prop · FY0378 · 1975-12-31 00:00:00 — Fråga om anställnings upphörande enligt 30 eller 31 §, 32 § första stycket a) eller b), 35 eller 36 § prövas i fråga om tjänst, som regeringen tillsätter, av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer och i annat fall av den myndighet som tillsätter tjänsten. Fråga om anställnings upphörande enligt 32 § första stycket c) eller andra stycket eller enligt 33 § prövas av regeringen. Fråga om förflyttning av tjänsteman enligt 34 § prövas av regeringen. Fråga om förflyttning tUl tjänst som tUlsättes av samma myndighet som anställt tjänstemannen prövas dock av myndigheten. Frågaom anställnings upphörande enligt 30 eller 31 §, 32 § första stycket, 35 eller36 § prövas i fråga om tjänst, som regeringen tillsätter, av regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer och i annat fall av den myndighet som.tillsätter tjänsten. Fråga om anställnings upphörande enUgt 32 § andra stycketeller 33 § prövas av regeringen. Frågaom förflyttning av .tj"äns-leman enligt 34 § prövas av regeringen. Frågaom förflyttning tiU tjänst som tillsättes av samma myndighet som anställttjänstemannen prövas dock av myndigheten. Beträffandejustitieråd eller regeringsråd prövar regeringen fråga om åtalsanmälan enligt25 § eller avstängning eller läkarundersökning enligt 27 §. Beslut om avskedandeenligt 22 § eller avstängning enligt 26 § meddelas av högsta domstolen enligtvad som föreskrives i 54 §. "Senasle lydelse 1974:1009. I fråga om den som eljest innehar eller uppehållerordinarie domartjänst eller tjänst som byråchef eller därmed jämställd ellerhögre tjänst vid statlig myndighet prövas fråga som avses i 37 § förstastycket av en särskild nämnd. Denna nämnd skall bestå av fem ledamöter.Ordföranden skall vara lagkunnig och erfaren i domarvärv. Regeringen meddelarnärmare bestämmelser om nämndens sammansättning och verksamhet samt om denpersonkrets som nämndens verksamhet skall avse. Beträffandetjänsteman hos eller dess myndigheter meddelar bestämmelserom beslutande organ. Mål om skadestånd enligt 16 § prövas av arbetsdomstolen.Sådant mål, liksom mål om tUlämpning av 7 § tredje eller fjärde stycket, 30 §,35 § eller 3943 § eller av föreskrift som avses i 7 § tredje stycket, 30 §andra stycket eller 39 §, handlägges enligt lagen (1974: 371) om rättegången i arbetstvisler.Enligt nämnda lag handlägges även mål om tillämpning av 27, 31 eller 32 § ifråga om ordinarie domare. Mål som gäller justitieråd eller regeringsrådprövas dock av högsta domstolen enligt 57 kap. på talan avriksdagens ombudsman eller justitiekanslern. Deltaga flera i avgörande som avses i 37 eller 38 § skolabestämmelserna i 29 kap. om omröstning i domstol med endastlagfarna ledamöter äga motsvarande tillämpning. Mål om skadestånd enligt 16 § prövas av arbetsdomstolen.Sådant mål, liksom mål om tillämpning av 7 § tredje eller fjärde stycket, 18 §,22 §, 26 §, 27 §, 3052 §, 3436 § eller 3943 § eller av föreskrift som avsesi 7 § tredje stycket, 30 § andra stycket eller 39 §, handlägges enligt lagen(1974: 371) om rättegången i arbetstvisler. I fråga om tvist som rör företrädesrätt till ny anstäUningtUlämpas ej 42 § lagen (1974: 12) om anställningsskydd. " Senaste lydelse 1974: 1009. 53 §1 Har i fråga om annan ordinarie domare än justitierådeller regeringsråd meddelats beslut om läkarundersökning som avses i 27 §eller om anställningens upphörande enligt 31 eller 32 § och vill han haändring i beslutet, skall han väcka talan från den dag då hanfick del av beslutet. Iakttager han ej detta, är rätlen till talan förlorad. / fråga om ordinarie domare må beslut om läkarundersökningsom avses i 27 § ej läggas till grund för avstängning enligt nämnda paragraf,förrän beslutet slutligt prövats av domstolen eller rätten till talanförlorats. Ej heller må verkställighet äga rum av beslut, varigenom ordinariedomare skUts från tjänsten enligt 32 § eller, om ej annat följer av tredjestycket, enligt 31 §, förrän beslutet slutligt prövats av domstolen ellerrätten till talan förlorats. I mål som gäller ordinarie domare äger domstolen förtiden intill dess lagakraftägande dom eller beslut föreligger förordna, itvist om avstängning enligt 27 §, alt beslutad avstängning skall vara hävd,och, i tvist om tillämpningen av 31 § beträffande annan tjänsteman än justitierådeller regeringsråd, all anställningen skall upphöra när tjänstemannen uppnåttden ålder då skyldighet atl avgå senast inträder. Vill tjänsteman ha ändring i beslut enUgt 18, 22, 27, 31,32 eller 34 §, skall han väcka talan från den dag då han fickdel av beslutet. Iakttager han ej detta, är rätlen lill talan förlorad. Talanmot beslut om avstängning enligt 27 § är dock ej inskränkt till . För liden intill dess lagakraftägande dom eller beslutföreligger äger domstolen förordna, i tvist om avstängning enligt 26 eller 11§, att beslutad avstängning skall vara hävd, och, i tvist om lill-lämpningen av31 § beträffande ordinarie domare, att anställningen skall upphöra närtjänstemannen uppnått den ålder då skyldighet alt avgå senast inträder. Beträffande justitieråd och regeringsråd prövas mål omtillämpning av 22, 26, 27, 31 eller 32 § av högsta domstolen enligt 57 kap.rättegångsbalken på talan av ombudsman eller justitiekanslern. Denna lag träder i kraft , då lagen(1955: 261) om avstängning av domare upphör atl gälla. I fråga om talan molbeslut av myndighet och om förfarandet gäller dock äldre bestämmelser, ombeslut har meddelats före ikraftträdandet. Bestämmelsen i 22 § femte stycketskall ej äga tillämpning på förhållande som inträffat före ikraftträdandet. " Senaste lydelse 1974:11009. Prop.1975: 78 233 Lag om ändring i lagen (1974: 359) om ändring i statstjänstemannalagen(1965: 274) Härigenom föreskrives att andra stycketi jövergångsbestämmelserna till lagen (1974: 359) om ändring i statstjänstemannalagen(1965: 274) skall upphöra att gälla vid utgången av , Lag om ändring i Härigenom föreskrives att 7 kap. 4 §, 23 kap. 22 §, 24kap. 1 §, 36 kap. 5 §, 48 kap. 5 och 15 §§ samt 58 kap. 1 och 2 §§rättegångsbalken skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 4 §2 Allmän åklagare vid underrätt och hovrätt ärstatsåklagare eller distriktsåklagare. Riksåklagaren är dock allmän Riksåklagaren är dock allmän åklagare vid underrätt och hovrätt åklagare vid underrättoch hovrätt i mål om ansvar eller enskilt an- i mål om ansvar eller enskilt an språk på grund av brott som i ul- språk på grund av brott som i ut övningen av tjänsten eller uppdra- övningen av tjänsten eller uppdra get begåtts av statstjänsteman, get har begåtts av som ej är underkastad discipUnär 1. den som innehar eller uppe- bestraffning, av ledamot av dom- håller ordinariedomartjänst eller stol eller central statlig förvalt- tjänst som byråchef ellerdärmed ningsmyndighet, som ej är stats- jämställd eller högre tjänst vid tjänsteman, eller av krigsman, som stadig myndighet; bestrider regementschefs eller 2.ledamot av domstol eller därmed likstäUd eller högre tjänst. central statligförvaltningsmyndighet, som ej är statstjänsteman; eller 3. krigsman, som bestrider regementschefs eller därmedlikställd eller högre tjänst. Allmän åklagare vid högsta domstolen är riksåklagaren. Har talan lill högsta domstolen fullföljts allenast avenskild part, må åklagartalan där, efter riksåklagarens förordnande, föras avlägre åklagare. Närmare beslämmelser om fördelningen av uppgifterna mellanåklagarna meddelas i de för dem gällande instruktionerna. 1 Senaste lydelse 1974: 1008. 2 Senasle lydelse 1974: 573. Förundersökningenligt detla kapitel är, om tUlräckliga skäl för åtal ändock föreligga, ejerforderlig beträffande brott, för vUkel icke svårare påföljd än böler ärstadgad, eller beträffande brott, som avses i 45 kap. 2 § första eller andrastycket. Ej heller är förundersökning erforderlig i mål om brott, som avses i3 kap, 3 § och 7 kap. 4 § andra slyckel, med mindre anledning förekommer tUl ådömandeav annan påföljd än böter eller suspension. Förundersökningenligt detla kapitel är, om tUlräckliga skäl för åtal ändock föreligga, ejerforderlig beträffande brott, för vilket icke svårare påföljd än böter ärstadgad, eller beträffande brott, som avses i 45 kap. 2 § första eller andrastycket. Ej heller är förundersökning erforderlig i mål om brott, som avses i3 kap. 3 § och 7 kap. 4 § andra stycket, med mindre anledning förekommer till ådömandeav annan påföljd än böler. VUl åklagaren utvidga väckt åtal, må det ske, utan attförundersökning enligt delta kapitel ägt rum. Är någon på sannolika skäl misstänkt för brott, för vilketär stadgat fängelse eller däröver, må han häktas, om med hänsyn tillbrottets beskaffenhet, den misstänktes förhållande eller annan omständighet skäligenkan befaras, att han avviker eller annorledes undandrager sig lagföring ellerstraff eller genom undanröjande av bevis eller på annat sätt försvårar sakensutredning, eller ock anledning förekommer, atl han fortsätter sin brottsligaverksamhet. Är brottet ringare än i första stycket sägs men kan däråfölja fängelse och har den misstänkte icke stadigt hemvist inom riket, må hanhäktas, om det skäligen kan befaras, att han avviker. Ärför brottet icke stadgat lindrigare straff än fängelse , skall häktningske, om det ej är uppenbart, att anledning därtUl saknas. Kan detantagas, att den misstänkte kommer att dömas allenast till böter eUersuspension, må h'äktning icke ske. Kan detantagas, att den misstänkte kommer alt dömas allenast till böler, må häktaingicke ske. Ämbets-eller tjänsteman eller den som är förordnad eller vald att förrätta offentligttjänsteärende eller utöva annan allmän befattning må ej höras som vittneangående något, varom han på ' Senaste lydelse 1974: 573. » Senaste lydelse 1964: 166. «Senaste lydelse 1973: 240. Ej månågon höras som vittne angående något, som han enligt lag eller annanförfattning är pliktig att hemlighålla, med mindre den, till vilkens förmåntystnadsplikten gäller, samtycker därtill. grundav denna sin ställning har att iakttaga tystnad. Ej heller elfest må advokat, läkare, tandläkare, barnmorska, sjuksköterska, kurator vid familjerådgivningsbyrå, som drives av kommun, landstingskommun, församling eller kyrklig samfäUighet, eller deras biträden höras angående något, som på gmnd av denna deras ställning förtrotts dem eller de i samband därmed erfarit, med mindre det är i lag medgivet eller den, till vilkens förmån tystnads-pUkten gäller, samtycker därtill. Ejheller må advokat, läkare, tandläkare, barnmorska, sjuksköterska, kurator vidfamiljerådgivningsbyrå, som drives av kommun, landstingskommun, församling ellerkyrklig samfällighel, eller deras biträden höras angående något, som på grundav denna deras ställning förtrolls dem eller de i samband därmederfarit, med mindre det är i lag medgivet eUer den, till vilkens förmåntystnadsplikten gäller, samtycker därtill. Rättegångsombud,biträde eller försvarare må ej höras som vittne om vad för uppdragetsfullgörande förtrotts honom, med mindre parten medgiver, att det må yppas. Utan hinder av vad i andraeller tredje stycket s'ägs vare annan än försvarare skyldig att avgiva utsaga imål angående brott, för vilket icke är stadgat lindrigare straff än fängelse . Om lystnadsplikt för prästinom är särskUl stadgal. inom annat trossamfund än eller den som 1 sådant samfund inlager motsvarande ställning må ickehöras som vittne om något, som han vid hemligt skriftermål eller under därmedjämförliga förhållanden erfarit. 48 kap. 5 §« Strafföreläggande får icke utfärdas, om förutsättningar för allmänt åtal ej föreligga, om i föreläggandet ej upptagas alla brott av den misstänkte, vilka enligt åklagarens vetskap föreligga tiU bedömning, om målsägande förklarat, att han ämnar föra talan om enskilt anspråk i anledning av brottet, eller begärt, att åtal skall väckas. Strafföreläggandefår icke utfärdas, omfömtsättningar för aUmänt åtal ej föreligga, omi föreläggandet ej upplagas alla brott av den misstänkte, vUka enligtåklagarens vetskap föreligga till bedömning, om målsägande förklarat, att han ämnar föra talan om enskUt anspråk ianledning av brottet, eller begärt, att åtal skall väckas, eller ombrottet bör föranleda ämbetsstraff. Ifråga om vUlkor för användning av strafföreläggande i militärt brottmål gälla särskUdabestämmelser, Senaste lydelse 1968: 193. Föreläggande av ordningsbot får icke utfärdas, om den misstänkte förnekar gärningen, om i föreläggandet ej upplagas alla brott av den misstänkte, vilka enligt polismannens vetskap föreligga lill bedömning, om det föreligger anledning att antaga att talan om enskUt anspråk kommer alt föras, eller om del föreligger anledning alt antaga att brottet bör föranleda disciplinstraff för krigsman. Föreläggande av ordningsbot får icke utfärdas, om den misstänkte förnekar gärningen, om i föreläggandel ej upptagas alla brott av denmisstänkte, vilka enligt polismannens vetskap föreligga till bedömning, om det föreligger anledning all antaga att talan om enskUtanspråk kommer alt föras, eller om det föreligger anledning alt antaga att brottet börföranleda ämbetsstraff eller disciplinstraff för krigsman. Föreläggandebör ej utfärdas, om det i annat fall kan antagas vara påkallat atl åklagareprövar fråga om strafföreläggande eller åtal för brottet. Sedan domi tvistemål vunnit laga kraft, må till förmån för någon av parterna resningbeviljas: 1. om ledamot av rätlen eller där anställd tjänstemaneller ombud eller ställföreträdare med avseende å målet gjort sig skyldig tillbrottsligt förfarande, som kan antagas hava inverkat på målels utgång; 2. om skriftlighandling, som åberopats tUl bevis, varil falsk eller om part, som hörts undersanningsförsäkran, eller vittne, sakkunnig eller tolk avgivit falsk utsagasamt handlingen eller utsagan kan antagas hava inverkat på utgången; 3. om omständigheteUer bevis, som ej tidigare förebragts, åberopas och dess förebringande sannoliktskulle hava lett lill annan utgång; eller ' Senaste lydelse 1968: 193. Sedan domi tvistemål vunnit laga kraft, må till förmån för någon av parterna resning bevUjas: 1. om ledamot avrätten eller där anställd tjänsteman med avseende å målet gjort sig skyldigtill brottsligt förfarande eller eljest åsidosatt sin tjänsteplikt eller om brottsom har avseende å målet ligger ombud eller ställföreträdare till last, samtbrottet eller tjänsteförseelsen kan antagas hava inverkat på målels utgång; 2. om skriftlighandling, som åberopats till bevis, varit falsk eller om part, som hörts undersanningsförsäkran, eller vittne, sakkunnig eller tolk avgivit falsk utsagasamt handlingen eller utsagan kan antagas hava inverkat på utgången; 3. om omständigheteller bevis, som ej tidigare förebragts, åberopas och dess förebringande sannoliktskulle hava lett lill annan utgång; eller 4. om rällstUlämpning, som ligger till gmnd för domen,uppenbart strider mot lag. 4. om rättstillämpning, som ligger till grund för domen,uppenbart strider mot lag. Ej må på grund av förhållande, som avses i 3, resningbeviljas, med mindre parten gör sannolikt, atl han icke vid den rätt, sommeddelat domen, eller genom fullföljd från denna kunnat åberopa omständigheten«ller beviset eller han eljest haft giltig ursäkt alt ej göra det: Sedan dom i brottmål vunnit laga kraft, må till förmån förden tilltalade resning beviljas: 1. om ledamot av rätten eller där anställd tjänsteman,åklagare eller ombud, ställföreträdare eller försvarare med avseende å måletgjort sig skyldig lill brottsligt förfarande, som kan antagas hava inverkatpå målets utgång; 2. om skriftiighandling, som åberopats till bevis, varit falsk eller om vittne, sakkunnigeller tolk avgivit falsk utsaga samt handlingen eller utsagan kan antagas havainverkat på utgången; 3. om omständigheteller bevis, som ej tidigare förebragts, åberopas och dess förebringande sannoliktskulle hava lett lill att den tUltalade frikänts eller brottet hänförts undermildare straffbestämmelse än den som tUlämpats eller ock med hänsyntill vad sålunda åberopas och i övrigi förekommer synnerliga skäl äro, atlfrågan, huruvida den tilltalade förövat det brott, för vUket han dömts, prövas-ånyo; eller 4. omrättstillämpning, som ligger lUl grund för domen, uppenbart strider mol lag. Sedan dom i brottmål vunnit laga kraft, må till förmån förden tUltalade resning beviljas: 1. om ledamot avrätten, där anställd tjänslemari eller åklagaren med avseende å målet gjort sigskyldig till brottsligt förfarande eller eljest åsidosatt sin tjänsteplikteller om brott som har avseende å målet Ugger ombud, ställföreträdare ellerförsvarare till last, samt brottet eller tjänsteförseelsen kan antagas havainverkat på målets utgång; 2. om skriftlig handling,som åberopats till bevis, varit falsk eller om vittne, sakkunnig eller tolkavgivit falsk utsaga samt handlingen eller utsagan kan antagas hava inverkatpå utgången; 3. om omständigheteller bevis, som ej tidigare förebragts, åberopas och dess förebringande sannoliktskulle hava lett till alt den tUltalade frikänts eller brottet hänförts undermildare straffbestämmelse än den som tillämpats eller ock med hänsyn tUl vadsålunda åberopas och i övrigt förekommer synnerliga skäl äro, all frågan, huruvidaden tilltalade förövat det brott, för vilket han dömts, prövas ånyo; eller 4. omrättstillämpning, som ligger tiU grund för domen, uppenbart strider mot lag. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i militära rättegångslagen (1948: 472) Härigenom föreskrives i fråga om mUitära rättegångslagen(1948: 472)1 dels att i 4, 13, 15, 1719, 24, 41, 60, 67, 70, 71, 95,98, 102, 106 och 107 §§ ordet "Konungen" i olika böjningsformer skallbytas ut mot "regeringen" i motsvarande form, dels att3, 8, 9, 22, 66 och 79 §§ skaU ha nedan angivna lydelse. Såsom militära brottmål anses enligt denna lag: 1. mål om ansvarför sådant av krigsman förövat brott som omförmäles i något av följande kapiteleller lagrum i , nämligen 16 kap. 15 och 16 §§ därest denbrottslige vid gärningens begående var iklädd militär tjänstedräkl, 8, 9, 10,12 och 13 kap. därest brottet angått krigsmakten tillhörig eller för dess behovavsedd egendom, 20 kap, 1 4 och 10 §§ samt 21 och 22 kap.; 2. mål omansvar för annal i omförmält brott som krigsman förövat medanledning av den förfördelades eller sin egen tjänst vid krigsmakten eller ockmot myndighet eller annat organ tillhörande krigsmakten; 3. mål om ansvar iandra fall för brott varigenom krigsman åsidosatt sin tjänsteplikt, dock ejmål om förseelse som avses i 3639 §§ värnpliktslagen; samt 4. mål om ansvarför brott varigenom någon som ej är krigsman men innehar tjänst vid krigsmaktenåsidosatt sin tjänslepUkt. ' Senaste lydelse av 13 § 1972: 363 60 § 1964: 200 15§1959: 105 66 § 1973: 19 17 § 1972: 363 67 § 1973:19 19 § 1968:330 98 §1972:363 22 § 1973: 19 107 § 1949: 364. 24 § 1964: 200 Senaste lydelse 1964: 200. Såsom mUitära brottmål anses enligt denna lag: 1. mål om ansvarför sådant av krigsman förövat brott som omförmäles i något av följande kapiteleller lagmm i , nämligen 16 kap. 15 och 16 §§ därest den brottsligevid gärningens begående var iklädd militär tjänstedräkl, 8, 9, 10, 12 och 13kap. därest brottet angått försvarsmakten tillhörig eller för dess behovavsedd egendom, 20 kap. 1 3 §§ samt 21 och 22 kap.; 2. mål omansvar för annat i omförmält brott som krigsman förövat medanledning av den förfördelades eller sin egen tjänst vid försvarsmakten ellerock mot myndighet eller annat organ tUlhörande försvarsmakten; 3. mål om ansvar iandra fall för brott varigenom krigsman åsidosatt sin tjänsteplikt, dock ej målom förseelse som avses i 3639 §§ värnpliktslagen; samt 4. mål om ansvarför brott varigenom någon som ej är krigsman men innehar tjänst vid försvarsmaktenåsidosatt sin tjänsteplikt.. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Vad i denna lag stadgas om miUtära brottmål skaU ägamotsvarande tillämpning i fråga om domstols befattning med fömndersökning ochanvändande av tvångsmedel med anledning av brott som är av beskaffenhet altfråga om ansvar därför skall handläggas som militärt mål. Straff må åläggas i disciplinmål allenast om denmisstänkte står under miUtärt befäl och straffet finnes böra bestämmas till discipUnstraff. Den som tillhör hemvärnet eller eljest förbundit sig attsåsom frivillig fullgöra krigstjänst må dock bestraffas i discipUnmål, ändå atthan vid tiden för bestraffningens åläggande ej står imder milifärt befäl. Krigsman, som ej är underkastad ansvar enligt 21 kap.brottsbalken, må ej åläggas straff i disciplinmål. För följande i omförmälda brott må, där ej annalföljer av 10 §, straff åläggas i disciplinmål: 1. brott som sägsi 16 kap. 15 eller 16 §, därest den brottslige vid gärningens begående variklädd mUitär tjänstedräkl; 2. brott som avsesi 10 kap. 2, 4 eller 7 § eller 12 kap. 2 §, under förutsättning att fråga är omkrigsmakten tillhörig eller för dess behov avsedd egendom samt, såvitt angårbrott mot någon av nämnda paragrafer i 10 kap., atl egendomen lämnats åt denbrottslige för begagnande; 3. brott som sägsi 20 kap. 4 § dier 21 kap. 18 §, dock ej då fråga är om sådan förseelse vidmanövrering eller navigering av krigsmaktens fartyg eller luftfartyg, somnågon för dess säkerhet ansvarig krigsman begått under utövande av befäl å detsammaeller, om fartyget var luftfartyg, såsom förare därå, samt genom förseelsenskada uppkommit; samt 4. brott varom förmälesi 21 kap. 1, 4, 79 eller 11-16 §§ eller 22 kap. 4 §. » Senaste lydelse 1973: 19. » Senasle lydelse 1964: 200. För följande i omförmälda brott må, där ejannat följer av 10 §, straff åläggas i disciplinmål: 1. brott som sägsi 16 kap. 15 eUer 16 §, därest den brottslige vid gärningens begående variklädd miUtär tjänstedräkt; 2. brott som avsesi 10 kap. 2, 4 eller 7 § eller 12 kap. 2 §, under förutsätining att fråga ärom försvarsmakten tillhörig eller för dess behov avsedd egendom samt, såvittangår brott mot någon av nämnda paragrafer i 10 kap,, all egendomen lämnats åtden brottslige för begagnande; 3. brott som sägsi 21 kap. 18 §, dock ej då fråga är om sådan förseelse vid manövrering ellernavigering av försvarsmaktens fartyg eller luftfartyg, som någon för desssäkerhet ansvarig krigsman begått under utövande av befäl å detsamma eller, omfartyget var luftfartyg, såsom förare därå, samt genom förseelsen skada uppkommit;saml 4. brott varom förmäles i 21 kap. 1, 4, 79 eller 1116 §§ eller 22 kap. 4 §. Prop.1975: 78 240 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 22 §" . Har bestraffningsberättigad befattningshavare på gmnd avanmälan eller eljest erhållit kännedom om brott som avses i 21 §, skall han genasthänskjuta målet tUl åklagaren: 1. om straff förbrottet ej må åläggas i disciplinmål; 2. om den bestraffningsberättigade enligt 29 § förordnat om den misstänktes gripande; 3. om det finnesskäl antaga att straffet ej kommer alt stanna vid disciplinstraff eller böter; 4. om det kan föratsesatt nöjaktig utredning om brottet ej skall kunna åstadkommas genom den bestraffningsberättigadesförsorg; 5. om den bestraffningsberättigadeeljest på grund av sakens beskaffenhet finner synnerliga skäl föreligga attmålet handlägges vid domstol; eller 6. om civUmyndighet har att verkställa utredning angående annat brott, som den misstänkteantages hava begått, och ej genom målets hänskjutande vållas uppskov, som är tUlavsevärt men för krigslydnaden. Målet skall hänskjutas lUl åkla- Målet skall hänskjutas till åkla gare vid den underrätt som är gare vidden underrätt som är domstol för avdelningen, enligt domstol föravdelningen, enligt den fördelning av uppgiftema mel- denfördelnmg av uppgiftema mel lan olika åklagare som Konungen lan olikaåklagare som regering- bestämt. Är fråga om ämbetsbrott, enbestämt. Är fråga om. brott som som avses i 20 kap. 14 §§ i utövningen av tjänsten harbegåtts , av den som bestti- av den sombestrider tjänst som der tjänst som regementschef el- regementschefeller därmed lik- ler därmed likställd eller högre ställd ellerhögre tjänst, skall må- tjänst, skall målet hänskjutas tUl lethänskjutas till justitiekanslern justitiekanslern eller riksåklaga- eller riksåklagaren, ren.