbeskattning av övriga gemensamma anläggningar Förslagetom inkomslbeskattnmg av de övriga gemensamma anläggningarna lämnas utanerinran av flertalet remissinstanser, bl. a. lantbruksstyrelsen. Kammarrätteni anser emellertid att verksamheten på dessa samfälligheter normaltär av övervägande intern karaktär och att reglerna för internverksamhet börgälla. 9.6.1Häradsallmänningar, allmänningsskogar och sockenallmänningar Flertaletremissinstanser tUlstyrker eller lämnar utan erinran förslaget om beskattningav häradsallmänningar, allmänningsskogar och oäkta sockenallmänningar. Blanddessa är lantbruksstyrelsen, statens lantmäteriverk, domänverket,skogshögskolan, länsstyrelserna i och . Föreningenauktoriserade revisorer samt Samfundet för fastighetsvärdering. Lantbmksstyrelsenfinner de föreslagna beskattningsreglerna rimliga och i princip rättvisa.Länsstyrelsen i anser att de föreslagna reglema jämfört med nugällande regler innebär en genomgripande förändring som får anses bättretillgodose skatteför-mågeprincipen än nu gällande ordning. Åtskilligaremissinstanser, som har en i hu-vudsak positiv inställning till den föreslagnabeskattningsmetoden och till en beskattning av utdelningen hos delägarna,anser att en komplettering av de föreslagna reglerna behövs i vissa avseendent. ex. i fråga om fondering, vid bestämning av skattesats och av inkomstslagvid delägarnas beskattning, , allmänningsskogars förbund, Orsabesparingsskog, besparingsskog samt och besparingsskogyrkar i första hand att nuvarande beskattnings-system för ifrågavarande samfälligheterbehålls. Negativa till förslaget är vidare företagsskatteberedningen ochLantbrukarnas skattedelegation. a.att det föreligger väsentliga skillnader mellan skogsbmket på aUmänningarnaoch övrigt enskilt skogsbmk. Enligt häradsallmänningslagen får häradsallmänningbl. a. inte belastas med inteckning. Som regel har allmänningarna inga störremöjligheter att utnyttja avskrivningsregler för byggnader och maskiner, då allmänningarnaåtminstone hittiUs inte varit särskilt investerings-intensiva. Det är sålundaså mycket som skiljer samfälligheter enligt häradsallmänningslagen och samfälligheterenligt LGA och ÄL att olika beskattningsregler kan vara motiverade.Beskattningen av avkastning från häradsaUmänningar bör bibehållas eftertidigare principer med enkel beskattning i aUmänningens rörelse. Man borde sedet ur den principiella synpunkten att varje delägare har sitt område av allmänningen,men att det just på marken inte går att fastställa vilken del vederbörandeäger. besparingsskog uttalar förståelse för försöken att åstadkommaenhetliga beskattningsregler för samfälligheterna och anför vidare bl. a. attantalet delägare i besparingsskogen och därtill hörande fonder uppgick enligten utredning till 2 334 varav 615 eller bodde utom socknen. 283delägare eller var oskiftade dödsbon och representerade imgefär avhela skattetalet. De stora skogsbolagen hade1964 av . ytterligareuppdelning av jorden och ägandet ha skett. I det reglemente som gäller från den1 föreskrivs att avkastningen från allmänningen skall användas förinköp av mark för besparingsskogens utvidgning, för att vidmakthålla reserv-och regleringsfonden samt missväxtfonden för främjande av jord- och skogsbmketmed binäringar inom socknen, för anläggning och förbättring av vägar, förbetalning av utskylder för de fastigheter, med vilka rätt till delaktighet iskogen är förenad, eller för annat ändamål som är till gagn för delägarna. Dettidigare gällande reglementet hade där formuleringen "för delägarna ellerhela befolkningen Inom socknen." Det är aUtså uppenbart att avkastningenfrån besparingsskogen från början kommit hela socknens befolkning till godo,vilket bl. a. yttrade sig i att Orsas alla innebyggare fram tiU varhelt befriade från kommunalskatt. Nuvarande reglemente föreskriver ingentingom att avkastningen skall kunna användas till annat än det som är gagneligt försocknemännen själva. Den helt övervägande delen av avkastningen används nu förby- och skogsbilvägar och kommer således alla skogsägare till godo ävensom den friluftsintresseradeallmänheten, sportstugeägare och ägare av andra fastigheter än jordbmksfastigheter.Den därnäst största delen av avkastningen delas efter av jordägarstänunanbeslutade regler ut till de delägare, som bedriver jordbruk och boskapsskötsel.Den tredje kategorin av bidrag omfattande några tiotusental kronor per årtorde kunna betraktas som gåvor till ideeUa och allmännyttiga sammanslutningareller för sådan verksamhet. Förslaget innebär för den del av utdelningen somavser väghållning betydande administrativa svårigheter såväl för dem somförvaltar samfäUigheten som för de enskilda delägama, när de skall uppgeinkomst och bedöma avdragsmöjligheter vid självdeklara-tlonen. Bidrag förväxtodling, boskapsskötsel m. m. utgår till ett i förhållande till helaantalet delägare i allmänningen litet antal personer vilka alla är bosatta inomsocknen. En naturlig följd av en skärpning av den statliga inkomstskatten från15 % till torde bli en mera restriktiv inställning från delägarna tillsedvänjan att lämna bidrag tUl ideella föreningar o. d. Nära knutet tiU allmänningenoch de jordägande sockenmännen är ek. förening och AB Plattfabrik,vUka båda tUlkommit genom beslut av delägarna. Verksamheten på , som sysselsätter två anställda, har under en lång följd av årgått med underskott. Medel har på olika sätt tillskjutits företaget från allmänningen.En skatteskärpning kommer av allt att döma att försvåra en fortsatt drift vid kvamen.AB Plattfabrik har ett aktiekapital om . vUket tiU mera än ägs av de jordägande sockenmännen. En hårdare beskattning än den nuvarandeskulle under de för företaget svåra åren ha medfört, att man tvingats att lägganed driften, vilket givetvis hade varit tiU stor skada för denna i övrigtindustrifattiga bygd. righeterkommer att uppstå, främst beroende på att en så stor del av utdelningen användsför väghållning och genom att väghåUningsskyl-dighelen för de olikafastigheterna inle är fastställd. Sådana svårigheter kommer också att finnas pågmnd av det stora antalet delägare, de många utsocknes boende delägarna och deoskiftade dödsbonas stora antal. Det nu rådande systemet med beskattning av denjuridiska personen är rationellt sett såväl ur den enskilda delägarens som urmyndighetemas synpunkt. Liknande synpunkter framförs av de övriga ällmänningsskogarna.Norrbottens allmänningars förbund anser vidare att förvaltningsreglerna för allmänningarnabör ses över, om de föreslagna beskattningsreglerna införs. I princip börenligt förbundet en väsentligt skärpt beskattning kombineras med ökad frihet ifråga om förvaltning och disposition av tUlgångar och avkastning. Deflesla remissinstanserna bl. a. företagsskatteberedningen har godtagitförslaget om en höjning av skattesatsen vid den statliga taxeringen.Skogsstyrelsen anför bl. a. alt nettoeffekten på skattenivån för ifrågavarande samfälligheterkommer att bli beroende dels på de i samfälligheterna ingående delägarnasmarginalskatteprocenter, dels på den utdelningspolitik som tUlämpas. Om störredelen av den årliga vinsten återinvesteras i skogsbruket i skogsvårdandeåtgärder och således den andel av vinsten som går till utdelning blir relativtliten, torde nettoeffekten bli en avsevärd skatteskärpning. Om huvudparten avdelägarna i samfäUigheten har en låg statlig inkomstskatt och stordel av den erhållna vinsten utdelas, kan den föreslagna höjningen avskatteuttaget hos samfälligheterna komma att i praktiken bli heltneutraliserad. I de fall de föreslagna ändringarna av samfäUighetensbeskattning ger till resultat att nettoeffekten blir en skärpt beskattnmg tordedetta kunna leda till en ur skogsnäringens synpunkt ej önskvärd minskning avavverkningarna. Negativatill en höjning av skattesatsen är bl. a. länsstyrelserna i län, samt och iKopparbergs län. anför att vissa besparingsskogar och allmänningsskogarinte lämnar någon kontant utdelning till delägarna utan att den vinst som manerhåller från verksamheten investeras i bl. a. skogsvård och vägbyggnad. Ombeskattningsskärpningen genomförs, kan man enligt styrelsen befara att skogsvårds-och vägbyggnadsarbetena inom resp. område kommer att avta, vilket vore mycketolyckligt. Förutom tUl nybyggnad av vägar anslås medel till upprustning avredan befintiigt vägnät Uksom till hjälp för glesbygderna att behålla denservice som finns. Den föreslagna skärpningen av beskattningen kommer direktatt påverka sysselsättningen och servicen inom de glesområden där dessa typerav samfälligheter verkar. Någraremissinstanser anser att utdelning från berörda samfål- 8 1975.1 saml Nr 48 ligheterbör tas upp tUl beskattning hos delägama i annan förvärvskälla än såsomföreslagits rörelse. och i Norrbottenslän anser att utdelningen bör tas upp som jordbmksinkomst. anföratt ett av villkoren för att få vara delägare i allmänningsskog är innehav av jordbmksfastighet.Allmän-ningsskogsinkomster är till mycket stor del att hänföra till inkomstslagetjordbmksfastighet. Med hänsyn härtill framstår det som omotiverat att hosdelägarna beskatta utdelning från allmänningsskog i inkomstslaget rörelse.Länsstyrelsen anser vidare att delägama skall få göra avdrag för sin del avdet procentavdrag som tUlkommer allmänningen. Därigenom skulle man uppnå detresultatet att allmänningsskog inte begränsar utdelning till delägare endastför att kunna utnyttja procentavdrag. Samfundet för fastighetsvärdering anseratt utdelningen bör beskattas i den förvärvskälla dit verksamheten i samfäUighetenskall hänföras. Lantbrukarnas skattedelegation delar denna uppfattning ochanför bl.