prop · FY039 · 1975-12-31 00:00:00 — Ettplaneringsarbete, som siktar till att omforma högskoleutbildningen så att denbättre än motsvarar de krav på studieorganisation och innehåll som kanställas, måste inriktas på olika tidsperspektiv. U 68 räknar med ett längre ochett kortare perspektiv för genomförandet av sina förslag. Vissa åtgärder börvidtas i samband med att utredningens övriga förslag genomförs, andraförändringar bör genomföras som led i ett löpande utvecklingsarbete.Utredningens förslag avseende mitten av 1970-taIet för den utbildning som nuanordnas inom filosofisk fakultet inriktas i första hand på att skapa en ramför utveckling av mer yrkesinriktade utbildningslinjer. Det ankommer sedan påvederbörande lokala och centrala organ att successivt åstadkomma förändringarinom den givna ramen. Den större överskådlighet och enhetlighet i organisationensom fordras för att likheter i utbildningsinnehåll skall kunna an- vändasför byte av studie- och yrkesinriktning och för påbyggnad av kortareutbildningar måste likaså åstadkommas i etapper. Iavsnitt 3.1.3 preciserar U 68 vissa studieorganisatoriska begrepp.i De krav som måste ställaspå den framtida högskoleutbildningen i form av yrkesinriktning, ökadöverskådlighet och enhetlighet i studieorganisationen talar enligt U 68 föratt högskoleutbildningen organiseras i linjer. Från utbildningsplanerings- ochansvarssynpunkt bör utbildningar som leder till en viss del av yrkeslivetkunna sammanhållas stu-dieorganisatoriskt och administrativt. Frånutbildningsproduktionens synpunkt bör utbildningar i många fall med fördelkunna ordnas efter gemensamma basutbildningar för att en pedagogiskt ochadministrativt lämplig uppläggning skall kunna nås. Fråndimensioneringssynpunkt måste i flera fall såväl yrkesinriktnings- sombasutbildningskaraktären beaktas. Från informationssynpunkt slutligenföreligger behov av att presentera utbildningar såväl uryrkesutbildningsaspekter som ur basutbildningsaspekter. Utbildningslinjen kanses som ett instrument för att beskriva utbildningar så att de kan hänförastill dels en yrkesutbildningssektor, dels ett huvudsakligtbasutbildningsområde. Definitionenav utbildningslinje bör göras så att hänsyn kan tas till de utbildningsmål somgäUer för linjerna i fråga. Linjebegreppet bör också bestämmas så attgemensamma breda ingångar och successiv differentiering skall vara möjliga.Linjebegreppet bör albnänt sett ge en ram för den fortsatta utvecklingen avutbildningarna i riktning mot de av U 68 angivna målen. Frågan om definition avutbildningslinje gäller i praktiken i stor utsträckning vilka krav som börställas på de utbildningar som f. n. har en relativt fri utformning och vagyrkesinriktning. Enligt utredningens mening talar övervägande skäl för att manvid definitionen av allmän utbildningslinje beaktar såväl yrkesinriktningen sombasutbildningsinnehållet och låter de spärrade, yrkesinriktadeutbildningarna vara en viktig utgångspunkt. Enavvägning mellan å ena sidan önskemålet att utnyttja den bredd ochvariationsrikedom som finns inom de nuvarande filosofiska fakulteterna och åandra sidan behovet av viss fasthet i studieorganisaloriskt hänseende synsnaturiigen leda till att man anknyter till det linjebegrepp som finns inom t.ex. socionomutbildningen. Denna representerar en förhållandevis mjuk hnjemodelloch är en klart yrkesinriktad utbildning, tillräckligt preciserad i fråga omutbildningsmål och innehåll för att ge information åt såväl arbetsgivare somstuderande. U68 föreslår att en allmän utbildningslinje definieras som en kortare ellerlängre utbildning inriktad mot ett eller flera yrkesområden. Den hartyngdpunkten inom visst basutbildningsområde och är utformad antingen som enfast kombination av kurser (i regel med såväl sakinnehåll 1Särskilt yttrande av . somordningsföljd angiven) eller som en grundläggande basutbildning, följd avkurser i något eller några profilämnen jämte ytterligare kurser av betydelseför det avsedda V(3rksamhetsområdet. I det senare fallet kan en vissgmndläggande basutbildning genom kombination med lämpliga kurser användas förolika yrkesinriktningar. Utbildningslinjen kan då vara uppdelad pålinjevarianter. Utredningenföreslår vidare att man genom lokala och individuella utbildningslinjer skalltäcka behov som inte tillgodoses genom allmänna utbildningslinjer. Lokalutbildningslinje, vars innehåll och organisation enligt förslaget helt skallbestämmas av de lokala högskolemyndigheterna, bör normalt utformas så att denuppfyller samma krav som allmän utbildningslinje. Med individuellutbildningslinje menas en utbildning inriktad mot visst verksamhetsområde ochmed visst huvudsakligt basutbildningsinnehåll, där de ingående studiekursernaoch ordningsföljden mellan dem bestäms av den studei-ande. Utredningenanför en rad skäl för att utbildningslinjerna skall byggas upp av kurser. Ettsådant system ger de studerande bättre och klarare överblick över studierna, detökar möjligheterna att följa den studerandes studiegång och det underlättardistribution av högskoleutbildning. Härtill kan läggas möjligheten att ia ensnabbare följsamhet i läromedelsproduktionen och att kunna fixera de meralokal- och utrustningskrä-vande momenten. Utredningen diskuterar olägenhetersom kan följa med ett kurssystem och betonar att ett sådant kan genomföras påolika sätt i olika slag av utbildning. I vIsselfall är t. ex. parallelläsning önskvärd, i andra fall kan det varalämpli:it att helt integrera utbildningen inom två eller flera kurser. U68 föreslår att en utbildningslinje i regel byggs upp av kurser som gerpoängtal motsvarande beräknad studietid på sådant sätt att 40 poäng motsvararett studieår. I vissa fs.ll kan det vara lämpligt att föra samman kursernatill större enheter, för vilka utredningen i anslutning till nuvarandeterminologi vid de filosofiska fakulteterna använder termen studiekurser. Ivissa fall bör det enligt utredningen vara möjligt att följa en utbildningslinjeeller linjevariant på olika sätt. Varje sådant sätt kallas en sludieväg. Denstuderandes val av studieväg innebär att högskoleutbildningens resurserutnyttjas på visst sätt. Vid högskolestudiernas början behöver inte helastudievägen fastläggas om inte den valda utbildningslinjen är en fastkurskombination. Den studerande skall emellertid enligt utredningsförslagetanmäla sig till ett studieprogram som anger inriktningen av åtminstone de treförsta terminemas studier. U68 föreslår vidare att utbildningens inriktning och organisation i stort inomen utbildningslinje anges genom en utbildningsplan och att denna kompletterasmed mer utförliga beskrivningar av innehållet och verksamhetsformerna i varjekurs genom en kursplan. nenavses bli fastställd av det centrala ämbetsverk som är tillsynsmyndighet förutbildningen, i vissa fall i samverkan med annat ämbetsverk.i Planen skall angebl. a. utbildningslinjens inriktning och organisation och ge anvisningar förupprättande av kursplaner. Föreskrifter om förkunskaper och andra villkor förtillträde till linjen föreslås vidare ingå. Kursplanerna avses bli fastställdaav lokal högskolemyndighet. De skall innehålla en målbeskrivning ochbeskrivning av utbildningens innehåll, organisation och verksamhetsformer.Information om prov samt studietekniska råd och anvisningar är andra viktigadelar av kursplanerna. (avsnitt 3.2) U 68lägger i sitt huvudbetänkande fram endast begränsade förslag till förändringarmed sikte . Bakom detta ställningstagande ligger bl. a. enprioritering som innebär att de tillgängliga resurserna främst bör sättas inpå de områden där de studieorganisatoriska problemen är mest akuta och det ärmest angeläget att utveckla yrkes-anknytningen. Detta talar för atthuvudintresset i det korta perspektivet ägnas åt utbildningen vid de nuvarandefilosofiska fakulteterna. Vadsom utanför de filosofiska fakulteterna allmänt sett framstår som mestangeläget på kort sikt är att öka utbudet av enstaka kurser som kan användas iåterkommande utbildning. U 68 anser det angeläget att centrala myndighetersnarast låter inventera förekomsten av dylika kurser och vidtar åtgärder somkan bidra till att de inordnas i ett nytt studieorganisaloriskt mönster. Denviktigaste förändringen av den nuvarande studieorganisationen är enligtutredningen på kort sikt en ökad och mer differentierad yrkesinriktning avutbildningen vid de nuvarande filosofiska fakulteterna. Utredningensutgångspunkter för en översyn av studieordning vid dessa fakulteterkan sammanfattas enligt följande (avsnitt 3.2.2.1). De allmänna utbildningslinjerna bör förbereda för yrkesverksamhet ochgrundutbildningen bör inriktas mot breda yrkessektorer och ge godavalmöjligheter på arbetsmarknaden. De allmänna utbildningslinjerna ochlinjevarianterna bör fördelas på yrkesutbildningssektorer. Hänsyn bör tas till de fakliska valen avstudiekurser studieordning och utbildningens relation tillarbetsmarknaden. Framlagda förslag och pågående utvecklingsarbeteinom bl. a. UKÄ och universiteten bör beaktas. Iavsnitten 3.2.2.23.2.2.5 analyserar U 68 studieordning i förhållandetill utredningens utbildningslinjebegrepp och yrkesutbild- ningssektorernasamt redovisar pågående utvecklingsarbete rörande utbildningen vid defilosofiska fakitltetema. U68 föreslår (avsnitt 3.2.2.6) att utredningens utbildningslinjebegrepp tillämpaspå den utbildning som närmast svarar mot den som meddelas vid de nuvarandefilosofiska fakulteterna. Varje allmän utbildningslinje eller linjevarianthänförs till ett huvudsakligt basutbildningsområde och tiU enyrkesutbildningssektor. För varje utbildningslinje eller variant, som inte ären fast kombinaticn, anges den grundläggande basutbildningen och en ellerflera profilkurser samt exempel på ytterligare kurser av betydelse för detaktuella verksamhetsområdet. Sistnämnda grupp av kurser bör slutligtfastställas, for varje linje och variant, av de utbildningsnämnder(linjenämnder) som utredningen föreslår skaU inrättas, i den månvalmöjligheterna inte är reglerade i författning som för t. ex.lärarutbildningen. Den studerande får sedan välja kurser bland de för linjeneller varianten fastställda alternativen. Även enfördjupnings-forskningsförberedelsevariant bör anges. Utgångspunktenför konstruktion av de nya allmänna utbildningslinjerna bör enligt utredningenvara de utbildningar inom 1969 års studieordning som har eller kan ges en mereller mindre uttalad yrkesinriktning och där ett behov kan bedömas föreliggapå arbetsmarknaden. Denna utgångspunkt leder till att vissa av de nuvarandeutbildningsalternativen vid filosofisk fakultet utgår ur uppsättningen avallmänna utbildningslinjer. Utredningen utgår vidare från attutbildningslinjerna kommer att förnyas successivt, inte minst genom att ökatutrymme skapas för lokala initiativ i form av lokala utbildningslinjer. Iavsnitt 3.2.3 behandlar U 68 yrkesinriktade studiekurser och kombinationsutbildningar. Läsåret1969/70 inrättades vid de filosofiska fakulteterna yrkesinriktade studiekurser(yrk-kurser), avsedda att ge eller den sista terminen avstudierna för en fil.kand.-examen en klarare yrkesinriktning. Yrk-kurserna ärinte avpassade till de kunskaper som tidigare studiekurser i en vissutbildningslinje gett. Erfarenheterna av yrk-kurserna tyder också på att deger otillräcklig praktisk tillämpning av inhämtade kunskaper. Ett fastareinfogande av yrk-kurserna bör därför Övervägas i vissa fall, medan i andra fallen differentiering av kurserna med hänsyn till de studerandes förkunskapiereller erfarenhelsbakgrund i stort kan behöva övervägas. Enligt utredningensmening skiljer sig yrk-kursema inte på något avgörande sätt från en rad andrakurser med yrkesanknytning i den framtida högskolan. Något skäl att särbehandladessa kurser finns därför inte. I den framtida högskoleorganisationen börlärare och utrastning inom alla delar av högskolan kunna tas i anspråk för attpå ett smidigt sätt ordna utbildning av yrk-kursemas karaktär. Försöksverksamhet med kombinationsutbildningar inleddes läsåret 1969/70efter förslag av U 68. Dessa utbildningar avses täcka ett behov av kortareyrkesinriktade utbildningslinjer. Grundtanken var att man genom alt utnyttjabefintliga kurser oavsell administrativa gränser och skilda huvudmannaskapsnabbt skulle kunna skapa nya utbildningskombinationer. Erfarenheterna avflertalet av de under försöksverksamheten prövade kombinationerna är sådanaatt de enligt utredningens mening bör göras lill allmänna utbildningslinjer ihögskolan. U68:s förslag till utbildningslinjer {aVsnitl 3.2.4 och bilaga 9) torde, somförut nämnts, få som bilaga 2 fogas till regeringsprotokollei i delta ärende. Betygoch examina (avsnitt 3.3) U68 visar inledningsvis i avsnitt 3.3.1 att nu tillämpade betygssystem inom deutbildningar som berörs av U 68:s förslag är mycket oenhetligt. Den merenhetliga studieorganisation som föreslås skapar behov av elt enhetligarevärderingssystem för att ange både utbildningens omfattning och studieresultat.Även värdet av utbytbarhet och hänsyn till praktisk administration avstudieorganisationen talar för att ett system för betygssättning av kursertillämpas inom all grundläggande högskoleutbildning. U 68 föreslår atl eltpoängsystem införs inom vilket poäng sätts i förhållande till den beräknadestudietiden för kursen. Härvid skall elt läsårs heltidsstudier motsvara 40poäng.i Utredningenföreslår att den godkända prestationen skall graderas med betygsskalan Godkänd Väl godkänd. Inom vissa utbildningslinjer bör man kunna avstå från attanvända betyget Väl godkänd. I andra fall kan det vara motiverat att helt avståfrån alt markera en godkändgräns. Som riktpunkt föreslår U 68 vidare att betyginte sätts för avsnitt som omfattar mindre än 10 poäng.- Nären enhetlig studieorganisation genomförs i högskoleutbildningen är det enligtutredningen angeläget att också tillämpa ett enhetligt system för informationom och dokumentation av utbildningen. U 68 föreslår att utbildningslinjen tastill utgångspunkt för dokumentation av högskoleutbildningen. För den som gåttigenom allmän eUer lokal utbildningslinje med godkända kurser utfärdas ettintyg utbOdningsbevis som karaktäriserar utbildningen. För individuellutbildningslinje och för enstaka kurser utfärdas samma typ av dokumentation,som dock av naturliga skäl inte kan knytas till utbildningslinje på samma sätt. Ulredningenföreslår slutligen, efter en diskussion om examenssystemets funktioner ochinformationsbehovet i en ny studieorganisation (avsnitt 3.3.2), attulbildnings- eller examenstitlar inte knyts till ulbildnings-bevisen.i 1 Särskiltyttrande av . 2 Särskiltyttrande av Per Stjernquist. Utvecklingslinjer för högskolestudiernas organisation(avsnitt 3.4) U 68: s förslag att högskoleutbildningen organiseras påutbildningslinjer ger förutsättaingar för en successiv utveckling av studieorganisationen.Med hänsyn till de mycket skiftande fömtsättningarna inom olika slag avhögskoleutbildning och b(;hoven i arbetslivet bör man räkna med att den högreutbildningen även kommer alt vara organiserad på många olika sätt. Utredningen analyserar i delta sammanhang två frågor, somnära berör förhållandet mellan utbildning och arbetsmarknad, nämligen studiernasuppbyggnad av på varandra följande perioder av utbildning eller yrkesverksamhet(frågan om återkommande utbildning; avsnitt 3.4.2) och förhållandet mellanbesläktade utbildningsgångar med gemensam eller likartad utgångspunkt(differentieringsfrågan; avsnitt 3.4.3). Denföreslagna organisationen med kurser och studiekurser, som den studerande kangå igenom utan alt följa en hel utbildningslinje, ökar möjligheterna attutnyttja högskoleorganisationen för fortbildning och vidareutbildning, efter enyrkesutbildning i gymnasieskola eller högskola. Om man räknar med attyrkesverksamhet blir vanligare mellan gymnasieskola och högskoleutbildning,kan man fömtse att kortare ulbildning kan komma att efterfrågas, i många fallsom kurser och studiekurser av ganska allmän karaktär. U 68 räknar med altkurser i vissa fall skall anordnas som riktar sig lill personer som av skildaskäl inte kan utnyttja det reguljära utbudet av högskoleutbildning. Ett annat viktigt slag av återkommande utbildning bör s.k. etapp-utbildning vara. Härmed avses t. ex. att den studerande väljer en kortareutbildningslinje, som följs av yrkesverksamhet och sedan byggs på medylterligare kurser inriktade mol samma eller annat ulbildningsmål, eller alt enlängre utbildningslinje uppdelas i etapper. Möjligheternaatt utforma en utbildningsgång enligt vilken sjuksköterskeutbildning jämteyrkesverksamhet läggs till gmnd för läkamtbild-ning undersöks. Även uppdelnirigav längre utbildningar, t. ex. civilingenjörsutbildningen, i etapperdiskuteras. För att en uppdelning av detta slag skall vara meningsfull måstedock den första etappen vara ett avslutat helt och svara mot ett behov påarbetsmarknaden. I fråga omdifferentieringsmodeller tar U 68 först upp en organisation meddifferentiering stegvis utifrån breda gmndkurser. Ulredningen konstaterar attdenna modell gör idet möjligt för den studerande att relativt sent bestämmayrkesim-iktning och förändra ulbildningens inriklning ulan storatidsförluster. Des;ia fördelar måste vägas mot eventuella förluster imotivation och yrkesinriktning samt i studietid. Möjligheten att anpassa nuexisterande utbildningar efter den principiella modellen varierar, enligtutredningen, från sektor till sektor. 1 Särskilda vttranden av och . organisatoriska ramen kan rymmas olika lösningar för olikasektorer och för olika utbildningar inom en sektor. I stället för en enda differenlieringsmodell tecknar sig iden framtida högskoleutbildningen bilden av flera. En av dessa innebärgmndkurs och tillval av kurser stegvis utifrån denna. En annan innebär att enavslutande mera yrkesinriktad utbildning läggs till studiekurser från olikabasutbildningsområden, som inom den nuvarande ämnesläramtbildning-en. En tredjemöjlighet är att en inledande utbildning, t. ex. yrkestekniskhögskoleutbildning, efter yrkesverksamhet byggs på eUer breddas med generellakurser. Utredningen tar i avsnitt 3.4.4 upp frågan om hurstudieinnehåll och verksamhetsformer som ingår i de kurser som utgör enutbildningslinje skall kunna förändras i syfte alt studierna mer eller mindrespontant skall kunna ge yrkesorientering. Diskussionen förs huvudsakligen kringutbildningen vid de nuvarande filosofiska fakulteterna. U 68 finner detangeläget att ett sammanhållande element skapas inom den enskilda utbildningslinjen.Utredningen föreslår att förberedande yrkesinriktad utbildning prövas i störreutsträckning och att denna knyts samman med avslutande yrkesinriktadestudieenheler av större omfattning. Det system med antagning av den studerandetill en bestämd utbildningslinje eller linjevariant, som utredningen föreslår,ger bättre förutsättningar än tidigare för en sådan utveckling. U 68 tarupp några studieorganisatoriska modeller som kan förbättra yrkesanknytningen.En sådan är alt i anknytning till vissa utbildningslinjer redan fr. o. m.första studieåret bjuda ut ett antal kurser med anknytning till utbildningensslutliga yrkesinriktning, t. ex. journalist eller lärare. Val av en sådan kursskulle vara obligatoriskt. För atl tillgodose kraven på valfrihet beträffandeyrkesinriktning och studieort bör dess kurser dock inte utgöra förkunskapskravför tillträde till slulutbild-ningen. Utredningen betonar att studieorganisatoriska anordningarinte ensamma är tillräckliga för att ge erforderlig inre fasthet åt en utbildningslinje.Även planering och helst också genomförande av utbildningen bör hållas sammaninom en organisation. Bland möjliga åtgärder nämner U 68 en uppdelning av destuderande i gmpper med hänsyn till val av linje eller linjevariant samtplanmässig integrering av olika kurser med varandra i undervisning och prov. Kapitel 3 avslutas med en genomgång sektorsvis avmöjligheterna till utveckling av studieorganisationen på (avsnitten3.53.9). Särskilt yttrande av . 1.1.3Antalet studerande i högskoleutbildning. Antagning till högskoleutbildning(Högskolan kap. 2 och 5) Denhögre utbildningens kvantitativa utveckling (avsnitt 2.2) Denkvantitativa utvecklingec; inom skolan är av väsentlig betydelse förutvecklingen av antalet studerande vid universitet och högskolor. Figur 3 visarutveckhngen av iintalet närvarande studerande i gymnasium, yrkesskola ochfackskola . Vid gymnasiereformen ersattes det aUmännagymnasiet, det tekniska gymnasiet och handelsgymnasiet av en skolfomi,gymnasiet. Beslut fattades om successiv uppbyggnad av som entvåårig gynmasial skolform. Fr. o. m. /72 omfatta.r gymnasieskolandels linjer som svarar mot tidigare linjer i gymnasiet och , delslinjer som i tidigare skolformer har sin närmaste motsvarighet i yrkesskolan. Denstora ökningen av antalet gymnasieutbildade påverkade märkbart tillströmningentill universitet och högskolor under 1960-lalet. 1 Tekniskt qymnosium och hondelsgymna- _ jsium samt gymnasiets te-oth ek-llnjep Allmänt gymnasium samt gymnasiets na-, hum-och ah-linjer Källa:Statistisk årsbok 1952, 1961, 1971. Antal närvarande studerande på gymnasialt stadium. I fråga om yrkesskolanhar medtagits närvarande endast i heltidskurser om minst en termins längd. Utvecklingen av studerandeantalei vid universiteten ochvissa högskolor framgår av figurerna 4 och 5. Figur 4 visarantalet förstagångsinskrivna (nettoantal nyinskrivna. inskrivna ävenvid annan fakultet har dragits bort). Figur 5 återger uppgifter om antaletnärvarande studerande. Som framgår av figurerna har huvuddelen av expansionenunder vid universitet och högskolor fallit på de filosofiskafakulteterna. En avsevärd ökning har skett även inom t. ex. läkarutbildning,civilingenjörsutbildning och socionomutbildning (avsnitt 2.2.1). Om man ser till de allra senaste årens utveckling finnerman att tillströmningen till universitet och högskolor fr. o. m. läsåret1970/71 klart minskat. Tillströmningen till matematiska och naturvetenskapligastudier har, i förhållande till tillströmningen till andra sektorer avuniversitetsområdet, sjunkit starkt . Detta avviker frångällande planeringsmål som i stället räknar med en väsenllig ökning av andelenmatematiker och naturvetare (avsnitt 2.2.4.1). Antal i töse.itol 30 ISfiO/Al 1950/51 1960/61 1970/71 Förteckenförklaring, se figur 5. , Nettoantal inskrivna studerande vid universitetoch vissa högskolor. 1 Omfattar farmaceutisk, juridisk, medicinsk, odontologiskoch teknisk fakul tet samt numera gymnastik- och idrotts-, handels-, lanbruks-,' skogs- och vete rinärhögskolorna (eller motsvarande). 2 Omfattar farmaceutisk, medicinsk och odontologiskfakultet samt högsikolor enligt not 1. Omfattar farmaceutisk, medicinsk, odontologisk ochteologisk fakultet samt högskolor enligt not 1 samt socialhögskolor (dä:socialinstitut). * Omfattar farmaceutisk, odontologisk och teologisk fakultetsamt högskolor enligt not 1. 1 saml Nr 9 Antal i tusental 130 ht ht 1950 ht 1960 ht 1970 Humanistisk fakultet tm Somhöllsvetenskoplig fakultet lllJHMatematisk-noturvetenskaplig fakultet Teknisk fakultet-3uridisk fakultetMedicinsk fakultet II IISocialhögskolor i I Övrigt Antal närvarande studerande vid universitet ochvissa högskolor. Omfattar farmaceutisk, juridisk, medicinsk, teologisk,odontologisk och teknisk fakultet samt gymnastik- och idrotts-, handels-,lantbruks-, skogs- och veterinärhögskolorna (eller motsvarande). " Omfattar farmaceutisk, odontologisk och teologiskfakultet samt högskolor enligt not 1. Se not 2. Därtill kommer socialhögskolorna (då: socialinstitut). Se not 3. (mo;svarande) har förts till samhällsvetenskapligfakultet. 5 De humanistiska, samhällsvetenskapliga ochmatematisk-naturvetenskapliga fakulteterna motsvarades /57 av enenda fakultet, den filosofiska. Därefter uppdelades denna i två, dehumanistiska och matematisk-naturvetenskapliga fakulteterna. Den nuvarandeindelningen infördes . Enför bedömningen av den framtida tillströmningen till högre utbildning viktigtendens är den allt större efterfrågan på utbildning som inte avses leda tillexamen.