prop · FZ0346 · 1975-12-31 00:00:00 — Från den 1januari 1976 omfattar skyldigheten även avgifterna till delpensionsförsäkringen,arbetsmarknadsutbildningen och vuxenutbildningen. Vid begränsat likställigheisavialavser avgiftsskyldigheten för uppdragsgivaren endast ATP-avgiften. Ettlikslällighetsavtal medför att koniantersättning eller naturaförmåner förarbete som försäkrad utför för annans räkning utan att vara anställd anses sominkomst av anställning. Den förre skall då anses som arbetstagare och densenare som arbetsgivare. Beslämmelserna äger tillämpning på t. ex. ersättningför förtroendeuppdrag. Likställighetsavtal gäller allmänt i fråga omuppdragsersättning som utgår från staten. och Landstingsförbundethar på sina områden gett rekommendationer av samma 1975/76:46 33 innebördför ersättningar till förtroendemännen. Samma anordning kan tilllämpas även avandra uppdragsgivare. Slopandetav beloppstaket med verkan fr. o. m. kommer att innebära enökad belastning för uppdragstagarna i de fall likställighetsavtal inte harträffats. En lösning av denna fråga kan enligt kommittén sökas med utgångspunkti reglerna om likställighetsavtal. Därvid bör dock lösningen utformas motbakgrunden av önskemålen att åstadkomma mer enhetliga regler föravgiftsberäkningen inom socialförsäkringarna. Enligt kommittén träffaslikställighetsavtal i relativt begränsad omfattning. Uppgifter som kommitténinhämtat från och ger vid handen attdet totala avgiftsunderiaget för såvilt avser uppdragsersättningar kanuppskattas till ca . Träffas likställighetsavtal i nuvarandeomfattning, skulle enligt kommittén ca 500 milj. kr. eller ungefär en fjärdedelav del totala underiaget komma att omfattas av sådana avtal. Attlikställighetsavtal träffats i så begränsad omfattning förklaras enligt kommitténdelvis av att del saknats anledning att träffa överenskommelse i fråga om uppdragsersätlningi de fall då uppdragsarvodet efter beaktande av uppdragstagarens övrigainkomster kommit att ligga ovanför beloppstakei. En annan orsak är enligtkommittén att uppdragstagarna inte har lyckats få till stånd avtal. Slopandetav beloppstaket kommer enligt kommittén sannolikt att göra det än svårare förmånga uppdragstagare all få etl avtal lill stånd. Enligt kommitténs mening kansåledes inte likställighetsavtal, vare sig i nuvarande eller förändrade former,utgöra någon godtagbar lösning av hithörande frågor. Denlösning som kommittén förordar innebär att uppdragsgivare alltid skall varaskyldiga atl svara för uppdragstagares socialförsäkringsavgifter. Delta kanuppnås genom en sådan ändring av reglerna i AFL att uppdragsersättning obligatorisktbehandlas som om elt fullständigt likställighetsavtal träffats mellanparterna. För uppdragstagarnas del blir resultatet då all de inle behöver eriäggaegenavgifter. Uppdragstagarna jämställs i detta hänseende med arbetstagarna. Påuppdragsersätlningar får i stället uppdragsgivarna betala avgifter påväsentligen samma sätt som arbetsgivarna har att erlägga socialförsäkringsavgifterpå lön lill anställda. Rällen till de förmåner som i avgiftshänseende berörs avett fullständigt likslällighetsavtal kan - med undanlag av den statligalönegarantin vid uppdragsgivarens konkurs - i princip tjänas in avuppdragstagare lika väl som av arbetstagare. Delta utgör enligl kommitténsmening ett vägande skäl för att avgifts-skyldighet skall föreligga för samtligadessa förmånsslag med det angivna undantaget. Kommitténsförslag innebär all uppdragsgivare på den ersättning som utges tilluppdragstagare alltid skall eriägga arbetsgivaravgifter lill ATP, folkpensioneringen,sjukförsäkringen, delpensionsförsäkringen, arbetslöshetsförsäkringen jämte delkontanta arbetsmarknadsstödet, arbetsmarknads- 1975/76:46 34 Uppdragsinkomsl skall vid beräkningen avsjukpenninggrundande och pensionsgrundande inkomst enligl AFL anses som inkomstav anställning. Medden av kommittén förordade lösningen fyller likställighelsavialen inle längrenågon funktion såvilt gäller uppdragstagarna. Kommittén föreslår därför attreglerna om möjlighet för uppdragstagarna att ingå sådana avtal avskaffas. För egenföretagareär det enligl kommittén betydelsefullt att kunna träffa likställighetsavtalbeträffande uppdrag som annars ingår i rörelse eller jordbruk. Kommitténföreslår därför att denna möjlighet bibehålls för egenföretagare. Träffassådant avtal skall enligt kommitténs förslag omfattningen av uppdragsgivarnas avgiftsskyldigheivara densamma som den som föreslås för annan uppdragsersätlning. Uppdelning i begränsadeoch fullständiga likslällighetsavtal skall enligt kommitténs förslag intelängre förekomma. Kommitténsförslag får stöd av det övervägande antalet remissinstanser. LO framhåller attförslaget är ell viktigt steg på vägen all åstadkomma enhetliga och för allainkomstkategorier rättvisa regler för avgiftsberäkningen inomsocialförsäkringarna. Enliglmin mening har kommittén på ett övertygande sätt visat alt en lösning av fråganom avgiftsskyldigheten för uppdragsinkomster bör lösas på elt annat sätt ängenom den nuvarande anordningen med likslällighetsavtal. Sådana avtal harträffats i relativt liten utsträckning och då nästan uteslutande av offentligaarbetsgivare. Jag delar därför kommitténs uppfattning atl uppdragsgivare böråläggas obligatorisk avgiftsskyldighet för de ersättningar som ges ul tilluppdragstagare. Därav följer att jag inte kan biträda elt av LRF framförtförslag om möjlighet lill undanlag från denna regel. Jagförordar således att uppdragstagare befrias från avgiftsskyldighet och attuppdragsgivare i stället obligatoriskt skall vara skyldig all eriägga avgifternaför uppdragsinkomst. Del är enligt min uppfattning viktigt att man på dettasätt uppnår enhetliga regler för avgiftsskyldighet och omfattning avavgiftsunderlag. Vidremissbehandlingen har begärt ett klarläggande huruvidaförmyndare och gode män skall anses som uppdragstagare hos kommun. Enligt dennya förmynderskapslagsliftningen, som träder i kraft , skallden av kommunen valde överförmyndaren bestämma arvode till förmyndare och godemän med ledning av grunder som fastställs av kommunen. I de fall sådant arvodeeller del därav betalas av kommunen bör avgiftsskyldigheten därför också åvilakommunen. Vidremissbehandlingen har vidare tagit upp frågan omavgiftsskyldighet för utomlands bosatta utländska artister som tillfälligt medverkari programverksamheten. I denna fråga vill jag erinra om alt den som är bosatt iutlandet och som medverkar vid offentlig föreställning eller utövar artistiskverksamhet för svensk radio eller television enligl sär- Prop.1975/76:46 35 skildaregler eriägger ens. k. bevillningsavgift på av brutloersällningen. Föravgiftens erläggande svarar föreställningens anordnare eller den som har atlutgiva ersällning för verksamheten. Bevillningsavgiften träder för dessasärskilda fall i stället för allmänna skatter. Jag delar mol bakgrund häravSveriges Radios uppfattning alt ett undantag i avgiftsskyldighet för socialförsäkringsavgifterbör kunna göras i de fall bevillningsavgift erläggs. Frågan om utländskaartisters beskattning är f n. föremål för utredning (Fi 1971:01) och ytteriigareöverväganden i fråga om avgiftsskyldighelen bör göras i anslutning lill attförslag om ändrade skatteregler läggs fram. Jag återkommer till denna fråga i specialmotiveringentill lagförslagen. Kommitténsförslag beiräffande omfattningen av uppdragsgivares avgifts-skyldighet godtasav det övervägande antalet remissinstanser. och anser attde avgifter som inte kan tas ut i form av egenavgifter inie bör omfattas avuppdragsgivarens avgiftsskyldighei. Även och omfattningen av avgiftsskyldighelen. Iandra remissyttranden ifrågasätts å andra sidan det nödvändiga i atl undantalönegarantiavgiften från uppdragsgivarnas avgiftsskyldighei. Riksskatteverketföreslår atl omfattningen av avgiftsskyldighelen för uppdragsgivarna skallhelt överensstämma med vad som gäller för arbetsgivarna. LO tillstyrkerkommitténs förslag men anser all avgiftsskyldigheten bör omfatta ocksåavgifterna lill arbetarskydd och byggnadsforskning. Enliglmin mening bör omfattningen av avgiftsskyldigheten bedömas med beaktande ävenav förmånssidan för uppdragstagarna. Som pensionskommittén framhållit kan mandärvid konstatera att uppdragstagarna tjänar in rätt lill eller kan komma iåtnjutande av de förmåner for vilka uppdragsgivarna enligt kommitténs förslagskall erlägga avgifter. Jag förordar därför att avgiftsskyldigheten föruppdragsgivarna i enlighet med kommitténs förslag skall omfatta de avgiftersom enligl nuvarande ordning åvilar uppdragsgivare som träffat fullständigt likslällighetsavtalmed undantag av lönegaranliavgiften. Det innebär att uppdragsgivarnas avgiftsskyldigheiföreslås omfatta avgifterna för ATP, folkpension, sjukförsäkring, delpensions-försäkring,arbetslöshetsförsäkring och kontant arbetsmarknadsstöd, arbetsmarknadsutbildningsaml vuxenutbildning. I fråga om lönegaranliavgiften samt avgiften tillarbetslöshetsförsäkringen och det kontanta arbetsmarknadsstödet har jag samråttmed chefen för och i fråga om avgiften lillarbetsmarknadsutbildningen med statsrådet . Vad gäller avgifien lillvuxenutbildningen har jag samrått med chefen för . Kommitténhar redovisat all uppdragsgivarna genom förslaget i viss utsträckning kommeratt få erlägga ATP-avgift på inkomstdelar som ligger över beloppstakei och alt avgiflernatill folkpensioneringen och sjukförsäkringen kommer all las ul ulan någon övreåldersgräns. Vid remissbehandlingen har SAF och LRF pekat på detla förhållandeoch anfört del som 1975/76:46 36 ettskäl mot att genomföra kommitténs förslag. Jag delar här kommitténs uppfattningatt det varken från principiell eller praktisk synpunkt skulle vara lämpligtatt i avvaktan på ytteriigare förslag om enhetliga regler för avgiftsberäkninginom socialförsäkringarna nu införa komplicerande särskilda beräkningsgrunderför uppdragsgivarnas avgiflsskyldighel som inle har någon motsvarighet när detgäller avgiftsplikten för löner lill anställda. Som jag redan framhållit börsträvandena i stället inriktas på så enhetliga regler som möjligt. Jag anslutermig således till kommitténs bedömningar och förordar atl kommitténs förslag omnya regler för socialförsäkringsavgifter på uppdragsinkomsier genomförs. Fleraremissinstanser understryker betydelsen av att uppdragsersältning-arna vidberäkningen av pensionsgrundande inkomst genom förslaget blir att betrakta sominkomst av anställning. För egen del finner jag det också tillfredsställandealt ATP-skyddet för uppdragstagarna på föreslaget sätt kan stärkas och attuppdragstagarna i detta hänseende kommer alt jämställas med arbetstagare. Jag delar kommitténs ochremissinstansernas uppfattning att det för egenföretagare kan vara betydelsefulltatt kunna träffa likslällighetsavtal beträffande visst uppdrag. I enlighet medkommitténs förslag förordar jag därför att möjligheterna till likslällighetsavtali fråga om socialförsäkringsavgifter bibehålls för rörelseidkare ochjordbrukare och att i sådana fall omfattningen av uppdragsgivares avgiftsskyldigheiskall vara densamma som för övriga uppdragsersättningar. Jag biträder ocksåkommitténs förslag att uppdelning i begränsade och fullständigalikställighetsavtal därvid inte skall förekomma. De på grundval av kommitténsbetänkande nu framlagda förslagen gäller avgiftsskyldighet i fråga omersättning för uppdragsinkomster. Övriga frågor beträffande reglerna föravgiftsunderlag för egenföretagare behandlas av kommittén i dess fortsatta utredningsarbete. 5.3Lön från vissa utländska arbetsgivare Somframgått av den tidigare lämnade redogörelsen gäller särskilda bestämmelser beiräffandelön från vissa utländska arbetsgivare vid bestämmande av pensionsgrundandeinkomst för ATP. Enligt nuvarande regler skall i detta hänseende hänsyn intelas till lön från utländsk arbetsgivare i annat fall än då den försäkrade harsysselsatts vid skötseln av här i riket belägen fastighet eller i rörelse sombedrivs från här beläget fast driftställe. mening saknas det i princip anledning atl behandla lön som utbetalasav utländsk arbetsgivare i annoriunda än lön som utbetalas av svenskarbetsgivare. Särbehandlingen av de utländska arbetsgivarna leder enligtkommittén till mindre tilltalande konsekvenser för vissa arbetstagare, somdrabbas av skyldigheten all betala egenavgifter till ATP för sin inkomst avanställningen. Kommittén anser att arbetstagares Prop.1975/76:46 37 behandlingi avgiftshänseende i princip inte bör vara beroende av om lönen utbetalas avsvensk eller utländsk arbetsgivare. Kommittén föreslår därför att lön som utgårtill anställd i varje form av verksamhet som bedrivs här i riket av utländskarbetsgivare skall hänföras till inkomst av anställning vid beräkning avpensionsgrundande inkomst och vid beräkning av ATP-avgift. Det bör enligtkommitténs mening vara utan betydelse i detta hänseende om verksamheten inriktning eller omfattning som kan anses utmärka en rörelse. Inte hellerbör förekomsten av fast driftställe här i riket tillmätas någon betydelse. Ilikhet med kommittén anser jag att det saknas anledning att i fråga om denanställdes rätt till ATP-poäng och i fråga om arbetsgivarnas skyldighet altbetala ATP-avgift behandla lön som utbetalas av utländsk arbetsgivare i Sverigeannoriunda än lön som utbetalas av svensk arbetsgivare. De remissinstanser somyttrat sig över pensionskommitténs förslag i denna del uttalar ocksågenomgående sin tillfredsställelse med att särbehandlingen av lön från deutländska arbetsgivarna upphör. , som uttalar förståelse föratt hänsynen till arbetstagarna vägt tungt vid utformningen av kommitténsförslag, har vid remissbehandlingen framfört invändningar av praktisk art motförslaget. Jag vill med anledning därav erinra om att del här som regel gällerarbetsgivare som redan eriägger övriga socialförsäkringsavgifter och att detäven mol den bakgrunden framstår som naturiigt att deras avgiftsskyldighetockså skall omfatta ATP-avgiften. Enligt vad har uppgettär frekvensen av obetalda avgifter inte större bland sådana arbetsgivare änarbetsgivare i allmänhet. Jag ansluter mig således till kommitténs förslag attlön som utgår till anställd som sysselsätts i av utländsk arbetsgivareskall hänföras till inkomst av anställning vid beräkning av ATP-avgift och vidberäkning av pensionsgrundande inkomst för ATP. Förslaget innebär attskillnaderna i avgiftshänseende försvinner och att den utländske arbetsgivarenerlägger avgifter på samma sätt som svensk arbetsgivare. 1enlighet med del anförda har inom uppräiiais förslag lill 1. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 2. lag om ändring i lagen (1970:742) omlönegarantiavgift. 3. lag om ändring i lagen (1959:552) om uppbörd avvissa avgifter enligt lagen om allmän försäkring, m. m. Prop.1975/76:46 38 6.1 Förslaget till lag om ändring i lagen om allmän försäkring 3 kap. 2 i Idenna paragraf regleras f n. möjligheten att träffa fullständigt likställigheisavial.I andra stycket sista punkten stadgas all ersättning för arbete, som försäkradutför för annans räkning utan att vara anställd hos denne, vid beräkningen avsjukpenninggrundande inkomst skall anses som inkomst av anställning, omparterna kommer överens om delta och motsvarande överenskommelse träffassåvitt gäller tilläggspensioneringen. Somframgår av den allmänna motiveringen skall uppdragsersätlning obligatorisktanses som inkomst av anställning vid beräkningen av sjukpenninggrundandeinkomst. Reglerna i paragrafen har därför utformats så att likslällighetsavtal intelängre utgör förutsättning härför. I sådana fall då ersättningen är all hänföralill inkomst av rörelse som den försäkrade drivit eller av jordbruksfastighetsom denne brukat krävs emellertid för alt ersättningen skall anses som inkomstav anställning alt parterna kommer överens om detta. Uppdragsgivarensavgiftsskyldighet skall omfatta samtliga de avgifter som f n. följer av eltfullständigt likställighetsavtal med undantag för lönegarantiavgiften. Dettaskall gälla såväl då uppdragsgivaren obligatoriskt har atl eriägga avgifter somdå avgiftsskyldigheten inträder på grund av en överenskommelse mellanuppdragsgivare och egenföretagare. Den hänvisning till 3 kap. 2 ! : andra slyckelsista punkten som förekommer i samtliga de förfaltningsrum som regleraruttagandel av här berörda arbetsgivaravgifter syftar i paragrafens nya lydelsepå båda dessa fall. Fr. o. m. skall uppdragsgivaren såledesvara skyldig att erlägga avgifterna till ATP, sjukförsäkringen,folkpensioneringen, arbetslöshetsförsäkringen och det kontanta arbelsmarknadssiödel,delpensionsförsäkringen, arbetsmarknadsutbildningen samt vuxenutbildningen. Ändringarnai paragrafens andra siycke innebär atl uppdragsersättning obligatoriskt skallanses som inkomst av anställning vid beräkning av pensionsgrundande inkomst.En följd är bl. a. att uppdragstagaren härigenom kan uppfylla det grundläggandekravet för rätt till delpension enligl lagen (1975:380) om delpensionsförsäkring,nämligen atl ha visst antal år med pensionsgrundande inkomst av anställning.Det bör dock erinras om atl Prop.1975/76:46 . förrätt till delpension därutöver krävs bl. a. alt arbetsvillkor och nedtrappningav arbetsinsats fullgörs som anställd. För del fall ersällningen är alt hänföralill inkomst av rörelse eller jordbruksfastighet som drivs resp. brukas av denförsäkrade skall ersättningen vid motsvarande beräkning anses som inkomst avanställning endast om sådan överenskommelse som avses i 3 kap. 2 § andrastycket har träffats. Det skall således inte längre vara möjligt atl iräffalikställighetsavtal avseende enbart tilläggspensioneringen. Omfattningenav uppdragsgivarens avgiftsskyldighet enligt förslaget har kommenterats imotiveringen lill 3 kap. 2 ij. Ändringeni paragrafens tredje siycke innebär att lön som utgår till anställd somsysselsätts i av utländsk arbetsgivare skall hänföras lill inkomst avanställning vid beräkning av pensionsgrundande inkomst oavsett formen förverksamheten. Även lön som utgått i verksamhet som inte är ekonomiskt inriktadskall beaktas. Ändringen innebär alt arbetsgivaren kommerall vara avgiftsskyldigför samtliga förekommande arbetsgivaravgifter. Arbetstagare hos utländskaarbetsgivare skall således - med undanlag för anställda hos främmande maktsbeskickning, konsulat eller beskickningspersonal - behandlas lika iavgiftshänseende. Självfallet gäller även de undantag som föranleds avbestämmelserna i art. 5 i den nordiska trygghetskonventionen. Ersättning frånutländsk uppdragsgivare som bedriver verksamhet här i riket skall enligtförslaget behandlas på samma sätt som ersättning från svensk uppdragsgivare. Denya bestämmelserna i 3 kap. 2 ! ; andra stycket och 11 kap. 2 andra stycketinnebär alt uppdragsgivarens avgiflsskyldighel i fråga om uppdragsersätlning -frånsett när uppdraget ingår i rörelse eller jordbruk - inte grundas på attlikställighetsavtal träffats i det särskilda fallet som förutsätts i 19 kap. 1 ! ;i nuvarande lydelse. I fortsättningen blir avgiftsplikten, liksom når detgäller anställning, generell och omfattar alla fall som objektivt är althänföra lill uppdrag. Med hänsyn härtill har de särskilda hänvisningarna somförekommer i andra, tredje och fjärde styckena av 19 kap. 1 till fall somavses i nyssnämnda bestämmelser fått utgå. 1fjärde stycket av paragrafen har tillagts en bestämmelse om undantag från avgiftspliktenlill sjukförsäkringen och folkpensioneringen. Bestämmelsen syftar till alt avgiftsskyldigheiinte skall föreligga i sådana fall där uppdragsgivaren skulle varit befriadfrån avgift om uppdragstagaren i stället hade varit anställd hos honom. Detlainnebär, liksom f n., atl ersättning frän en svensk uppdragsgivare tillutomlands bosatt person för arbete som utförts i utlandet inte skall beaktasvid fastställande av uppdragsgivarens avgiftsskyldighei. Särbestämmelsenmotiveras av alt uppdragstagare i denna egenskap aldrig är yrkesskadeförsäkradoch all Ibljakiligen den undanlags- 1975/76:46 40 regel som gäller för anställda inte kan tillämpas på unndragstagare. Som framgårav den allmänna motiveringen skall ersättningtill utomlands bosatt utländsk person för vilken s. k. bevillningsavgift eriagtsinte tas i beaktande då uppdragsgivares avgiftsskyldighet fastställs.Föreskrift härom har intagits i paragrafens femte stycke. Undantagande från ATP som avses i 11 kap. 7 S förstastycket kommer frän att sakna verkan beträffande uppdragsersätlningi den mån sådan ersättning skall anses som inkomst av anställning vid beräkningav pensionsgrundande och sjukpenninggrundande inkomst. I övrigt påverkas inlemöjligheterna att begära undantagande. Rätten till pension pä grundval av deuppdragsinkomster som obligatoriskt skall anses som anställningsinkomster kanemellertid enligt 12 kap. 2 S andra stycket minskas på visst säll omundantagandet av.ser andra inkomster. Försäkrade som har begärt undantagandeföre ikraftträdandet bereds därför genom övergångsbestämmelsen i punkt 3tillfälle att återkalla undantagandet med verkan fr. o. m. den 1januari 1976 oavsett att undantagande enligt vanliga regler inte kan återkallasförrän det har gällt och oavsett att det inte kan återkallas medretroaktiv verkan. 6.2 Förslaget till lag om ändring i lagen omlönegarantiavgift Ändringen av denna paragraf innebär att lönegarantiavgiftinte längre skall erläggas på ersättning för utfört arbete i fall som avses i 3kap. 2 >; undra stycket sista punkten AFL, dvs. då uppdragsersätlningobligatoriskt eller pä grund av överenskommelse mellan uppdragsgivare och egenföretagareskall anses som inkomst av anställning. 6.3 Förslaget till lag om ändring i lagen om uppbörd avvissa avgifter enligt lagen om allmän försäkring, m. m. Ur uppräkningen i andra stycket har uteslutitslönegarantiavgiften. Övriga ändringar i denna paragraf ansluter helt tilländringarna i 19 kap. 1 AFL. Beiräffande innebörden av ändringarna hänvisas lillspecialmotiveringen lill sagda paragraf Bestämmelserna får tillämpningbeträffande arbetsgivaravgifter på grundval av alla lagar som har tillämpningpå uppdragsersätlningar. 1975/76:46 41 1avvaktan på slutgiltigt förslag från pensionskommittén om enhetliga avgiftsreglerhar jag funnit det mera praktiskt att för samtliga arbetsgivaravgifter utanförAFL införa de nödvändiga begränsningsreglerna i denna lag än att göra ändringari de olika avgiftslagarna. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att antaga förslagen till 1. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmänförsäkring, 2. lag om ändring i lagen (1970:742) omlönegarantiavgift. 3. lag om ändring i lagen (1959:552) om uppbörd avvissa avgifter enligl lagen om allmän försäkring, m. m. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att antaga de förslag som föredraganden har lagtfram. Prop.1975/76:46 42 Propositionen.................................................... ..... 1 Propositionenshuvudsakliga innehåll...................... 1 Lagförslag........................................................ ..... 2 1 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) omallmän försäkring 2 2 Förslag till lag om ändring i lagen (1970:742) omlönegarantiavgift 8 3 Förslag till lagom ändring i lagen (1959:552)omuppbörd av vissa avgifter enligt lagen om allmän försäkring, m.m................................................................ ...... 9 Utdragav protokollet vid regeringssammanträde 11 1 Inledning...................................................... .... 11 2 Gällande bestämmelser om socialförsäkringsavgifter m.m 13 2.1 Inledning................................................. .... 13 2.2 Likställighetsavtal...................................... .... 15 2.3 Undantagande.......................................... .... 16 2.4 Slopandet av beloppstaket.......................... .... 16 2.5 Lön från vissa utländska arbetsgivare............ .... 17 3 Pensionskommitténsöverväganden och förslag.... .... 19 3.1 Socialförsäkringsavgifter på uppdragsinkomster....... 19 3.2 Lön från vissa utländska arbetsgivare............ .... 24