prop · FZ036 · 1975-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition nr 6 1975/76 Prop. Regeringensproposition om godkännande, utom såvitt avser sjöfarten, av konvention omskydd av miljö; Regeringenförelägger vad som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll för den åtgärd som framgår av föredragandens hemställan. Ipropositionen föreslås att godkänner konvention om skydd avÖstersjöområdets miljö utom såvilt avser föroreningar från fartyg, vilkabehandlas i annat sammanhang (se prop. 1975/76:5). Konventionen, som harundertecknats av samtliga Östersjöstater, tar sikte på att förhindra och minskaförorening av , vare sig föroreningen härrör från land, fartygeller annan föroreningskälla. Enligt en grundläggande principdeklaration ikonventionen skall de fördragsslutande parterna var för sig eller gemensamtvidta de lagstiftningsåtgärder, administrativa eller andra åtgärder som ärnödvändiga för att förhindra och minska förorening i och föratt skydda och förbättra den miljön i området. Ifråga om miljögiflerna PCB och DDT åtar sig Östersjöstalerna att på olika sätt,bl. a. genom kontroll av användningen av ämnena, motverka utsläpp iÖstersjöområdet. Staternaåtar sig vidare att kontrollera och så långt möjligt minska förorening frånland av åtskilliga andra ämnen bl. a. kvicksilver och kadmium. a. skallutsläpp av sådana ämnen i 11 ske endast efter särskilttillstånd. Åtgärder skall också vidtas för att minska förorening från samhällenoch industrier. All dumpning förbjuds i princip. 1 1975/76. 1975/76:6 2 Konventionenutgör basen för elt fortsatt forsknings- och utvecklingsarbete beträffandeÖstersjöområdets miljö. En särskild kommission bildas för attfortlöpande övervaka tillämpningen av konventionen och verka för attytteriigare konkreta åtgärder vidtas. Prop.1975/76:6 3 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , Noriing, Carisson, , ,, Propositionom godkännande, utom såvitt avser sjöfarten, av konvention om skydd avÖstersjöområdets miljö Östersjönärav flera skäl särskilt känslig för förorening. harbelastningen av vissa typer av föroreningar ökat kraftigt. Detta har aktualiseratfrågan om en konvention som allsidigt reglerar skyddet av marinamiljö. Vid miljökonferens i meddeladeFinlands delegation, all var villig att fungera som arrangörav en konferens angående skydd av . Samma höst framställdes påinitiativ av en förfrågan hos alla Östersjöstater (,, , , ochFörbundsrepubliken ) huruvida de var intresserade av att fä lill stånden konvention angående skydd av och, om så var fallet, huruvida devar villiga att delta i en konferens i med representanter förÖstersjöstaternas regeringar. Finlandsförslag mottogs positivt i alla kuststater. Ett första möte medregeringsexperter hölls i 1973. Vidmötet diskuterades bl. a. frågan om konventionens uppbyggnad, dess huvudsakligainnehåll och vilka åtgärder som konventionens genomförande förutsatte. Alla dedeltagande staterna uttryckte sin oro över förorening ochförklarade sig villiga atl vidta förberedelser för en miljövårdskonvention i frågaom . fick i uppgift att utarbeta ett utkast tillkonvention för elt andra expertmöte. Detta hölls i i början avnovember . Delutkast lill konvention om skydd av miljö. Prop.1975/76:6 4 vilketefter ytteriigare bearbetning blev resultat av förberedelserna, framlades förden diplomatkonferens som hölls i . Somavslutning på konferensen undertecknade representanterna för alla sju statervid konventionen om skydd av miljö. Konventionensslutakt och konventionen i engelsk originaltext med översättning lill svenskabör fogas lill protokollet i detta ärende som bilaga. Frågornaom godkännande av konventionen såvitt avser artiklarna 7 och 11 och bilagorna IV ochVI har anmälts av chefen för kommunikationsdepartementettidigare denna dag och förbigås i det följande. Efterremiss har yttranden över frågan om tillträde till konvenlionenavgetts av chefen för marinen, , meteorologiska ochhydrologiska institut, utredningen rörande omhändertagande och behandling avkemiskt avfall m. m., flskeristyrelsen, ,, statens brandnämnd, statens delegation förrymdverksamhet, statens naturvetenskapliga forskningsråd, länsstyrelserna iStockholms, , , , , , ,, , , och , ,, och Norrbollens län, naturhistoriskariksmuseet. för mindre fartyg. Svenska naturskyddsföreningen.Svenska institutet. , , , , kemiska industrikontor, ,och . Översiktav gällande miljöskyddslagstiftning m. m. Miljöskyddslagen (1969:387) ochmiljöskyddskungörelsen (1969:388) Miljöskyddslageninnehåller bestämmelser till skydd mot vattenförorening, luftförorening,buller och andra störningar, som uppkommer genom användning av mark, byggnadeller anläggning. Åtgärd eller verksamhet som faller inom lagenstillämpningsområde kallas miljöfariig verksamhet. Enligt2 § första stycket miljöskyddslagen gäller om miljöfariig verksamhet utöverbestämmelserna i lagen vad som föreskrivs i hälsovårds-, byggnads-ochnaturvårdslagstiftning eller i annan lagstiftning. Bestämmelsen innebär delsatt de prövningsmyndigheter som finns på miljöskyddsområdet skall beaktabestämmelser i annan lagstiftning som är av intresse för miljöskyddet, dels attde särskilda organ som skall tillämpa den andra lagstiftningen skall beakta deregler i denna, som är av betydelse från miljöskyddssynpunkt. Förmiljöfariig verksamhet skall väljas sådan plals att ändamålet kan vin- Prop.1975/76:6 5 nasmed minsta intrång och olägenhet utan oskälig kostnad (4 §). För att motverkaölägenheter av miljöfarlig verksamhet skall i skälig utsträckning vidtasförsiktighetsmått. Med försiktighetsmått avses t. ex. reningsanordningar ochandra skyddsåtgärder. Till försiktighetsmått räknas också begränsning av denmiljöfarliga verksamheten (5 §). Om miljöfariig verksamhet kan befaras medföraväsentlig olägenhet trots alt alla skäliga försiktighetsmått iakttas fårverksamheten utövas bara om det föreligger särskilda skäl (6 S första stycket). Enligt7 § får avloppsvatten av angivet slag inte släppas ul i vattendrag, sjö ellerannat vattenområde, om det inte är uppenbart att det kan ske utan olägenhet.Inte heller får enligt 7 § miljöskyddskungörelsen utan tillstånd eller dispensfast avfall eller annat fast ämne från mark, byggnad eller anläggning släppasut i vattendrag, sjö eller annat vattenområde, om det inte är uppenbart att detkan ske utan olägenhet. Densom utövar eller ämnar utöva miljöfariig verksamhet kan hos koncessionsnämndenför miljöskydd ansöka om tillstånd till verksamheten (9 §). Regeringen har medstöd av bemyndigande i 10 § miljöskyddslagen i stor utsträckning föreskrivitskyldighet alt inhämta tillstånd (koncessionsplikt). 2 § miljöskyddskungörelseninnehåller en uppräkning i 38 punkter av olika slag av fabriker eller andrainrättningar som inle får anläggas utan tillstånd. Enligt 3 §miljöskyddskungörelsen gäller koncessionsplikt även vid ändring av deuppräknade anläggningarna. I tillståndsbeslut skall enligt 18 §miljöskyddslagen noggrant anges den miljöfarliga verksamhet som tillståndetavser och de villkor som skall gälla. Frånkoncessionsplikt kan enligt 10 § andra stycket miljöskyddslagenmedge undanlag (dispens) efter prövning i vafle särskilt fall. Dispensbeslutskall förenas med villkor om försiktighetsmått. Även kan i vissafall medge dispens (12 § miljöskyddskungörelsen). Tillskydd mot miljöfariig verksamhet som kan medföra fara för allmänna intressenskall enligt 38 i; miljöskyddslagen tillsyn utövas av ochlänsstyrelserna. I 39 § sägs att tillsynsmyndigheterna kan meddela råd ochanvisningar om lämpliga åtgärder för att motverka olägenheter av miljöfariigverksamhet. Om tillstånd inte getts enligt lagen, kan enligt 40§ första stycket meddela föreläggande om sådant försiktighetsmått eller förbudsom är uppenbart behövligt för att lagens bestämmelser skall efterievas. Iparagrafens andra stycke sägs att tillståndsbeslut inte hindrar länsstyrelsenfrån att meddela sådan brådskande föreskrift som är nödvändig lill följd avsärskilda omständigheter. Ilagen finns vidare dels bestämmel.ser som syftar lill all möjliggöra eneffektiv kontroll över efterlevnaden av lagen, dels ansvarsbestämmelser. Prop.1975/76:6 6 Lagen(1973:329) om hälso- och miljöfarliga varor och kungörelsen (1973:334)om hälso- och miljöfarliga varor Lagenom hälso- och miljöfariiga varor är en ramlag som innehåller dels grundläggandebestämmelser om tillverkning, försäljning, annan hantering och import av hälso-och miljöfariiga varor, dels bemyndiganden för regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer att i olika avseenden utfärda särskilda föreskrifter. Medhälso- och miljöfariig vara avses enligt lagen (1 S första stycket) ämne ellerberedning som med hänsyn till sina kemiska eller fysikalisk-kemiska egenskaperoch hanteringen kan befaras medföra skada på människor eller i miljön. Tillhälso- och miljöfariig vara räknas också vara som innehåller eller behandlatsmed sådant ämne eller sådan beredning, om varan därigenom och med hänsyn tillsin hantering kan befaras medföra skada på människor eller i miljön. Om detärav särskild betydelse från hälso- eller miljöskyddssynpunkt, flr regeringenenligl 1 S andra stycket föreskriva att vad som i lagen sägs om hälso- ochmiljöfariig vara skall gälla även i fråga om annan vara än sådan som avses iförsta stycket. I 5S finns allmänna bestämmelser om de försiktighetsmått som skall iakttas vidhantering av hälso- och miljöfariiga varor. Enligt första stycket skall sålundaden som hanterar eller importerar sådan vara vidta de åtgärder och iaktta deförsiktighetsmått i övrigt som behövs för att hindra eller motverka skada påmänniskor eller miljön. Härvid skall särskilt den som tillverkar ellerimporterar varan noggrant undersöka dess sammansättning och egenskaper i övrigtfrån hälso- eller miljöskyddssynpunkt. skall märkas tydligt meduppgifter av betydelse från hälso- eller miljöskyddssynpunkt. Enligt andrastycket kan regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer meddelasärskilda föreskrifter om försiktighetsmått och undersöknings- ellermärkningsskyldighet enligt första stycket. Omdel är påkallat från hälso- eller miljöskyddssynpunkt, kan regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer föreskriva att hälso- och miljöfariig varaav visst slag får hanteras eller importeras endast efter särskilt tillståndeller att för hantering eller import av sådan vara skall gälla särskiltvillkor. Fråga om tillstånd som sagts prövas av myndighet som regeringenbestämmer (6 S). Enligl 7 S kan regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer förbjuda hantering eller import av hälso- och miljöfarlig vara avvisst slag. Den som yrkesmässigt hanterar eller importerar ämne, beredningeller annan vara är enligt 8 i; skyldig att lämna de uppgifier om varanssammansättning, egenskaper i övrigt och hantering som är nödvändiga förutredning om varans hälso- eller miljöfarlighet. Myndighet som regeringenbestämmer får enligt 9! ; föreskriva att den som yrkesmässigt hanterar ellerimporterar hälso- och miljöfariig vara skall göra anmälan om denna verksamhet. Ifråga om tillsynen föreskriver lagen att tillsynsmyndighet har rätt att Prop.1975/76:6 7 efleranfordran erhålla upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen enligtlagen (12 5). får vidare enligt 13 i; meddela föreläggandeeller förbud som uppenbart behövs för alt lagen eller föreskrifter sommeddelats med stöd av lagen skall efterievas. Underiåter någon atl vidta åtgärdsom åligger honom enligt lagen eller enligt föreskrifter och villkor sommeddelats med stöd av lagen eller enligl tillsynsmyndighets föreläggande, fårmyndigheten förordna om rättelse på hans bekostnad. I 16§ finns bestämmelser om ansvar för den som bryter mot föreskrift, som meddelatsmed stöd av lagen. Medstöd av lagen om hälso- och miljöfariiga varor har regeringen givittillämpningsbestämmelser till lagen. Dessa bestämmelser finns i kungörelsen omhälso- och miljöfariiga varor. I kungörelsen skiljs mellan fyra olika grupperav hälso- och miljöfariiga varor, nämligen 1. gifter och vådliga ämnen, 2. bekämpningsmedel, PCB och PCB-varor, 4. andra hälso- och miljöfarliga varor. Ifråga om gifter gäller tillståndstvång för yrkesmässig tillverkning och handel.För yrkesmässig tillverkning av och handel med vådliga ämnen räcker det attvederbörande gör anmälan till yrkesinspektionen. Skall någon använda giftyrkesmässigt, måste han, med vissa undantag, göra anmälan tillyrkesinspektionen. För att undvika risker vid hanteringen av gifter och vådligaämnen ges i kungörelsen föreskrifter bl. a. om hur gifter och vådliga äninenskall vara märkta och förpackade och vidare hur de skall förvaras. Reglerna om bekämpningsmedelbygger på en registreringsskyldighet för ämne eller beredning som är avsedd attanvändas till skydd mol egendomsskada, sanitär olägenhet eller annan jämförbarolägenhet, förorsakad av växter, djur, bakterier eller virus. Registreras intemedlet, får det inte säljas eller användas. Och registrering tillåts inte, bl.a. om medlet kan befaras medföra sådan olägenhet från hälso- ellermiljöskyddssynpunkt att del ej lämpligen bör användas i bekämpningssyfte. Ävenför PCB och varor som innehåller PCB gäller i stor omfattning tillståndstvång. 1fråga om vissa andra hälso- och miljöfariiga varor gäller förbud motsaluhållande och överiåtelse, om varorna innehåller eller behandlats med hälso-eller miljöfarligt ämne eller beredning och därigenom kan befaras medföra skadapå människor. Sådant förbud gäller i fråga om sjukvårds-och sanitelsartiklar,klädesplagg och material till sådana plagg, barnleksaker och hushållsgods. Decentrala bedömningarna enligt lagstiftningen om hälso- och miljöfariiga varor åvilarproduklkonlrollnämnden. Nämnden har bl. a. att meddela generella föreskrifterom hantering och import samt atl leda, samordna och i stort övervakaproduktkonlrollen i övrigt. Det centrala ansvaret för den löpande tillsynenöver efterlevnaden av lagen och tillämpningsbestämmel- Prop.1975/76:6 8 sernaåvilar arbetarskyddsstyrelsen inom dess verksamhetsområde och naturvårdsverketi övrigt. Under arbetarskyddsstyrelsen utövas den närmare tillsynen avyrkesinspektionen. I övrigt utövar den närmare tillsynen inomlänet och hälsovårdsnämnden den omedelbara tillsynen inom kommunen. Lagen(1972:275) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg och kungörelsen(1972:278) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg Ifråga om dessa författningar får jag hänvisa lill vad chefen för kommunikationsdepartementetredovisat tidigare denna dag. Vattenlagen(1918:523) Åtgärdersom innebär byggande i vatten skall enligl vattenlagen prövas av vattendomstolsåvitt avser byggnadsföretagets inverkan på vattenföring, vattenstånd o. d. Medbyggande i vatten avses i första hand uppförande av damm, bro, brygga, vall,hus eller annan anläggning liksom fyllning, pålning m. ni. Till byggande ivatten hänförs även sådana åtgärder som intag av kylvatten eller vatten förproduktionsprocess, reglering, rensning saml utläggning av ledning i vatten m.m. Enligt vattenlagen är det i princip förbjudet att kasta ut, släppa ut ellerlägga upp fasta ämnen så att de kan vålla uppgrundning eller hinder förvattnets fria lopp. Omvattenbyggnadsförelag innebär uppförande av anläggning som är miljöfariig, t.ex. massafabrik, krävs såväl tillständ enligt vattenlagen som tillstånd ellerdispens enligt miljöskyddslagen. En viss dubbelprövning förekommer alltså. F.n. pågår översyn av vattenlagen. Enligt direktiven skall de sakkunniga utformaett prövningssystem för vattenbyggnadsfrågornä som överensstämmer med det somgäller pä miljövårdsområdet. Lagen(1971:11S4) om förbud mot dumpning av avfall i vatten Lageninnehåller ett principiellt förbud mot dumpning av vafle slag av avfall, varesig det är fråga om fast ämne, vätska eller gas. Förbudet gäller både svensktsjöterritorium och det fria havet. Sådant avfall får inte dumpas från fartyg,luftfartyg eller annat transportmedel inom Sveriges sjöterritorium. Dumpningfär inte heller ske från svenskt fartyg eller luftfartyg i det fria havet.Avfall som är avsett att dumpas i det fria havet får inle föras ut ur landet.Undantag från dumpningsförbudet får medges om dumpning kan ske utan olägenhetfrån miljöskyddssynpunkt. Fråga om undantag prövas av naturvårdsverket.Dumpningslagen är inte tillämplig på sådant utsläpp av olja eller oljehaltigblandning som avses i lagen (1972:275) om åtgärder mot vattenförorening frånfartyg eller på avfall som härrör från fartygs drift. Den är inte hellertillämplig på sådant utsläpp som enligt miljöskyddslagen utgör miljöfariigverksamhet. Prop.1975/76:6 9 Lagen(1966:314) om kontinentalsockeln Medkontinentalsockeln förstås i lagen havsbottnen och dess underlag inom allmäntvattenområde och inom det havsområde utanför territorialgräns .somregeringen bestämmer i enlighet med omkontinentalsockeln (1 ij)- Rätten alt utforska kontinentalsockeln och atlutvinna dess naturtillgångar tillkommer enligt 2 ij staten. Regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer lar enligt 3 5 meddela tillstånd för annanän staten att utforska kontinentalsockeln och att utvinna naturtillgångar fråndenna. Sådant tillstånd meddelas av regeringen eller, vad gäller tillstånd tillsand-, grus- eller stentäkt, av industriverket. Vid tillstånd kan fogasföreskrift bl. a. till förebyggande av vattenförorening eller till skydd försjöfarten, fisket eller annat enskilt eller allmänt intresse (4 s). Ikonventionens inledning uttalar de fördragsslutande parterna bl.a. attde är medvetna om de omistliga ekonomiska, sociala och kulturella värden somÖstersjöområdets miljö och dess levande tillgångar utgör för defördragsslutande parternas folk, atlde med djup oro uppmärksammar den växande föroreningen av , somhärrör frårt många källor såsom ulsläpp genom floder, avlopp och röriedningar,dumpning och normal drift av fartyg såväl .som luftburen förorening, attde är medvetna om sitt ansvar att skydda och förbättra marinamiljö, attde inser att skyddet och förbättringen av miljö äruppgifter som kräver etl nära regionalt samarbete och andra lämpligainternationella åtgärder samtatl de uppmärksammar betydelsen av vetenskapligt och teknologiskt samarbete förskydd och förbättring av miljö. Konventionenomfattar enligt artikel I "", varmed avses denegentliga med och samt inloppet lillÖstersjön, vilket begränsas av latitudparallellen i vid 57 44'8" N. Området omfattar inte de fördragsslutande parternas inre vatten. 1artikel 2 fastslås vad som avses med förorening, dumpning och vissa andra ikonventionen använda begrepp. Enligtartikel 3. som behandlar grundläggande principer och skyldigheter, skall defördragsslutande parterna var för sig eller gemensamt vidta alla erforderiigalagstiftningsåtgärder, administrativa eller eljest behövliga åtgärder för atlförhindra och minska förorening samt för all skydda och förbättra den marinamiljön i . Artikeln innehåller vidare ett åtagande frånparternas sida atl med kraft sträva efter att säkerställa alt tillämpningen avkonventionen inte leder till en ökad förorening av hav.sområden utanför Prop.1975/76:6 10 Konventionenskall enligt artikel4 gälla skyddet av miljö, somomfattar vattenmassan och havsbottnen, inbegripet de levande naturtillgångarnaoch den faunan och i övrigt. Enligt artikeln åtar sig defördragsslutande parterna vidare att genom sina nationella myndighetertillämpa konventionens bestämmelser inom sitt territorialhav och att tillseatt syftet med konventionen uppnås även inom de inre vattnen. Enligt artikelnär konventionen inte tillämplig på bl. a. örlogsfartyg eller militäraluftfartyg som ägs eller drivs av en stat och som används i statligicke-kommersiell tjänst. Så långt del är skäligt och möjligt skall dock defördragsslutande parterna tillse att sådant fartyg eller luftfartyg handhas iöverensstämmelse med konventionen. Enligtartikel 5 förbinder sig de fördragsslutande parterna att motverka att vissafariiga ämnen släpps ut i genom luften, vattnet eller på annatsätt. Dessa farliga ämnen, som finns angivna i bilaga I till konventionen, ärDDT och dess derivat DDE och DDD samt PCB. Artikel6 innehåller principer och skyldigheter beträffande landbaserad förorening. Defördragsslutande parterna skall enligt artikeln vidta alla lämpliga åtgärderför atl kontrollera och så långt som möjligt minska landbaserad förorening avÖstersjöområdets miljö. De skall därvid särskilt vidta alla erforderligaåtgärder för all kontrollera och noga begränsa förorening genom de skadligaäninen och material som har angivits i konventionens bilaga II. 1 dennauppräknas sexton olika grupper av skadliga äninen och material, varavkvicksilver och kadmium samt deras föreningar särskilt omnämns för angelägetbeaktande. I övrigt uppräknas metaller som l. ex. koppar, bly och nickel,spårämnen, fenoler, cyanider, peslicider, radioaktiva ämnen, syror, alkalier,ytspänningsnedsältande medel, olja, lignin, EDTA och DTPA samt ämnen sominverkar på bl. a. smak eller lukt hos vattnet. I angivet syfte skall parternasamarbeta för att utveckla och tillämpa särskilda program, riktlinjer, normereller bestämmelser angående utsläpp, miljöns kvalité och produkter innehållandeskadliga ämnen och material samt användningen av dem. 1 mängder av någonbetydelse får de skadliga ämnen och material som anges i bilaga II intesläppas ut i miljö utan ett på förhand av vederbörandenationella myndighet lämnat tillstånd, vilket kan omprövas . Dennationella niyndigheten skall underrätta den i det följande närmare berördakommissionen om mängden och arten av och metoden för utsläppet, om den finneratt mängder av någon betydelse av de skadliga ämnena har blivit utsläppta. Defördragsslutande parterna skall vidare enligl artikeln eftersträva att skapaoch tillämpa gemensamma normer för meddelande av tillstånd för utsläpp. Iartikel 6 föreskrivs vidare att parterna skall eftersträva alt uppnå de mål ochtillämpa de kriterier som anges i bilaga III till konventionen. Enligt dennabilaga skall sålunda kommunalt avloppsvatten behandlas på lämpligt sätt, så attmängden organiska äninen inte orsakar skadliga förändringar Prop.1975/76:6 11 isyrehalten i och mängden närsalter inte orsakar skadligeutrofiering. Avloppsvattnet skall även behandlas på lämpligt sätt för attsäkerställa att den hygieniska kvalitén hålls på en nivå som inte orsakar skadapå människors hälsa, och dessutom på sådant sätt, att del i avloppsvatten medviss sammansättning inte bildas någon betydande mängd av de skadliga äninen somuppräknas i konventionens bilagor I och 11. Mängden av förorenandeindustriavfall skall på lämpligt sätt minskas så långt som möjligt för attreducera mängden skadliga äninen, organiska äninen och näringsämnen. Metodernaskall i synnerhet avse minskning av uppkomsten av avfall, äteranvändning avprocessvaiten, utveckling av vattenhushållningen och förbättring avförutsättningarna för vattenbehandling. Utsläpp av kylvatten från kärnkraftverkeller andra industrier som använder stora mängder vatten skall ske på sätt somså långt som möjligt minskar föroreningen av miljö. som skall beröras senare skall deflniera kriterierna för kontroll avförorening och målsättningarna för minskning av förorening, däri inbegripetutveckling av metoder för processteknik och avfallshantering. Omutsläpp från vattendrag som flyter genom två eller fiera fördragsslutandeparters områden eller som utgör gräns mellan dem kan befaras förorsakaförorening av miljö, skall vederbörande parter vidareenligt artikel 6 gemensamt vidta lämpliga åtgärder för alt förhindra ochminska sådan förorening. Artikeln ålägger slutligen parterna att eftersträvaalt använda bästa möjliga medel för atl minska den luftburna föroreningen avÖstersjöområdet genoni farliga ämnen. Artikel7 och bilaga /K innehåller allmänna bestämmelser till förhindrande avföroreningar från fartyg. I detta avseende får jag hänvisa till vad chefen förkommunikationsdepartementel anfört tidigare denna dag. Artikel8 i konventionen, som behandlar fritidsbålar, ålägger de fördragsslutandeparterna skyldighet att vidta särskilda åtgärder för att minska skadligaverkningar som en följd av användningen av sådana båtar.