prop · FZ0339 · 1975-12-31 00:00:00 — Det är därför angeläget att det statliga bidraget ifortsättningen ges en sådan lotal omfattning att en omfördelning av resursernatill kommuner med större problem inte får medföra besvärande effekter för andrakommunen Samma uppfattning redovisas även bl. a. av kommun, Uddevallakommun, kommun, och kommun. i har vidföretagna resursberäkningar för några glesbygdskommuner inom länet inte funnit,som utredningen konstaterar, små ulan fastmer betydande reduktioner avlimunderiagei. Förslaget ger enligt nämndens uppfattning klart negativt utslagför glesbygden och det är uppenbart alt kompensatoriska åtgärder kommer attkrävas. Prop.1975/76:39 125 regionalaresursen måste enligt nämnden, utnyttjas i detta sammanhang. Länsskolnämndenbör ges större frihet att utifrån skilda behov sätta in re-sursslöd. i har funnit alt helalänets glesbygd drabbas av försämrade resurser. Detta framstår som oroväckandemed hänsyn till den vidsträckta glesbygd som finns i . harfört en övertygande diskussion om betydelsen av fria och frivilligaaktiviteter. Då finner länsskolnämnden det desto mer beklagligt att glesbygdensminsta skolenheter får sä obetydliga resurser för fria aktiviteter. Skolstyrelsen i menar alt uppehållande avglesbygdsskolor kräver bibehållande av nuvarande resurser. Förutom de längaavstånden i kommunen som nödvändiggör bibehållande av många små skolenheterutgör tvåspråkigheten ett för bygden speciellt problem. Skolstyrelsenpoängterar att glesbygdens resurser ej får minskas vilket en enbart påelevantalet baserad förstärkningsresurs medför. I en glesbygdsskola där mängaårskurser undervisas i samma klass bör en gruppuppdelning av eleverna i vissaämnen kunna ske även om elevantalet är ganska lågt. SlAis resursförslag ger ejmöjligheter till sådana nödvändiga gruppuppdelningan Resursförslaget ger ejheller utrymme för några fria eller frivilliga aktiviteter vid små skolenhetenVarje klass eller skolenhet borde därför få ett visst minimiantal lärarveckotimmarsom förstärkningsresurs. Liknande synpunkler anVörsaw skolstyrelsen I ochArjeplog kommun m. fl. Även andra remissinstanser som t. ex.kommunförbundet och RHS anser alt en behövlig resursförstärkning i tätorternainte får ske på bekostnad av glesbygdskommunernas möjligheter, exempelviskommuner med många B-skolor, att bedriva en meningsfull undervisning. RHS anmäler alt en del HoS-föreningar i glesbygdhar framhållit alt kommunala skolförvaltningar genom det föreslagnaresursfördelningssystemel kan frestas alt dra in små skolenheter motföräldrarnas vilja. Förslaget om att resurserna förinvandrarundervisning skall beräknas enligt nuvarande principer tillstyrkseller lämnas ulan erinran. Några remissinstanser däribland kommunanser alt s ä r s k i 1 d undervisning bör ligga utanför resursramen förförstärkningsresursen. Enligt kommuns mening bör särskilda basresursertilldelas en kommun som för undervisning pä sjukhus ochvårdinrättningar av regional karaktär. Beträffande förd e 1 n i ng avförstärkningsresursen föreslår att den större delen fördelas direkt tillkommun och kommunens skolstyrelse i sin tur fördelar på rektorsområden. Enmindre del av resursen skall fördelas av länsskolnämnderna. Kommunerna skallföre sin fördelning på rektorsområden upprätta ett beslutsunderlag grundat påen behovsorienterad modell. Detär angeläget att framhålla anser SÖ att kommunerna själva måste Prop.1975/76:39 126 bedömavilket beslutsunderlag som är nödvändigt för resursfördelningen. Några centraladirektiv för hur detta skall se ut kan och bör inte utfärdas. Kommunjörhundet ser fördelar med alllänsskolnämnden får förfoga över en viss utjämningsresurs, men vill betona attomfördelning av medel i förhållande till nuläget bör ske med varsamhet.Länsskolnämnderna bör vidare ges möjlighet att, då särskilda skäl föreligger,tilldela kommuner med t. ex. stort antal klasser vid sjukvårdsanstalier ochbarnhem eller regionalt ansvar för undervisning av elever med speciellahandikapp ytteriigare medel för dessa speciella ändamål. En möjlighet därvidskulle kunna vara att dessa "klasser" tilldelades egna basresurser. TCO anser del angeläget att kriterier förfördelning av resurser både till rektorsområde och inom rektorsområdeytteriigare preciseras och presenteras i sådan form att de kan användas av demsom skall besluta om resursfördelningen inom olika områden. För att förstärkningsresursens fördelning skall fåden förebyggande och behovsorienterande fördelning som avses är det enligtSFL:s uppfattning viktigt att skolstyrelsens beslutsunderiag verkligen blir avden karaktären att det konkret och objektivt avspeglar rektorsområdenas skildaförutsättningar. SFL vill till detta understryka alt en förutsättning för attSFL för sin del skall acceptera en friare resursanvändning är att de i skolanverksamma fackliga organisationerna ges ett starkt inflytande över resursernasanvändning och fördelning. /SR anser, alt den metod för disposition avförsiärkningsresursen som föreslår kan äventyra lärarnasanställningstrygghet och tjänstgöring i examensämnena. Den innehåller ingenannan bruksanvisning än att viss del skall användas till fasta och viss deltill fria aktiviteter. Om SIAis syslem för resursfördelning skulle införas börmenar /SR kommunernas frihet att fördela förstärkningsresursen mellanrektorsområdena begränsas. Varje rektorsområde och stadium bör sålunda enligtSACO/SRis mening vara tillförsäkrad eti visst minimum av försiärkningsresursen.Om inte en sådan spärr införs, riskerar man all kvaliteten på undervisningen ide olika ämnena sjunker avsevärt. För de laborativa ämnenas del ärresurstimmarna nödvändiga, eftersom hela klassen inte kan utgöraundervisningsgrupp under laboralioner. Den återstående delen avförstärkningsresursen skulle skolstyrelsen fritt kunna fördela efter de olikarektorsområdenas behov, stöder förslaget altförsiärkningsresursen skall vara behovsorienterad. Del är nödvändigt attdärvid ha ett både enkelt och överskådligt och väl utarbetat system förbehovsanalys. Förslaget om en behovsorienterad resursfördelninghar tillstyrkts över lag av de kommuner som har yttrat sig. Förslagettillstyrks av bl. a. kommun, . kommun och kommun, som framhåller, attskolstyrelserna får en mycket angelägen uppgift ail övervaka, alt den friaresursanvändningen inletederiillojämnheteri utbildningsstandarden. 1975/76:39 127 skedels genom omsorgsfull handläggning av fördelningsärendena dels genom enkontinueriig utvärdering och uppföljning av tilldelade resursers användning ocheffekt. kommun tillstyrker förslaget men anser altsvårigheterna är avsevärda och kommunen har bedömt möjligheterna till allexempelvis påverka förändringar i personalens sammansättning vara rättbegränsade med tanke på de många faktorer som är förknippade med denna process. anser att omdirigering av medelbör göras med stor försiktighet oberoende av vilket slag av social profil somläggs till grund. Ryckighei i tilldelningen slår sönder kontinuiteten iskolarbetet och minskar trivseln i skolan. 5Övergången från till gymnasieskolan och arbetslivet 5.1 Utredningen 5.1.1Gymnasieskolans innehåll, organisation och resurser Den nuvarande organisationen av gymnasieskolanträdde i kraft först , således ungefär efter det SIAbörjat sitt arbete. Det har därför bedömts nödvändigt att fö ytterligareerfarenheter innan mer omfattande förslag till förändringar kan framläggas. visar (avsnitt 17.2 och 17.3) att vid sidan avde i jämförelse med små undervisningsgrupper med vilkagymnasieskolan arbetar på flera linjer leder del rika systemet med tillval lilluppkomsten av en rad undervisningsgrupper som åldring når maximistorlek. Bådadessa faktorer ger gymnasieskolan helt andra individualiseringsförutsättningarän . En elev som haft svårigheter i kan genom att delsvälja linje, dels inom linjen välja grenar, varianter och tillvalsämnen få enstudiegång som bättre passar hans intressen och förutsättningar. Kan dessa valinte tillgodoses och elev erbjuds studieväg som han valt först som ett senareallernaliv kan han däremot möta betydande svårigheter, svårigheter somgymnasieskolan inte har givits resurseratt klara av. Framför allt torde dettadrabba elever med svaga basfärdigheter eller läs- och skrivsvårigheter. Somstödåtgärd för elever i första hand i den lågpresierande gmppen är den s. k.mindre studiekursen, som anses överlägsen den fast organiserade längrestudiegängen. påpekar att mindre studiekurs har dock kommit att spela enobetydlig roll i skolan. visar all antalet ej utnyttjade stödtimmar pågymnasieskolan motsvarar mer än 50 "o av tillgänglig resurs, vilketmotsvarar underiag för mer än 83 lärartjänster. Den icke uttagna reservensvarar för en ännu större andel än den som angivits ovan. Uttryckt som kvot perelev motsvarar stödundervisningen . 1975/76:39 128 Specialundervisningen på gymnasieskolan har sammastruktur som på , dvs. den kan ges i specialklass eller i form avsamordnad specialundervisning, men riktlinjerna är annorlunda.Specialundervisning för intellektuellt utvecklingshämmade elever får anordnasendast i specialklass. SIAis undersökningar visar att klasser för intellektuelltutvecklingshämmade är i huvudsak koncentrerade lill verksiadsteknisk linjeeller lill specialkurser som hemieknisk skola. Spridnigen är ringa. Eftersomstöd lill intellektuellt utvecklingshämmade inte får ges som samordnadspecialundervisning innebär nuvarande konstruktion all elever utanför vissastörre orter inte kan få något stöd. Inom de orter, där specialklasser finns,blir följden en styrning mot ett synneriigen begränsat yrkesval. Den samordnade specialundervisningens omfattningoch struktur kartlades genom en undersökning vid samtliga gymnasieskolor därnågon linje förekom. Enligt denna motsvarar det totala antalet lärarveckotimmarca 160 eller, uttryckt som kvot per elev 0,0007. Motsvarande i är263 gånger större. Inberäknai specialklasser motsvarar specialundervisningen0,per elev. Sedan utredningens beräkningar genomfördes har iprop. I974il (bil. 10) föreslagils, all en viss utökning skall ske avgymnasieskolans stödresurser som motsvarar per elev. Tid lill förfogande (TTF) svarar för ett betydandeantal aktiviteter i gymnasieskolan, däribland också studieiekniska ochbiblioteksiekniska träningsprogram och handledning i specialarbeten. Detkarakteristiska för TTF är inte enbart att de står till skolledningensförfogande för olika program och insatser ulan också alt de är obligatoriskaenligt timplan. Delta medför ibland att timmarna fylls med program som aveleverna inte alltid upplevs som meningsfulla, vilket medför att elevernauteblir i betydande omfattning. Systemet med grupplimmar för studieteknisk träningtillför gymnasieskolan i årskurs 1 en ganska betydande resurs som totaltmotsvarar ca /73. Fördelningen av insatsernapå olika linjer är traditionellt betingad och systemet har en påfallandestelhet. anser att lika litet som på finnsdet på gymnasieskolan anledning att genom preciseringar låsa den lokalaskolenhetens bedömning av hur tillgängliga medel bäst skall komma att gagnaeleverna. Skolenhetens ledning bör vid utformningen ges betydande frihel allsjälv forma ett program men bör vägledas av samma mål som gäller förgrundskolans förstärkningsresurs. Skolledningen bör ha samma skyldighet somden lokala ledningen i alt följa och utvärdera resultaten av degjorda insatserna och på grundval av utvärderingen göra därav motiverade andraprioriteringar. 1 gymnasieskolans samlade förstärkningsresurs böringå nuvarande resurser för i kvot lvtr/elev 'Beräknat på /73 'Tillkommer en kvot om 0,0305 enl, prop. Sammanförandet av resurserna och en genomtänktplanering av deras utnyttjande bör menar betydligt höja effektiviteten iarbetet. Utredningen finner all del är nödvändigt att ytteriigare förstärkagymnasieskolans stödmöjligheter med tanke på att stora problem finns då detgäller att på bästa sätt stödja de elever som har påtagliga läs- ochskrivsvårigheter. Resurser motsvarande ytteriigare en grupptimme i årskurs 1på tvååriga linjer bör tillkomma främst med hänsyn till svårigheterna på detvååriga yrkestekniska linjerna vilka endast har en gmpptimmemot fyra på de äldre gymnasielinjerna. Resurstillskottet motsvarar ca 2 500veckotimmar. Den samlade förstärkningsresursen i gymnasieskolanbör därför med hänsyn också lagen till 1974 fattade beslut uppgålill 0,15 Ivtr per elev. Fasta grupper (specialklasser) för elever medhörsel- och synskador och för rörelsehindrade elever bör helt utanför dennakvot kunna inrättas av de kommuner där behov föreligger eller dit fasta grupperkoncentreras. På grundval av den lokala skolledningensprogramförslag och skolenheternas sammansättning och struktur börskolstyrelsen fördela tillgängliga medel inom förstärkningsresursen på de olikagymnasiala skolenheterna i kommunen. Skolledningen kan lägga ut obligatoriska programför eleverna i samma omfattning som TTF är upptaget pälimplanen. 5.1.2Ändringar i gymnasieskolans timplan Lika litet for gymnasieskolan som för grundskolanhar utredningen bedömt det som sin uppgift att arbeta med revisioner avgällande timplanen På några områden föreslår dock utredningen mindre ändringaroch vill framför allt peka pä vikten av alt gymnasieskolans språkstruktursnarast un- 9Riksdagen 1975/76. 1975/76:39 130 Delta bör ske som ett samlat förslag från isamband med det löpande läroplansarbetet. Ämnet svenska är ett av skolans centralafärdighelsämnen (17.5.1). Del erhåller på tre- och fyraåriga linjer 3 vtr i åk1, på tvååriga linjer 4 vtr (undanlag vårdlinjen). Till ämnet svenska är knuteten s. k. grupptimme, dvs. klassen kan under en veckotimme delas. På de tvåårigayrkestekniska linjerna utgör detta den enda grupplimmen. Klasstorieken är på åtta av de yrkestekniska linjerna16 elever. I ämnet svenska gäller emellertid samläsningsskyldighet ochdelningsialet 30. På grund av lärarsituationen är det ofta omöjligt attkonstruera undervisningsgrupper om 30 elever. Elevantalet blir ibland istället 32, dvs. 16 -i- 16 elever. För elever på med svaga läs- ochskrivfärdigheter måste övergången till gymnasieskolans stora elevgrupper isvenska i åtskilliga fall innebära avsevärda svårigheter. av tidenbedrivs undervisningen i många fall i undervisningsgrupper på 30 elevenSvenskundervisningen på de tvååriga yrkestekniska linjerna, där ämnet endastförekommer i årskurs 1, för svagare elever ger föga eller inget utbyte. Dessaelever riskerar då att lämna gymnasieskolan med lika svaga basfärdigheter iläsning och skrivning som dä de avgick ur . föreslår att i stället med 30(32) elever utläggs med 16 elever jämte en tredje timme somstödundervisning eller att i stället för fyra limmar läggs tre ut, därav tvä i32-grupp och en i 16-grupp. fungerar svenskläraren somresurslärare i yrkes-tekniskt ämne för alt hjälpa och träna elever i läsning avinsiruklionsmalerial eller att del av förstärkningsresursen binds tillavdelningar med speciella svårigheter. kan exempelvis utläggas som30-grupptimme, i 16-grupp. Den faktiska gruppstorieken bör i gymnasieskolanliksom i gmndskolan anpassas lill elevsiluation och lärarna fungera somarbetslag och arbeta med flexibla gruppsloriekar inom totalramen. Eleverna i årskurs 1 på de treåriga humanistiskaoch samhällsvetenskapliga linjerna i gymnasieskolan kan välja mellan tvåalternativa kurser i matematik (17.5.2). Eleverna i årskurs 1 på den treårigaekonomiska linjen kan välja mellan två alternativa kurser i naturkunskap. Bådadessa valmöjligheter synes ha ytterst begränsat värde för eleverna ochutredningen föreslår att på humanistisk och samhällsvetenskaplig linje erbjudsendast Ma SE-kurs, på ekonomisk linje endast en kurs i naturvetenskap då deresurser som f n. är bundna i dessa kursuppdelningar torde komma den samladeverksamheten i årskurs I bättre till godo i form av ökad resurstid. Variationen i gymnasiets språkstruktur (17.5.3) haren positiv verkan genom att möjliggöra individuella studieval. Men den harockså negativa effekter på arbetsmiljön totalt sett: svag motivation vid deettåriga , upprepade lärarbyten i språk mellan varje årskurs,fleriärarsystem i samma språk speciellt i årskurs 3, splittrad arbetsordning(schema) för 1975/76:39 131 elever,samt dålig "social miljö" i språkgrupperna. Eleverna känner intevarandra ens i slutet av vårterminen. Vid en större gymnasieskola kan enspråkgrupp rekryteras från 7-8 olika klasser. Strukturen har också en styrande effekt påsludievalen i . 1 praktiken avgör tillvalet redan i årskurs 6möjligheterna att gå tre- och fyraårig linje på gymnasieskolan. Elev utanB-språk i gmndskolan tvingas att på linjerna HSNE läsa två nybörjarspråk iårskurs I. Eftersom just dessa elever har en icke-språkliginriktning ställs de i en synneriigen svår situation. i årskurs 6 av annatämne än B-språk på är därför i praktiken avgörande också förlinjevalet i gymnasieskolan. Endast tvååriga linjer eller teknisk linje tordebli aktuella för elever med dessa tillval. visar fyra olika alternativ till ändradspråkstruktur som underiag för diskussion 1 Naturvetenskaplig linje blirliksom teknisk linje iväspråkig. Elev läser utom A-språk antingen B- ellerC-språk. Samtliga språkkurser blir treåriga. 2 Generellt genomförs denspråkstruktur som tillämpas vid SSG-skolor. 3 Alternativ 2 kompletteras medalt estetisk variant och klassiska varianter överförs till utökad studiekurs.Social variant föriäggs enbart till S-linje och enbart som alternativ tillB-språk. 4 Alt varje elev läser tvåmoderna språk pä gymnasiet: A-språk och alternativt B- eller C-språk, dvs.samma struktur som pä N-linjen i SSG-modellen och på T-linjen f n. Fördelarna meddenna modell vore att valen i årskurs 6 ej längre skulle ha styrande effekt,att tidsvolymen för de språk eleven valt att studera blir betydligt större,gruppreduktioner upphör, samläsningar får starkt minskad betydelse och positiveffekt på schemat. Ingen elev skulle således bli trespråkig i gymnasiet annatän i samband med utökad studiekurs medan samtliga elever fick en betydligtutökad träning i två språk, där effekten också kunde förväntas betydligt ökadgenom språkgruppernas och lärarlilldelningens . 5.1.3Övergång från till gymnasieskolan Till skillnad frän tidigare behandlade övergängarmellan olika stadier är övergången från till gymnasieskolan avväsentligen annan karaktär och förknippad med problem av annan art änövergångarna från förskola, lågstadium och mellanstadium till närmast högrestadium. Ett av målen med den nya gymnasieskolan har varitatt ansvara för att så många som möjligt får del av den utbildning somsamhället erbjuder genom de olika linjerna och specialkurserna pågymnasieskolan. Det har varit av centralt intresse för att bevaka denfortsatta utbildningen för de elever som av olika anledningar inte når framtill eller klarar av utbildningsmålet. Del gäller både teoretiska ochpraktiska utbildningsvägar inom gymnasieskolan. 1975/76:39 132 En majoritet av en årskull elever från årskurs 9direkt övergår till studier vid gymnasieskolan. Andelen skiftar något i olikakommuner i landet. Utredningen redovisar övergångsfrekvensen från någrakommuner och från landet i stort, som pekar på en direkt övergång på 66 - 78 %.En inte ovanlig uppfattning har varit att andelen som fortsatt tillgymnasiestudier varit betydligt högre. finner det angeläget, att främst denlokala skol-statisliken förbättras, så alt säkra och snabba informationer kanlämnas som underiag för åtgärder av olika slag. En relativt stor andel ungdomar, minst var fjärdeelev från , söker sig alltså andra vägar för utbildning ellerövergår till arbeten eller förblir arbetssökande och arbetslösa. Dessa 25 %ungdomar bör följas vidare under någon lid efter slut för att deskall kunna erbjudas ytterligare sludieorientering eller lämpliga arbeten i denmån de själva inte har kunnat skaffa sig utbildning eller arbeten. SIAisundersökningar kring studieavbrott har visat, att del finns ett stort behov avhjälp åt dessa ungdomar. Vissa av dem är i behov av särskilda åtgärder för altmöjliggöra en för dem lämplig utbildning eller behöver hjälp för inplacering iarbetslivet. Ett stort antal studerande, framför allt inom de s.k. specialkurserna, ut-göres av vuxenstuderande. Många av dessa har annangrundutbildning bakom sig och går i kurser av närmast postgymnasial karaktär(t. ex. kurser för fritidspedagoger, ekonomiska specialkurser, tekniskapåbyggnadskurser m. fl.). På gymnasieskolans linjer studerar även ett ganskastort antal elever som gjort uppehåll i studierna efter /72 var t. ex. inom årskurs I i gymnasieskolan i inte mindreän 30 "n av eleverna eller äldre. 5.1.4Öveigången från till arbetslivet Utredningen har funnit det angelägel att studeraden grupp elever som inte påbörjar någon utbildning i gymnasieskolan. Redan päett tidigt stadium i studieavbroltsundersökningarna framkom att de urutredningens synpunkt var av större intresse än de elever som av någonanledning avbröt studierna under pågående utbildning.Studieavbrottsundersökningarna kom därför att så långt det varit möjligt ävenomfatta de elevgrupper som ej fortsalt sin utbildning i gymnasieskolan. Vid SlAis uppföljningsundersökningar har följandeelevgrupper, som ej fortsätter i gymnasieskolan, bedömts angelägna att närmarestudera och uppmärksamma: siudieavbrytare från årskurs 9, ungdomarsom ej övergår till gymnasieskolan, förvärvsarbetande ungdomar som ej sökt lillgymnasieskolan samt de som sökt till gymnasieskolan men ej kommit in, de somsökt lill gymnasieskolan och kommit in men avböjt, arbetslösa ungdomar ochungdomar som går om årskurs 9. Prop.1975/76:39 133 För ett fåtal elever i årskurs 9 och iviss mån även i årskurs 8 är normal skolundervisning och skolgång svår allgenomföra. 1 första hand är svårigheterna av social art. Skolans möjligheteralt hjälpa dessa elever till rätta är tyvärr begränsade. Deras skolgångkännetecknas av hög frånvaro och en negativ inställning till skolan.Elevgruppen synes vara av storieksordningen av årskursens elever med enmycket stark överrepresentation av pojkar. För denna elevgrupp har i annatsammanhang lagt förslag om anpassad studiegång. Den grupp ungdomar som helt avstår från att sökalill gymnasieskolan omfattade i av årskullen. SÖis statistik frånhela landet för visaratt av en årskull eleverej sökt tillgymnasieskolan. Undersökningarna visar att denna grupp elever omfattar ettbetydande antal skoltrötta elever från grundskoletiden. De har svårt all tänkasig en fortsatt utbildning utöver den obligatoriska skolgången. De söker sig utlill arbeten eller i sysselsättningar där någon form av utbildning finnsinbakad i arbetet. En betydande del, ungefär hälften av dem, söker sig tillfälligaarbeten eller sysselsättningar, som knappast är förenade med någon utbildningför ett bestämt yrke. Gruppen innehåller en stor del f d. specialklass- ellerspecialundervisningselever. Elevgruppen synes i stor utsträckning komma atthamna inom läginkomslyrken. Gruppen har i större utsträckning än övriga grupperhaft skolsvårigheter av olika slag. Gruppen har varit svår all motivera förfortsalt utbildning. Elevgruppen som sökt men ej kommit in omfattar iÖrebroundersökningarna av årskullens elever från årskurs 9. I regel hardessa ungdomar varit lågpresierande i gmndskolan. Betygen har ej räckt lillför inträde på de linjer som de helst önskat komma in på. De har hellre avståttfrån gymnasieutbildning än alt påbörja en utbildning som de inte varit intresseradeav. Ambitionen har i flertalet fall legat lite väl högt med hänsyn lill debetyg som de kunnat uppvisa. De som avböjt gymnasieskolan omfattar för Örebrosdel ca 3 96 av årskullen från gmndskolans årskurs 9. Elevernas grundskolebetygär relativt låga. Del synes som om dessa elever i större utsträckning äntidigare nämnda elevgrupper föll arbeten med inslag av yrkesutbildning. De harkunnat välja mellan två tänkbara alternativ, skolutbildning eller arbete ikombination med utbildning. Arbete har tydligen kommit att framstå som del mestattraktiva alternativet. I förhållande lill övriga förvärvsarbetande ungdomarsynes de beflnna sig i en relativt gynnsam situation.