prop · FZ03160 · 1975-12-31 00:00:00 — Bland dem som redovisar en sådan uppfattning återfinns ,, ungdomsfängelsenämnden, de Juridiska fakulteterna vid universUeteni och , , länsslyrelsen I Östergötlandslän samt JO. Regeringsrättenkonstaterar att parts tillgång till handlingar i eget mål 1975/76:160. inteär ett utfiöde av den allmänna offentlighetsgrundsatsen. Regler härom har i ochför sig sin naluriiga plats i det grundläggande processuella regelsyslemel. Partsoffenilighetenhar också reglerats i förvaltnings- och för-vallningsprocesslagarna på deområden dessa lagar berör. Beslämmelserna i 61 § har en vidare syftning ocherinrar om en allmän, delvis ej lagreglerad partsoffentlighetsregel. Enligtregeringsrättens mening bör begreppen part och ärende ha samma innebörd i LAHsom dessa begrepp har i förvaltningslagen. Ocksålänsslyrelsen i anser en samordning mellan bl. a.förvaltningslagens regler om partsinsyn och 61 § LAH befogad. Ilikhet med regeringsrätten tar dalainspektionen upp ärendebegreppet.Inspektionen uttalar att för tillämpningen av 61 § LAH förutsätts, liksombeträffande 39 § SekrL, dels att mäl eller ärende föreligger, dels att den sombegär att fä ut handling är part i sådant mäl eller ärende. Vad som i dettasammanhang avses med ärende synes inte helt klart. tolkar (s. 181 och 293) ivåav regeringsrätten meddelade domar sä att regeringsrättenfunnit en i fängvärdsanstall inlagen person inle vara part och därför enligt 39§ sekretesslagen inte beräuigad att utfå sin behandlingsjournal. Emellertidsynes inspektionen dessa domar i första hand behandla inle partsbegreppet utanärendebegreppet; delta antagande vinner enligt inspektionen stöd av att ireferatet av dom (R 73:2:43) hänvisas till bl. a, nyssnämnda ställe iförvaltningslagens förarbeten. Liksom enligl 40 § andra slycket LAH uppsökandeverksamhet inom socialvården enligt bör betraktas som ett ärende börbehandling av en person på en anstalt kunna, som synes avse, anses som ettärende. Datainspektionen biträder OSK:s inställning både i dessa hänseendenoch beträffande tolkningen (s. 293) av partsbegreppel men understryker attärende- och partsbegreppens innebörd i LAH måste fastslås genom klariäggandeuttalanden och med beaktande av dessa begrepps innebörd i andra författningar. Datainspektionen går isill yttrande därefter in på en annan fräga, nämligen undanlaget frän partsoffeniligheten.61 § andra stycket LAH kan, anför inspektionen, bli tillämplig i förhållandetill 8, 10, 36, 37, 38, 39, 41 och 42 §§. I alla dessa paragrafer utom 36 §förekommer skaderekvisit, vilka visseriigen gör handlingen hemlig men -enliglhuvudregeln i 61 § första stycket LAH - inte gentemot part. För hemlighällandegentemot part fordras något utöver skaderekvisitet, nämligen sy nneriiga skäl. Vilka dessa skäl skulle vara anser datainspektionen svårt att överblicka; när dett. ex, gäller 41 och 42 §§ synes där angivna skaderekvisit enligt sakens naturtillräckliga för hemlighällande även gentemot part och nägot utrymme för synneriigaskäl därutöver är svårt att finna. Det synes inspektionen erforderiigt attfrän denna synpunkt gä igenom alla de nämnda paragraferna och därefter bedömaom den föreslagna lydelsen av 61 § andra stycket är lämplig; möjligen behöverförutsättningen synneriiga skäl hänvisa endast till de fall då skaderekvisitsaknas. 1975/76:160. Motförslaget gör ingen erinran. Inte heller JO har någon anmärkningutan framhäller att den föreslagna särregeln för och dessmyndigheter synes välmotiverad. Fråga är emellertid enligl JO om inte regelnborde få en mera generell räckvidd (inte bara hänföra sig till 62 §) och om enmotsvarande särregel inle borde ges även i vissa andra sammanhang. Enligt 2 §andra styckei kan regeringen medge myndighei undantag från skyldigheten attföra diarium e. d. När det gäller och dess verk är det föga naturiigtall bestämmanderätten skall tillkomma regeringen. Enligl 21 § skall handling,som rör statlig utredning, kontroll eller stödverksamhet med avseende pä näringslivetoch som inkommit till eller upprättats hos myndighet som regeringen bestämmer,hällas hemlig under angiven förutsättning. Godtas regeln skulle det kunnatänkas bli aktuellt att tillämpa den på något utskott eller verk.Det kan knappast vara riktigt all regeringen skall ha bestämmanderätten i såfall. Slutligen sägs i 60 § att fråga om utlämnande av handling statligamyndigheter emellan skall i händelse av tvist hänskjutas till regeringensprövning. Tvist mellan myndigheter som båda lyder under bör inteprövas av regeringen. Däremot kan det vara rimligt anser JO att regeringen fårslita tvist mellan myndigheter, varav den ena lyder under regeringen och denandra under . ändamålsbestämning, som ges i paragrafen, namnes bl. a. angelägnaforskningsändamål, vilket riksarkivel finner starkt motiverat av vunnaerfarenheter. Del bör påpekas, anför , att det i sådana fall i regelrör sig om uppenbart hemliga handlingar, varför släller sig frågandetill kommitténs ultalande (s. 295), att dispens normalt bör ha föregåtts avbesvär över myndighets vägran att utlämna handlingar. LänsstyrelsenI ifrågasätter beträffande tolkningen av 62 § LAH, omde enskilda myndigheterna avses skola betagas sin - som det har uppfattats -nuvarande möjlighet att efter prövning enligt tillämplig sekretessparagrafmedge utlämnande för forskningsändamål. Ett klariäggande uttalande ärangeläget, anser . Samma fräga tar I Västerbottenslän upp. Det är enligt denna länsstyrelse av vikt att ny lagstiftning påsekretessområdet inte kringskär förutsättningarna till forskning på exempelvisarbetsmedicinens och trafiksäkerhetens område. Juridiskafakulteten vid tar upp en annan tolkningsfråga.Uttalandet i betänkandet (s. 294 O, att regeringen på dispensbemyn-digandet i62 § kan gmnda rätt att meddela "en mera generell dispens eller delegeraviss beslutanderätt till en eller flera myndigheter" synes fakultetenknappast ha full täckning i stadgandet. Anses regeringen böra ges en dylik normgivningsmakt,bör detta klarare framgå av lagtexten enligt fakultetens mening. Prop.1975/76:160. Bilaga 3 1"' Fören mindre långigående dispensbefogenhet för regeringen uttalar sigdatainspektionen. Av OSK:s motivering (s, 288 och 294-295) framgår att 62 § äravsedd all användas för ivå olika ändamål, framhåller inspektionen. Det enaavser del fallet alt en myndighet eller, efter besvär, i sista hand regeringsrälieninte ens med förbehåll enligt 56 tj LAH ansett sig böra lämna ul en handling.En dispens enligt 62 tj synes inspektionen då enligt sakens natur innebära att någolallmänt eller enskilt intresse, som alltså inte kunnat skyddas genom förbehåll,får åsidosättas till förmän för ett ännu starkare sådant intresse. De av OSKredovisade betänkligheter, som framkom vid remissbehandlingen av ,anser inspektionen i viss mån kvarstå. uttalar visseriigen attdispensbefogenheten är avsedd all tillämpas restriktivt. Hur avvägningen skallske, om enskilds rält behöver uppoffras för tillgodoseende av ett allmäntintresse, bör enligl dalainspektionen komma till uttryck i lagtexten eller ivart fall i motiven. Som ett exempel anför inspektionen att avvägningen intebör vara densamma om det allmänna intresset är att i visst fall komma tillrätta med myckel allvariig brottslighet eller att värna om rikets säkerhet somom det allmänna intresset är ett "angeläget forskningsändamål".Sistnämnda uttryck synes datainspektionen för övrigt vara alltför svårtolkat.Om forskningsintresset inte kan tillgodoses ens genom utlämnande med förbehållenligt 56 §, är det enligl inspektionen svårt att inse all enskild rätt börkunna åsidosättas dispensvägen annat än i synnerligen speciella undanlagsfall.Till stöd för åsikten att ett forskningsändamål är angeläget kan tänkas bliåberopade olika slags skäl. Redan forskningens frihet kan vänlas bli använd somargument. En viss forskningsuppgift kan vidare vara ytterst angelägen för denenskilde forskaren eller den institution han tillhör. Datainspektionen antaremellertid att har avsett endasl sädan forskning som - om den ger detavsedda resultatet - har väsenilig belydelse för särskilt viktigasamhällsintressen säsom förhindrande och botande av sjukdomar, förbättring avfostran och utbildning, tillgodoseende av kravet pä social trygghet och fullsysselsättning, förhindrande av allvariig brottslighet. Dalainspektionenövergår därefter till det andra ändamål, för vilkel 62 § LAH är avsedd,nämligen att utgöra bemyndigande för regeringen att genom förordning meddelagenerella dispenser och att i samband därmed delegera beslutanderätten. Medhänsyn till vad datainspektionen anfört om innebörden av 62 § måste slor viklfästas vid OSK:s uttalande att en sådan förordning inte får gä utöver ramen förvad som är medgivet enligt 62 §. Den av i detta sammanhang nämndakungörelsen (1971:316) om utlämnande för forskningsändamål av uppgifter ombrott m, m. är, såvitt avser förutsättningarna för utlämnande, alltför vagtformulerad för att i oförändrat skick kunna grundas på bemyndigandet i 62 § LAH.Datainspektionen anser således att dispensförutsält-ningarna i 62 § LAH inte ärtillfredsställande utformade - vare sig som underiag för dispenser i enskildafall eller som ram för en förordning -utan bör omarbetas för att till förmånför enskild rätt bättre ge uttryck Prop.1975/76:160. ätden restriktivitet som är nödvändig. gör liknande uttalanden. Det ter sig för samfundet heltotillfredsställande att regeringen i det allmännas intresse skall kunna upphävaen sekretess till förmän för enskild som gäller enligt lag. Skulle del allmännasintresse av sådant hävande av sekretessen vara tillräckligt starkt, kanriksdagen alltid genom lagstiftning tillvarata det allmännas intresse. 2.2Remissyttranden angående övriga frågor att den särskilda socialregistersekrelessen skall avskaffas godtas av regeringsrälien.sociala centralnämnden I , länsslyrelsen i , kommunfuUmäktigei och kommunstyrelsen i . , ,datainspektionen och kommunstyrelsen i medger att den rådande ordningen ärotillfredsställande men anser att ett enhetligt socialregisterbegrepp börtillskapas; möjligen kan detta register sedan behöva skyddas genom en särskildsekretess. Datainspektionen menar alt en moderniserad socialregisteriag behövssamt att i avbidan på en sådan OSK:s förslag är att föredra framför rådandeordning. säger sig ännu inle ha tagit ställning till behovetav socialregister . I den mån register kommer att finnas synes emellertiddet sekretesskydd som socialutredningen föreslagit i fråga om socialvården iallmänhet vara lill fyllest. alt övervägande skäl talar för ett betydande mått av offentlighet itjänstetillsättningsärenden delas av samtliga remissinstanser som uttalat sig idenna fräga, t. ex. regeringsrätten, datainspektionen, ,Slatens lantmäteriverk, kommunstyrelsen i och . Enligldalainspektionen är den nuvarande ordningen ändock inte helttillfredsställande. Underiag för all föreslå nya regler finns emellertid inte,enligt datainspektionen, innan man närmare har undersökt hur myndigheterna nutillämpar förvaltningslagens föreskrifter att muntlig information skall dokumenterasoch, om informationen har betydelse för ärendets avgörande, delges den berördeinnan beslul fattas. Det är alltså, säger datainspektionen, angeläget att genomen brett upplagd undersökning hos flera myndigheter klariägga hur del faktisktgår till - i vad män muntliga uppgifter inhämtas och dokumenteras, om partdelges sådana uppgifter osv. Vidare bör uppmärksammas de skilda situationer somföreligger - en eller flera sökande, handläggning i första instans och hosbesvärsinstans, tjänster som tillsätts med och utan ansökningsförfarande,tjänster som tillsätts Prop.1975/76:160. Bilaga 3 '73 genombeslut som ej kan överklagas (t. ex. av regeringen), skillnaden mellanuppgifter som för den enskilde är positiva eller negativa. Som ett led i en sädanundersökning är det självfallet nödvändigt att inhämta den berörda personalens- dvs, organisationernas - uppfattning i de avvägningsfrågor som det härgäller. Enligtstatens lantmäteriverk bör s. k, personbedömning enligt personalkontrollkungörelsenhemlighållas i det fall vederbörande tjänsteman tillhör eller avses tillhöraskyddsklass, I vae fall bör detta gälla skyddsklass 1. De personhandlingar somi samband med personalkontroll insänds till bör sålundavara sekretessbelagda liksom av regeringen eller myndigheten (enligtbemyndigande) uppgjorda förteckningar över vilka tjänsler som hänförs tillskyddsklass. alt någon särskild sekrelessgrund för vapenfriärenden inte bör införaskritiseras av de inslanser som uttalat sig i denna fråga. Sveahovrätt säger sig, i den svåra avvägningsfråga det här gäller, närmast varabenägen att låta hänsynen till de berörda enskilda väga tyngst. menar atthur avvägningen mellan ett starkt intresse av allmän insyn och den enskildesberättigade intresse av sekretess bör göras i sista hand torde vara en politiskbedömningsfräga, till vilken nämnden inte lämpligen bör ta ställning. Nämndenmenar dock att starka skäl talar för att sekretessbelägga de utredningar somgörs i ärenden om vapenfri tjänst. Pä flera punkter är nämnden oense med . Visseriigen,säger nämnden, har nämnden inte det intrycket, att avsaknaden av sekretesskyddhittills i någon stöne utsträckning försämrat utredningarna genom att sökandenahäller inne med personliga upplysningar, som de inte vill skall komma tillallmän kännedom. Här är dock att märka att det hell övervägande antalet sökandeinte känner till att sekretesskydd saknas. Om däremot frånvaron avsekretesskydd blir mera allmänt känd, t. ex. i samband med dettalagstiftningsärende, kan sökandena bli mer obenägna att lämna personligauppgifter. Därav uppkommande försämring av utredningsresultaten skulle, enligtvapenfrinämnden, förvisso utgöra en allvariig olägenhet av att sekretesskyddsaknas. - anför vidare att OSK:s uttalande att det endast är enmindre del av de sökande som har något intresse av sekretess synes illaunderbyggt. Med hänsyn till att samtliga sökandens personliga förhållanden utredspä ett synnerligen ingående sätt är det, enligt nämnden, uppenbart attintresset av sekretess gäller alla utan åtskillnad. - påpekaravslutningsvis alt när det vid en utredning kommer fram ati en sökande ärpsykiskt insufficient eller har psykologiska problem, detta mera sällan framgårav psykologiska undersökningar eller läkarintyg (vilka kan hållas hemliga) utani allmänhet framkommer enbart till följd av utredarens samtal med sökanden. 1975/76:160. Arbetsmarknadsstyrelsenanser att handling i ärende rörande vapenfri tjänst skall hållas hemlig i vadden angår enskilds personliga förhållanden om utlämnande kan antagas leda tillskada eller förklenande för den berörde eller nägon honom närstående.Arbetsmarknadsstyrelsen erinrar cm att inte bara vapenfrinämnden utan ävenarbetsmarknadsstyrelsen har alt i stor utsträckning ta befattning medvapenfriärenden. I avvägningsfrågan mellan offentlighet och sekretess anserstyrelsen för sin del behovet av skydd för individen väga särskilt tungt. 1dessa heterogena grupper av sökande finns del kanske de som finnersekretessfrågan för sin del likgiltig. Men lika säkert finns de som befinnersig i samvetsnöd och som skulle uppfatta det som ett svårt intrång iintegriteten om bl. a. deras uttalanden inte sek-retessbelades. - Styrelsenpåpekar vidare att den verksamhet som styrelsen bedriver vid registrering avoch bestämmande av tjänstgöring för vapenfri tjänstepliktig påminner i mångtoch myckel om den som bedrivs vid arbetsförmedling. I ärenden rörandearbetsförmedling föresläs i 45 § en omfattande sekretess lill förmän för denenskilde. Likheten i verksamhets-bedrivandet synes enbart den kunna motivera enlikartad behandling av sekretessfrågan, anför . Fråganom sekretess i ärenden hos kronofogdemyndighet diskuteras av ,datainspektionen och . hovräti godtar OSK:s slutsatser menförutsätter all de påtalade problemen med indrivningskorien blir föremål föråtgärder av annat slag än införande av sekretessregler. Datainspektionenerinrar om att inspektionen givit tillstånd tillförsöksverksamhet med REX-systemet. 1 beslutet påpekade inspektionen attsekretesskydd borde införas för uppgifterna i saköreslängderna även när dessaförs över till exekutionsväsendets ADB-syslem. Alla sådana uppgifter behöverdock inte sekrelesskyddas. Men uppgifter av den art som anges i 4 § datalagen,med några fä undantag, och värdeomdömen som inte direkt tar sikte påbetalningsförmåga, bör enligt datainspektionen inte tillåtas ikronofogdemyndigheternas register. Kronofogden torde däremot vara betjänt avatt fl vetskap om häktning och t. ex. anstaltsvisielse eftersom dessa uppgifterhar direkt betydelse för besluten om vilka indrivningsätgärder som kan ellerbör förelagas. För dessa uppgifter bör i så fall ett sekretesskydd ordnas. -Det är emellertid tveksamt om sekretesskyddet bäst ordnas på det sätt OSKföreslagit, nämligen genom ett tillägg till Rl-kungörelsen. Med hänsyn till altinte bara frägan om sekretess för vissa uppgifter bör lösas utan också frågornaom vilka uppgifter som skall få registreras, sättet för uppgifternas inhämtande(t. ex. samkörningar med andra myndigheter), i vilka fall utlämnande tillintressenter kan tillålas m. m., lorde den bästa lösningen vara att alla dessafrågor regleras i en särskild författning på sätt som skell för fiera andraregister och senast för folk- och bostadsräkningen Prop.1975/76:160. 1975.Datainspektionen torde inte kunna lösa alla hithörande integritetsfrågor genomföreskrifter. - Det är vidare mindre tilltalande att i Rl-kungörelsen reglerautlämnandet frän mottagande myndighet. lämnar dessutomuppgifter om t. ex. strafföreläggande och ordningsbot till sexton andra myndigheler.- Det är emellertid viktigt all frågan om sekretess för brottsrubricering,annan påföljd än böter m, m. löses. Del kan också nämnas att inom kriminalvårdsverketpågår ett intensivt samarbete mellan kronofogdar och intagna för sanering av deintagnas ekonomi i samband med införande av marknadsmässig lön. Dettaförutsätter att de intagna och anslaltsledningen med förtroende kan samtala ombudgetplaner med kronofogdarna utan att lämnade uppgifter blir tillgängligautan begränsning, avslutar datainspektionen. Riksskatteverketåberopar sin skrivelse till chefen för ,vilken sedermera överiämnades till för beaktande under dess fortsattaarbete, vidhåller de uppfattningar och yrkanden som redovisasi skrivelsen och i en bilaga till denna. Det tyngst vägande skälet försekretessbeläggning, enligl verket, är alt kronofogdemyndighetsarbetshandlingar kan innehålla uppgifter som hos andra myndigheter är hemligahandlingar. - Enligt verket mäste i avvägningen mellan offeniligheisinlressetoch behovet av sekretess hänsyn tas till dels den känsliga art av informationsom finns angiven (intagning på alkoholisthem, fängvärdsanstall o. d,), delsden stora frekvensen av sådana anteckningar, dels ock längden av den tidsperiodunder vilken med anieckning försedd arbetshandling hanteras vid myndigheten. -Beträffande de "värdeomdömen", vars lämplighet ifrågasätts av framhällerverket följande. 1 den nuvarande indrivningsorganisalionen med stora distrikt,i vilka central utsättning av mäl och arbeie i arbetsgrupper förekommer,saknas i stor omfattning den goda personkännedom, som var karaktäristisk tidigarepå framför allt landsbygden. förväntas en reducering avantalet distrikt, vilket i än högre grad aktualiserar frågan om möjligheten avalt kunna göra vissa minnesanteckningar av typen "arg hund", "gäldenärennarkoman, kan bli våldsam". Sådana anteckningar är motiverade av detförhållandet alt olika tjänstemän vid skilda tillfällen kan komma att handläggamål rörande samma gäldenär. Detta i förening med förhållandet attverkställigheten kan avse ärenden av så kontroversiell natur attförrättnings-man i författning har räll alt påkalla biträde av polis (9 ijkronofogdeinstruktionen, 1965:687) nödvändiggör all sådana anteckningar förs.Verket vidhåller därför uppfattningen om behovet av dessa anteckningar. Attnågon motsvarighet till 8 § SekrL (sekretess i ärenden angående stadsplan m. )inte upptagits i LAH lämnas av remissinstanserna över lag utan erinran. Tvärtomframhäller flera instanser, t, ex. statens planverk och 1975/76:160. länsstyrelsernaI och , vikten av att planeringen sker med öppenheti arbetet och genom aktiv informationsverksamhet samt genom att allmänheten gestillfälle lill insyn och medverkan i planeringsarbetet. Idet av kommuiifuUmäkiige i Siockholm åberopade ijänsleutlåtandel frånStadsbyggnadskontoret diskuteras plansekretessen i förhållande till begreppen"myndighet" och "inkommen handling" i OSK:s förslag. Ansökanom typbesikining m. m. Trafiksäkerhetsverketuttalar sig i sitt remissyttrande för en sekretessregel till skydd föransökningar om typbesiktning, protokoll vid typbesiktning, ansökningar omtypgodkännande m. m. Verket anför härom. 1trafiksäkerhetsverkets arbetsuppgifter ingår bl. a. att utföra typbesiktning avfordon och att i anslutning härtill ulfärda typbesiktningsinstrument. Generalagenteroch svenska tillverkare kan få tillstånd till typbesiktning. Den som fållsådant tillstånd flr, sedan vederböriigt typbesiktningsinstrument erhållits, ulfärdatypintyg för de fordon han säljer. I ansökan om typbesiktning skall sökandenlämna ulföriiga uppgifterom fordonets konstruktion och beskaffenhet. Vidtypbesiktningen upprättas ett mycket omfattande och detaljrikt protokoll.Ansökningshandlingarna och typbesiktningsprotokollet lämnar lillsammansingående uppgifter om del besiktigade fordonet. Är det fräga om en ny bilmodellkan sådana uppgifter uppenbariigen vara av stort intresse för konkurrerandeföretag. genomföres typbesiktningen långt innan den nya modellenbörjar säljas. fram till dess den nya modellen introduceras påmarknaden brukar tillverkning och försäljning av den gamla modellen fortgå.Blir det känt att den nya modellen kommer att uppvisa väsentligaförbättringar kan detta påverka försäljningen av den utgående modellen ochmedföra produktions-och sysselsättningsslörningar. Delankommer vidare pä trafiksäkerheisverket att meddela typgodkännande av vissasystem och komponenter. Ansökningshandlingarna i ärenden av detta slag innehällermänga gånger en kvalificerad teknisk information. Verkets bedömning föregås avprov för att konstatera att system och komponenter uppfyller nationella och inlernationellabeslämmelser och reglementen. Innehållet i ansökningshandlingarna ochprovningsresultatet kan vara av stort intresse för konkurrerande företag. Trafiksäkerhetsverketfär ibland konstruktionsförslag som av ingivaren bedöms vara av intresse från irafiksäkerhelssynpunkt.Ofta befinner sig konstruktionen på ett tidigt utvecklingsstadium. I sådanafall önskar ingivaren i allmänhet att trafiksäkerhetsverket efter tekniskgranskning ger honom besked huruvida förslaget är förenligt med gällandelagstiftning eller ej innan han lägger ner mer pengar och arbete på konstruktionen.En del av de ingivna förslagen kan ha ett ekonomiskt värde. Ansökningshandlingar,provningsresultat och förrättningsprotokoll i ärenden av nu berört slag sominnefattar upplysning om konstruktioner eller andra tekniska förhållanden varsröjande kan medföra skada för den berörde, bör enligt trafiksäkerhelsverkeismening kunna sekretessbeläggas. I fråga om tiden för hemlighållande borde nuaktuella handlingar vara att jämställa med handlingar i ärende angående patent. 1975/76:160.Bilaga 3 1'' HyrdaADB-program m. m. Tvåremissinstanser, statskontoret och DAFA, påpekar alt offentlighetsprincipenleder till problem dä myndighet hyr ADB-program eller -system av privat företag("leasing"). Del blir alll vanligare, säger siatskontoret, all densom köper eller hyr en dator även hyr styrsystem och generella an-vändarprogramfrån maskinleverantören eller någon software-tillverkare. Dessa system ochprogram marknadsförs av tillverkaren som tillbehör till en dator. Om dessa produkterskulle göras offentliga försväras eller t. o. m. omöjliggörs ägarensnäringsutövning. Enligt statskontorets mening bör ovan beskrivna förhällanderegleras i samband med LAH:s införande.