prop · FZ0349 · 1975-12-31 00:00:00 — Medhänsyn till den lid som behövs lor att utarbeta tillämpningsbestämmelser tilllagstiftningen och för att bereda tillverkare, grossister och detaljistermöjligheter att anpassa varorna till märkningsskyldigheten bör den Prop.1975/76:49 21 nyalagstiftningen träda i kraft . Denföreslagna lagstiftningen om skyldighet atl förse lobaksvaror med varningstextoch innehållsdeklaration bör som jag förut har nämnt kombineras med enupplysningskampanj om tobaksbrukets skadeverkningar. Föratt få lill stånd enminskning av tobaksbruket är det viktigt att ungdomar och andra personer somännu inte röker också nås av en objektiv och slagkraftig information om riskermed tobaksrökning. Jag villi detta sammanhang nämna att ett samarbete har inletts mellan och om en intensifierad hälsoundervisningbeträffande tobaksfrågan i och gymnasieskolan. Förberedelser förenupplysningskampanj om lobaksfrågan i anslutning lill den föreslagnalagstiftningens ikraftträdande pågår f n. i . Förslag ommedelsanvisning för denna upplysningskampanj kommer att läggas fram i särskildordning med att frågan om en motsvarande upplysningskampanj på alkoholområdelinom kort tas upp till behandling. Möjligheterna alt även engagerafolkrörelserna i båda dessa upplysningsfrågor kommer därvid att ägnas särskilduppmärksamhet. 1enlighet med det anförda har inom upprättats förslag till lagom varningstext och innehållsdeklaration på tobaksvaror. Förslaget harupprättats i samråd med chefen för . 9 Specialmotivering till lagförslaget Idenna paragraf ges en grundläggande regel om att tobaksvara skall märkas medvarningstext och innehållsdeklaration. Paragrafen innehåller bemyndigande förregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer att meddela närmarebestämmelserom märkningsskyldighelens omfattning och innehåll. Någondefinition av begreppet lobaksvara har inle ansetts behövlig. I regel fårdärmed förstås en vara som till någon del innehåller tobak och som är avseddatt brukas som njutningsmedel. Rökpipa eller andra tillbehör är således inle lobaksvaraoch faller därför utanför lagens tillämpningsområde. Inte hellercigarrettpapper omfattas av lagen. Däremot faller tuggtobak och snus in under lagen.Utredningen har ansett att märkningsskyldighel f n. inte bör föreskrivas fördessa varugrupper. Jag delar denna uppfattning men vill framhålla altmärkningsskyldighet bör genomföras även för tuggtobak ochsnus. Prop.1975/76:49 22 Märkningskall enligt paragrafen ske på förpackning till lobaksvara. Märkning börgivelvis som regel ske på den förpackning vari varan normall saluhålls tillkonsument. Specialfall är t. ex. atl en förpackning innehåller ett fiertalpaket cigarretter. Likaledes förekommer det styckförpackade cigarrer i störreförpackning. lår i sådana fall avgöra vilken eller vilka avförpackningarna som skall märkas. Märkningenskall ha skett senast när lobaksvaran saluhålls till konsumenter. Anknytningentill att varan saluhålls innebär en begränsning av märkningsskyldigheten.Tobaksvaror som importeras direkt av konsumenten eller som tillhandahållskonsument på annat sätt än genom försäljning, t. ex. gratisutdelning, omfattassåledes inte av lagen. Tillhandahållande på annal sätt än genom försäljning kanemellertid i vissa fall förbjudas med stöd av bestämmelser i lagen om olillböriigmarknadsföring. Endast tobaksvaror som saluhålls till konsumenter inom landetomfattas av märk-ningsskyldighelen. Avparagrafens första stycke framgår atl förpackning kan förses med dels en allmänvarningstext med upplysning om de hälsorisker som är förbundna med bruk avtobak och dels en deklaration av skadliga ämnen som varan innehåller. Det ärinte nödvändigt att lobaksvara förses med båda slagen av märkning. Det får medhänsyn till olika omständigheter - t. ex. varans särskilda beskaffenhet ellerförpackningens storiek eller art - avgöras om endast endera eller om bådaslagen av märkning skall anbringas. Avandra stycket framgår alt föreskrifter om varningstextens avfattning och vilkauppgifter som skall lämnas i innehållsdeklarationen utfärdas av regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer. Jag har i den allmänna motiveringenuttalat att jag anser att bör bli tillsynsmyndighet och ges iuppdrag atl fullgöra bl. a. de nämnda uppgifterna. Innan varningstextfastställs bör i den omfattning som är nödvändig samråd ske med myndigheter ochandra som kan bidra med synpunkter. Som exempel kan nämnas KO, ,kommerskollegium, och företrädare för producenter och fördetaljister. Texten bör kunna avfattas pä olika sätt beroende på förhållandena,t. ex. vilken vara den är avsedd att anbringas på eller till vilken grupp avkonsumenter den riktar sig. Det är viktigt att märkningen anbringas påförpackningen på ett tydligt och iögonfallande sätt. Texten bör vara kort,lättläst och otvetydig. Det bör även kunna föreskrivas atl en symbol skallanbringas i anslutning till texten. Texten skall vara avfattad på svenskaspråket. Den lår inte utformas som en allmänt hållen uppmaning att avstå fråntobaksbruk. Utredningen framhåller atl en sådan utformning skulle kunna kommai strid med tryckfrihetsförordningens bestämmelser. Jag anser attvarningstexten måste ges ett konkret innehåll med upplysningar om vilka riskerbruket medför. Det skall således vara fråga om en saklig information som byggerpå resultaten av forskningen på området. Tobakenoch tobaksröken innehåller en mängd olika ämnen, varav vissa Prop.1975/76:49 23 ärskadliga i större eller mindre omfattning. Forskning om betydelsen från hälsosynpunktav de olika ämnena pågår. Det är därför inte lämpligt att i lagen föreskrivavilka ämnen som en innehållsdeklaration skall uppta. Det fär som jag framhålliti den allmänna motiveringen i stället ankomma på tillsynsmyndigheten attmeddela föreskrifier i detta hänseende och alt anpassa dessa efter utvecklingenpå området. Vid utarbetande av normer för innehållsdeklarationen bör särskiltuppmärksammas konsumenternas behov av jämförande uppgifter, t. ex. upplysningom hur stor halten av visst ämne är för en viss produkt i förhållande tillgenomsnittet för varugruppen. Föreskrifter om hur märkningen skall utformas fårdet likaledes ankomma på tillsynsmyndigheten att utfärda. Av föreskrifterna börbl. a. framgå storleken av märkningen samt var och på vilket sätt märkningenskall anbringas på förpackningen. 1denna paragraf föreskrivs vem ansvaret skall åvila för att förpackning till tobaksvaraförses med föreskriven varningstext och innehållsdeklaration. Detla ansvaråvilar beträffande tobaksvaror som tillverkas i tillverkaren ochbeträffande importerade varor den som först saluhåller varan här. Medan2 S fastslår vem som är ansvarig för att märkning sker, avser 3 {j att hindraalt återförsäljare saluhåller tobaksvaror som saknar föreskriven text ellerdeklaration eller har försetts med uppenbart oriktig text eller deklaration. Somangetts i den allmänna motiveringen skall regeringen utse den myndighet somskall utöva tillsyn över efterievnaden av lagen och med stöd av lagen meddeladeföreskrifter. bör vid utövande av tillsynen när det finneslämpligt samråda med myndigheter, företrädare för producenter och detaljisteroch med andra intressegrupper som kan bidraga med synpunkter. Ienlighet med utredningens förslag ges tillsynsmyndigheten rält atl fa tillgång tillupplysningar och handlingar som är nödvändiga för tillsynen. Som harframgått åvilar ansvaret för att varningstext och innehållsdeklaralion ärkorrekta tillverkaren eller - i fråga om importvaror - den Prop.1975/76:49 24 somförst saluhåller varan inom landet. Givelvis måste uppgifterna i innehållsdeklarationenbygga på analyser av varans innehåll. Sådana analysresultat kantillsynsmyndigheten begära att få del av. Kan tillförlitligheten av gjordaanalyser ifrågasättas, bör tillsynsmyndigheten begära in kompletterandeuppgifter. kan också enligt de föreslagna bestämmelserna inästa paragraf meddela föreläggande att låta varan genomgå ny analys. Sådantföreläggande kan förenas med vite. Mot bakgrund av vad jag nu anfört har jaginte ansett det påkallat atl införa_be_stämmelser £jminspektion ochprovtagning från tillsynsmyndighetens sida. Paragrafen,som innehåller bestämmelser om föreläggande och förbud, avser att möjliggöra eneffektiv kontroll av att tillverkare och andra fullgör sina skyldigheter enligtlagen och med stöd av den meddelade föreskrifter. Enligt andra stycket bör tillsynsmyndighetenäga rätt att utsätta vite. Storleken av vitet bör bestämmas efter vad sompåkallas av ändamålet med föreläggandet och det bör ankomma på allmän domstolatt i förekommande fall döma ut vitet. Jag vill i detta sammanhang framhållaatt tillsynsmyndigheten i första hand bör försöka att nå rättelse på frivilligväg genom atl lämna råd och anvisningar. Som framgår är avsikten attföreläggande och förbud skall användas med försiktighet. Föratt hindra att lagens bestämmelser eller de föreskrifter som meddelas med stöddärav blir verkningslösa krävs rätt för tillsynsmyndigheten att omhändertatobaksvara som saluhålls eller uppenbart är avsedd att saluhållas i strid med 3S. Avsikten är således att förhindra att varor som saknar föreskriven texteller deklaration eller åtföljs av felaktiga uppgifter om innehållet kommer utpå marknaden. Med hänsyn till att omhändertagande kan komma att avse egendom tillbetydande värde bör andra åtgärder som står till buds för att söka nå rättelse iförsta hand prövas. Har emellertid dessa möjligheter prövats utan framgångeller talar särskilda skäl för ett ingripande bör varan omhändertas.Det kan därvid bli nödvändigt för tillsynsmyndigheten all begära handräckningav polismyndighet. En bestämmelse härom finns i andra stycket. Denomhändertagna varan bör under tillsynsmyndighetens kontroll om möjligt försesmed föreskriven text och deklaration. Även utan att så skett bör varan återiämnasom den mol vilken åtgärden riktar sig - i regel ägaren till varan - visar attvaran försålts till köpare i utlandet eller på annal sätt gör sannolikt attvaran inle kommer att föras ut på marknaden i strid mol gällande bestämmelser.Som en sista utväg bör tillsynsmyndigheten ha rätt Prop.1975/76:49 25 Denna möjlighet bör utnyttjas endast om rättelse ej vidtagitstrots att skäligt rådrum lämnats. Har tobaksvara som omhändertages varitföremål för brott kan den för- I denna paragraf föreskrivstystnadsplikt i fråga om yrkeshemlighet eller affärsförhållande som någon fårkännedom om i samband med handläggning av ärende enligt denna lag. Om straffför brott mot tystnadsplikt finns bestämmelser i 20 kap. 3 S. Dessaparagrafer tar upp bestämmelser om ansvar m. m. Även om överträdelse av lagensom utredningen framhåller kan komma atl avse egendom lill betydande värdedelar jag den uppfattning som hovrätten för har fört fram altendast böter bör komma i fråga. har en vidsträckt möjlighetatt meddela föreläggande och förbud och därvid utsätta vite, vilket som regeltorde vara tillräckliga åtgärder för att få lagen att efterievas/Av samma skälhar jag inte ansett det nödvändigt att föreskriva straffpåföljd förunderlåtenhet att följa tillsynsmyndighetens anmaning att lämna upplysningaretc. enligl 5 tj. Ansvar kan enligt förslaget inträda endasi om brottet harskett uppsåtligen eller av oaktsamhet. Iförsta hand riktar sig ansvarsbestämmelserna mot den som tillverkar ellerimporterar tobaksvaror men även detaljister innefattas i den föreslagna lydelsen.Frågan om åtal skall väckas bör prövas först efter anmälan av tillsynsmyndigheten.Denna har en samlad överblick över lagens tillämpning och har även möjlighetatt i första hand välja de övriga åtgärder lagen medger för att nå rättelse istället för att överiämna ärendet till åtal. ; andra stycket finns en kollisionsregel. Av den framgår bl.a. att ansvarinte kan följa om gärningen omfattas av vitesförbud enligt lagen om otillbörligmarknadsföring. Som nämnts ankommer det på tillsynsmyndigheten att avgöra omåtal skall väckas eller ej. I likhet med vad utredningen har förutsatt ochmarknadsdomstolen understryker i sitt yttrande anser jag det lämpligt atltillsynsmyndigheten i ärenden, där marknadsföring av tobaksvaror kan antagasinnefatta brott mol såväl marknadsföringslagen som förevarande lag, samrådermed KO och därvid träffar överenskommelse om med stöd av vilken lag åtgärderbör tillgripas. Såvälböter som vite bör inte kunna utgå för samma gärning. För atl klargöra dettahar en bestämmelse härom tagits in i 9 ij tredje stycket. Prop.1975/76:49 26 1denna paragraf regleras besvärsförfarandet. Enligt första stycket skall talanföras hos regeringen i fråga om beslut som myndighet efter regeringensbemyndigande meddelar med stöd av 1 Jj i lagen. Här avses sådana allmänna föreskriftersom tillsynsmyndigheten meddelar exempelvis om innehåll och utformning avvarningstext och innehållsdeklaration. Mot annat beslut skall enligt andrastycket talan föras hos kammarrätt. Denna besvärsordning används för beslutsom meddelats i särskilda fall rörande t. ex. åläggande eller förbud. Besvärenskall inges lill den kammarrätt inom vars domkrets tillsynsmyndigheten ligger. Någonbestämmelse om rätt för tillsynsmyndigheten att förordna om omedelbarverkställighet har inte upptagits i det föreliggande lagförslaget annat än ifråga om beslut att omhänderta tobaksvara. De motiv som ligger bakom de längregående bestämmelserna i exempelvis livsmedelslagen och lagen om hälso- ochmiljöfarliga varor kan, som KO påpekar, inte anses föreligga här. Medhänsyn till behovet av förberedelser föreslås den nya lagen, som jag framhålliti den allmänna motiveringen, träda i kraft först . Av sammaskäl bör sedan lagen har antagits av utfärdas deföreskrifter som behövs för att precisera åliggandena för tillverkare ochandra när märkningsskyldigheten träder i kraft. Detavses ligga i det bemyndigande som 1 S innehålleratt det i samband med ettförordnande enligt lagen får meddelas sådana generella dispenser, som kanfinnas påkallade med hänsyn till mängden varor, färdigtryckt förpackningsmaterialm. m. som finns i lager hos tillverkare, importörer och detaljister dåförordnandet träder i kraft. Några särskilda övergångsbestämmelser till lagenhar därför inte ansetts nödvändiga. Underåberopande av det anförda hemställer jag att regeringen föreslår attantaga förslaget till lag om varningstext och innehållsdeklaralion på tobaksvaror. Prop.1975/76:49 27 Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att antaga det förslag som föredraganden harlagt fram. Prop.1975/76:49 28 Förslagtill lag om varningstext och innehållsdeklaration på tobaks varor............................................................... 2 1 Inledning................................................... ...... 4 2 Gällande regler om upplysningspliktgenom märkning m. m. 2.1 Regler som berör tobaksvaror........................ 5 2.2 Vissa andra märkningsbestämmelser............... 6 2.3 Marknadsföringslagen.................................. ...... 6 3 Förslag omupplysningsplikt........................... 7 3.1 Varudeklaration.......................................... 7 3.2 Information i reklam och annanmarknadsföring. 3.3 Utvidgad generalklausul imarknadsföringslagen. 4 Norsk lagstiftning om tobaksreklam................ ....... 8 5 förslag.................. ...... 9 5.1 Begreppen varningstext ochinnehållsdeklaration........ 9 5.2 Lagstiftningens uppbyggnad.......................... ...... 9 5.3 Tidpunkt och ansvar för märkning.................. .... 10 5.4 Vissa tillbehör till tobaksvaror........................ .... 11 5.5 Förpackningsreklam..................................... .... 11 5.6 Tekniska frågor.......................................... .... 12 5.7 Sanktioner m. m......................................... .... 12 5.8 Förhållandet till viss annanlagstiftning............ .... 12 5.9 Följder för internationell handel mm................ .... 13 6 Remissyttrandena....................................... 14 7 Föredraganden........................................... .... 18 8 Upprättat lagförslag.................................... 21 9 Specialmotivering till lagförslaget................... .... 21 10 Hemställan................................................ 26 11 Beslut...................................................... .... 27