prop · FZ03215 · 1975-12-31 00:00:00 — Den ifrågavarande bestämmelsen hindrar inteatt alla medlemmar har rätt att delta och yttra sig vid frågans behandling,eftersom beslutet genom sina konsekvenser för andra verksamhetsgrenar indirektkan beröra hela medlemskretsen. I 48 § föreskrivs vidare att den som harunderlåtit att i rätt tid fullgöra sin bidragsskyldighet får delta iförhandlingarna mén inte utöva rösträtt, innan han har fullgjort vad haneftersatt. Medlem eller annan får inte, själv eller genom ombud eller somombud, delta i behandlingen av angelägenhet vari han här ett väsentligtintresse som strider mot föreningens. I 49 § lagen om förvaltning av samfälligheterges bestämmelser om omröstning och beslut på föreningsstämma. Som huvudregelgäller enligt första stycket att röstberäkning skall ske efter huvudtalet.Röstberättigad medlem, som är närvarande vid föreningsstämma, har, oavsett omhan äger en eller flera delägarfastigheter,. 1 fråga som har ekonomiskbetydelse skall medlemmarnas röstetal i stället beräknas efter delägarfastigheternasandelstal, om medlem -begär det. Ingen medlems röstetal får dock överstiga enfemtedel av det sammanlagda röstetalet för samtliga närvarande röstberättigademedlemmar. Medlems rösträtt kan enligt andra stycket utövas genom ombud. Ombudfår inte företräda mer än en medlem. Som stämmans beslut gäller den mening somfått enkel majoritet. Vid lika röstetal avgörs val genom lottning. I andrafrågor gäller den mening som ordföranden biträder. Bestämmelserna i första ochandra stycket har tvingande karaktär. I 51 och 52 §§ lagen om förvaltning av samfälligheteruppställs dock krav på kvalificerad majoritet i vissa fall. Vidare kanavvikelse från andra stycket föreskrivas i stadgarna. Styrelsenär enligt 50 § lagen om förvaltning av samfälligheter skyldig att påföreningsstämma lämna de upplysningar om föreningens verksamhet som medlembegär och som kan vara av betydelse för medlemmarna. Över beslut som fattas påföreningsstämma skall genom styrel- 1975/76: 215 118 sensförsorg föras protokoll. Protokollet skall hållas tillgängligt för medlemmarnasenast efter stämman. Vidtillämpning av huvudtalsmetoden kommer ingen medlem att ha mer än en röst, ävenom han har del i flera av de berörda verksamhetsgrenarna. Om andelstalsmefodenskall användas, kan det däremot uppkomma problem vid beräkningen av röstetalför avgörande av fråga som berör mer än en verksamhetsgren. Denna frågaberördes vid tillkomsten av lagen om förvaltning av samfälligheter (prop. 1973:160 s. 445, 578 och 606). Vad som anfördes då gäller givetvis även förvattenförbund med olika verksamhetsgrenar. I ett vattenförbund med exempelvistvå verksamhetsgrenar måste man för atf få en riktig röstberäkning för gemensammafrågor antingen halvera de andelstal som gäller för respektive verksamhetsgreneller, om det är avgjort hur intresset och ansvaret för den gemensamma åtgärdenskall fördelas mellan verksamhetsgrenarna, reducera andelsfalen i förhållande härtUl.I sistnämnda fall kan exempelvis andelstalen för den ena verksamhetsgrenenreduceras fill 1/4 medan andelstalen for den andra verksamhetsgrenen dåreduceras till 3/4. I anledning av vad jag nu har anfört vill jag framhålla attandelstalen för vattenförbund bör fastställas på enhetligt sätt och så attandelstalen för de olika verksamhetsgrenarna om möjligt kan ställas i relationtill varandra. Närdet gäUer omröstning beträffande viss verksamhetsgren innebär, som jag redanhar redovisat, hänvisningen tiU 48 § lagen om förvaltning av samfälligheter attrösträtt tillkommer endast de medlemmar som är bidragsskyldiga fillverksamhetsgrenen. I vattenförbund kan det tänkas förekomma atf ensammanslutning av fiskerättsägaré inte medger något andelstal över huvud tagetoch alltså endast betalar förbundsavgiff. En sådan sammanslutning har ingenrösträtt i frågor som rör viss verksamhetsgren, eftersom någonbidragsskyldighet inte kan anses föreligga. Däremot har sammanslutningen enligthuvudtalsmetoden en röst vid för vattenförbundet gemensamma omröstningar. 1fråga som har ekonomisk betydelse kan emeUertid, som jag har angivit,medlem begära att andelstalsmetoden skaU användas i stället. I så fall fårmedlem utan andelstal givetvis ingen rösträtt. Hänvisningeni 33 § i lagförslaget avser vidare 51 § och 52 § första stycket lagen omförvaltning av samfälligheter, i vUka uppstäUs krav på kvalificerad majoritet ivissa faU. Enligt 51 § fordras för beslut att överlåta eller söka inteckning ifast egendom eller att upplåta sådan egendom med nyttjanderätt för längre tidän minst två tredjedelar av de avgivna rösterna, om inte annatföreskrivs i stadgarna (jfr 37 § lagen om förvaltning av samfälligheter).Enligt 52 § första stycket har vid omröstning i fråga om ändring i föreningensstadgar varje röstberättigad medlem, oavsett om han äger en eller flera delägarfastigheter,en röst. För beslut om sådan ändring fordras minst två tredjedelar av de Prop.1975/76: 215 119 Om def föreskrivs strängare villkor i stadgarna, skall det gälla. 52§ andra stycket, som inte omfattas av hänvisningen, innehåller besfämmelser omregistrering av stadgeändring och har i lagförslaget ersatts av 31 § andrastycket. Hänvisningen i 33 § i lagförslagetavser även 53 § lagen om förvaltning av samfälligheter, vilken innehållerbestämmelser om talan mot för-eningsstämmobesluf. Som jag redan har anförtkompletteras hänvisningen med en bestämmelse om att vad som föreskrivs omfastighetsdomstol i stället skall gälla vattendomstol och om att taleratf somavses i 53 § infe tillkommer innehavare av särskild rätt i fastighet. Enligt 53§ första stycket gäller följande. Om styrelseledamot eller sådan medlem (ellerinnehavare av särskild rättighet i delägarfastighet) vars rätt berörs avbeslut som fattats på föreningsstämma anser att beslutet infe tillkommit i behörigordning eller att det strider mot lagen eller annan författning eller mot sfadgama,får han klandra beslutet genom att väcka talan mot föreningen hosfastighetsdomstolen (beträffande vattenförbund ). Grandas talanenligt första stycket på att beslutet inte har tillkommit i behörig ordningeller att det eljest kränker, endast medlems (eller rättighetshavares) rätf,skall talan enligt andra stycket väckas från beslutets dag vidpåföljd att beslutet annars är gällande. När talan väckts, äger domstolenenligt tredje stycket förordna att beslutet tills vidare inte får verkställas.Enligt sista stycket gäller dom varigenom sfämmobeslut upphävts eller ändratsäven för medlem (eller rättighetshavare) som inte fört talan. Hänvisningen i 33 § ilagförslaget avser även 54 § lagen om förvaltning av samfäUigheter, vilkeninnehåller bestämmelser om skadeståndsskyldighet m. m. I fråga om skyldighetför styrelseledamot, syssloman, revisor eUer medlem att-ersätta skada, som hartillskyndats föreningen, medlem eller tredje man, och om talan om sådanersättning äger enligt 54 § lagen om förvaltning av samfälligheter 6366 och106109 §§ lagen (1951: 308) om ekonomiska föreningar motsvarande tillämpning.Jag finner det inte nödvändigt att närmare redogöra för innehåUet i angivnaparagrafer men jag vill erinra om att lagen om ekonomiska föreningar ärföremål för översyn inom . I 54 § lagen om förvaltning av samfälligheteranges att talan skall tas upp av fastighetsdomstol. När det gällervattenförbund skaU dock talan tas upp av vattendomstol, vilket uttryckligen angesi 33 § i lagförslaget. § i lagförslaget avser slutligen 67 § andra och tredje styckena lagen omförvaltning av samfälligheter, vilka innehåller bestämmelser om talan motlänsstyrelses beslut. Enligt 67 § andra stycket föres talan mot länsstyrelsesbeslut enligt, såvitt nu är av intresse, 31 § första stycket första ellertredje punkten, 32 § eller 33 § första stycket hos regeringen genom besvär (sevidare avsnitt 9.3). Enligt 67 § tredje stycket föres talan mot annatlänsstyrelses beslut hos kammarrätt genom besvär. Prop.1975/76: 215 120 I29 och 33 §§ i lagförslaget har hänvisningarna till lagen om förvaltning av samfällighet,som jag redan har nämnt, kompletterats med en bestämmelse om att vad somföreskrivs om fastighetsdomstol i stället skall gälla vattendomstol. Närklandertalan förs hos vattendomstol bör bestämmelserna i 11 kap. VL omförfarandet vid vattendomstol i stämningsmål äga motsvarande tillämpning. Enbestämmelse härom har tagits upp i 34 §. Den motsvarar 27 § i utredningensförslag. Bestämmelsen innebär atf besfämmelserna i (se 11kap. 1 § sista stycket VL) samt allmänna processrättsliga principer i huvudsakkommer att gälla. Domstolen blir alltså bunden av framställda yrkanden och medgivanden,som i ett vanligt dispositivt tvistemål. Om käranden påstår men inte lyckasstyrka atf omständighet som utgör klandergrund föreligger, skall i enlighet medallmänna bevisbörderegler hans talan normalt ogillas. Om ett beslut lider avformella brister bör det i regel undanröjas. Är det materiellt felaktigt, kandet antingen undanröjas eller ändras tUl sitt innehåll. Domstolen är i dettahänseende liksom annars bunden av kärandens yrkande. Allmänna regler om rätttill ersättning för rättegångskostnader kommer att gälla. Part, som förlorarmålet, skaU alltså i princip ersätta motparten dennes kostnader. Talan mot-vattendomstolens dom eller beslut skall fullföljas fUl vattenöverdomstolen. Verkanav ändrade förhållanden m. m. Dessaparagrafer innehåller bestämmelser om verkan av ändrade förhållanden ochmotsvarar 10 och 20 §§ i utredningens förslag. Enligtmitt förslag skall frågan om förbundsbildning m. m. prövas vid förrättning.Bestämmelserna om ändrade förhållanden bör då ange under vUka förutsättningaren Omprövning kan ske vid ny förrättning. Anläggningslagen utgör härvid ennaturlig förebild. 35 § i mitt förslag har också utformats i överensstämmelsemed 35 § första stycket anläggningslagen. Enligt35 § departementsförslaget gäller följande. Inträder, sedan fråga sombehandlats vid förrättning enligt den föreslagna lagen slutligt avgjorts,ändrade förhållanden som väsentligt inverkar på frågan, kan denna prövas vid nyförrättning. Även utan att sådana förhållanden inträtt, får ny förrättning ägarum, om i det tidigare avgörandet föreskrivits att frågan får omprövas efterviss tid och utgått. Iprincip bör enligt min mening krävas att det är fråga om nya eller ändradeförhållanden av rent faktisk natur och inte bara om annat bedömande avföreliggande fakta (se prop. 1973: 160 s. 254). För vattenförbunden torde detmest praktiska fallet vara att medlemskretsen bör vidgas därför att nya tUlståndenhgt VL eller ML meddelas. Prop.1975/76: 215 121 finns det enligt min mening inte anledning att medgeomprövning bara därför att den, som redan är medlem, i någon mån ändrar sininverkan pä vattenförhållandena. För omprövningen gäller samma materiella regleroch samma förfarande som vid bildande av vattenförbund. Utredningenhar föreslagit bestämmelser (20 §) som ger medlemmarna en betydande egenbeslutanderätt under förutsättning att fullständig enighet råder mellan dem.Jag anser atf detta är en riktig tanke och har därför i 36 § tagit upp enspeciell bestämmelse om verkan av överenskommelse mellan medlemmarna.Bestämmelsen har 43 § anläggningslagen som lagteknisk förebild. Den gåremellertid längre än förebuden, eftersom överenskommelse kan omfatta allafrågor, exempelvis även upplösning av förbundet. Om alla medlemmar är ense omatt förbundet skall upplösas eller viss verksamhetsgren avvecklas finns detenligt min mening ingen anledning atf inte prövningen skall kunna ske i denenklare form som anvisas i förevarande paragraf. Förrättningsformen är ju närdet gäller vattenförbund främst till för att olika medlemsintressen skall fåkomma till tals. Enligt 36§ första stycket har överenskommelse mellan samtliga medlemmar i vattenförbundsariima verkan som beslut vid ny förrättning, om överenskommelsen godkänns avförrättningsman som förordnar enligt 11 §. Bestämmelsensbetydelse är främst att aUa förfarandebestämmelser inte behöver iakttas. Alltvad som krävs är att medlemmarna ansöker om förordnande av förrättningsmän.Lämpligen förordnas den som handlagt den grundläggande förrättningen.Kungörelse och sammanträde behövs inte utan förrättningsmannen kan direkt taställning till om han kan' godkänna överenskommelsen eller inte. I förebildeni anläggningslagen anges som ett uttryck för en åsyftad restriktiv tillämpning(se prop. 1973: 160 s. 263) att godkännande får lämnas endast om det äruppenbart att överenskommelsen inte strider mot anläggningslagen. Någonmotsvarande bestämmelse har inte tagits med i mitt förslag och min förhoppningär att enigheten mellan medlemmarna skall vara sådan att paragrafen kan få storbetydelse när det gäller att anpassa vattenförbunden till ändradeförhållanden. Jag vill dock understryka att förrättningsmannens prövninggivetvis sker enligt de materiella bestämmelserna i den nu föreslagna lagen. Jag har talat om överenskommelse mellan samtligamedlemmar. Ett praktiskt fall är emellertid att en ny medlem skall anslutas fillförbundet (se 43 § anläggningslagen). Då krävs givetvis att även den nyamedlemmen har bUrätt överenskommelsen. En uttrycklig bestämmelse härom hartagits in som en andra mening i 36 § första stycket. Enligt min mening bör och länsstyrelsenges möjlighet att ta ställning till förrättningsmannens beslut. Detta skerlämpligen genom att förrättningsmannen åläggs att sända en avskrift av shtbeslut till dem, så att de blir i tillfälle att föra talan mot beslutet i denordning 1975/76: 215 122 som gäller för talan mot slutligt förrättningsutlåtande.Det är att märka att och talerätl enligt 26 §infe omfattar fråga om medlemskap och andelstal. En bestämmelse i enlighet meddet anförda har tagits upp i 36 § andra stycket, som också innehåller enföreskrift om att samtliga handlingar skall översändas till naturvårdsverketsedan beslutet vunnit laga kraft (se 23 §). I 37 §,som motsvarar 10 § första stycket andra meningen i utredningens förslag,regleras de ekonomiska verkningarna av att vattenförbund upplöses ellerverksamhetsgren avvecklas. Paragrafen hänvisar tUl 62 och 65 §§ samt 67 § tredjestycket lagen om förvaltning av samfälligheter. Enligt 62 § får samfällighetsföreninginte upplösas förrän alla dess skulder betalts eller de medel som fordras förbetalningen nedsatts hos . I samband med upplösningen får kallelsesökas på föreningens okända borgenärer. De i förordningen (1862:; 10 s. 1) omtioårig preskription och om kallelse å okända borgenärer meddelade bestämmelsernaom sådan kallelse äger.därvid motsvarande tillämpning. Överstiger vidupplösningen av föreningen dess tillgångar skulderna, skall överskottet skiftasmellan medlemmarna enligt grunder som föreningsstämman beslutat. Det sistsagda gäller inte, om annat föreskrivs i,stadgarna. 62 § äger motsvarandetillämpning på avveckling av verksamhetsgren (64 § andra stycket). Framkommerefter upplösning av samfällighetsförening eller avveckling av verksamhetsgrenny skuld eller tillgång, skall enligt 65 § på begäran avborgenär eller annan som saken rör förordna syssloman att vidta de åtgärder somskulle ha ålegat styrelsen, om skulden eller tillgången varit känd tidigare.Enligt 67 § tredje stycket föres talan mot länsstyrelses beslut i nu aysettfall hos kammarrätt genom besvär. Ändradedelaktighetsförhållanden beroende på att fastighet inträder i eller utträder uren existerande anläggningssamfällighet eller på att andelstal i sådan samfällighethöjs eller sänks föranleder enligt 3740 §§ anläggningslagen vissa ekonomiskauppgörelser mellan intressenterna. Behovet av en sådan uppgörelse kan sägashänga samman med de ändrade förhållandenas inverkan på de anslutnafastigheternas marknadsvärden. Vattenförbundens verksamhet torde baraundantagsvis komma att omfatta förvaltning av särskilda anläggningar ochförbunden saknar också anläggningssamfälligheternas sakrättsliga bindning vid delägarfastighet.Jag anser i likhet med utredningen att de fastighetsrättsliga reglerna intekan ges motsvarande tillämpning i fråga om vattenförbunden och att någrabestämmelser om ekonomisk uppgörelse inte bör tas med i lagförslaget.Vattenförbunden är däremot oförhindrade att reglera frågan i stadgarna. Dettabör ske i de fall anledning därtill föreligger (jfr 6 § andra stycket). 1975/76: 215 123 I denna paragraf, som motsvarar 11 § i utredningensförslag, behandlas den situationen att rättighet som ligger till grund förmedlemskap övergår lill ny ägare. Är någon på grund av 3 § första eller andra stycket medlemi vattenförbund och övergår rättighet som ligger till grund för hansmedlemskap till ny innehavare, skall denne enligt 38 § därmed vara medlem i denförutvarande rättighetshavärens ställe och vara bunden av beslut som harfattats enligt den föreslagna lagen. I fråga om den nye medlemmens förpliktelsergentemot förbundet äger dock 44 § lagen om förvaltning av samfällighetermotsvarande tillämpning. 44 § lagen om förvaltning av samfälligheter innebärföljande. Övergår delägarfastighet till ny ägare på annat sätt än genomförsäljning på exekutiv auktion, svarar den nye ägaren tillsammans med denförre ägaren gentemot föreningen för oguldet belopp som påförtsden förre ägaren enligt 42 eller 43 § (se min redogörelse vid 33 § i lagförslaget)och som inte har förfallit till betalning tidigare än före den bestämdatillträdesdagen. Mot den nye ägaren anses beloppet förfallet tillträdesdagen,om inte beloppet enligt debiteringslängden förfaller först efter denna dag. Lagen föreslås träda i kraft . Någrasärskilda övergångsbestämmelser behövs inte. 9.2 Förslaget till ändring i vattenlagen Den föreslagna lagen om vattenförbund innebär inte att vattenförbundenfår några särskilda befogenheter att utan hinder av allmän eller enskild rättgenomföra underhållsarbeten och andra åtgärder i vatten. Frågan under vilkavillkor sådana åtgärder får genomföras skall i allmänhet bedömas enligt VL:sbestämmelser om byggande i vatten. Som jag har anfört i den allmänna motiveringen(avsnitt 7.2) bör dock ändringar göras i VL för att underlätta genomförandet iförbundens regi av sådana åtgärder som kräver vattenrättslig prövning, främstvattenreglering. Vattenförbunden bör i detta hänseende jämställas medkommunerna och få motsvarande tvångsrätter. De föreslagna ändringarna i VL hari huvudsak denna innebörd. Dessutom görs de ändringar angående underhåll avbyggnad i vatten som jag har angivit i den allmänna motiveringen (avsnitt7.7). I VL görs ett stort antal terminologiska ändringar sominte behöver närmare kommenteras. Jag vill endast erinra om att 2 kap. 67 § VLföreslås ändrad i prop. 1975/76: 112 och att i samband härmed termen Konungens befallningshavandeföreslås ersatt av i nämnda paragraf. Prop.1975/76: 215 124 Vattenöverdomstolen anser (se avsnitt 5.1) att vissaändringar bör genomföras i 8 kap. VL oberoende av förslaget om vattenförbund.Jag är emellertid inte beredd att lägga fram något förslag i dessa hänseenden.Det får ankomma på vattenlagsutredningen att överväga vilken motsvarighet tillnuvarande 8 kap. VL som behövs i en ny vattenlag. 2 kap. 9 § . Enligt 2 kap. 9 § har stat och kommun f. n. initiativrättatt i vattenområde tvångsvis genomföra åtgärder som är ägnade att främja vissaallmänna intressen, nämligen dels fisket (första stycket) dels naturskydds-och hälsovårdsintressena (andra stycket). I fråga om sådana åtgärder innebärlagrummet undantag från VL:s principiella krav på rätt till vatten. Inte hellerkrävs att nettonyttan av åtgärden står i viss proportion till skadan på annansegendom enligt de ekonomiska tillåtlighetsreglerna i 2 kap. 3 § första stycketVL. I stället gäller att företaget inte får utföras om det medför skada somstår i missförhållande till nyttan. 9 § andra stycket torde bl. (se prop.1961: 13 s. 72) bereda möjlighet att med hänsyn till naturskyddet ellerhälsovårdsintressen återställa en i forrläggningssyfte sänkt sjö i desstidigare skick. Den omständigheten att tillstånd till sänkningen har erhållitsgenom lagakraftvunnet beslut utgör infe hinder mot att initiativrätten utövas,men ersättning skall givetvis utgå till den som lider intrång i den rätt hanäger enligt sänkningstillståndet. Enligt utredningen torde första stycket redan i nuvarandeutformning ge tillräckligt utrymme för initiativ till fiskefrämjande åtgärderoch utredningen föreslår inte någon initiativrätt för vattenförbunden i dettahänseende. Detta kritiseras av kammarkollegiet, i Gävleborgslän, och Skövdegruppen. Jag vill framhållaatt fiskefrämjande åtgärder ligger inom ramen för vattenförbundensmiljövårdande åtgärder och att företrädare för fiskeintresset givits särskildamöjligheter till frivilligt medlemskap. Enligt min mening ligger det i linjehärmed atf vattenförbunden ges initiativrätt när det gäller fiskefrämjandeåtgärder. I förslaget har därför vattenförbund jämställts med stat och kommuni 9 § första stycket. Jag anser i likhet med utredningen att vattenförbunden börges motsvarande initiarivrätt som enligt 9 § andra stycket nu tillkommer statoch kommun. Denna initiativrätt avser f. n. åtgärder som är önskvärda frånnaturskydds- eller hälsosynpunkt. TUlämpningsområdet bör i enlighet medutredningens förslag utvidgas att omfatta alla åtgärder som är önskvärda frånallmän mUjövårdssynpunkt. Härigenom klarläggs att exempelvisunderhållsåtgärder och annan miljövårdsfrämjande verksamhet omfattas. Eftersomhälsovårdsintresset inte alltid kan anses faUa in under begreppet miljövård,anser jag i motsats till utredningen att hälsovårdsintresset alltjämt börnämnas i lagtexten. 9 § andra stycket har utformats i enlighet med detanförda. Prop.1975/76: 215 125 Med hänsyn till att en av förbundens huvuduppgifter börvara atf svara för underhållsarbeten i vattenområden anser jag def varasärskilt angeläget att skapa rättsliga förutsättningar för sådana arbeten.Genom de ändringar i 2 kap. 36 §, fUl vilka jag återkommer, får förbunden möjligheteratt utföra sådana rensningsarbeten som behövs for att bibehålla vattens djupeller lägre. Lagrummet gäller emellertid bara åtgärder som avser att förebyggaförändringar i ett vattenområdes beskaffenhet och inte att åstadkomma sådana.Enligt vad som har anförts i litteraturen kan antagligen inte ens ettåterställande av vattendrag som har förändrats genom uppgrundning o. d. skegenom rensning i lagrummets mening, om förändringen redan har skett och fåtten mera bestående karaktär (af Klintberg Om byggande i vatten s. 161).Återställnings- och saneringsåtgärder av detta slag vilka i och för sig kanvara att hänföra till byggande i vatten bör vattenförbund kunna utföra med stödav 2 kap. 9 §. Vattendomstols tillstånd torde i allmänhet behövas. Av 2 kap. 14§ första stycket VL följer att ett sådant tillstånd kan förenas med rätt förvattenförbundet att lägga upp rensningsmassor på annans mark eller att utföra underhåUsarbeteninom strandregionen ovanför högsta hög-vattenytan, allt självfallet motersättning för uppkommande skada (jfr vidare vad som anförs under 2 kap. 36 § VL). Med hänsyn fiU att vattenförbunden också förutsätts kunnasvara för vissa regleringsåtgärder bör rättsliga förutsättningar för sådanaåtgärder tiUskapas. Vattenreglering är en form av byggande i vatten och kräverdärför i princip rätt till vatten. När det gäller regleringar - vare sig dessasker för kraft- eller torrläggningsändamål eller för, att tUlgodose andraintressen är emellertid rätten att vidta åtgärden inte förbehållen den somäger eller på annan grund förfogar över marken vid utloppet av det tillämnaderegleringsmagasinet eller andra markägare kring detta. Även ägare av strömfalloch andra vatfenräftsägare nedströms i vattendraget har initiativrätt oberoendeav vattenrätt just inom det område som skall användas som vattenmagasin. Attnågon av medlemmarna i ett vattenförbund kan ha vattenrätt nedströms ettregleringsområde torde inte i varje fall inte i alla lägen konstituera enrätt för vattenförbundet att utföra regleringen. Enligt min mening börvattenförbundens befogenheter också i detta hänseende kunna baseras på 2 kap. 9§. 2 kap. 15 §