prop · FZ03187 · 1975-12-31 00:00:00 — bör det vara tillåtet för kommunfullmäktige att iarbetsordningen ange att viss tjänsteman, t, ex, kommunens ledande tjänstemaneller fullmäktiges sekreterare, fär lämna upplysningar i ett ärende utan attbeslut därom behöver fattas vid varie särskilt tillfälle. Samma åsikt framförsav kommun såvitt gäller fullmäktiges sekreterare. Föreningen förutsätter att bestämmelsen om rätt för kommunfullmäktigeatt tillkalla särskild sakkunnig för att meddela upplysningar inte tillämpasrestriktivt. Kommunens ledande tjänsteman torde i många fall kunna tillföraärendena värdefulla synpunkter. 1paragrafens första stycke föreskrivs att varje ledamot i fullmäktige har enröst. Andrastycket innehåller bestämmelser om rätt för vissa förtroendemän ellertjänstemän att deltaga i fullmäktiges överiäggningar men inte i besluten. Attbestämmelserna i delta stycke inte avser personer som också är ledamöter ifullmäktige är uppenbart och anges därför inte uttryckligen. De nuvarandebestämmelserna om yttranderätt för ordföranden eller vice ordföranden i Prop.1975/76:187 377 styrelsensamt i vissa fall även för ordföranden eller vice ordföranden i annan nämndeller i beredning har i enlighet med utredningens förslag, vilket hartillstyrkts av , utvidgats till att gälla också för dennakommun, I den allmänna motiveringen (avsnitt 12,5,2) harjag förordat att andrevice ordförande skall kunna utses i samtliga nämnder i kommun ochlandstingskommun. Bestämmelsen om yttranderätt har utformats så att det skallframgå all yttranderätten tillkommer endera av ordföranden, vice ordförandenoch andre vice ordföranden. Jaghar vidare i den allmänna motiveringen (avsnill 12.5.3) förordat attinterpellation som är ställd till ordföranden i kommunstyrelsen resp, förvaltningsutskottetskall kunna överiämnas till annan ledamot i styrelsen resp. utskottet för attbesvaras av denne. om yttranderätt för sådan ledamot närinterpellationen skall besvaras har lagils in i andra stycket. Där har ocksåtagits in en motsvarighet till de nuvarande bestämmelserna om yttranderätt förrevisor. Enligtmitt förslag skall valbarhetshindret för kommunens resp, landstingskommunensledande tjänsteman behållas. Bestämmelsen härom finns i 9 S- ' likhet medflertalet av de remissinsianser som har yttrat sig på denna punkt har jagfunnit att de nuvarande bestämmelserna i och LL om yttranderätt för denledande tjänstemannen bör fä sin motsvarighet i den nya lagen. Bestämmelsendärom har formellt gjorts tillämplig också på . Enligtvad jag har förordat i den allmänna motiveringen (avsnitt 12.5,3) skallkommunfullmäktige resp. kunna medge bl. a. heltidsengageradeförtroendemän med övergripande uppgifter yttranderätt i fullmäktige,eller nämnd. Med hänsyn till svårigheterna att i lagtext exakt angede kategorier som förslagel syftar på harjag förordat att bestämmelser i ämnetfär omfatta ledamot eller suppleant i fullmäktige, , nämnd ellerberedning. 1 andra stycket av förevarande paragraf har tagits in en bestämmelseom att sådan förtroendeman har yttranderätt i den mån fullmäktige resp.landstinget har beslutat det. I den begränsning som kommer till uttryck genomorden "i den mån" liggeratl yttranderätten kan inskränkas till allomfatta rätt för särskilt angivna förtroendemän att ytlra sig i vissa bestämdaärenden eller grupper av ärenden. Att yttranderätt bör medges bara ellbegränsat anlal förtroendemän framgår av vad jag har anfört i den allmännamotiveringen. Genom den bestämmelse som jag nu har berört har den särskildaregeln i 9S LLS om yttranderätt för heltidsengagerad förtroendeman i Stockholmsläns landstingskommun blivit överflödig. Itredje stycke föreskrivs att borgarråd i är skyldig attnärvara vid kommunfullmäktiges sammanträden och att han har rält att dellaga iöveriäggningarna men inte i besluten. Enligt 18 S KLS har borgarråd också rättatt framställa förslag vid sådani sammanlräde. Denna befogenhet medför attordföranden är skyldig att ställa proposition på förslag från borgarråd. Medhänsyn till förslagsrättens belydelse harjag funnit att Prop.1975/76:187 378 enuttrycklig föreskrift om borgarråds förslagsrätt bör las in i den nya lagen.Ett ytteriigare skäl till detta ställningstagande är att del inle bör komma ifråga att i detta sammanhang göra några sakliga ändringar i fråga omborgarrådens skyldigheter och befogenheter. Någon motsvarighet till dennuvarande bestämmelsen om borgarråds rätt all få sin mening antecknad iprotokollet har emellertid inte tagits in i paragrafen. Enligt min mening kandet inte med fog hävdas att en sådan befogenhet är motiverad i fråga omborgarråd men inte i fråga om exempelvis de heltidsengagerade förtroendemän m,fl, i andra kommuner än och i landstingskommunerna som kan medgesyttranderätt, Å andra sidan anser jag att återhållsamhet bör iakttas när detgäller att medge någon som inte deltar i beslutet att få sin mening antecknad iprotokollet. Jag har därför funnit att någon uttrycklig bestämmelse om sådanbefogenhet inte bör tas in i lagen. Det får i stället ankomma på kommunerna ochlandstingskommunerna att själva avgöra i vad mån rält att få sin meningantecknad bör tillkomma någon som inte är ledamot. Somuiredningen och flera remissinsianser framhåller kan behovei av samordningmellan och landstingskommunen tillgodoses på andra sätt än genomatt landshövdingen ellerannan företrädare för länsslyrelsen medgesyttranderätt på landstingsmöte, I paragrafen har därför inte tagits in någonmotsvarighet till bestämmelserna i 29 S LL och 6 S LLS om närvarorätt ochyttranderätt för landshövdingen, länsöverdirektören eller avdelningschef vidlänsstyrelse. Detta medför inte att det blir omöjligt för att låtalandshövdingen yttra sig i anslutning till ett landstingsmöte eller att mötetmåste tillfälligt ajourneras för att landshövdingen skall kunna yttra sig, Iparagrafens sista stycke har nämligen i enlighet med utredningens förslagtagits in en föreskrift om att och kommunfullmäktige får tillkallasärskild sakkunnig eller tjänsteman hos landstingskommunen resp, kommunen föratt meddela upplysningar. Med hänsyn till landshövdingens ställning torde delinte innebära någon olägenhet att bestämmelsen inte ger den som har tillkallatsnågon formell rätt alt yttra sig i den utsträckning som han själv önskar. Manbör nämligen kunna räkna med att en landshövding som har ombetts alt närvaravid ett landstingsmöte också ges tillfälle att yttra sig i tillräckligutsträckning, Idenna paragraf, som motsvarar 18 S KL, 19 S KLS och 21 S 1 mom. LL, anges ivilka ärenden kommunfullmäktige och landsting är skyldiga att fatta beslut. Kommunfullmäktigeskall enligt 18 S KL besluta i ärenden som har hänskjutits lill dem av högremyndighet eller som har väckts genom fram- Prop.1975/76:187 379 ställningav kommunstyrelsen eller annan nämnd eller genom motion av ledamot ifullmäktige. Med högre myndighet avses regeringen, central myndighet ochlänsstyrelse. Motion behöver inle vara skriftlig. Kommunallagskommitténdiskuterade frågan om den möjlighel som enskild kommunmedlem enligt äldre rätthade att anhängiggöra ärende hos kommunalstämma borde omvandlas lill enmöjlighel att väcka fråga hos fullmäktige men ställde sig av flera skälavvisande till en sådan lösning (SOU 1952:14 s, 114-115), Bestämmelserna i 19 SKLS skiljer sig från 18 S KL endast på det sättet att också borgarråd har rättatt väcka fråga genom motion. Förlandstingens del motsvaras 18 S KL av regeln i 21 S 1 mom, LL om rätt att väckaförslag vid landstingsmöte. Sådan rätt har förvaltningsutskottet, annan nämnd,landstingsledamot och men inte central myndighei. Förslag skallavfattas skriftligen. I momentet anges också vissa tidsfrister inom vilkaförslag skall ges in. Enligl en uttrycklig beslämmelse får förslag inte tas uppi annan ordning än den som anges i lagrummet, om inte förslaget har hänskjutitstill av regeringen eller härieder sig från och står i sammanhangmed ett förslag som har väckts i behörig ordning. I 21S 2 mom, finns bestämmelserom tryckning och expediering av förslag och omföredragningslista. Förslagen skall sändas till och samtligalandstingsmän minst före landstingsmötets början. Kravet påtryckning gäller inte bara förslag utan enligt 36,60 och 69 SS också landstingetsprotokoll, budget och revisionsberättelse, 1 huvudsak återgår bestämmelsernapå landstingsförordning. Skyldigheten att trycka förslag infördesdock först . Utredningenanför att torde vara den statliga myndighet som både nu och iframtiden kan antas ha de fiesta kontakterna med kommunerna ochlandstingskommunerna. Utredningen föreslår att rätt attanhängiggöra ärende hos kommunfullmäktige och landsting behålls men attmotsvarande rätt för andra slalliga myndigheter las bort. Normalt har manenligt uiredningen anledning att räkna med alt som statligtregionalt organ berörs av de ärenden som centrala statliga myndigheter kanvilja väcka hos kommunfullmäktige eller landsting. När så inte är fallel, bördet inte behöva medföra någon olägenhet om den centrala myndighelen fårhänvända sig till . Enligt utredningen behövs för delen särregel om motionsrätt för borgarråd. Bestämmelsernai LL om när förslag skall ges in hade enligt utredningen sin största betydelsepå den tid när landstingen höll bara ett landstingsmöte . Numerasammanträder landstingen normalt två eller åriigen. Frånarbetsteknisk synpunkt kan vissa lidsfrister innebära fördelar. Bestämmelser omlidsfrister får emellertid enligt uiredningen ses främsl Prop.1975/76:187 380 somregler av arbelsorganisalorisk karaktär. De bör därför lämpligen placeras iarbetsordning. Uiredningen föreslår därför att bestämmelserna i 21 S 1 mom. LLom när förslag skall ges in inte tas med i den nya lagen. Med nutidakontorsleknik anser uiredningen att det inle är rimligt att bindalandstingskommunerna vid speciella krav på tryckning av förslag eller andrahandlingar. De större kommunerna låter trycka handlingar avmoisvarande slag på samma säll och med samma metoder som landstingskommunernautan att det finns någon föreskrift om att det skall ske. Enligt utredningenbör landstingskommunerna, liksom kommunema, själva få bestämma i vilken form devill publicera sina handlingar. Utredningen föreslår därför att reglerna i LLom tryckning av förslag tas bort. Enligt utredningens förslag skall ocksåbestämmelserna om skyldighet att sända förslagen till ochlandstingsledamöterna utgå. Förslagetatt rätten för annan statlig myndighet än länsslyrelsen all anhängiggöraärende hos kommunfullmäktige och landsting skall tas bort tillstyrks avlänsstyrelsen i , läns landstingskommun ochHässleholms kommun. Kammarkollegietavstyrker förslagel och anför att kollegiet ofta har anledning alt höra enkommun i t, ex, kommuninddningsärenden, I en del fall skall ocksålänsstyrelsens ytirande inhämtas och då faller del sig naturligt att anhållaatt hör kommunen, 1 övriga fall skulle enligt ulredningensförslag kollegiet hos länsslyrelsen begära att den inhämtar kom-rnunensyttrande och därefter översänder yttrandet till kollegiet. Ett sådantförfarande skulle innebära en helt meningslös omgång. För länsstyrelsernaskulle del le sig mindre tilltalande att på detta sätl behöva gå andra myndigheterlill hända med tjänsler av rent expeditionen art. Stockliolmsoch kommuner anför liknande synpunkter. Stockliolms kommunframhåller alt, om alla slalliga remisser måste gå över , torderemisstiderna för kommunerna bli än mer pressade än {. Enligt kommunensmening finns det skäl att även i fortsäitningen medge rätt för regeringen ochcentralt ämbetsverk alt hänskjuta ärende till behandling hos kommunfullmäktige.Hallsbergs, och kommuner redovisar samma uppfattning, Uppsalaläns landstingskommun anser att rält att anhängiggöra ärendehos kommunfullmäktige och landsting bör las bort och all ärenden frånlänsstyrelsen bör behandlas på samma sätt som ärenden från andra utomståendeorgan och myndigheter. Inte heller läns landsUngskommun anser delmotiverat att rält att kräva all ett ärende tas upp skrivs in ilagen. EnligtSvenska kommunjörbundei bör förutsättningarna för anhängiggörande hosfullmäktige med den verkan att fullmäktige blir skyldiga att fatta Prop.1975/76:187 381 beslututtömmande anges i lag och kompletterande beslämmelser med denna verkan intekunna tas in i arbetsordning. Förbundet ansluter sig till demokratiutredningensuppfattning att kommunfullmäktige bör få avgöra om särskilda kommundelsorganskall få initiativrätt eller ej i fullmäktige. Detta kan enligl förbundet skegenom att i bestämmelsen om initiativrätt tas in en regel som innebär altkommundelsorgan får anhängiggöra ärende hos fullmäktige, om fullmäktigebeslutar det. Förbundet anser vidare att en följd av revisorernas befogenhetalt enligt 57 S i konmiunallagsutredningens förslag lill kommunallag självautöva förvaltning som har samband med revisionsuppdraget måste bli attrevisorerna får anhängiggöra sådana ärenden hos fullmäktige som har samband meddenna förvaltning. ÄvenMalmö kommun anser all kommundelsorganens rätt att anhängiggöra ärende hosfullmäktige bör framgå av kommunallagen. Eftersom del är angeläget att lagenuttömmande anger dem som har rätt att anhängiggöra ärende, bör del föreskrivasatt fullmäktige får besluta alt kommundelsorgan skall ha sådan befogenhet,anser alt rätt att anhängiggöra ärende hos fullmäktige börtillkomma kommundelsorganen och att revisorernas rätt att anhängiggöra ärendenmöjligen också bör anges i paragrafen. Även kommun menar att kommunensrevisorer bör ha rätt att anhängiggöra ärende hos fullmäktige. FöreningenSveriges kommunala föivaUningsjuiister anser att särskilt beredningsorgan somfullmäktige har tillsatt, kommundelsorgan och kommunens revisorer bör hainitiativrätt hos fullmäktige. Även kommun framhåller alt förslag frånen särskild kommillé som fullmäktige har tillsatt för utredning av viss frågabör behandlas av fullmäktige. Stockholmskommun ifrågasätter riktigheten av kommunallagsutredningens uppfattning attdet - även ulan uttrycklig bestämmelse därom i lagen - skulle stå fullmäktigefritt att besluta att kommundelsorgan skall ha initiativrätt i fullmäktige. Ensådan ordning synes enligt kommunen innebära en ändring i förhållande lill vadsom f n. anses gälla. Iförsia styckei av förevarande paragraf anges till en början att kommunfullmäktigeoch landsting skall besluta i ärende som har anhängiggjorts av kommunstyrelsen,förvaltningsutskottet eller annan nämnd eller av ledamot genom motion, I frågaom har bestämmelsen att motion kan väckas också av borgartådbehållits. Av21 S 1 mom, LL framgår att inte får pröva ärende som har kommit upppå annat sätl än som anges i lagrummet. Motsvarande princip har i praxisansetts gälla i fråga om kommunerna (se t, ex. 1913ref 41, 1942 S 85 och 1957 1203), Jag har inte funnii anledning att konsimerabestämmelserna i förevarande paragraf så att en annan ordning införs. Medhänsyn härtill bör initiativrätt Prop.1975/76:187 382 liksomhittills framgå av lagtexten. Av de skäl som bl, a, kammarkollegiet ochStockholms kommun har anfört harjag vidare funnit alt den nuvarandeinitiativrätten för regeringen och centrala statliga myndigheler bör behållas.I paragrafen föreskrivs därför all beslul skall meddelas också i ärende som harväckts av regeringen eller central förvaltningsmyndighet. Uttrycket "förvaltningsmyndighet"används därvid i den bemärkelse som uttrycket har i regeringsformen (se t. ex,1 kap, 7 S och 11 kap, 6 S), Det saknar alltså betydelse huruvida det imyndighetens instruktion anges att myndigheten är central förvaltningsmyndighetför vissa typer av ärenden. Avvad jag har anfört i den allmänna motiveringen (avsnitt 12,7,3) framgår attkommundelsorganen i regel kan betraktas som beredningar, I likhet med någrareniissinstanser anser jag alt det kan vara motiverat att både kommundelsorganoch andra beredningar får möjlighet att väcka frågor i fullmäktige resp.landstinget. har i sitt remissyttrande anvisat enlösning som jag anser lämplig, 1 andra stycket har därför föreskrivits attfullmäktige skall besluta i ärende som har anhängiggjorts av beredning, omfullmäktige har bestämt att så skall ske. Med stöd av denna bestämmelse kanförsekrifter om initiativrätt för kommundelsorgan och andra beredningar tas ini t.ex. fullmäktiges arbetsordning. Medhänsyn lill vad jag i det följande kommer att föreslå i fråga om förvaltningsom har samband med uppdrag som revisor har i paragrafen tagits in enbestämmelse om rätt för revisorerna hos kommun eller landstingskommun altväcka frågor hos kommunfullmäktige eller landsting. Jagdelar kommunallagsutredningens uppfattning att beslämmelser om när ärende skallanhängiggöras samt om tryckning och expediering av handlingar bör kunna tas ini arbetsordning. Några sådana föreskrifter har därför inte tagits in iparagrafen. Avslulningsvisvill jag framhålla att den omständigheten att del i paragrafen sägs att"fullmäktige skall beslula" inte hindrar att ärendet avgörs av t. ex.kommunstyrelsen, om hinder häremot inte föreligger på grund av bestämmelserna i4 S om kompetensfördelningen mellan de beslutande organen och nämnderna. Dennaparagraf innehåller bestämmelser om beredning av kommunfullmäktiges ochlandstingets ärenden. Paragrafen motsvarar 19 S KL, 20 S KLS och 30 S LL, EnligtKL skall de ärenden som skall avgöras av kommunfullmäktige vara beredda av dennämnd eller beredning dil ärendel efler sin beskaffenhet hör eller av en ellerfiera särskilt utsedda personer. Prop.1975/76:187 383 tillsattsför visst ärende, skall den ordinarie nämnden eller beredningen alltid lämnastillfälle att yttra sig. Kommunstyrelsen skall alltid få tillfälle att yttrasig i ärende som har beretts av annan än styrelsen. Beredningstvånget gällerinte i fråga om val och inle heller i fråga om ärende som fordrar skyndsamhandläggning och inle avser utgift, anvisning av medel till utgift, avhändandeav kommunens egendom eller efterskänkande av någon rättighet som tillkommerkommunen. Bestämmelsernai KLS skiljer sig från KL:s i två avseenden. i Stockholmskommun skall lämnas tillfälle att yttra sig i vissa angivna ärenden som är avsärskild vikt för kommunens ekonomi. För befrielse från beredningstvånget ibrådskande ärenden krävs att samtliga närvarande ledamöter i kommunfullmäktigebilräder det förslag som har lagts fram. Någonannan begränsning i fråga om tillämpningsområdet för dispensregeln har inteföreskrivits. Enligt förarbelena lill KLS är anledningen till särregeln omdrätselnämndens yitranden över ärenden av ekonomisk natur den speciellaställning som drätselnämnden av ålder intar i kommunalaorganisation (prop. 1957:16 s. 46). Till skillnad från vad som gällerbeträffande övriga kommuner är drätselnämnden i enobligatorisk nämnd. 30S LL skiljer sig från 19 S KL genom föreskriften om den dubbla beredningen.Den innebär all inte får besluta i ärende innan det har blivitberett, förutom av facknämnd eller beredning och förvaltningsutskottet, ävenav ett särskilt utskott som har utsett bland sina ledamöter. Enligt7 S LLS är den dubbla beredningen frivillig i lans landstingskommun.I den allmänna motiveringen (avsnitl 12,3,4) har jag förordat att den dubblaberedningen inte längre skall vara obligatorisk i övriga landstingskommuner. Uiredningenanser att huvuddragen i de nuvarande reglerna om beredningslvånget börbehållas oförändrade. Utredningen föreslår dock en ny bestämmelse om attberedningen skall utmynna i ett motiverat förslag till beslut i ärendet. Syftetméd bestämmelserna om beredningstvång är enligt uiredningen att inga viktigaärenden skall få avgöras utan att de har beretts. Utredningen anser att dennaprincip bör upprätthållas även i fortsättningen. Undanlag frånberedningstvånget torde enligt uiredningen behöva göras främst i brådskandeärenden, där rättsförluster kan uppkomma om beslut inte fattas inom visstidsfrist. Den undantagsregel som finns i KLS synes enligt utredningen varalämpligasl för dessa situationer. Denna regel torde också vara lättare attlillämpa än moisvarande beslämmelser i KL och LL, Mot den bakgrunden föreslårutredningen en undanlagsregel som har utformats Prop.1975/76:187 384 ienlighet med bestämmelsen i 20 S KLS, Enligt utredningens förslag skall alltsåval få förrättas utan beredning. Vidare skall ärende som fordrar skyndsamtavgörande få avgöras utan beredning, om samtliga närvarande ledamöter biträderdet förslag som har framställts. Bestämmelseni 20 S KLS om yttrande från drätselnämnden synes enligt utredningen varaöverfiödig. Med den utformning som den allmänna beredningsregeln har anseruiredningen att del är klart att drätselnämnden skall höras i varje ärende somär av vikl för kommunens ekonomi. Utredningen hänvisar till sitt förslag attsamtliga beslämmelser om drätselnämnd i KL och KLS skall överföras tillövergångsbestämmelserna lill den nya kommunallagen. Utredningen föreslår altbestämmelsen i KLS om att yttrande skall inhämtas från drätselnämnden slopashelt. Enligtlänsstyrelsen i län och Markaiyds kommun bör förslagel om skyldighetatt motivera förslag till beslut inte genomföras. Länsslyrelsen framhåller attdet visseriigen i många fall torde vara önskvärt alt beslulsförslagen motiverasmen tolkningsproblem kan uppstå vad gäller såväl skälens omfattning som derasinnehåll. Enligt kan det också vara svårt att motivera beslut somär grundade på politiska överväganden. Även kommun är tveksam införkravet på beslutsmotivering, medan läns landstingskommun ochAlvesta kommun erinrar om förvaltningslagens regler om beslutsmotivering. Stockholmskommun delar inte kommunallagsulredningens uppfattning att regeln i KLS om attdrätselnämndens yttrande skall inhämtas i ärenden av ekonomisk vikt skulle varaöverfiödig. Enligt kommunen förekommer det ofta ärenden hos kommunfullmäktigesom är av sådan beskaffenhet att de i första hand måste hänföras lill vissnämnds sakliga kompetensområde men som också har ekonomisk betydelse förkommunen. Med tanke på sådana fall bör det enligt kommunens mening av lagtextenklart kunna utläsas att drätselnämnden obligatoriskt skall beredas tillfälleatt yttra sig i ärenden som är av vikt för kommunens ekonomi. Fleraremissinstanser, bl, a, i , läns landsUngskommun,, , Panllle och Kailstads kommuner och Föreningen löivaltningsfurisier, anser att bestämmelsen om undantag frånberedningslvånget bör utformas så att det framgår att iirenden som avserändring av anlalel ledamöter i nämnd får avgöras ulan beredning, kommunanser att en bestämmelse bör införas om att fråga om avsägelse frånförtroendeuppdrag kan avgöras ulan att det är berett, kommun framhållervikten av att beslut som rör den kommunala organisationen föregås av ordentligutredning. Detta talar enligt kommunen för att beredningslvånget behålls iärenden som rör organisationen, läns landstingskommun anför altfrågan om hur förslag beträffande Prop.1975/76:187 385 ändradnämndsammansättning skall väckas och huruvida undantag frän kungörelsetvångetskall få göras i fråga om sådant ärende bör klariäggas, innan en regel omundantag från beredningslvånget införs, anföratt reglernaom avgörande av ärende som fordrar skyndsam handläggning kan tillgripas, om ennämnds organisation behöver ändras snabbt. Bestämmelsernaom beredning av fullmäktigärenden och berednings-tvång har utformats så att dei huvudsak stämmer överens med gällande regler. 1 första slycket föreskrivs altärende, vari fullmäktige skall besluta, skall beredas av den nämnd ellerberedning dit ärendet efter sin beskaffenhet hör eller av en särskilt utseddberedning. Om ett ärende har beretts av annan än den nämnd eller beredning ditärendet efter sin beskaffenhet hör, skall nämnden eller beredningen enliglandra stycket la tillfälle all avge yttrande innan ärendet avgörs. Styrelsenskall alllid få tillfälle att yttra sig i ärende som har beretts av annan änstyrelsen. Ilikhei med utredningen anser jag alt en bestämmelse om att drätselnämnd skallfå tillfälle alt yttra sig i ärenden som är av särskild vikl för kommunensekonomi inle har sin plats i den nya kommunallagen. Någon motsvarighet lill dennuvarande bestämmelsen i 20 S KLS om yttrande från drätselnämnden har därförinte tagits in i paragrafen.