prop · FY034 · 1975-12-31 00:00:00 — Vårt säkerhetspolitiska mål bör därför vara att i alla lägen och iformer som vi själva väljer trygga en nationell handlingsfrihet för att inomvåra gränser bevara och utveckla vårt samhälle i politiskt, ekonomiskt,socialt, kulturellt och varje annat hänseende efter våra egna värderingar samti samband därmed utåt verka för internationell avspänning och en fredligutveckling. Riksdagenhar vidare beslutat att vår säkerhetspolitik, i en värld av politiskaspänningar och stora militära resurser, även i fortsättningen skall bygga påalliansfrihet i fred och syfta till neutralitet i krig. För att dennaneutralitetspoliiik skall vara trovärdig och realistisk måste den genomförasmed stabil politisk inriktning och med stöd av ett totalförsvar som är avpassatoch uppbyggt för att värna vårt oberoende, i första hand genom att varafredsbevarande. Beträffandetotalförsvarets utformning har både 1972 och 1973 uttalat bl. a. atten allsidig underrättelsetjänst skall ingå i vårt totalförsvar. Betydelsen aven sådan har utvecklats i de anvisningar för planeringsinriktning m. m. förperioden /75 1978/79 inom det militära försvaret som chefen förförsvarsdepartementet med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande meddelade den 6mars 1973.1 dessa anvisningar heter det bl. a. följande. Beträffande den operativa styrkan på kort sikt bör vidplaneringen bl. a. beaktas att värdet för en främmande stat av att militärtkontrollera uppstår först i en akut krissituation eller vid krig mellanstormaktsblocken i . En noggrann uppföljning av den säkerhetspolitiskasituationens utveckling och en allsidig underrättelsetjänst bör ge ossförvarning om att en Fö:12 Skr 1975:4 172 skärpningav läget är förestående. Denna möjlighet till förvarning innebär attmobiliserings- och kuppförsvarsberedskapen kan hållas på enlägre nivå än den nuvarande. Incidentberedskapen för förband och enheter meduppgifter att fastställa, hindra och beivra kränkningar av vårt territorium börupprätthållas på i stort samma nivå som . Denmilitära underrättelsetjänstens ändamål i fred är att lämna underlag föröverbefälhavarens beslut angående åtgärder vid kränkning av vårt territoriumoch angående det militära försvarets beredskap och vår krigsplanläggning. Denskall även ge underlag för statsmakternas beslut om åtgärder i syfte att höjavår beredskap. Underrättelsetjänsten skall vidare lämna underlag förstatsmakternas och cenirala myndigheters, däribland överbefälhavaren, beslutoch förslag angående krigsmaktens uppbyggnad och utveckling i stort. Vidareskall underrättelsetjänsten ge underlag för beslut om utformning av ochtaktiska föreskrifter för våra krigsförband samt beträffande utveckling av vårkrigsmateriel och utformning av våra befästningar. Överbefälhavarenskall enligl sin instruktion (1968:408) leda underrättelsetjänsten inomkrigsmakten. Han har fastställt underrättelseinstruktion ochunderrättelsereglemente för krigsmakten. Försvarsstabenbiträder överbefälhavaren vid ledning av det militära försvarets underrättelsetjänst. säkerhetsärendenhandläggs vid sektion 2 inom försvarsstaben. Sektionen utarbetaröverbefälhavarens order och anvisningar för försvarsattachéernas verksamhetsamt för underrättelseinhämtningen vid försvarsstabens särskilda byrå och . Försvarsstabenssärskilda byrå i den aktuella debatten benämnd IB lyder direkl underöverbefälhavaren. Denne har lämnat skriftliga instruktioner förverksamheten. Av bestämmelserna för tjänsten vid byrån framgår bl. a. uppgiftoch inriktning, organisation i stort och ledningsförhållanden. Särskilt anges ivilka fall underlydande chef skall inhämta byråchefens beslut (godkännande). Förredovisning av medel till den särskilda verksamheten finns bestämmelser avKungl. Maj:t, meddelade . Av bestämmelserna framgår bl. a. atten särskild revisor skall förordnas av försvarets civilförvaltning. Revisornsuppgift är att siffergranska redovisningshandlingarna och kontrollera att iräkenskaperna redovisas alla medel som stått till förfogande samt att dessa,såvitt ske kan_, är vederbörligen verifierade. Efter varje budgetårs utgång skalllämnas redogörelse till chefen för försvarsdepartementet rörande disposition avanvisade medel. Försvarsstabensunderrättelseavdelning bearbetar operativa underrättelser, dvs. uppgifter omfrämmande stridskrafters styrka och belägenhet, beredskap och verksamhet samtuppgifter om militärgeografi, kommunikationer och underhållsresurser. Därutöverbehandlas militärpolitiska frågor samt ekonomiska förhållanden av betydelse förbedömningen av främmande makters krigspotential. Inomförsvarsgrensstaberna bearbetas i särskilda avdelningar underrättelser avbetydelse för försvarsgrenschefs beslut rörande förbandens mobilisering,utbildning, taktik, organisation, utrustning och personal. bearbetas vid varje huvudavdelning underrättelser omfrämmande makts färdiga materiel och tekniska metoder som underlag för beslutom utformning av vår materiel m. m. 173 Kommittéer: Försvarsdepartementet Fö:12 samverkansker med främst försvarsgrensstaberna och försvets forskningsanstalt. Försvaretsforskningsanstalt bearbetar underrättelser om materiel, teknik och forskning avgrundläggande vetenskaplig natur. Försvaretsradioanstalt inhämtar underrättelser genom signalspaning och utför vissbearbetning före delgivning. Radioanstalten skall enligt sin instruktion hållautrikes- och försvarsministrarna informerade om underrättelseverksamhetensinriktning och arbetets bedrivande i stort. Överbefälhavaren äger meddelaanvisningar för inriktningen av radioanstaltens underrättelseverksamhet. 1krig handläggs underrättelseärenden vid särskilda enheter i högkvarteret och iregionala staber samt vid förbanden. Öst Ekonomiska Byrån intar en särställning bland de organ som ärsysselsatta med underrättelseverksamhet. Byrån drivs av staten och det svenskanäringslivet. Verksamheten består främst av utredningsarbete och rapportering.Rapporterna avser årliga sammanfattade bedömningar av östblocksstaternasekonomi samt översikter angående lantbruk, energiförsörjning, olikaindustrisektorer och utrikeshandel m. m. Antalet rapporter är ca 40 . Försvarsutskottethar granskat den militära underrättelsetjänsten. Med anledning av vad sominhämtats vid granskningen har utskottet lämnat en redovisning och vissaförslag till (FöU 1973:25). Utskottetställer följande allmänna krav på underrrättelsetjänsten. Verksamheten skall avse underrättelser av betydelseför rikets yttre säkerhet. Organisationen skall vara en del av vårtdemokratiska samhälle och verksamhetens inriktning skall stå under löpandekontroll av statsmakterna. Verksamhet inom får inte stå i strid medlandets lagar och inte vara inriktad på uppgifter som ankommer på polisen. Verksamheten skall vara effektiv och bedrivas underomdömesgill ledning. Sekretesskravet måste beaktas. Medutgångspunkt i de allmänna kraven på underrättelseorganisationen finnerutskottet att verksamheten bör få en fastare inriktning genom att Kungl. Maj:tutfärdar riktlinjer (instruktion) för verksamheten. Utskottet föreslår vidareatt det i fortsättningen öppet redovisas att en verksamhet av detta slagbedrivs och måste bedrivas. Det allmänna syftet och den organisatoriskaanknytningen i stort bör enligt utskottet vara kända. Enligt utskottets meningbör den under överbefälhavaren ansvarige chefen för den hemligaunderrättelsetjänsten i fortsättningen stå i öppen personalförteckning. Försvarsutskottetförutsätter att behovet av insyn och kontroll liksom nu i första handtillgodoses genom att kommande riksdagars försvarsutskott följer verksamheten istort och att regeringen ägnar frågan om underrättelsetjänsten betydandeuppmärksamhet. Utskottet anser det vidare möjligl att en eventuelllekmannastyrelse för försvarsstaben i fredstid kan få till uppgift att taställning till principiella frågor rörande underrättelsetjänsten. kan man också tänka sig andra former för insyn och kontroll. granskning har aktualiserats en rad frågor rörande den personal somär fast knuten till den hemliga underrättelsetjänsten. Underrättelsetjänstenbehöver enligt utskottet personal som är både effektiv och omdömesgill.Säkerhetsskyddet ställer särskilda krav. Mot denna bakgrund anser utskottet i fortsättningen bör ägna särskild Fö;12 Skr 1975:4 174 uppmärksamhetåt frågor som gäller rekrytering och anställningskontroll, utbildning förunderrättelseverksamheten och vidareutbildning för annan verksamhet efteravslutad anställning. Olika medel bör enligt utskottet stå till förfogande närett anställningsförhållande måste avvecklas. Verksamhetens speciella karaktärgör det också angeläget att överväga frågor om anställningsförhållanden,tystnadsplikt m. m. för den personal som är fast knuten tillunderrättelsetjänsten. och den ekonomiska kontrollen vidunderrättelseorganisationen anför utskottet att det från personalens synpunktär av väsentlig betydelse att misstankar om brottsligt eller eljest olämpliglförfarande med disponerade medel kan bli föremål för prövning som grundar sigpå arkiverade redovisningshandlingar. Utskottetanser att verksamheten vid den s. k. Öst Ekonomiska Byrån inte i första hand ärett försvarsintresse. Den särskilda kompetens som byrån representerar bördärför enligt utskottet inte ges statligt stöd som innebär organisatoriskanknytning till försvaret. (rskr 1973:383)har godkänt de allmänna krav på underrättelsetjänsten som försvarsutskottet harangett och som sin mening givit Kungl. Maj:t till känna vad utskottet haranfört om den hemliga underrättelsetjänsten i fortsättningen. Jagavser att återkomma till Kungl. Maj:t med förslag att tjänsten för den underöverbefälhavaren ansvarige chefen för den hemliga underrättelsetjänsten skallredovisas i öppen personalförteckning och att den s. k. Öst Ekonomiska Byrån skallfrigöras från försvaret. Ensärskild utredning bör få i uppdrag att föreslå riktlinjer för den militäraunderrättelsetjänstens verksamhet m. m. och i samband därmed lämna erforderligaförslag till de instruktioner som bör utfärdas av Kungl. Maj:!. Utredningen böräven föreslå former för ökad insyn i och kontroll över den hemligaunderrättelsetjänsten. Det bör även uppdras åt utredningen att lämna förslagbeträffande medelsförvaltningen och den ekonomiska kontrollen inom dennaverksamhet. Utredningenbör också för att få underlag till sina förslagom den framtidaunderrättelseverksamhetens inriktning göra de tillbakablickar på denhittillsvarande verksamheten som kan anses nödvändiga. Inte minst viktigt i detsammanhanget är att utredningen historiskt följer den hittillsvarandeverksamhetens karaktär och inriktning mot bakgrund av detinternationella skeendets inverkan på vårt land och hur detta bedömdes vidvissa tidpunkter påverka vårt försvar och vår säkerhet. Utredningen har hållit tolv sammanträden,varav ett . Utredningen beräknas slutföra sitt arbete under år1975. 13.Expertutredningen (Fö 1974:02) ang. prisreglering av försvarsutgifterna Maj:ts bemyndigande för att utreda system förprisreglering av försvarsutgifterna (se Post- och Inrikes tidn. den 28 maj1974): 175 Kommittéer; Försvarsdepartementet Fö;13 Ordförande:Nordbeck, S. , S. , departementssekrelerare Mäler, , docent Experter:Billström, P. O. , statistikchef (fr.o.m. ) ,, planeringsdirektör , Y. O. , planeringsdirektör (fr.o.m.den 27 maj 1974) , F. , inköpsdireklör , P. , byråchefWigur, J. Sekreterare:Strand, , t.f. Lokal:Försvarsdepartementet, , Fack, 103 20 , tel. växel763 IO 00 (sekreteraren) Direktiv(anförande av statsrådet till statsrådsprotokollet ): Prisregleringenav utgifterna för det militära försvaret grundades /60-1968/69på ett särskilt försvarsindex (1968 ändrat till prisregleringstal förförsvaret). Detta index avsåg att ge kompensation för prisförändringar på deprodukter försvaret använder. Försvaret fick således kompensation för enprisutveckling som avvek från den allmänna prisutvecklingen, vilket tidvismedförde oförutsebara anspråk på anslagsmedel. /70tillämpas prisreglering enligt nettoprisindex (prop. 1969:1, bil. 6, s. 14).Vid den omprövning av prisregleringssystemet som föregick förändringen fr. o.m. /70 förordades att priskompensation skulle utgå för de prisstegringarsom är att hänföra till allmänna prisstegringar i ekonomin. Någon av deofficiella indexserierna avseende allmän prisutveckling borde ersätta desärskilda prisregleringstalen för försvaret. Konsumentprisindex ansågs därvidligga närmast till hands. Med hänsyn till att huvuddelen av de varor som ingåri forsvarets konsumtion är undantagna från indirekta skatter valdes emellertidatt tillämpa prisreglering på basis av nettoprisindex. För att det ekonomiskainnehållet försvarsbeslut skulle bibehållas medgavs en särskildreservationsmedelsförbrukning om sammanlagt 470 milj. kr. under de tre aktuellabudgetåren (de s. k. 'avlösningsmedlen'). Jagbedömer alt nu tillgängliga erfarenheter av tillämpningen av ettprisregleringssystem baserat på netloprisindex är tillräckliga för enutvärdering av detla system. Jag har mot denna bakgrund kommit fram till attsakkunniga nu bör tillkallas för att utvärdera erfarenheterna av nu tillämpatprisregleringssystem samt för att utforma och analysera alternativa system förprisreglering. Deskilda krav som kan ställas på ett prisregleringssystem kan vara sinsemellanmotstridiga. Vid utformningen av ett väl fungerande prisregleringssystem måsteen avvägning ske mellan eftersträvade egen- Fö:13 Skr 1975:4 176 skaper.De viktigaste principiella krav som enligt min mening bör ställas på ettprisregleringssystem framgår utan prioritetsordning nedan. Systemetbör vara så utformat att man undviker icke avsedda förändringar av försvarelsresurstilldelning i förhållande till andra samhällssektorer. Det bör därförvara möjligt att bestämma skillnaden i kompensation i förhållande till eltsystem baserat på kompensation enligt den allmänna prisutvecklingen. Systemetbör vara så utformat att det skapar stabilitet i statsbudgeten.Priskompensationen bör inte leda till ryckighet i medelstilldelningen. Systemetbör vara så utformat att det skapar stabilitet i försvarsplaneringen. Dettaförutsätter tillgång till sådana prognoser beträffande framtidakompensationsutfall i förhållande till prisutvecklingen på deproduktionsfaktorer försvaret utnyttjar så att det redan vidplaneringstidpunkten är möjligt att med rimlig säkerhet förutse det framtidareala resursutrymmet. Systemetbör vara enkelt att tillämpa och lätt att överblicka. Systemetbör anknyta till officiella, av () publiceradeindexserier. Deprisstegringar som prisregleringssystemet avser bör särskiljas från dekostnadsstegringar som sammanhänger med att produkter förbättras. Detta är främstaktuellt vid materielanskaffning där kostnadsstegringar betingade avkvalitetshöjningar inträffar. De prisstegringar som prisregleringssystemetskall kompensera för bör vidare vara rensade från produktivitetsökningar. Systemetbör ge tillräckliga incitament till rationaliseringar ochproduktivitetshöjningar. Systemetbör säkerställa den känslighet för ändrade relativa priser på skildaproduktionsfaktorer som är en förutsättning för att uppnå bästaproduktionslösningar. När en produktionsfaktor blir relativt sett dyrare änandra produktionsfaktorer bör detla få genomslag i den sam mansättning avproduktionsfaktorer som utnyttjas i produktionsprocessen. Incitament för enanpassning till ändrade relativa priser bör, inom ramen för de möjligheterhärtill som föreligger bl. a. i tidshänseende, säkerställas iprisregleringssystemet. Desakkunniga bör insamla och bearbeta information till belysning av nu tillämpatprisregleringssystems innebörd i vad avser de ovannämnda kraven och sålundautvärdera erfarenheterna av systemet. Vidare bör de sakkunniga utforma och motden ovannämnda bakgrunden analysera alternativa system för prisreglering avförsvarsutgifterna. Jagavser att senare begära Kungl. Maj:ts bemyndigande att tillkalla enparlamentarisk försvarsutredning. Den nu aktuella utredningens analys ay det f.n. tillämpade prisregleringssystemet och alternativa system avses ligga tillgrund för försvarsutredningens värdering av alternativen. De sakkunniga börarbeta skyndsamt och med inriktning på att avlämna utredningsresultatet vidingången av . Utredningenhar hållit elva sammanträden. Utredningenberäknas slutföra sitt arbete . 177 Kommittéer: Försvarsdepartementet Fö: 14 Försvarsmaktens ledningsutredning (Fö 1974:03)(FLU-74) Tillkallade enligt Kungl. Maj:ts bemyndigande den20september 1974 för att utreda det militära försvarets centrala och högreregionala ledningsorganisation m. m. (se Post- och Inrikes tidn. den 28september 1974): Ordförande: , Hans L., landshövding Sakkunniga: Glimnér, J. , hemmansägare, led. G., redaktör, led. av , J.Olle, verkmästare, led. av , Hans B., redaktör , Sven-OlovA., direktör, led. Experter: , K. , departementssekrelerareJarmar, L. , organisationsdirektör , ,departementssekreterare , ., generalmajor Sekreterare: , , organisationsdirektör Lokal: , 111 52 , tel. (sekreteraren) Direktiv (anförande av statsrådet tillstatsrådsprotokollet ): Det militära försvarets nuvarande ledningsorganisation påcentral nivå bygger i allt väsentligt på de riktlinjer som drogs upp av 1958års försvarsledningskommitté och försvarsledningsutredning.Grundtankarna i den organisation som statsmakterna beslulade om (prop.1961:109, SU 1961:90, rskr 1961:258) innebär i stort att överbefälhavaren,direkt under Kungl. Maj:t i fred är ansvarig för operativt krigsförberedelsearbete,långsiktsplanering och avvägningar inom det militära försvaret samt i krig förden operativa verksamheten. Överbefälhavaren biträds av försvarsstaben. Deförbandsproducerande funktionerna utbildning, taktik, utrustning,organisation, personal och mobilisering åvilar, direkt under Kungl. Maj:t,försvarsgrenscheferna, som härvid biträds av var sin försvarsgrensstab. Utvecklingen av förvaltningsorganisationen inom försvaretunder 1960-och 1970-talen karaktäriseras av en inriktning mot centraltsammanhållet, självständigt ansvar för resp. verksamhetsområde. inrättades 1968 som central förvaltningsmyndighet för tyg- ochintendenturförvaltningen. nuvarande organisation fastställdesav statsmakterna (prop. 1971:124, FöU 1971:22, rskr 1971:292).Värnpliktsverket inrättades (prop. 1968:34, SU 1968:92, rskr 1968:214)som centralt organ för inskrivning och redovisning av värnpliktiga. som gäller för försvarets sjukvårdsstyrelse Fö:14 Skr 1975:4 178 tillkomår 1969 (prop. 1969:110, SU 1969:105,rskr 1969:249). På grundvalav riksdagensbeslut (prop. 1973:88, FöU 1973:17, rskr 1973:196) pågår f. n. omorganisationav försvarsforskningen till en gemensam försvarsforskningsorganisation. organisation har setts över (prop.1973:75, FöU 1973:16, rskr 1973:195). Organisationenav det militära försvarets regionala ledning grundas på statsmakternas beslutar1964 och 1966 (prop. 1964:109, SU 1964:189, rskr 1964:362 och prop. 1966:110,SU 1966:99, rskr 1966:248) och innebär att landet indelas i sex militärområden.Varje militärområde lyder under en militär befälhavare, som i krig direkt underöverbefälhavaren är ansvarig för den operativa ledningen inom militärområdet. Ifred svarar militärbefälhavaren under vederbörlig central myndighet föroperativt krigsförberedelsearbete och förbandsproduktion. Militärbefälhavarnaär inom militärområdet under de centrala förvaltningsmyndigheterna ansvarigaför samordning av förvaltningen samt, med vissa begränsningar, för planläggningoch kontroll av förvaltningen. Militärbefälhavaren biträds av en allsidigtsammansatt militärområdesstab. Vid anmälan av prop. 1966:110 anfördeföredragande departementschefen att militärområdesorganisationen förutsattsvara provisorisk under en övergångstid och att definitiva beslut iorganisationsfrågan inte skulle fattas förrän tillräckliga erfarenheter hadevunnits. Organisationenpå lägre regional och lokal nivå ses f. n. över under överbefälhavarenshuvudansvar. Översynen har lett till vissa delbeslut från statsmakternas sida(prop. 1973:75, FöU 1973:14, rskr 1973:170). Ettnytt planerings- och programbudgetsystem infördes i försvaret (prop. 1970:97, SU 1970:203, rskr 1970:420). Grundtanken i detta system är attsärskild vikt skall läggas vid atl ange de långsiktiga målen för försvaret såatt dessa i högre grad än tidigare kan tjäna till vägledning vid planering ochgenomförandeverksamhet. I fråga om den senare verksamheten skall en ökaddelegering eftersträvas. Planering och verkställighet inriktas påkrigsförbanden, vilka har förts samman i ett antal program. Iprogrambudgetsystemet indelas verksamheten i och härleds ledningskraven tilltre huvudfunktioner, nämligen en operativ funktion, en programfunktion och enproduktionsfunktion. Den operativa funktionen svarar för det operativakrigsförberedelsearbetet. Programfunktionen svarar för formulering av mål förprogrammen, resursfördelning och kontroll av måluppfyllelse.Produktionsfunktionen svarar för att de mål som anges av programfunktionenuppfylls i största möjliga utsträckning och på lämpligaste sätt. Produktionenhar indelats i fyra huvudproduktionsområden. Utöver de nämndahuvudfunktionerna finns speciella funktioner med uppgift att säkerställa attverksamhet, som berör flera program eller produktionsområden och som kräverspeciell kompetens och/eller produktionsteknik kan överblickas och styrassamlat. Dessa funktioner hänförs till den s. k. fackfunktionen i den mån deinle direkt följer av instruktioner och föreskrifter för resp. myndighet. Dennärmare innebörden av fackfunktionen och fackmyndigheternas ställning övervägsf. n. av ledningsgruppen för fortsatt utveckling av försvarets planerings-ochprogrambudgetsystem (Fö 1971:03). Detnya planeringssystemet anpassades till den fredsorganisation som förelåg närsystemet infördes. Detta innebar t. ex. att programindelningen gjordesorganisationsanpassad med bl. a. program för armé-, marin- ochflygvapenförband. Vidare anpassades ansvarsfördelningen av såväl den 179 Kommittéer: Försvarsdepartementet Fö: 14 programmässigasom den produktionsmässiga ledningen program resp. produktionsfunktionensfördelning på myndigheter till de gällande ledningsförhållandena.Programbudgetgruppen (SOU 1969:25), som utarbetade förslaget till nyttplanerings- och programbudgetsystem, förutsåg emellertid att justeringar kundebehöva göras efter hand som erfarenheter erhölls och systemet utvecklades. Resultaten av våraförsvarsansträngningar beror på hur stor del av försvarulgifterna, som kanavdelas för att sätta upp och omsätta krigsförband. Detta innebär att sådanautgifter för fredsadministrationen som inte direkt bidrar till försvarseffektenmåste begränsas så långt möjligt och det är därför angeläget att även sökaminska kostnaderna för den fredstida ledningsorganisationen. Utbildningsverksamhetenhar stor betydelse för de värnpliktigas attityd till försvaret ochförsvarseffekten. Det är därför angeläget att utbildningsorganisationentillförsäkras en så god personell kvalitet som möjligt. Utomlands pågår sedan entid tillbaka intressanta organisationsutvecklingar som bl. a. innefattarintegrationssträvanden inom försvarsmakten och dess högsta ledning. Deorganisationsförändringar som genomförts i , och ärexempel på sådana utvecklingar. Liksom i har strävan efter ökad effektiviteti förening med resursbegränsningar och en ogynnsam kostnadsutveckling för fredsorganisationenvarit ett av de avgörande skälen för organisationsöversynerna. revisorer harlåtit granska förutsättningarna för en närmare integration av den centralastabsorganisationen. Resultatet har redovisats i en granskningspromemoria, somutmynnar i ett förslag till en förenkling och effektivisering av försvaretscentrala stabsorganisation. Enligt revisorerna bör förslaget prövas ay ensärskild utredning. Efter remissbehandling har promemorian överlämnats tillKungl. Jag har mot bakgrund avdet anförda funnit det lämpligt att särskilda sakkunniga nu tillkallas för attse över det itiilitära försvarets centrala och högre regionalaledningsorganisation. De sakkunniga bör se överoch lämna förslag om organisationen för det militära försvarets centrala ochhögre regionala ledning i fred.