prop · FZ0377 · 1975-12-31 00:00:00 — Reglerna är avsedda för de s,k. där den ene maken framstår som den egentlige företagarenoch den andra maken haft en mer biträdande funktion. Reglerna är däremot intetillämpliga om båda makarna verkligen utövar eller står för verksamheten, s. k.gemensam verksamhet. Avgörande för gränsdragningen skallvara alt den ene maken framstår som den egentlige företagaren. Är så falletföreligger ett medhjälparfall. Den omständigheten att båda makarna äger del iförvärvskällan medför inte atl gemensam verksamhet skall anses vara för handen.Om nämligen den ena maken med hänsyn till sin arbetsinsats, företagsledning, utbildningm, m. är den som i realiteten står för verksamheten, bör han trots den deladeäganderätten vid beskattningen kunna anses ensam driva verksamheten och andramaken behandlas som medhjälpare. Sädana regler är enligt utredningen nödvändigaföratt man inte skall öppna möjligheter för makarna att genom en så pass enkelåtgärd som en uppdelning av äganderätten sätla begränsningsreglerna förmedhjälparfall ur spel. Utredningen framhållerattgränsdragningen avses få betydelse endast för möjligheterna att särbeskattamedhjälpande make för viss arbetsinkomst Prop.1975/76:77 49 frånden verksamhet i vilken båda makarna deltar. Äger medhjälpande make del iförvärvskällan, bör hinder inte föreligga att taxera honom - förutom förarbetsinkomst när förutsättningarna för detla är uppfyllda - även för beloppsom han kan uppbära i egenskap av ägare eller i övrigt på grund av sinkapitalinsats. Sådant belopp måste dock behandlas som B-inkomst ochsambeskaltas. Gränsen mellan medhjälparfall och gemensamverksamhet lar enligt utredningen bestämmas med hänsyn till en rad faktorer.Av betydelse är makarnas arbetsinsatser. 1 verksamhet som går ut på atttillhandahälla specialiserade tjänster (läkare, arkitekt, konsult tn. bördet ha avgörande betydelse om en eller båda makarna utför dessa tjänster.Särskilt avseende måste också fästas vid om en eller båda makarna svarar lörföretagsledningen, den ekonomiska planeringen m. m. Viktigt är också vem somutåt - dvs, gentemot leverantörer, kunder m. fi. - företräder verksamheten. 1 de fall då det krävs atl den som utför denhuvudsakliga verksamheten har särskild kompetens, specialistutbildning,legitimation e. d, ligger del i linje med det anförda att fästa avgörandevikt vid om en eller båda makarna uppfyller detta krav. 1 förhållande lill arbetsinsatser, kompetens m, m,bör däremot regelmässigt kapitalinsatsen tillmätas underordnad betydelse. Även andra faktorer bör kunna påverka bedömningen,bl. a. förhållanden av mer formell juridisk natur. 1 vissa fall kan det varabefogat att ta hänsyn till vem av makarna som är registrerad somfirmainnehavare. Vidare kan det beträffande makar, som driver jordbruk påarrenderad fastighet, ha betydelse om en eller båda formellt innehar arrenderätten. För de fall den ena maken fär anses ensam stå förverksamheten medan andra maken har ställning som medhjälpare föreslårutredningen att vissa krav skall vara uppfyllda för alt medhjälpande makenskall beskattas för sin arbetsinsats. Förslagen är begränsade tillförvärvskällorna jordbruksfastighet och rörelse. Utredningen har ansett atl det inte är möjligt attgöra beskattningen av den medhjälpande maken beroende av den faktiska omfattningenav hans civilrättsliga anspråk eller den ersättning han faktiskt uppburit. 1stället har utredningen uppställt andra villkor för inkomstuppdelning, främstmed avseende pä arten och omfattningen av medhjälpande makes arbetsinsats. Ärdessa villkor uppfyllda bör inkomstuppdelning ske inom den angivna ramenoberoende av vilket ersättningsbelopp medhjälpande make faktiskt uppburit ellervarit berättigad att uppbära. En grundläggande förutsättning för särbeskattningskall vara att den medhjälpande maken verkligen utfört visst arbete iförvärvskällan. Vissa krav har därför uppställts både beträffande dearbetsuppgifter som medhjälpande .\r 77 Prop.1975/76:77 50 makeutfört och beträffande den arbetstid som han lagt ner i verksamheten, 1 likhet med föreiagsskalteberedningen har manansett del nödvändigt att uppställa restriktiva regler beträffandearbeisuppgijierna. Förslaget innehåller ett krav på att arbetsuppgifternautförts utanför själva bostaden. Endast i särskilda fall bör enligt utredningenundantag medges från denna regel. Så kan vara fallet om särskild arbetslokalför verksamheten saknas. Verksamhetens art och liknande omständigheter kan dockmotivera att medhjälpande make i hemmet utför ifrågavarande arbetsuppgifter,Bedrives verksamheten på den fastighet där makarna bor kan särskilt inrättadaffärs-eller kontorslokal inte anses ingå i bostaden. När det gäller arbetstiden har utredningen ansettdet nödvändigt att, med hänsyn till kontrollsvärigheterna och önskemålet attbegränsa antalet skatteprocesser och förhindra skatteflykt, fråninkomstuppdelning utesluta sådana fall där medhjälpande make visserligen gjorten arbetsinsats men denna inte varit av relativt betydande omfattning.Utredningen har liksom fö-retagsskatleberedningen funnit perär utgöra en lämplig avvägning. Den som vill att inkomstuppdelning ochsärbeskattning skall ske, måste göra sannolikt att medhjälpande make verkligenutfört den erforderliga arbetsinsatsen, 1 vissa fall torde det redan efterenrelativt summarisk utredning vara möjligt att konstatera om förutsättning förinkomstuppdelning föreligger. 1 andra fall kan det vara nödvändigt att begäradetaljerade uppgifter om hur verksamheten är organiserad och hur de olikaarbetsuppgifterna fördelas mellan makarna. Även andra förhållanden som har betydelse förbedömningen måste enligt utredningen beaktas, t, ex, relationen mellan antaletanställda och verksamhetens omfattning och en sådan omständighet som attnågondera maken har förvärvsarbete vid sidan av det jordbruk eller den rörelsedär frågan om inkomstuppdelning är aktuell. Av betydelse är också ommedhjälpande make gjort inkomstanmälan till allmän försäkringskassa och ivederbörlig ordning betalat preliminärskatl. Utredningen föreslåratt inkomstuppdelningen skallvara obligatorisk. Den framhåller att det inte kan anses riktigt att makar, somarbetar tillsammans i en förvärvskälla, skall ha större möjligheter än andraförvärvsarbetande makar att välja mellan sam- och särbeskattning. Från socialsynpunkt är det också angeläget att medhjälpande make tillgodoräknaspensionspoäng för ATP även i de fall då särbeskattningen inte leder till lägreskatt än sambeskattning. Utredningen nämner att det dock i praktiken endastundanlagsvis torde komma i fråga all genomföra inkomstuppdelning för makar sominte tidigare varit särbeskattade och inte vill ha inkomstuppdelning. När del gäller vilket belopp som skall beskallashos medhjälpande make bör enligt utredningen utgångspunkten vara enmarknadsmässig ersättning. Det får också anses rimligt att begränsamedhjälpande makes arbetsinkomst lill en tredjedel av nettointäkten och attalltså i princip förbehålla den make. Prop.1975/76:77 51 somslår för verksamheten, två tredjedelar som ersättning för hans företagsledningoch övriga insatser i verksamheten. En motsvarande begränsning harföreiagsskalteberedningen förordat i fåmansbolagsfallen, Marknadsmässig ersättning bör enligt utredningen iprincip motsvara av-talsenlig lön för del utförda arbetet. En korrekt beräkningförutsätter egentligen uppgift om den totala arbetstiden, speciftcering avvilken tid som ägnats åt olika slags arbetsuppgifter samt en bedömning av vadsom utgör avtalsenlig lön för de olika uppgifterna. Utredningen har övervägtmöjligheterna att undvika dessa svårigheter genom att uppställa mer schablonmässiganormer för beloppsbestämningen. Man har dock avvisat detta och i stället, ilikhet med företagsskatteberedningen, förordat bestämmelsen om marknadsmässigersättning. Begränsningen till en tredjedel av nettojntäkten torde också enligtutredningen i hög grad förenkla tillämpningen. I många fall är den totalanettointäkten inie större än att man kan utgå ifrån att en tredjedel inte utgören för hög ersättning för en arbetsinsats som dock skall motsvara minst 600arbetstiminar. Om medhjälpande maken uppburit sjukpenning ellerföräldrapenning under del av året föreslås att det antal arbetstimmar som börtillgodoräknas medhjälpande make får bestämmas med hänsyn lill hansarbetsinsats närmast före den period då han varit sjukskriven elleruppburit föräldrapenning. Eljest bör kravet pä per årupprätthållas. För beskattningen av makens inkomst har utredningenövervägt att behandla denna antingen som inkomst av tjänst eller beroende päverksamheten som inkomst av jordbruksfastighei eller rörelse. Motsvarandefräga uppkommer i socialförsäkringshänseende. Enligt utredningen talar starka praktiska skäl toratt man tillämpar en och samma regel för samtliga medhjälparfall. Vidbeskattningen bör alltså medhjälpande makes inkomst genomgående behandlasantingen som tjänsteinkomst eller som inkomst av jordbruksfastighei ellerrörelse, 1 socialförsäkrings- och avgiftshänseende bör man på motsvarande sättvälja antingen alternativet inkomst av anställning eller alternativet inkomstav annat förvärvsarbete. Valet har ställ mellan två huvudalternativ. Det ena,an-siällniiigsaliernativet, innebär att den make, som står för verksamheten,vid taxeringen får göra omkostnadsavdrag för det belopp, som beskattas hosmedhjälpande make, samt att beloppet hos denne beskattas som inkomst av tjänst.Vid socialförsäkring och avgiftsuttag innebär alternativet att den make somstår för verksamheten behandlas som arbetsgivare och att beloppet behandlas sominkomst av anställning för medhjälpande make. Det andra huvudalternativet,delägaralieniaiivei, innebär vid beskattningen att nettointäkten avverksamheten beräknas utan avdrag för värdet av medhjälpande makesarbetsinsats. Därefter fördelas nettointäkten mellan makarna inom den avutredningen föreslagna ramen. Båda makarnas inkomster taxeras .som härrörandeirhn den förvärvskälla -jordbruksfastighet eller rörelse -i vilken de ärverksamma. Alternativet innebär vidare att vardera makens 1975/76:77 52 inkomstandelbehandlas som inkomst av annat förvärvsarbete i socialförsäkrings- ochavgiftshänseende. Utredningen har av praktiska skäl valldelägaralternativet. Detta innebär inte alt medhjälpande make i alla avseendenskall behandlas som delägare vid inkomstbeskattningen. Bestämmelserna om avdragför avsättning enligt skogskontolagen (1954:142) har inte ändrats i dennariktning. Utredningen föreslär att inkomstuppdelning skall ske mellan makarnaföre eventuellt avdrag för avsättning till skogskonto. Sedaninkomstuppdelningen skett kan den make som slår för verksamheten fä avdragendast inom ramen för den del av nettointäkten som beskattas hos honom. Om ävenmedhjälpande make äger del av fastigheten, bör avdrag medges enligt de reglersom till-lämpas för delägare av jordbruksfastighet. Motsvarande bedömning redovisasi fråga om lagen (1951:763) angående beräkning av statlig inkomstskatt förackumulerad inkomst. Det avgiftsfria beloppet enligt 4S lagen (1968:419)om allmän arbetsgivaravgift på . bör enligt utredningen anpassas tillde nya reglerna för inkomsluppdelning. Ett för makarna gemensamt fribelopp på18 , föreslås i fråga om inkomst av verksamhet i vilken båda deltar,oavsett om del gäller medhjälparfall eller gemensam verksamhet. Om endera ellerbåda makarna även driver jordbruk eller rörelse, vari andra maken inte deltar,bör han kunna få tillgodoräkna sig ytterligare fribelopp, dock alt hanssammanlagda avdrag inte fär överstiga . 4.2.5Beskauning vid gemensam verksamhet De regler som föreslås för medhjälparfällen är inteanvändbara vid gemensam verksamhet. En utgångspunkt för inkomstuppdelningenvid gemensam verksamhet är vad makarna avtalat. måste - liksom f n. är fallet -ha möjlighet atl pröva om den avtalade inkomstuppdelningen är skälig med hänsyntill makarnas arbetsinsatser, kapitalinsatser och andra liknande faktorer.Enligt utredningen får det förutsättas atl skattemyndigheten - på samma sättsom vid gränsdragning mellan medhjälparfall och gemensam verksamhet - gör enhelhetsbedömning och prövar skäligheten av inkomstfördelningen med hänsyn lillsamtliga omständigheter som har samband med makarnas insatser i verksamhetenoch deras ansvar för denna. Huruvida den inkomsl som beskallas hos varderamaken skall behandlas som A- eller B-inkomst får bedömas enligt vanliga regler.Enligt 9 S 3 mom, Si utgör inkomsl från jordbruksfastighet och rörelseA-inkomst under förutsättning att den skattskyldige varit verksam iförvärvskällan i ej blott ringa omfattning. Prop.1975/76:77 53 När medhjälpande maken pä grund av sin arbetsinsatsi andra makens jordbruk eller rörelse själv beskattas för viss inkomst enligtförslaget bör denna inkomst behandlas som A-inkomst. Har makarna barn, kommerenligt gällande bestämmelser den make som har lägst A-inkomst att få förvärvsavdrag.F, n. är förvärvsavdraget lägre i fråga om inkomst från jordbruksfastighet ännär inkomsten är hänföriig till rörelse eller tjänst. Utredningen föreslår attförvärvsavdragel bestäms till av neiiointäkien, dock högst . Vid faktisk sambeskatlning innebär nuvarande reglerom förvärvsavdrag att om makarna har barn , den make som står förverksamheten får avdrag med belopp motsvarande värdet av medhjälpande makesarbete, dock högst I . Enligt utredningen bör dock i avvaktan påresultatet av den mer omfattande översyn av familjebeskattningen som pågår inomutredningen avdraget kvarstå i nuvarande form. Utredningen föreslår också särskilda bestämmelserför det år äktenskap ingås eller upplöses. För tid innan makarna sammanleverbör reglerna för ogifta lillämpas. Fr, o, m. den tidpunkt då makarna gift sigoch etablerat hushållsgemenskap bör däremot inkomstuppdelning få ske endast inomramen för de nya reglerna om inkomstuppdelning mellan makar. Vid prövningenav om medhjälpande make uppnått erforderliga underbeskattningsåret bör dock all arbetstid som han nedlagt iverksamheten medräknas, således även arbete som utförts innan hushållsgemenskapenförelåg. Förde fall makarna leveråtskilda har man knutit aninkomstuppdelningen till reglerna om avdrag för periodiskt understöd. Deföreslagna begränsningarna kommer då att gälla intill dess makarnas ekonomiskagemenskap upphört och underhållsfrågan reglerats mellan dem. Sker det underlöpande beskattningsår, bör för tid innan underhållsfrågan regleratsinkomstuppdel-ningsreglerna för makar fortfarande tillämpas och för tiddärefter reglerna för ogifta. Utredningen föreslår däremot ingen ändring av detskatterättsliga äktenskapsbegreppet i 65 S sista stycket KL. Huruvida medmakar bör likställas även andra än de som lever tillsammans och som tidigarevarit gifta med varandra eller gemensamt har eller har haft barn är en frågasom enligt utredningen är av sådan natur att den lämpligen bör prövas i sambandmed att familjebeskattningen blir föremål för en mer. Reglerna om inkomstuppdelning i medhjälparfälleninnebär att viss del av betalningsansvaret för skatter och avgifter förs överfrån den make som slår för verksamheten till medhjälpande make. Den make somstår för verksamheten är i normalfallet ägare till det i denna nedlagda egnakapitalet. Den schabloniserade inkomstuppdelningen innebär vidare attmedhjälpande maken kan beskattas för ett inkomstbelopp som han i själva verketinte förfogat över. För att inte försämra det allmännas möjligheter att utfåskatte- 5 Riksdiigeii 1975/76. 1975/76:77 54 ochavgiftsfordringar föreslås ett solidariskt betalningsansvar för restfördainkomstskatter och avgifter, som belöper på medhjälpande makes andel avnettointäkten, 4.3 Beskattningav föräldrar och barn Företagsskatteberedningen har som tidigare nämntslagt fram förslag beträffande beskattningen av lön till barn till delägare ifåmansbolag. Utredningen föreslår en uttrycklig föreskrift attavdrag skall medges endast till den del lönen kan anses motsvaramarknadsmässigt vederlag för barnets arbete. Beträffande barn mellan 16 och 18år gäller f n. all de räknas lill arbetspersonalen, om de deltagit i arbetetoch har inkomst som föranleder skatteplikt enligt 51 S KL, Den inkomst somföranleder skatteplikt behöver inie härröra från barnets arbete utan kan utgörat. ex, avkastning av kapital. Enligt utredningens mening är det befogat att ifortsättningen fordra att barnet arbetat i förälderns förvärvsverksamhet isådan omfattning att skatteplikt skulle inträda redan på grund av inkomsten avdetta arbete och således utan alt övriga inkomster beaktas. Utredningenanser all de regler som rör barn mellan bör skärpas i ytterligareett avseende. Lön som utbetalats under tid då barnet bedrivit heltidsstudiereller undergått annan utbildning på heltid bör inte vara avdragsgill förföräldern eller beskattas hos barnet. Avdragsförbudet bör gälla t.ex. lön somunder terminen betalas till barnet för arbete som uppgetts ha skett underveckoslut och . Avdrag bör dock kunna medges för lön avseende arbete somutförts under längre uppehåll, t, ex. vanliga sommarferier. För att undvikagränsdragningssvårigheter föreslås att uppehållet skall ha en varaktighet avminst en månad. De nu angivna begränsningarna föreslås även gälla barn över 18år. Man kan här enligt utredningen jämföra med förbudet mot avdrag förperiodiskt understöd lill mottagare vars utbildning inte är avslutad. Avdragsreglerna i 20 S KL avser f n. endasthemmavarande barn. Den omprövning av dessa regler som skatteutredningenföreslagit har föranletts av önskemålet att söka förhindra skatteflykt genomobehörig inkomstuppdelning mellan föräldrar och barn. Från denna synpunkt harutredningen inte funnit tillräckliga skäl att göra skillnad mellan hemmavarandeoch icke hemmavarande barn utan föreslår att bestämmelserna i 20 S KL görs tilllämpligaäven på icke hemmavarande barn, Med utgångspunkt från utredningens uppskattning avantalet skattskyldiga, som blev föremål för faktisk sambeskattning ochfrån de antaganden, som gjorts om förhållandena ,har manuppskattat atl skatteuttaget {- taxering) vid genomförande avut- Prop.1975/76:77 55 redningensförslag blir ca 100 milj, kr, lägre än vid oförändrade regler. Av beloppetfaller drygt hälften på kommunerna. Det understryks alt underlaget förberäkningarna är myckel osäkert. Utredningen framhålleratt det är önskvärt att deföreslagna reglerna börjar tillämpas med de regler somföreiagsskalteberedningen föreslagit beträffande lön från fåmansbolag.Beredningen har utgått ifrån alt dess förslag kan träda i kraft den 1 januari1976 och tillämpas första gången vid taxering. Detsamma bör då såvittmöjligt gälla beträffande skatteutredningens förslag, Utredningens överväganden angående ett avskaffandei huvudsak av den faktiska sambeskattningen harallmäni godtagits avremissinstanserna. Man har också från principiella utgångspunkter ansettutredningsförslagen riktiga, RSV anser de skäl utredningen framfört för att taupp och söka lösa de problem som sammanhänger med den faktiska sambeskattningenvara väl underbyggda. Kammarrätten i hälsar med tillfredsställelseatt förslag framlagts för att åstadkomma större jämlikhet mellan faktiskt sambeskattadeoch andra skattskyldiga, RF V finner det vara i princip tillfredsställande attmöjlighet öppnas för ifrågavarande makar att i likhet med egna företagare ochanställda genom arbetsinsats erhålla ett försäkringsskydd. Verket erinrar dockom att förslaget i fråga om tilläggspensioneringen medför att denpensionsgrundande inkomsten blir lägre för fiertalet berörda försäkrade,Länssivrelsen i framhåller som en värdefull konsekvens avförslaget att en av de större skaltemässiga skillnaderna mellan enskildanäringsidkare och bolagsfall elimineras. I samma riktning uttalar siglänssiyrelserna i och Väsicrhonens län saml . Förslagen har mottagits positivt också av instansersom företräder näringslivet. Man har emellertid ansett de föreslagna reglernaalltför restriktiva, LRF framhåller således att utredningen inte bara ibetydande utsträckning velal konservera de kritiserade orättvisorna utan äveninfört skärpningar, framför allt i fråga om lön till barn. som arbetar iföräldrarnas verksamhet. Delvis likartade överväganden redovisas i yttrandenafrån .S.lf och .S/Fsamt SHIO. Flera remissinstanser har pekat på sambandet mellanutredningens förslag och de förslag som lagts fram av företagsskatteberedningeni delbetänkandet "Fåmansbolag" (SOU 1975:54). Vikten av en samordningbetonas av bl, a, länsstyrelserna i . och län,Landsliiigsjörbundei. LRF redovisar dock annanmening och framhåller att de föreslagna reglerna för sambeskattningsfallen intebör till-lämpas där verksamheten drivs i bolagsform. Frcdrika-Brcmer-förhuiHleianser del ytterst beklagligt att utredningen inte helt avskaffat den faktiska Prop.1975/76:77 56 sambeskatlningen utan utsträckt den även till verksamheterbedrivna i bo-lagsforin. Utredningsförslaget avserförvärvskällorna jordbruk och rörelse. Denna begränsning har i regel godtagitseller lämnats utan erinran. i lån understrykervikten ur konirollsynpunkt av att förslagen begränsas till nämndaförvärvskällor. Även om det övervägande antaletremissinstanser tillstyrker en inkomstuppdelning, riktas likväl kritik mot dennärmare utformningen av reglerna. Endast ett mindre antal remissinstan.ser hargodtagit förslagen i allt vä.sentligt. Hit hör inaforiieien inomlänssiyrelserna i Ålvsborgs och län. i , medundantag för en del av förslaget be-triilTande lön till barn, LO. majoriicieninom Landsiingsförbiindci och Svenska koniinunlörbiiiidei, vilka dockframhåller att kommunerna måste kompenseras för skattebortfall, samt TCO.Genomgående tar annars kritiken sikte på att möjligheterna till särbeskattninggivits en alltför snäv el ler eljest olämplig utformning. Flertaletremissinstanser godtar dock att några begränsningar måste finnas med tanke påriskerna för missbruk. L/?Fanserdock atl reglerna i detta sammanhang börutformas på så sätt att var och en beskattas för sin inkomst. Denomständigheten att ett fåtal kan tänkas missbruka bestämmelserna bör inte fåhindra all regler införs som är motiverade för det stora flertalet lojalaskattskyldiga. Likartade synpunkter redovisar bl.a, i Göteborgsoch län. Enligt förslaget skall gift person,som arbetar i makens jordbruk eller rörelse minst , beskattasför den del av nettointäkten av förvärvskällan som motsvarar marknadsmässigtvederlag för arbetsinsatsen, dock högst en tredjedel av nettointäkten. Arbetesom utröns i makarnas bostad skall normalt inte få medräknas. Inkomsten skallbehandlas som .-inkomst, Vid remissbehandlingen har ocksåmeningar framförts om de förutsiili-ningar som bör gälla för rätten tillinkomstuppdelning. Vidare har en del remissinstanser pekat på svårigheterna förtaxeringsmyndigheterna att kontrollera att förutsättningarna försärbeskattning är uppfyllda i del särskilda fallet, 1 fråga om tidsgränsen har delade meningarredovisats, Länssiyrelserna i . Jämilandsoch Väsicrhoiicns län. Landsiingsförhundets och Svenska kommunförhundcismajoriteter samt 7"C0 godtar förslaget i denna del. iStockholms län ifrågasätter om inte förslaget missgynnar mindre företag, därmedhjälpande makes arbetsinsats kan vara en förutsättning för verksamhetensbe- 1975/76:77 57 i förordarytterligare överväganden med hänsyn bl. a. till tröskeleffekterna och nämner enandra gräns vid kombinerad med ett ytterligare maximum vid 1/6 avnettointäkten. LRF och SHIO anger 300timmar som en tänkbar gräns, SAF och SIF nämner och advokatsamfund400 limmar. En minoriiei inom i .Ålvsborgs län nämner 800 timmarsom utgör minimikrav för atl medhjälpande make skall omfattas avarbetslöshetsförsäkringen. i anser detdock inte troligt att en tidsgräns skulle minska kontrollsvå-righelerna,begränsa antalet skatteprocesser eller förhindra skattenykl. Flera remissinstanser menar att entillfredsställande avgränsning kan uppnäs genom kravet på alt medhjälpandemakes arbetsinsats inie får tas upp till högre belopp än som är marknadsmässigtmotiverat, eventuellt i förening med att högst 1/3 av nettointäkten kanhänföras till medhjälpande make. Denna mening framförs av LRF.