prop · FZ036 · 1975-12-31 00:00:00 — Åtgärderna skall bl.a. avse anordnande av ändamålsenliga mottagningsanordningar för avfall frånfritidsbåtarna. Artikel9 i konventionen innehåller bestämmelser till förhindrande av dumpning. Enligtartikeln skall de fördragsslutande parterna förbjuda dumpning iÖstersjöområdet. Dumpning av mudderniassor är dock tillåten under förutsättningav ett på förhand av vederbörande nationella myndighet lämnat tillstånd.Muddermassorna får då enligt bilaga V till konventionen inte innehållanämnvärda mängder och koncentrationer av sådana ämnen som skall definieras avkommissionen. Ämnena finns angivna i bilaga 1 och II tillkonventionen. En ytterligare förutsättning för dumpning av mud-dermassor är atlden sker antingen inom avtalsslutande parts territorialhav eller, då såerfordras, utanför territorialhavet efter tidigare överläggningar inomkommissionen. Varje fördragsslutande stat förbinder sig att tillse attbestämmelserna om dumpning i artikel 9 iakttas av fartyg och luftfartyg Prop.1975/76:6 12 somär registrerat inom dess territorium eller för dess flagga eller som inom dessterritorium eller territorialvatten lastar ämnen avsedda att dumpas eller somkan antas utföra dumpning inom dess territorialvatten. Bestämmelserna omdumpning gäller inte i nödsituationer, om dumpning är enda utvägen att avvärjafaran och om det är sannolikt att skadan blir mindre än vad annat förfarandeleder till. Om sådan dumpning måste utföras, skall bl. a. anmälan göras tillkommissionen. Sådan anmälan skall innehålla uppgift om plats för dumpningen,mängd och sammansättning av de dumpade ämnena, spridningsegenskaper m. m. Vederbörandenationella myndighet som lämnar tillstånd till dumpning av mudderniassor skallenligt bilaga V lill konventionen bl. a. föra bok över arten och mängden avämnen för vilka ges tillstånd till dumpning samt över platsen, tidpunkten ochmetoden för dumpningen. Myndigheten skall vidare insamla tillgängligaupplysningar rörande arten och mängden av ämnen som och fram till konventionensikraftträdande har dumpats i , om ifrågavarande ämnen kanmedföra förorening av vatten eller vålla skada. Kommissionen och vid behoväven de fördragsslutande parterna skall underrättas om de upplysningar somsålunda insamlats. Omdumpning mfsstänks ha skett i strid med bestämmelserna i artikel 9, skall defördragsslutande parterna i samråd undersöka saken. Artikd10 behandlar utforskning av och utvinning från havsbottnen och dess underiag.Vafle fördragsslutande part skall vidta alla erforderiiga ål-gärder för atlförhindra sådan förorening av miljö som orsakas avutforskning av eller utvinning från dess del av havsbottnen och dess underlag.Vafle stat skall även tillse att ändamålsenlig utrustning finns till hands föratt påböfla omedelbar bekämpning av föroreningar i detta område. Artikel11 och bilaga VI reglerar samarbetet de fördragsslutande parternaemellan vid bekämpning av föroreningar. I dessa delar har konventionenredovisats tidigare denna dag av chefen för . Ensärskild kommission för skydd av miljö upprättasenligt artikel 12 i konventionen. Närmare bestämmelser rörande kommissionenfinns i artiklarna 12-15. Parterna har var sin röst i kommissionen.Kommissionen skall falla sina beslut enhälligt, om ej annat särskilt föreskrivs.Ordförandeskapet skall tilldelas varje fördragsslutande part i alfabetiskordning och mandattiden är . Kommissionen skall sammanträda minst engång på kallelse av ordföranden. På begäran av part kan. om dennabegäran biträds av annan fördragsslutande part, extra sammanträde sammankallas.Första sammanträdet skall hållas efter konventionensikraftträdande. Kommissionensåligganden anges i artikel 13. Den skall fortlöpande övervaka tillämpningen avkonventionen och föreslå åtgärder som ansluter sig till dess syften. Den skallfortlöpande granska innehållet i konventionen Prop.1975/76:6 13 ochföreslå de ändringar som kan anses påkallade samt definiera kriterier förkontroll av förorening och mål för minskandet av förorening. Den skall vidare inära samarbete med vederbörande statliga myndighet främja ytterligare åtgärdertill skydd av miljö och vid behov anlita kompetentaregionala och andra internationella organisationers flänster lör samarbete inomvetenskaplig och teknologisk forskning. Arbetsspråketinom kommissionen är engelska. Kommissionen fastställer sin arbetsordning ochhar sitt sekretariat i . Den högste administrative flänstemannen ärexekutivsekreteraren som utses av kommissionen, artikel 14. Kommissionenfastställer enligt artikel 15 regler för sin finansiering och budget för etteller . De fördragsslutande staterna svarar till lika delar förbudgetbeloppet i dess helhet. Defördragsslutande parterna förbinder sig i artikel 16 all samarbeta inomvetenskap, teknologi och annan forskning samt alt för konventionens syftenutbyta data och annan vetenskaplig information. De skall vidare främjaundersökningar samt utföra, understödja eller bidra till program för utvecklingav metoder och medel för utvärdering av bl. a. arten och omfattningen avförorening. De skall samarbeta med varandra vid utvecklandet av observationsmetoder,genomförandet av basstudier samt utarbetandet av övervakningsprogram. Enligtartikel 17 skall de fördragsslutande staterna gemensamtutveckla och anta föreskrifter rörande ansvaret för skada som orsakats genomhandling eller underiåtenhet i strid med konventionen. Omtvist uppstår rörande tolkningen eller tillämpningen av konventionen bör defördragsslutande parterna söka bilägga tvisten genom förhandlingar. Om de intekan nå enighet, bör de söka råd och hjälp eller medling av en tredjefördragsslutande part eller i sista hand hänskjuta frågan till skiljedomstoleller lill den för avgörande, artikel 18. Ingenbestämmelse i konventionen får enligt artikel 19 tolkas som intrång i frihetenför sjöfart, fiske, vetenskaplig havsforskning eller annat behörigt utnytflandeav det fria havet och inte heller i rätten till oskadlig genomfart genomterritorialvattnet. Beslämmelsernai konventionen påverkar enligt artikel 21 inte de fördragsslutande parternasrättigheter och skyldigheter enligt tidigare ingångna överenskommelser ellereventuella framlida överenskommelser som främjar och utvecklar havsrättensallmänna principer. Artikel23 behandlar ändringar av konventionens artiklar. Vafle fördragsslutande partkan föreslå ändring av artiklarna i konventionen. Ändring träder i kraft 90dagar efter det att depositarieregeringen från samtliga fördragsslutandestater mottagit meddelande om godtagande av ändringen i fråga. Med defördragsslutande parternas samtycke eller på begäran av kommissionen kan enkonferens sammankallas för atl ändra konventionen. Artikel 24 reglerarförfarandet vid ändringar och antagande av bilagor. Prop.1975/76:6 14 ändringsförslagethardelgetts de andra fördragsslutande parterna och antagits av kommissionenanses ändringen ha blivit godtagen i och med utgången av den tidsperiodkommissionen fastställt, om inte någon fördragsslutande part under denna lidmotsatt sig ändringen. Depositarieregeringen skall underrätta allafördragsslutande parter om varje ändring i bilaga eller antagande av ny bilagasom träder i kraft och om tidpunkten för ikraftträdandet. Motbestämmelserna i konventionen får enligt artikel25 inga reservationer göras.Ulan hinder härav får fördragsslutande part i undantagsfall uppskjutatillämpningen av en bilaga eller del därav eller ändring däri för en tidsperiodsom inte överstiger . Enligtartikel 26 skall konventionen raliflceras eller godkännas av de stater somundertecknat den. Konventionen står öppen för anslutning för vafle annan statsom är intresserad atl uppfylla konventionens mål och syften, underförutsättning alt vederbörande siat inbjuds av alla fördragsslutande parter.Instrumenten för ratificering, godkännande eller anslutning deponeras hosFinlands regering. Konventionenträder i kraft efter det att det sjunde instrumentet förratifikation eller godkännande har deponerats, artikel 27. Närsom helst efter utgången av efter konventionens ikraftträdande fårkonventionen enligt artikel28 frånträdas av fördragsslutande part genomskriftlig underrättelse till depositarieregeringen. Frånträdandel träder ikraft året under vilket underrättelsen om frånträdandelskedde. Om sådan underrättelse sker, skall depositarieregeringen sammankalla defördragsslutande parterna för att överväga verkan av frånträdandel. Konventionenhar upprättats i ett enda exemplar på engelska. Officiella översättningar tillde fördragsslutande parternas språk skall utarbetas och deponeras tillsammansmed originalet, artikel 29. Samtligaremissinstanser tillstyrker eller lämnar utan erinran alt ansluter sigtill konventionen. Svenskanaturskydds/öreningen, statens naturvetenskapliga forskningsråd och flera andraremissinstanser ställer sig positiva till förslaget om en konvention om skyddav miljö och säger sig livligt tillstyrka att Sverigeansluter sig till konvenlionen. Länsstyrelsernai och påpekar att , som i konventionenbegränsas av latitudparallellen genom i , troligen utgör detstörsta sammanhängande vattenområdet i väflden med påtagligaföroreningsproblem. De svåraste föroreningsproblemen har flll allra störstadelen uppkommit . Mot bakgrund av detta framstår dennu framlagda konventionen enligt länsstyrelserna som ett viktigt instrument föratt inom överskådlig tid vända föroreningstrenden. Prop.1975/76:6 15 Länsstyrelsernatillstyrker en svensk anslutning till konventionen. Länsstyrelseni anför atl den befolkningsmässiga och industriellaexpansionen i har medfört en successivt ökandeföroreningsbelastning på . Den tilltagande föroreningen ingerall-vafliga farhågor bl. a. med hänsyn till särpräglade ekologiskaoch hydrograflska förhållanden med bl.a. relativt låga vattentemperaturer ochbräckt vatten, vilket medför en jämfört med andra havsområden större känslighetför föroreningar. Eftersom nationella åtgärder endast kan få begränsad effektpå som helhet, är etl internationellt samarbete och en samordning avnödvändiga åtgärder för att begränsa föroreningen av största vikt. Denföreslagna konventionen skapar bl. a. förutsättningar för elt sådant samarbete,varför finner en svensk anslutning till konventionen angelägen. Länsstyrelseni län delar helt den i konventionens inledning redovisade värderingenav och behovet av att skydda dess miljö. Konventionstexleninnebär i många hänseenden en välmotiverad skärpning av rådande föreskrifteroch tillstyrker därför en svensk anslutning. Eftersomde mål för föroreningsbekämpning inom som konventioneninnehåller synes väl ansluta sig till den vatlenvårdspolitik som tillämpas ivårt land, tillstyrker i en anslutning tillkonventionen. I framhåller att en fömtsättning föratt vattenkvalitén i miljö skall kunna bevaras och förbättrasär att de stater som uinytflar och dess angränsande vattenområden haren gemensam målsättning för dess miljö. anser att konventionen ärett betydelsefullt steg i denna riktning och tillstyrker en svensk anslutning. Länsstyrelseni anför att målsättningen enligl konvenlionen bl. a. äratl den mängd organisk substans som hamnar i inte lar leda till enför stark syrgasiäring i havet som kan förorsaka alltför låga syrgashalter. De utsläpptamängderna av närsalter får således inle orsaka oacceptabel eutrofiering iÖstersjön. Enligt bedömning är denna målsättning rimlig.Länsstyrelsen tillstyrker en svensk anslutning lill konventionen.Naturhistoriska uttalar atl den uppfattning av föroreningssituationeni som kommer till uttryck i konventionstexten med dess olika tilläggsynes bygga på en grund av nu tillgänglig vetenskaplig information som flngatsupp under förarbetet till konventionen. Styrelsen för museet finner attkonventionen är väl ägnad att uppnå sitt syfte att begränsa och minskaföroreningen i och vill därför tillstyrka anslutning tillkonventionen. påpekar atl konventionstexten är utarbetad attomfatta såväl landbaserade föroreningskällor som fariyg och olika aktiviteterlill sjöss. Man har också skapat en organisation för genomförandet avkonventionens intentioner vad gäller det internationella samarbetet, och Prop.1975/76:6 16 mekanismenför de med tiden nödvändiga förändringarna i konventions-texten förefaller varaenkel och effektiv. i konventionens mening omfattar ävenKattegalt och sunden i söder, vilket med tanke på vattenutbyte ärhögst väsentligt. Föreningen hyser därför inga betänkligheter mol attrekommendera en svensk anslutning till konventionen. påpekar att kustkommunerna åriigen drabbas av olika typer avdumpning och utsläpp från fartyg, vilket tvingar lill omfattande sanerings-och naturvårdsinsalser. Förbundet vill vitsorda behovet av ökade insatser föratl minska och förebygga skador på den miljön kring den svenska kustenoch rekommenderar att konventionen ratificeras av . /kontoretanför att av nationella bestämmelser och internationella konventioner,som reglerar utsläpp i havet, är något svåröverskådlig. Inför tillkomsten avytterligare en konvention för kunde därför frågan uppkomma om intemissförhållandena ur miljösynpunkt kunde tillrättaläggas med hjälp av redanexisterande konventioner. säregna förhållanden liksom behovet av enreglering av utsläpp från fasta anläggningar i vissa kustländer mot Östersjönkan dock enligt Kemikontoret motivera en speciell konvention för dettainnanhav. meteorologiskaoch hydrologiska institut fäster uppmärksamheten på att Östersjöområdetsmiljöförhållanden kan allvarligt förändras inte endast genom direkta ochindirekta föroreningsulsläpp utan även genoni vattenomsättningen, exempelvisgenom byggnationer, muddringar i tröskelom-rådena saml reglering avsötvatleniillförseln genom älvarna. Institutet framhåller att det är önskvärtatl sådana ingrepp kommer all omfattas av överenskommelsen. iKalmar län anmärker rörande de i bilaga III angivna målsättningarna tillförhindrande av föroreningar härrörande från land att dessa, vad gällerbehandling av kommunalt avloppsvatten, synes innebära lägre krav än somtillämpas i efter miljöskyddslagens tillkomst. Kraven är också lägre änvad som gäller för industriellt avloppsvatten. ifrågasätterdärför att bilagan bör omarbetas i detta hänseende. Sverigesmeteorologiska och hydrologiska institut, naturvetenskapliga forskningsrådet,flera länsstyrelser, . Svenska havsforskningsföreningenoch understryker vikten av ökad forskning om såväl Östersjönsom andra hav liksom grundforskning över huvud taget. Statens delegation.förrymdverksamhet påpekar att en viktig åtgärd från svensk sida blir att utvecklaflygburna system för fjärranalys av oljeutsläpp. Betydelsenav internaflonellt samarbete betonas av flera remissinstanser. Sverigesmeteorologiska och hydrologiska institut framhåller vikten av att delforsknings- och planeringsarbete som utförs inom ramen för del projekt rörandeÖstersjöns vatten- och materialbalans, som initierats i samband medInternationella hydrologiska dekaden, utnytflas och stöds såväl på det Prop.1975/76:6 17 nationellaplanet som via kommissionen. anser det nödvändigt attkommissionen har ett nära samarbete med Internationella rådet för havsforskning(ICES) beträffande viss naturvetenskaplig och teknisk forskning. Även statensnaturvetenskapliga forskningsråd förordar ett samarbete med ICES ochkonstaterar att det existerar ett kontaktnät mellan forskningen inomÖstersjöområdet och den vidare internationella havsforskningen bl. a. genom"Baltiska oceanograferna" och "Baltiska marinbiologerna",som bör utnytflas av kommissionen. Iiidustriföibundet påpekar i anslutningtill de bestämmelser i konventionen som behandlar kommissionens uppgift attdefiniera kriterierna för kontroll av förorening m. m., att miljösekretariateninom och EG f n. håller på med motsvarande arbete. Någraremissinstanser ifrågasätter om inle en svensk anslutning till konventionennödvändiggör ändringar i den inhemska miljölagstiftningen. Statensnaturvetenskapliga forskningsråd, .flera länsstyrelser och påpekar nödvändigheten av en kraftig förstärkning av .såväl depersonella som de ekonomiska resurserna för utforskning och kontroll avÖstersjön. Avfiera skäl är med sitt bräckta vatten särskilt känslig förföroreningar. Vatlenutbytet med väridshaven försiggår genom sund som är trångaoch grunda och sker därför långsamt och oregelbundet. Det inströmmande saltavattnet är tyngre än det utströmmande söta, vilket medför en uppdelning idjupled i skikt med olika salthalt som endast med svårighet blandar sig medvarandra. Detta medför i sin tur försämrad syresättning av de djupare belägnaskikten. bottenvatten kännetecknas därför av låga syrehalter. Enannan faktor som gör särskilt känslig för förorening är den lågatemperaturen i vattnet. Härigenom sker den bakteriologiska nedbrytningen avorganiskt material och vissa gifter långsammare än i varmare havsområden.Östersjön är också ett näringsfattigt hav . med låga halter av'biologisktmaterial och organiska partiklar, vilket bidrar till förhållandevis högagiftkoncentrationer i organismer. Djur- och växt-väriden är utsatt försärskilda påfrestningar, vilket sammanhänger med att fl av växteroch djur är egentliga brackvattenarter. Dessa "immigranter" frånhavet eller från sölvatten lever således i en ogynnsam miljö vilket gör demsärskilt känsliga för föroreningar av olika slag. Desju länderna runt är högt industrialiserade. Sextio städer ligger viddess kuster. Vid och de floder som rinner ut däri bor bortemot 140miljoner människor. Mer än 70 000 handelsfartyg, varav 3 000 stora tankfartyg,passerar enligt tyska uppgifter åriigen Ösiersjökanalen i . Underde har utsläppen av organiskt material från bl.a.cellulosaindustrin ökat kraftigt. har också i allt större om- 2 1975/76. Prop.1975/76:6 18 fattningfått ta emot kloakvatten och därmed också stigande mängder av organisktmaterial och närsalter som kväve och fosfor. Skogs- och jordbruket bidrar medutsläpp av kväve i viss utsträckning. Övergödningen genom närsalterna ärpåtaglig i skärgårdsområdena nära städerna. Där färgas vattnet grönt av alger,algmattorna växer till, vassarna breder ut sig och i fjärdarnas djupområden fårvattnet minskad syrehalt. Analysersom utfördes vid specialanalytiska laboratorium ochnaturhistoriska och i början på 1970-taletvisade alt halterna av de klorerade kolvätena DDT och PCB var avsevärt högre ifisk, föglar och däggdjur från än från angränsande havsområden.Detta har antagits bero på dels den relativt långsamma vattenomsättningen,dels den långsamma bakteflella nedbrytningen av dessa kolväten till följd avden låga vattentemperaturen. De höga halterna av DDT och PCB anses ha bidragittill att sälbeståndet hastigt reducerats i . Det har ocksåkonstaterats alt äggskalen hos vissa lå-gelarter har förtunnats, vilket medstor sannolikhet kan sättas i samband med dessa klorerade kolväten. Detta synesdock ännu inte i någon större mån ha påverkat fögelbeståndens storiek.Utsläppen av tungmetaller från industrierna har också skapat vissa problem. Deär emellertid såvitt känt huvudsakligen av lokal natur. Det är stationärafiskbestånd i närheten av utsläppskällorna som uppvisar förhöjdakoncentrationer av bl. a. kvicksilver. På ett fåtal ställen harkadmiumföroreningar kunnat konstateras. Oljeför-oreningarna med bl. a. skadorpå sjöfågel och badstränder har varit föremål för stor uppmärksamhet. Av vad jag nu anförtframgår att behovet av en konvention som allsidigt reglerar skyddet avÖstersjöns miljö har blivit alltmera påtagligt som gått.Alla strandstaterna har varit medvetna om lägets allvar, och frågan om enkonvention har diskuterats informellt . Under omden mänskliga miljön i anmälde den finskechefsdelegaten att var villig att inbjuda Östersjönskuststater till en konferens angående skyddet av . En sådan inbjudangjordes samma höst, och ett första möte med regeringsexperter från kuststaternahölls i maj/. En arbetsgrupp medrepresentation från alla kuststaterna har sedan drivit arbetet vidare. Den18-22 mars 1974 hölls i en diplomatkonferens, vid vilken textentill konventionen om skydd av miljö entogs. Somavslutning på konferensen undertecknades konventionen av samtligaÖstersjöstater, nämligen , , , , , TyskaDemokratiska Republiken och . Konferensen prägladesav en allmän insikt om behovet av gemensamma och snara åtgärder motföroreningarna. Jaghar i del föregående lämnat en ulföriig redogörelse för konventionens innehålloch skall därför i det följande endast uppehålla mig vid de delar avkonventionen som är av mera allmänt intresse. Som jag redan nämnt Prop.1975/76:6 19 harchefen för tidigare denna dag anmält konventionensåvitt den rör sjöfarten - dvs. artiklarna 7 och 11 och bilagorna IV ochVI - och jag förbigår alltså i huvudsak dessa delar idet följande. Konventionenspänner över många olika områden. Den syftar till att komma till rätta med allslags förorening av . Sålunda finns i konvenflonen bestämmelsersom reglerar hanteringen av miljögiflerna DDT och PCB. Vidare finnsbestämmelser till skydd mot s. k. landbaserade föroreningar, dvs. föroreningarsom når från land genom bl. a. vattendrag, via luften ellerdirekt från kusten. I konventionen finns också bestämmelser till skydd motutsläpp av bl.a. olja och avfall från fariyg. Likaså regleras dumpning. Ikonvenlionen tas upp bestämmelser för att motverka förorening vid utvinning avt. ex. och olja från havsbottnen. Även formerna för samverkan vidkatastrofutsläpp till sjöss regleras. Konventionen utgör vidare basen för eltfortsatt forsknings-och utvecklingsarbete beträffande marinamiljö. Konventionenomfattar "", varmed avses den egentliga ,och samt upp till en linje mellan Skagenpå jylländska halvöns norra spets och . Utanför konventionen faller defördragsslutande parternas inre vatten, men parterna förbinder sig att tillseatt syftet med konventionen uppnås även i dessa vatten. Konventionen ålägger defördragsslutande parterna en allmän förpliktelse alt vidta alla erforderligaåtgärder för att förhindra och minska förorening samt för att skydda ochförbättra miljö. 1 konventionen sägs uttryckligen ifrånatt dess tillämpning inte får orsaka en ökning av föroreningen inom andrahavsområden. 1konventionen indelas de ämnen som orsakar förorening i dels fariiga ämnen, delsskadliga ämnen. Till farliga ämnen hänförs DDT och PCB. Beträffande dessa ämnenförbinder sig de fördragsslutande parterna att motverka att de släpps ut iÖstersjöområdet. Detta åtagande kan, sägs det i konventionen, avse bl. a. förbudoch föreskrifter angående transport, handel och användning av produkterinnehållande dessa fariiga ämnen. Närdet gäller landbaserad förorening förbinder sig parterna att så långt sommöjligt minska denna. 1 fråga om utsläpp av skadliga ämnen som är förtecknade ien särskild lista förbinder sig parterna att nationellt införa tillståndsivång,vilket innebär att utsläpp av sådana ämnen inte får ske utan att nationellmyndighet i förväg har gett tillstånd till detta. I listan upptas bl. a.kvicksilver, kadmium, klorerade kolväten, olja och fenol. Rapport om utsläppför vilka tillstånd beviljats skall översändas lill den kommission för skyddav som skall upprättas. Parterna skall eftersträva alt tillämpagemensamma normer för beviljande av tillstånd. Beträffandekommunala avloppsvatten föreskriver konventionen allmänt att reningen skalldrivas därhän att skadlig inverkan på syrehalten i vattnet och skadligeutrofiering motverkas. Den närmare innebörden av delta åtagande ankommer detpå den nämnda kommissionen att fastställa. Prop.1975/76:6 20 Konventioneninnehåller också regler för att motverka förorening från fritidsbåtar. Bl.a.skall tillses att det finns ändamålsenliga mottagningsanordningar för avfallfrån sådana fartyg. Konventioneninnehåller ett allmänt förbud mot dumpning från fartyg och luftfartyg. Endaundantagen utgör dumpning av mudderniassor och sådant utsläpp i havet som skerför att avvärja fara som hotar människoliv, fariyg eller luftfartyg.Bestämmelserna i konventionen om dumpning är strängare än motsvarandebestämmelser i tidigare konventioner om dumpning, dvs.