prop · FZ03149 · 1975-12-31 00:00:00 — En sådan överenskommelse gäller endast mellan parternaoch hindrar inte att huvudmannen kräver den som enligt lagen är ansvarig föratt betalningsskyldigheten fuUgörs. Jag finner det inte motiverat att somStockholms kommuns juridiska avdelning föreslår införa någon förmånsrätt förinte betalda periodiska avgifter. Paragrafenmotsvarar 15 § i utredningens förslag och saknar motsvarighet i va-lagen.Paragrafen innehåller bestämmelser om huvudmannens leveransskyldighet. Jagkan i huvudsak hänvisa till vad jag har anfört i den allmänna motiveringen(avsnitt 5.4). 1975/76:149 67 Enligtförsta stycket är huvudman för allmän fjärrvärmeanläggning skyldig atttillhandahålla energi för erforderlig uppvärmning av fastighet som avses i 9 §.Leveransskyldigheten gäller alltså gentemot sådana fastigheter för vilkaavgiftsskyldighet föreligger. Iandra stycket regleras undantagen från leveransskyldigheten. Leveransskyldighetföreligger inte när huvudmannen är ur stånd att fullgöra leveransen till följdav hinder utom hans rådighet. Huvudmaimen är vidare berättigad att avbrytaleveransen vid fara för personskada eller väsentlig egendomsskada eller närdet behövs för sådana arbeten, som är nödvändiga för fullgörande avleveransskyldigheten. Ominte huvudmannen fullgör sin leveransskyldighet blir han skadeståndsskyldiggentemot fastighetsägaren enligt 29 §. Paragrafenmotsvarar i huvudsak 12 § va-lagen och innehåller allmänna bestämmelser omallmän fjärrvärmeanläggnings beskaffenhet och om vissa skyldigheter förhuvudman. Andra stycket om förhållandet till byggnadslagstiftningen motsvarar17 § i utredningens förslag. Förstastycket motsvarar 12 § första stycket andra punkten va-lagen. Allmänfjärrvärmeanläggning skall vara försedd med de anordningar som krävs för attden skaU fylla sitt ändamål och tillgodose skäliga anspråk på säkerhet. Någranärmare föreskrifter om utformningen av anläggningen har däremot inte ansettsbehövliga. Enligtandra stycket får allmän fjärrvärmeanläggning inte inrättas i strid motfastställd plan eller bestämmelser för markens bebyggande eller så attändamålsenlig bebyggelse eller lämplig planläggning försvåras. Jag harföredragit va-lagens formulering framför den längre formuleringen iutredningens förslag (17 §). Några särskilda regler om dispens från plan anserjag inte behövliga. Enligttredje stycket skall huvudmannen, så länge anläggningen behövs, underhålla denoch i övrigt sörja för att den på tillfredsställande sätt fyller sitt ändamål. Paragrafeninnehåller bestämmelser om s. k. förbindelsepunkt och motsvarar 13 § va-lagenoch 18 § i utredningens förslag. Förbinddsepunktenär av betydelse för gränsdragningen mellan den allmänna fjärrvärmeanläggningenoch fjärrvärmeinstaUationerna på de enskilda fastighetema (se vidare 14 och 17 §§).Den är vidare av betydelse för fastighetsägarens avgiftsskyldighet enligt 9 §. Enligt13 § åligger det huvudman för allmän fjärrvärmeanläggning att för varjefastighet som avses i 9 § bestämma punkt där inkoppling av 1975/76:149 68 fastighetensledningar till anläggningen skall ske (förbinddsepunkt). Eftersom förbinddsepunktenär avgörande för avgiftsskyldigheten även för obebyggd fastighet har va-lagensformulering "fastighet vars ägare skall bruka anläggningen" ändratstill det mera adekvata "fastighet som avses i 9 §". Motsvarandeändring bör till undvikande av missförstånd göras även i va-lagen. Huvudmannenbör givetvis samråda med fastighetsägaren om förbindelsepunktens placering. I 13§ föreskrivs vidare att förbindelsepunkt, om inte särskUda skäl föranleder annat,skall vara belägen i eller i omedelbar närhet av byggnad som skall uppvärmasgenom fjärrvärmeanläggningen. Enligt va-lagens motsvarande huvudregel skallförbindelsepunkten vara belägen i fastighetens omedelbara närhet. Det ärtekniska skäl som motiverar denna skillnad. Fjärrvarmdedning dras regelmässigt tiUen punkt innanför grundmuren till byggnad som skall anslutas och förses därmed en avstängningsanordning. Fastighetens värmeväxlare ansluts tiU huvudmannensledning vid avstängningsanordningen, som utgör förbindelsepunkt.Fjärrvärmesystemets hetvatten cirkulerar genom värmeväxlaren men får intefortsätta vidare in i fastighetens värmeinstallation bl. a. beroende på dethöga vattentrycket i fjärrvärmesystemet. Fjärrvärmesystemetär ett slutet system. Saknas källare, placeras värmeväxlare och avstängningsanordninginnanför husvägg. Det behövs enligt min mening ingen särskild lagregel om attförbindelsepunkten skall placeras i det utrymme där vänneväxlaren skallinstalleras. Jag återkommer tiU frågan om värmeväxlare vid 14 och 17 §§.Självfallet måste man avvika från huvudregeln om placering avförbindelsepunkten när det är fråga om en obebyggd fastighet. Annars kan jaginstämma i ett uttalande av va-nämnden att undantagsregeln bara är avsedd attutnyttjas i speciella situationer, såsom exempelvis när fråga är om anslutningav fastighet med tryggad tillgång till ett för flera fastigheter gemensamt ledningsnät. I 13§ föreskrivs slutligen att uppgift om punktens läge skall lämnas fastighetsägareninom sådan tid som är skälig med hänsyn tUl deimes intresse att kunna planeraför fastighetens utnyttjande. Prövningav om förbindelsepunkt upprättats på vederbörligt sätt kan bl. a. ske i sambandmed att huvudmannen gör gäUande att avgiftsskyldighet föreligger förfastigheten. Paragrafenmotsvarar 14 § första stycket va-lagen. Den saknar motsvarighet i utredningensförslag. Enligt14 § ingår i allmän fjärrvärmeanläggning sådana ledningar och andra anordningarfram tUl förbinddsepunktema som tUlhör huvudmannen. Paragrafen kompletteras avdefinitionen i 17 § av fjärrvärmeinstallation. 1975/76:149 69 Reglernaom allmän fjärrvärmeanläggnings omfattning har inte någon avgörande betydelseför frågan om äganderätten till ledningar och andra anordningar. I princip ärdet inte något som hindrar att huvudmannen äger anordningar som inte ingår ianläggningen. Enligt utredningen till-lämpas i vissa kommuner systemet attvärmeväxlaren tillhör kommimen. Det är heller inte något som hindrar attfastighetsägare äger anordning som av tekniska skäl anslutUs tiU huvudmannensledningsnät före fastighetens förbindelsepunkt. Alla avvikelser av här antyttslag förutsätter att de rättsliga frågorna regleras i särskild ordning. Såvittavser värmeväxlare kan föreskrifter i förekommande faU meddelas i de alhnännabestämmelser som avses i 22 §. Bestämmelserna bör dock bara få avse äganderättentiU värmeväxlare. Jag kan alltså inte biträda utredningens förslag (21 § andrastycket) att huvudmannen skaU få bestämma att värmeväxlare skall ingå i denallmänna fjärrvärmeanläggningen. Jag återkommer till frågan om värmeväxlare i17 §. Jag vUl i detta sammanhangta upp ett annat förslag av utredningen. Enligt utrednuigen (19 och 20 §§) skaUfastighetsägare vara skyldig att utan ersättning tUl huvudmannen upplåta rättatt inom fastigheten nedlägga och underhålla ledning till anslutningspunkten.Sådan rätt, som kan uppkomma i samband med prövning av fråga om fastighetsanslutning eller genom avtal som antecknats i fastighetsregistret, skaU ansessom ledningsrätt enligt ledningsrättslagen (1973: 1144). Det kan enligt minmening inte komma i fråga att införa bestämmelser som innebär att ledningsrätttillskapas utan sådan prövning som skall ske vid förrättning enligt ledningsrättslagen.Utredningens förslag bör inte genomföras. Huvudmannen får skaffa sig den rätttill ledningsdragning som behövs antingen genom överenskommelse eUer medtillämpning av ledningsrättslagen, expropriationslagen (1972: 719),byggnadslagen (1947: 385) eUer fastighetsbildningslagen (1970: 988). Någrapraktiska svårigheter torde detta inte medföra, eftersom fastighetsägarna i aUmänhetkan väntas frivilligt upplåta erforderlig mark. Inlösenav värmeanordningar m. m. Paragrafenmotsvarar 15 § va-lagen och behandlar frågan om rätt för huvudmannen att inlösaanordning för värmeförsörjning som tUlhör fastighetsägare. Paragrafen saknarmotsvarighet i utredningens förslag. Finns för fastighet somavses i 9 § anordning för värmeförsörjning som kan användas för den allmännafjärrvärmeanläggningen, är ägaren av anordningen skyldig att på begäran avhuvudmannen låta den införlivas med anläggningen mot skälig ersättning. 1975/76:149 70 Dettaär den enda bestämmelse av expropriationsrättslig karaktär som finns iförslaget och i va-lagen (jfr vad jag anfört vid 14 §). Bestämmelsen hartroligen mindre betydelse när det g'äller fjärrvärme än när det gäller vattenoch avlopp. Anordningen kan antingen vara fastighetens enskilda eUer gemensamför flera fastigheter. Inlösen kan ske även om anordningen tillhör någon annanän vederbörande fastighetsägare. För inlösen är det tillräckligt att de i 9 §föreskrivna fömtsättningarna för avgiftsskyldighet föreligger. Bakgrundenhärtill är det förhållandet att huvudmannen eventuellt först i samband med atthan får rätt att ta anordning i anspråk har möjlighet att upprätta förbindelsepunktoch fullgöra vad som åligger honom för att avgiftsskyldighet skall föreligga.Det är va-nämnden som prövar frågan om inlösen (se 37 §). Speciellarättegångskostnadsregler gäller i mål om inlösen (se 14 § förslaget tUl lag omstatens va-nämnd). Föreligger förut-sättningama för inlösen skall huvudmannenbetala skäUg ersättning tUl ägaren. Ersättningen bör beräknas med ledning avnyanskaffningsvärdet med avdrag för värdeminskning med hänsyn tUl teknisklivslängd. Paragrafenmotsvarar 16 § va-lagen och 13 § i utredningens förslag. Iparagrafen regleras det fallet att en anordning för värmeförsörjning blironyttig till följd av att aUm'än fjärrvärmeanläggning kommer till stånd ellerutvidgas. Sådan anordning skall ersättas av huvudmannen i den mån det ärskäligt med hänsyn till anordningens art, ålder och skick, den fördel ägarenfår av den allmänna fjärrvärmeanläggningen och övriga omständigheter. Jagvill erinra om vad jag anförde vid tillkomsten av va-lagen (prop. 1970: 118 s.145) om att bestämmelserna bör tillämpas restriktivt. Den erfarenhet som harvunnits vid tillämpning av va-lagen bör kunna tjäna till ledning vidtillämpning av nu föreslagna motsvarande bestämmelser för anordning förvärmeförsörjning. Bestämmelsen att vid ersättningens fastställande hänsyn skalltas till den fördel ägaren får av den aUmätma fjärrvärmeanläggningen avserenligt utredningen inbesparade egna skötselkostnader, inbesparing av utrymme ifastigheten o. d. Jag ansluter mig till detta uttalande. I motsats tillutredningen anser jag däremot att hänsyn även bör tas till det förhållandet attanslutningen tUl fjärrvärme innebär lägre värmekostnader för fastighetsägaren.Jag vUl tiUägga att den omständigheten att fastighetsägaren eventuellt har fåttstatsbidrag till uppmstning av anläggningen inte påverkar hans rätt tillersättning av huvudmannen. Någon ersättningsskyldighet bör inte föreligga förprovisoriska anordningar som huvudmannen själv har bekostat enligt 8 § andra stvcket. Prop.1975/76:149 71 som prövar ersättningsfrågan (se 37 §). Speciella rättegångskostnadsreglergäller i sådant ersättningsmål (se 14 § förslaget tUl lag om statens va-nämnd). Paragraferna,som innehåller bestämmelser om fjärrvärmeinstallation, avviker i väsentligahänseenden från motsvarande bestämmelser i 17 19 §§ va-lagen. Vissmotsvarighet finns i 21 och 22 §§ i utredningens förslag. Enligt17 § va-lagen förstås med va-installation ledning som för fastighet dragitsfrån förbindelsepunkt samt anordning som förbundits med sådan ledning. Även närdet gäller fjärrvärme bör förbindelsepunkten utgöra gräns mellan den allmännaanläggningen och fastighetens fjärrvärmeinstallation. Begreppetfjärrvärmeinstallation kan däremot lämpligen inskränkas till att avse endastanordningar som står i direkt förbindelse med det mycket heta vatten somcirkulerar i den allmänna fjärrvärmeanläggningen. Begreppet begränsas alltsåtill sådana anordningar som kan påverka och vara farliga för anläggningen.Andra anordningar saknar intresse i förevarande sammanhang. I 17§ definieras begreppet fjärrvärmeinstallation i enlighet med vad jag nu haranfört. Med fjärrvärmeinstallation förstås ledning för fjärrvärme som förfastighet dragits från förbindelsepunkt samt värmeväxlare och annan anordningsom står i direkt förbindelse med den allmänna fjärrvärmeanläggningen. Enligt18 §, som i sak motsvarar 22 § i utrednmgens förslag, får fastighetsägare inteutan huvudmannens medgivande anordna eller förändra fjärrvärmeinstallation. Ibyggnadsstadgan (1959: 612) och med stöd av denna meddelade föreskrifter, rådoch anvisningar. Svensk byggnorm (SBN 75), finns vissa regler om beskaffenhetoch utförande av uppvärmningsanordningar. Dessa innehåller emellertid hittillsinga regler skrivna speciellt med avseende på fjärrvärmeinstallationer, menvissa ay reglerna är av allmän giltighet oavsett vilken typ avuppvärmningsanordning som används. I enlighet med vad som generellteftersträvas, då det gäller bygg-bestämmelser torde det vara angeläget attenhetliga bestämmelser utfärdas även för fjärrvärmeinstallationer. Jag fårdärför efter samråd med chefen för framhålla att det tordefinnas anledning att komplettera bestämmelserna i detta hänseende. Anordnandeav värmeinstallation kräver i och för sig inte byggnadslov. Jag har ocksåefter samråd med chefen för funnit alt det saknasanledning att införa krav på speciellt byggnadslov för fjärrvärmeinstallation.Byggnadsnämnden har emellertid enligt 64 § 1975/76:149 72 första stycket byggnadsstadgan rätt att besiktiga byggnadsföretag som intekräver byggnadslov. Ansvaret för att installationsarbete blir utfört ienlighet med gällande föreskrifter vilar på fastighetens ägare. inte följts kan förelägga fastighetsägaren attundanröja eller ändra det utförda. Idetta sammanhang vill jag erinra om att det i fråga om uppvärmning av byggnaderfinns vissa grundläggande bestämmelser i byggnorm om beredskapsåtgärdermot minskad eller utebliven tillförsel av importbränslen. Jag förutsätter attberedskapsfrågorna även beaktas vid anordnande och drift avfjärrvärmeanläggningar. Ienlighet med beslutad komplettering av byggnadsstadgan (44 a §) skall byggnadanordnas så att god värmehushållning möjliggörs. I anslutning härtUl kommer särskUdatillämpningsbestämmelser att utfärdas. Det är enligt min mening angeläget attfrågorna om energihushållning beaktas även vid anordnande och drift avfjärrvärmesystem. Vidanslutning av byggnad till fjärrvärme erfordras vissa arbeten i byggnaden, delsmed avseende på fjärrvärmeanläggningen (fram tUl förbindelsepunkten), dels förfjärrvärmeuistallationen. Jag vUl erinra om vikten av att dessa arbeten utförspå sådant sätt att byggnadens egenskaper i andra avseenden inte påverkas iogynnsam riktning. 18§ va-lagen innehåller en hänvisning till byggnadsstadgan. 19 §va-lagen får huvudman inte meddela föreskrift i fråga som avses i 18 § eller om vem som har rätt att utföra installationsarbete. Denna be stämmelse i va-lagen får nu inte någon direkt motsvarighet när det gäl ler fjärrvärmeinstallation. I och med att det numera är generellt fast slaget av statsmakterna att enhetliga bestämmelser bör gälla för byggan det även vad gäller installationer av olika slag synes en sådan föreskrift inte vara behövlig. Det kan emellertid finnas fog för att huvudman för fjärrvärmeinstallation meddelar vissa tekniska förutsättningar för sådana installationer. 19 § innehåller därför en bestämmelse om att huvudman i aUmänna bestämmelser, som avses i 22 §, får ange tekniska förutsätt ningar rörande fjärrvärmeinstallation. I samband med att sådana förut sättningar anges kan det i a'waktan på enhetliga centrala bestämmelser enligt min mening vara motiverat att det i huvudmannens allmänna be stämmelser enligt 22 § under en övergångstid även lämnas vissa kom pletterande tekniska anvisningar. Enligt20 §, som motsvarar 20 § va-lagen, får huvudman när det behövs låta undersökafjärrvärmeinstallation och dess brukande. Härav får anses följa attfastighetsägare och'andra också är skyldiga att bereda huvudmannen och hansfolk tUlfälle att utföra undersökningen. I 34 § finns en särskUd bestämmelse omtystnadsplikt för den som har deltagit i sådan undersökning. 1975/76:149 73 Brukandeav allmän fjärrvärmeanläggning 2123 §§ Paragrafernamotsvarar 2123 §§ va-lagen och 2325 §§ i utredningens förslag. Paragrafemainnehåller bestämmelser om brukande av allmän fjärrvärmeanläggning. Enligt21 § skall allmän fjärrvärmeanläggning brakas så att olägenhet för huvudmannenoch annan såvitt möjligt undvikes. Enligt22 § får huvudman för allmän fjärrvärmeanläggning meddela allmänna bestämmelserför anläggningens brakande. Orsaken till att sådana bestämmelser skallutfärdas är att därigenom garanteras att bm-karna blir lika behandlade och attderas villkor blir rättvisa och skäliga. Någon särskild fastställelseprövningav dessa bestämmelser sker inte. Huvudmannen har emellertid inte full frihetatt utfärda vUka allmänna bestämmelser som helst. I andra punkten av paragrafenfastslås nämligen att fastighetsägamas möjlighet att utnyttja anläggningen fördess ändamål inte får oskäligt begränsas eller försvåras genom sådana bestämmelser.Skulle brakarna finna att huvudmannen har utfärdat allmänna bestämmelser sominnebär sådana begränsningar eller svårigheter kan brakarna ansöka hosva-nämnden att bestämmelsen skall jämkas eller OgUtigförklaras (se 37 §). Jagutgår från att kommer att upprätta ettnormalförslag till allmänna bestämmelser och att samråd härvid kommer att skemed andra berörda organisationer. Deallmänna bestämmelserna som huvudmannen antar får inte röra annat än den allmännafjärrvärmeanläggningens brakande. Härav följer att de blir tUlämpliga endastför sådana fastighetsägare som faktiskt begagnar sig av anläggningen. Enligt19 § får huvudmannen meddela allmänna bestämmelser om beskaffenhet ochutförande av fjärrvärmein-staUation. Det torde inte vara möjligt att genomallmänna bestämmelser uttömmande reglera alla förekommande brukningssituationer,såsom i fråga om sjukhus, militära anläggningar eller industrier, utan härkrävs ofta en kompletterande reglering avtalsvägen (se vidare vid 28 §). Vid utformningenav sådana avtal bör dock huvudmannen i möjligaste mån följa de principer somligger bakom de aUmänna reglerna (se prop. 1970: 118 s. 148). Deallmänna bestämmelserna kan behöva ändras med hänsyn till nya förhållanden ochden tekniska utvecklingen. Huvudmannen har därför rätt att ändra de allmännabestämmelserna när det behövs. Med hänsyn tUl att verkningarna av en ändringkan vara mycket ingripande för de enskUda brukarna har givits vissa regler omhur brukarna skall underrättas om sådana ändringar. Dessa regler gäller ävennär huvudmannen i andra avseenden ändrar föratsättningarna för anläggnmgensbrukande. I23 § föreskrivs i enlighet med det anförda att huvudman som ändrar 1975/76:149 74 allmännabestämmelser eller i annat avseende ändrar förutsättningarna för anläggningensbegagnande skall i skälig tid innan ändringen träder i kraft skriftligenunderrätta berörda fastighetsägare om ändringens innebörd och tidpunkten för ikrafttriidandet.Underrättelse skall ske genom personliga försändelser till samtiiga berördafastighetsägare. Det kan ibland vara lämpligt att komplettera dessaunderrättelser med kungörande i annan form, exempelvis genom annonsering ipressen, men enbart underrättelse genom tidningsannonsering är intetillräckligt (se prop. 1970: 118 s. 150). 23 § har givits en utformning som ispråkligt avseende något avviker från förebilden i va-lagen. Paragrafeninnehåller en bestämmelse om avgiftsuttagets storlek. Paragrafen motsvarar 24§ va-lagen och 26 § i utredningens förslag. Enligt24 § får avgifter som huvudman för allmän fjärrvärmeanläggning tar ut inteöverskrida vad som behövs för att täcka nödvändiga kostnader för anläggningenoch den tUlhandahållna energin. Jag hänvisar till vad jag har anfört om den s.k. självkostnadsprincipen i den allmänna motiveringen (avsnitt 5.4).Bestämmelsen bör tUlämpas i enlighet med den praxis som har utbildat sig vidtillämpningen av motsvarande bestämmelse i va-lagen. Självkostnadsprincipengäller för alla allmänna fjärrvärmeanläggningar oavsett om de har kommunaleller enskild huvudman. En allmän fjärrv'ärmeanläggning får aldrig göras tUlett vinstgivande företag i egentlig mening. Om det vid vissa tUlfällen uppstårsmärre överskott på rörelsen behöver detta inte innebära att huvudmannen haråsidosatt självkostnadsprincipen. Det totala rörelseresultatet påverkas ju avså många svårbedömbara faktorer att det inte torde kunna undvikas att smärreöverskott uppstår . Syftet med självkostnadsprincipen är att detsammanlagda beloppet av de avgifter som tas ut inte skall överstigahuvudmannens kostnad för anläggningen. TUl kostnad för anläggningens utförandeär att räkna alla utgifter, som behövs för att anläggningen skall komma tillstånd, såsom projekteringskostnad, byggkostnad, kostnad för arbetetsadministration, för att få dispositionsrätt över erforderliga markområden, samtför sådana provisoriska anordningar, som visar sig behövliga underutbyggnadstiden. I kostnaderna för underhåll och drift kan räknas in ävenadministrationskostnad. När det gäller kraftvärmeverk måste givetvis hänsyn tastill att anläggningen skall producera både el och fjärrvärme och till deinkomster huvudmannen kan beräknas få för elproduktionen. I samband med tUlkomstenav va-lagen förekom en livlig debatt bl. a. om. Jaguttalade då (prop. 1970: 118 s. 104) att det saknades anledning att ange bestämda Prop.1975/76:149 75 lösningarav olika detaljer i beräkningssätt eller redovisningsmetoder. Jag ansåg detinte heller nödvändigt att i lagtexten eller motiven närmare precisera självkostnadsregdnsinnebörd. Vad jag då uttalade gäller fortfarande. Skyldighetenatt utöva kostnadskontroll åvilar i första hand huvudmannen. Det Överlämnasockså åt huvudmannen att själv bestämma vilken beräkningsmetod förkostnadsuttaget och vilken redovisningsteknik som skall tUlämpas. Det äremellertid angeläget att fastighetsägarens intresse av att kunna bedömaavgiftsuttagets skälighet beaktas i detta sammanhang. Detta är viktigt ävenför att möjliggöra en överprövning av kostnaderna. Paragrafeninnehåller en bestämmelse om avgiftsuttagets fördelning och motsvarar 26 §va-lagen och 27 § i utredningens förslag. 25 § va-lagen får ingenmotsvarighet. Enligt25 § skall avgiftsskyldigheten fördelas mellan fastigheterna efter skälig ochrättvis grand. Jag hänvisar till vad jag har anfört om den s. k.likställighetsprincipen i den allmänna motiveringen (avsnitt 5.4). Bestämmelsenbör tillämpas i enlighet med den praxis som har utbildat sig vid tillämpningenav motsvarande bestämmelse i va-lagen. Jag vill särskUt framhålla att lUcstäUighetsprincipenmte hkidrar huvudmannen att av vederbörande fastighetsägare ta ut sådanakostnader som avser anordningar för en viss fastighet eller ett mindre antalfastigheter. Paragrafeninnehåller regler om taxa samt vissa särskilda bestämmelser omengångsavgifter. Paragrafen motsvarar 27 § första och andra styckena va-lagensamt 28 och 29 §§ i utredningens förslag. Enligtförsta stycket skall avgift utgå enligt taxa som huvudmannen utformar iöverensstämmelse med de grunder som anges i 24 och 25 §§. Huvudmannen får inteträffa avtal som avviker från taxan (jfr 28 §). Att det behövs en taxa beror påatt det i allmänhet finns så många betalningsskyldiga fastigheter. En taxaunderlättar kontrollen av att avgiftsuttaget fördelas på rättvist och skäligtsätt. Med ledning av taxan skall en fastighetsägare kunna beräkna sinakostnader för att utnyttja den allmänna fjärrvärmeanläggningen. Det ärhuvudmannen som utformar taxan och den behöver inte faststäUas av någonmyndighet. Jag har i den aUmänna motiveringen (avsnUt 5.4) understrukit viktenav samråd med hyresmarknadens parter. Tvist om hu-vudmannens taxa kan prövas avva-nämnden (se 37 §). Jag vill erinra om att förslaget i likhet med va-lageninte innehåUer några särskilda bestämmelser om ändring av taxa (jfr 23 § omändring av allmänna bestämmelser). Taxeändringar är i regel måttiiga ochbrukarna torde normalt inte ha behov av att få