prop · FZ03187 · 1975-12-31 00:00:00 — En liknandebeslämmelse har däremot, som kommer att framgå av det följande, lagils in i 42S nya lagen. Föreskriften samtliga beslut som fattas på grund avställföreträdarskapet skall anmälas för . får bestämmanär och på vilket sätt anmälningsskyldigheten skall fullgöras. Någol krav i lagom alt anmälan skall göras vid nästkommande landstingsmöte har alltså inteställts upp och anmälningen är inte förenad med några särskildarättsverkningar. Kommunallagsutredningenhar föreslagit all det i paragrafen föreskrivs alt förvaltning ochverkställighet utövas inte bara av nämnderna utan också av "demunderställd personal". I KL, KLS och LL finns inte några allmännabesiämmelserom kommunernas och landstingskommunernas personal men fierabestämmelser, t, ex. föreskrifterna om jäv i 37 S KL, 39 S KLS och 48 S LL samlföreskrifterna om delegation av nämnds beslutanderätt i 43 och 45 SS KL, 48 och51 SS KLS och 52 och 54 SS LL, rör personalen. anseratten allmän bestämmelse om personalen är motiverad bl.a. av hänsyn till attmöjligheterna att delegera rutinärenden till tjänstemän torde ha fått ökadbetydelse efter de nuvarande kommunallagarnas tillkomst. En bestämmelse ompersonalen börenligt utredningen inte ges formen av en regel om kommuns ochlandstingskommuns befogenhet att anställda personal utan i stället syfta lillatt markera gränsen mellan de förtroendevalda och tjänstemännen. Utredningensförslag har föranlett kritik från remissinstanserna. Del har hävdals bl. a. atten bestämmelse om personalen inte behövs och att den bestämmelse som ut- Prop.1975/76:187 342 redningenföreslår är missvisande. Jag har funnit denna kritik berättigad. Någonmotsvarighet till den föreslagna regeln har därför inte tagits in i paragrafen. Kommunallagsutredningenhar vidare föreslagit föreskrifter om att nämnderna även berederkommunfullmäktiges och ärenden saml att särskilda beredningar kantillsältas. De remissinstanser som har uttalat sig har i allmänhet ansett attdessa föreskrifter är onödiga. För egen del anser jag det motiverat att i 4 Sange att nämnderna också har berednings-uppgifter och all kommunfullmäktigeresp. kan tillsätta särskilda beredningar. En beredning kan varapermanent och ha till uppgift att bereda vissa ärendeneller grupper av ärenden som skall avgöras av fullmäktige resp. landstinget.Beredningen kan också ha en mera tillfällig prägel och vara tillsatt för attbereda något eller några bestämda ärenden. Förslaget till ny kommunallaginnehåller i kapitlet om fullmäktige vissa bestämmelser som rör beredningarna(se 10, 20, 21, 28 och 34 S§). I övrigt beslutar fullmäktige i princip fritt omberedningars sammansättning, arbetsformer etc. En beredning kan bestå av eneller flera personer. Detta bör framgå av lagtexten. Genom en allmänbestämmelse om fullmäktiges rätt att tillsätta beredningar blir del möjligt attnågot förenkla och förtydliga lagens övriga bestämmelserom beredningar. Iförevarande paragraf har därför tagils in föreskrifter om att nämndernabereder ärenden som skall avgöras av kommunfullmäktige resp, ochatt särskilda beredningar, beslående av en eller fiera personer, kantillsättas, Dennaparagraf har inte någon motsvarighet i KL, KLS eller LL, Paragrafen är utformadi enlighet med utredningens förslag, I paragrafen anges att uttrycket"fullmäktige" i lagen används som en gemensam beteckning på kommunfullmäktigeoch saml att uttrycket "styrelsen" används som engemensam beteckning på kommunsstyrelsen och förvaltningsutskottet. Somframgår redan av 4 S behålls alltså de nuvarande beteckningarna på såväl debeslutande som de förvaltande och verkställande organen i kommunerna ochlandstingskommunerna. Förevarande paragraf utgör endast en upplysning om alt degemensamma beteckningarna "fullmäktige" och "styrelsen"används i de följande paragraferna. Denna ordning innebär dels att man slipper tungroddaupprepningar i de olika paragraferna i lagen, dels att några följdändringarinte behövs i specialförfattningar där 1. ex. uttrycken ""och "förvaltningsutskottet" används. Enannan tänkbar lösning hade varit att hell la bort beteckningarna ""och "förvaltningsutskottet" och ersätta dem med nya beteckningar.Uttryck som "" resp,"" skulle då ligga nära till hands. också framhåller, skulle Prop.1975/76:187 343 ettsådant namnbyte medföra både administrativa svårigheter och kostnader. Motuttrycket "" finns enligt min mening inte mycketatt invända utom alt det inle kan användas jämsides med uttrycket ""som beteckning på det beslutande organet. Mot uttrycket, ""däremot kan enligt min mening vägande invändningar riktas från fierasynpunkter. Jag har därför stannat för att inte föreslå någon ändring av detslag som jag nu har berört. 14.1.2 2 kap. Fullmäkiige Dettakapitel motsvarar 2 kap, KL, 2 kap, KLS, delar av 2 kap, LL och 3 kap, LL.Kapitlet innehåller beslämmelser om bl.a, antalet ledamöter i de beslutandeförsamlingarna, suppleanter, rösträtt, valbarhet, mandatlid, ordförande,sammanträdeslid, kungörelse om sammanträde, suppleants tjänstgöring,beslutförhet, jäv, närvarorätt vid sammanlräde, anhängiggörande,beredningstvång, bordläggning, beslutförfarandet, interpellation, protokoll,ersättning och arvode. Till de bestämmelser i kapitlet som inte har någonmotsvarighet i de nuvarande kommunallagarna hör bestämmelserna i 9 S omledamots rätt till ledighet från anställning för fullgörande av förtroendeuppdragoch i 20 S om opionionsundersökning. De förslag som jag har lagt fram i denallmänna motiveringen medför att bestämmelserna i detta kapitel även i övrigtpå åtskilliga punkter innehåller ändringar i förhållande till vad som gälleridag. Del gäller i fråga om bl, a, reglerna om mandattid, suppleanter,beslutförhet, motion, interpellation och ersättning, allmänna motiveringen (avsnitt 12.10) harjag anfört attjag i likhet medkommmunallagsutredningen anser att alla bestämmelser som rör valen lilllandsting och kommunfullmäktige bör tas in i vallagen. Kapitlet innehållerdärför inte någon motsvarighet till bestämmelserna i 9 S KL och 9S KLS omvalkretsindelning eller lill bestämmelserna i 10, II, 13 och 14 SS LL om valkretsindelning, fastavalkretsmandat och utjämningsmandat, 1 specialmotiveringen till I Sförevarande lag harjag anfört alt jag delar kommunallagsutredningensuppfattning att beslämmelserna om förfarandet vid kommuns inträde ilandstingskommun bör fiyttas till , I enlighet med della slällningstagandebör också bestämmelserna i 15 S LL om nya val av landstingsmän och suppleanteri samband med ändring i den landstingskommunala indelningen fiyttas till . Enligt12 S KLS skall kommunfullmäktige utse sekreterare. Bestämmelser omplats för sammanträde med fullmäktige resp, finns i 12 S KL, 13 SKLS och 19 S LL, Enligl dessa regler kanden beslutande församlingen bestämmavar sammanlräde skall hållas, Länsslyrelsen kan dock bestämma annan plats förlandstingsmöte, om det är påkallat till följd av utomordentliga händelser. Vidlandstingsmötets början skall enligl 24 S LL företas upprop av samtligalandstingsman. 1975/76:187 344 utredningensuppfattning att de föreskrifter i dessa hänseenden som kan behövas bör tas in iarbetsordning som beslutas av kommunfullmäktige resp. . Den nyalagen innehåller därför inte någon motsvarighet till de nu berördabestämmelserna i , KLS och LL. Dennaparagraf innehåller bestämmelser om antalet ledamöter i kommunfullmäktigeresp. Bestämmelser härom finns i 5 S KL, 5 S KLS och 6 S LL. Enligt5 S KLS skall kommunfullmäktige bestämma antalet ledamöter lill ett udda taloch till minst 101. De nuvarande bestämmelserna i och LL om antaletledamöter i de beslutande församlingarna tillkom i samband med att ettnytt valsystem infördes för landstingsvalen (prop. 1975:101, KU 1975:19, rskr1975:227). De gmndar sig på de förslag som kommunalvalskommittén hade lagt frami betänkandet (SOU 1971:4) Kommunala val. I5 S KL föreskrivs att antalet ledamöter skall bestämmas till ett udda tal ochtill minst 31 i kommun med 12 000 röstberättigade invånare eller därunder,minst 41 i kommun med över 12 000 till och med 24 000 röstberättigadeinvånare, minst 51 i kommun med över 24 000 till och med 36 000 röstberättigadeinvånare och minst 61 i kommun med över 36 000 röstberättigade invånare. Somröstberättigad anses den som har upplagils i gällande röstlängd. Dessabestämmelser träder i kraft . De äldre bestämmelser som skalltillämpas års val innebär att minsta antalet ledamöler skallbeslämmas med hänsyn till antalet invånare och inte till antaletröstberättigade. Anledningen till att de nya beslämmelserna inte ansågs börabli tillämpliga var att ställningstagandet till förslagen ibetänkandet (SOU 1975:15) rösträtt för invandrare inle väntadesföreligga förrän /76 (prop. 1975:101 s. 67). 1december 1975 beslutade att i bosatta utlänningar under vissaförutsättningar skall ha rösträtt och vara valbara vid val lill bl. a,kommunfullmäktige och landsting (prop, 1975/76:23, KU 1975/76:25, rskr1975/76:78), De nya bestämmelserna om rösträtt och valbarhet är tillämpligainför val. Bestämmelsernai 6 S LL om anlalel landstingsmän är utformade på samma sätt som reglernaomantalet fullmäktige. Latituderna äremellertid andra. Minsta antaletlandstingsmän är sålunda 35 i landstingskommun med 140 000 röstberättigadeinvånare eller därunder, 51 i landstingskommun med över 140 000 lill och med200 000 röstberättigade invånare, 71 i landstings- Prop.1975/76:187 345 kommunmed över 200 000 till och med 300 000 röstberättigade invånare och 101 ilandstingskommun med över 300 000 röstberättigade invånare. Enligtövergångsbestämmelserna till lagen (1975:471) om ändring i LL skall i fråga omval som förrättas före utgången av antalet landstingsmän bestämmasefter vissa latituder med antalet invånare som avgörande för minsta antaletledamöter. Utredningen,som inte har kunnat beakta de ändringar i bestämmelsema om antalet ledamöter ikommunfullmäktige och landsting som gjordes anför att det ärlagtekniskt svårt att foga in kommunalvalskommitténs förslag i en enhetliglagtext beroende på att latitudgränserna måste utformas olika för kommuner ochlandstingskommuner. Enligt utredningens uppfattning finns del skäl att gå ännulängre i förenkling av reglerna om antalet ledamöter i de beslutande organen.Samtidigt kan både kommuneroch landstingskommuner ges större frihet attbestämma antalet ledamöter. Utredningen erinrar om att bestämmelsen i KL omantalet fullmäktige ändrades . Syftet med ändringen var bl.a. attkommunerna skulle få större frihet än tidigare att bestämma antalet fullmäktigeoch kunna ta hänsyn till speciella förhållanden. Antalet fullmäktige börenligtutredningen liksom bestämmas efter en avvägning mellan, å ena sidan,intresset av alt fullmäktige resp. får en allsidig medborgeriigförankring och, å andra sidan, kravei på att den beslutande församlingenfungerar på ett effektivt sätt. Invånarantalet bör allljämt spela den avgöranderollen vid bedömningen av var minimigränsen för antalet fullmäktige ochlandstingsman skall gå, anser utredningen. Denna regel bör dock intelagfästas, eftersom fullmäktiges och landstings beslul om antalet ledamöter dåskulle kunna överklagas på den grunden att hänsyn lill invånarantalet inle hartagits. Därigenom skulle ett skönsmässigt moment införas i kommunalbesvärsprocessen,vilket enligl uiredningen bör undvikas. En absolut minimigräns för antaletledamöter bör dock ställas upp, medan någon bestämmelse om maximilal inte ansesnödvändig. Utredningen föreslår all del föreskrivs att fullmäktige beslutar hurmånga ledamöter som skall utses och att antalet skall bestämmas lill ett uddatal, lägst 31. Utredningensförslag tillstyrks eller lämnas uttryckligen ulan erinran av kammarkoUegiet.länsstyrelserna i och samt , ,, . Tierps och kommuner. Kammarkollegiel erinrar om attenligt 6 S LL i dess sedan den gällande lydelse lägsta antaletledamöter i ett landsting skall vara 35, Kollegiet anser det väsentligt att ettminimiantal anges när det gäller antalet ledamöter i Prop.1975/76:187 346 kommunfullmäktigeoch landsting och att utredningens förslag innebär den mest långtgåendeförenkling som kan godtas, Södermanlandsoch landstingskommuner samt kommun anser emellertid altbestämmelser om lägsta antalet fullmäktigeledamöter i förhållande till antaletröstberättigade invånare i kommunen resp. landstingskommun bör arbetas in iden nya kommunallagen på det sätt som har skett i KL och LL, kommunifrågasätter om inte ett slopande av latitudgränserna slrider mot utredningensgrundtanke att man bör skapa garantier för att kommunala frågor handläggs idemokratiska former och med visst reellt lekmannainfiytande. Risken för attvalutgången inte leder till proportionell rättvisa blir enligt Siockholmskommun större ju mindre antalet fullmäktige i en kommun är. Det kan därförifrågasättas om inte kommunallagsutredningens förslag i själva verket öppnarmöjlighet för de större kommunema att i realiteten införa en småpartispärrgenom att minska antalet fullmäktige. Vare sig detta anses önskvärt eller intesynes det enligt kommunen diskutabelt om frågor rörande antalet fullmäktigeskall kunna bli föremål för valtaktiska spekulationer. Kommunen framhållervidare alt kommunallagsutredningens förslag i denna del förefaller varamotiverat av lagtekniska skäl. Enligt kommunens mening föreligger inte någrasvårigheler att ta in bestämmelser om de numera gällande olika latiiudgränsernai en och samma lag. Eftersom anledning torde saknas att ändra på vad som f n,gäller för del, förordar kommunen också all i paragrafen tas in enbestämmelse om att kommunfullmäktiges anlal i skall bestämmas tillminst 101, Kommunen framhåller slutligen i denna del vikten av att beslut omändring av antalet fullmäktige fattas vid sådan lid att valkretsindelningen kanses över. Vid en minskning av antalet fullmäktige kan nämligen inträffa attantalet mandat per valkrets kommeratt understiga det antal som föreskrivs i 9 SKL och KLS, numera femton. Paragrafenhar utformats med utgångspunkt i 5 S KL och 6 S LL i den lydelse som dessaparagrafer fick genom beslul . För enkelhetens skull har dockden ändringen gjorts att lägsta antalet ledamöter i landstingskommun med 140000 röstberättigade invånare eller därunder har angetts lill 31 i slällel för35, Härigenom uppnås överenstämmelse med del lägsta antalet ledamöter i deminsta kommunerna. Bestämmelsen att antalet ledamöler i kommunfullmäktige iStockholm skall vara 101 har behållits. Anledningentill all jag inle har godtagit utredningens förslag är att jag funnit attbestämmelserna om antalet ledamöter i de beslutande organen har fått ettlämpligt innehåll genom de ändringar i 5 S KL och 6 S LL som riksdagenbeslutade . Från demokratisk synpunkt är det särskill viktigt att debeslutande församlingarna får en bred medborgerlig förankring. Prop.1975/76:187 347 Deminimigränser som sätts upp i paragrafen kan inte anses innebära någon onödigdetaljreglering av den kommunala verksamheten. Dennaparagraf innehåller bestämmelser om suppleanter för ledamötema i de beslutandeförsamlingarna. Paragrafen motsvarar 5 a S KL, 5 S andra slycket KLS och del av6 S LL. Kommunfullmäktigefår enligt 5 a S KL och 5 S KLS besluta alt suppleanter skall utses förfullmäktige. Antalet suppleanter bestäms av fullmäktige till en viss andel,dock högst hälften, av det anlal platser som varje parti erhåller i kommuneneller, om kommunen är indelad i valkretsar, i varje valkrets. Om del därviduppkommer ett brutet tal, skall det avrundas till närmast högre hela tal. Denärmare bestämmelserna om hur suppleanterna skall utses finns i 14 kap, 19 Svallagen. För landstingsman skall enligt 6 S LL utses suppleanter. 1 14 kap. 18S vallagen finns bestämmelser om hur suppelanterna skall utses. De är såutformade att de också reglerar antalet suppleanter. Kommunallagsulredningenanför att skillnaderna mellan reglerna om hur suppleanter för fullmäktige ochreglerna om hur suppleanter för landstingsmän utses har lett tillinkonsekvenser i fråga om systematiseringen av förfallningssloffet. Dessainkonsekvenser är föga omfattande och de bör därför kunna accepteras, anseruiredningen. bör i den nya lagen tas in enhetliga bestämmelser om antaletsuppleanter och om hur dessa skall utses, anser att det börövervägas om inte det system som tillämpas vid utseende av suppleanter förkommunfullmäktige kan göras tillämpligt också beträffande suppleanter förlandstingsledamöter, 1den allmänna motiveringen (avsnitt 12.3.6) harjag förordat att ett obligatorisktsuppleantsystem införs också för kommunfullmäktige, Någolunderiag för bedömning av frågan huruvida det kan vara lämpligt alt, somStockholms kommun ifrågasätter, ändra reglerna om utseende av suppleanter förlandstingsledamöter föreligger inte. Något egentligt behov av en sådan ändringhar inte framkommit. Jag har därför inle funnit anledning att överväga dennafråga närmare. Jag delar kommunallagsulredningens uppfattning att dennuvarande uppdelningen av reglerna om suppleanter mellan kommunallag ochvallag bör kunna godtas även i fortsätlningen, 1denna paragraf föreskrivs därför all suppleanter skall utses för fullmäktige.Med fullmäktige avses därvid både kommunfullmäktige och landsting (jfr 5 S),Paragrafen innehåller vidare motsvarighet till bestämmelserna i 5 a S KL och 5S KLS om hur antalet suppleanter skall beslämmas. Denna regel har utformats påett sätt som något skiljer sig från de nuvarande bestämmelserna. Detta hängersamman med de ändringar som föreslås i Prop.1975/76:187 348 reglemai 14 kap. 19 § vallagen om hur suppleanterna skall utses. I fråga om antaletsuppleanter för landstingsledamöter hänvisas i paragrafen till vallagen. Dennaparagraf innehåller bestämmelser om rösträtt vid val av ledamöter ochsuppleanter i kommunfullmäktige och landsting. Den motsvarar 6 S KL, 6 S KLSoch 7 S LL, 1 förhållande till dessa bestämmelser har inte gjorts andraändringar än sådana som föranleds av att bestämmelserna har arbetats sammantill en paragraf Sedan utredningen avgav sitt förslag, har 6 S KL och 6 S KLSändrats med anledning av beslul om rösträtt och valbarhetför invandrare (prop, 1975/76:23, KU 1975/76:25, rskr 1975/76:78, SFS 1975:1268och 1269). Dennaparagraf, som motsvarar 7 S KL, 7 S KLS och 8 S LL, innehåller regler omvalbarhet, verkan av valbarhetens upphörande och rätt till avsägelse frånuppdraget. Gällanderäll m. m. och landsting samt suppleanter väljs enligt 7 S KL, 7 S KLSoch 8 S LL bland dem som uppfyller villkoren för rösträtt. gällde attkommunfullmäktige och suppleanter valdes bland de röstberättigade som varbosatta inom kommunen. Motsvarande regler gällde vid val av landstingsmän ochsuppleanter för dem. Somskäl för ändringarna anförde föredragande departementschefen (prop, 1974:35 s,87) till en början att, om valbarhetsvillkoret formulerades så alt fullmäktigeoch suppleanter skall väljas bland dem som uppfyller villkoren för rösträtt,överensstämmelse uppnåddes med formuleringen i 3 kap, 10 S i den nyaregeringsformen. Departementschefen anförde vidare all med den nya lydelsenblir det klart att valbarhetsbedömningen skall göras oberoende av vad somframgår av gällande röstlängd om rösträtten. Den som i något avseende inlelängre uppfyller rösträitsvillkoren är därmed inle valbar, även om han ännustår kvar i röstlängden som röstberättigad. Omvänt är den valbar som uppfyllerrösträttsvillkoren men som inte är upptagen i röstlängden, t, ex, beroende påall han har blivit kyrkobokförd i kommunen efter det att röstlängdenupprättades. Departementschefen erinrade vidare om alt fr, o, m, gällerati endast den som är kyrkobokförd i en konmiun har rösträtt i kommunen. Densom inie längre är kyrkobokförd i en kommun föriorar alltså sin kommunalarösträtt där och upphör därmed också att vara valbar inom kommunen. Prop.1975/76:187 349 deallra fiesta fall stämmer överens med den faktiska bosättningsorten, ansågdepartementschefen att kravet på bosättning inom en kommun som villkor förvalbarhet saknade praktisk betydelse vid sidan av kravet på rösträtt. Enligt7 KL, 7S KLS, 8§ LL och 2S LLS är landshövding, länsöverdirektör ochavdelningschef vid länsstyrelse inte valbar. Valbarhetshinder föreliggerenligt 7 S KL också för den tjänsteman hos kommunen som i egenskap avföredragande hos kommunstyrelsen eller annars på grund av sina uppgifter intarden ledande ställningen inom kommunens samfällda förvaltning. Någonmotsvarighet lill denna regel finns inte i KLS, medan det i 8 S LL föreskrivsatt landstingsdirektör eller motsvarande tjänsteman hos landstingskommuneninte får utses till landstingsman eller suppleant. Med dessa bestämmelseråsyftas inte cheferna för speciella grenar (verk) inom förvaltningen och inteheller heltidsengagerad förtroendeman. Avsikten är all ifrågavarandevalbarhetshinder inte skall vara tillämpligt på mer än en tjänst hos kommunenresp. landstingskommunen,motivering för dettavalbarhetshinder var i huvudsak att kommunens ledande tjänsteman bör tillförafullmäktige och nämndema sina erfarenheter och kunskaper i egenskap avtjänsteman och inle i egenskap av ledamot. Kommittén anförde vidare att dettorde vara en allmän uppfallning alt kommunens främste tjänsteman bör slåneutral i förhållande till olika partiriktningar, så till vida alt han inteföreträder viss riktning som ledamot av representation eller nämnd(SOU 1952:14 s. 223). I 7S KL, 7 S KLS och 8 S LL finns likalydande regler om obehörighet att innehauppdrag som fullmäktige resp. landstingsman eller suppleant, Beslämmelsernainnebär att valbarhetsvillkoren också är villkor för rätt att inneha uppdragetunder mandatperioden. Fullmäktig som inte längre uppfyller valbarhetsvillkorenär skyldig att avgå så snart obehörigheten har inträtt. Den som har ålder får avsäga sig uppdraget att vara kommunfullmäktig resp,landstingsman eller suppleant, I annat fall får man avsäga sig ett sådantuppdrag bara om man anför hinder som godkänns av kommunfullmäktige resp,. Bestämmelserna om av-sägdserätt innebär att skyldighet i principföreligger att åtaga sig ett kommunalt förtroendeuppdrag. Fullmäktige resp,kan dock godkänna vilket skäl som helst för befrielse, 1fråga om valbarhelshindrel för vissa chefstjänstemän vid länsstyrelsekonstaterar utredningen alt förvaltningslagens jävsbestämmelser inte syneskunna ersätta hindret. De skäl som har åberopats för att valbarhetshindretskall behållas för kommunernas del, nämligen uppgift sombesvärsinslans och tillsynsmyndighet, är enligl uiredningen fortfarande giltiga.Utredningen anför att beträffande tillsynsbefogenheterna gäller det- Prop.1975/76:187 350 sammai fråga om landstingskommunerna. Dessa förhållanden motiverar enligtutredningen att valbarhetshindret slår kvar. Beträffandevalbarhetshindret för kommunens ledande tjänsteman framhåller utredningenföljande. De nuvarande bestämmelserna i om kommunens ledande tjänstemantorde ha haft sin största betydelse för de landskommuner som bildades efler1952 års kommunindelningsreform och för de mindre städerna. I de störrekommunerna och i landstingskommunerna kan det, beroende på organisationensuppbyggnad, vara svårt att ange vilken tjänsteman som skall anses som denledande. Härtill kommer att flertalet kommuner och landstingskommuner numerahar inrättat kommunalråds-och landstingsrådsbefatlningar. Detta har inverkat påarbetsfördelningen mellan förtroendemännen och tjänstemännen, 1 en sådanorganisation intar de heltidsengagerade förtroendemännen den ledande rollen.Föredragningsuppgifter ankommer ofta på dem. 1 KLS saknas med hänsyn tillborgarrådsinstitutionen valbarhelshinder för ledande tjänsteman.Valbarhetshindret för kommunens ledande tjänsteman kan därför numera iallmänhet inte fylla den uppgift som ursprungligen avsågs. Det bör kunnaöveriämnas åt partierna att bedöma om det är lämpligt att nominera någonchefstjänsteman till ett kommunalt uppdrag. Om valbarhelshindrel slopas, blirdet lättare att förenhetliga lagstiftningen. Utredningen föreslår därför attnågon bestämmelse om valbarhetshinder för kommunens resp, landstingskommunensledande tjänsteman inte tas in i den nya lagen.