prop · FZ03197 · 1975-12-31 00:00:00 — Denna ålder skulle dock inte vara någon fast ochundantagslös gräns. Med hänsyn till omständigheterna borde en viss röriighetnedåt kunna komma i fråga. Av äldre försäkrade skulle inte krävas att de innanförtidspension beviljades underkastade sig arbets-vårdsåtgärder eller flyttadetill annan ort med bättre arbetsmöjligheter. Det skulle dock inte föreligganågon fri valrätt mellan alt arbeta och gå i pension. Kundearbetsmarknadsmyndigheterna tämligen omgående skaffa den försäkrade lämpligtarbete som han kunde klara ulan omskolning, fick rätten till pension bedömassom om han hade tagit detta arbete. 1 andra fall skulle däremot hänsyn tilleventuell outnyttjad reslarbetsförmåga inte tas vid bedömningen. Även förändraförsäkrade än som tillhörde gruppen äldre förvärvsarbetande skulle dearbetsmarknadsmässiga omständigheterna tillerkännas större vikt än tidigare.De medicinska faktorerna angavs dock ha större betydelse här än i äldrefallen.Visade det sig att en handikappad som medicinskt setl hade en vissreslarbetsförmåga inte trots ansträngningar från arbetsvärdens sida under långtid - minst ett ä - hade kunnat ges något arbete, kunde restarbetsförmågani regel bedömas vara fiktiv. Förtidspension skulle då kunna beviljas utanhänsyn till denna fiktiva arbetsförmåga, även om den försäkrade var bosatt påen ort med differentierat näringsliv. 1972:55 föreslogs att förtidspension skulle kunna beviljas på arbetsmarknadsmässigaskäl utan någon särskild medicinsk prövning. En äldre förvärvsarbetande somhade blivit utförsäkrad från erkänd arbetslöshetskassa' skulle sålunda kunnabeviljas förtidspension, om han var varaktigt arbetslös. Vidriksdagsbehandlingen av propositionen (SfU 1972:21, rskr 1972:140) utsträcktesden föreslagna möjligheten att erhålla förtidspension att gälla också den somhade uppburit omställningsbidrag . Härigenom kom reformen altomfatta också försäkrade som inte var medlemmar i erkänd arbetslöshetskassa.Kvalifikationstiden är (prop. 1973:46, SfU 1973:21, rskr 1973:197) 450dagar och begreppet äldre försäkrad har här preciserats som försäkrad över 60år. Denna ålder utgör alltså en fast gräns då det gäller förtidspension pågrund av arbetslöshet. Beträffande den vid pensionsreform angivnaallmänna åldersgränsen ifrågasatte Prop.1975/76:197 34 riksförsäkringsverkeli sitt remissyttrande över pensionskommitténs betänkande (SOU 1975:10) Röriigpensionsålder om det för framtiden var påkallat att särskilt markera dennaålder som en riktpunkt. Enligt verket låg del i sakens natur alt dearbetsmarknadspolitiska skälen för förtidspensionering av dem som har kommitöver 60-årsåldern i regel växer . Verket framhöll att erfarenheterna avde då gällande reglernas tillämpning visade att förtidspension förförvärvsarbetande i åldrarna hade utgått med tyngdpunkten i de äldreåldersklasserna. Verket föreslog därför att riktpunkten skulleavlägsnas. 1 propositionen angående röriig pensionsålder (1975:97, SfU 1975:15,rskr 1975:222) anslöt sig departementschefen till verkels förslag i dennafråga. Yrkesskadelivräntaberäknas på grundval av ett ersäilningsunderlag (16 S YFL) som bestäms medutgångspunkt i den skadades åriiga arbetsförtiänst, 1 ersällningsunderiagetmedräknas hela den åriiga arbetsförtjänsten upp till två basbelopp, medanöverskjutande belopp upp till tre basbelopp medräknas till 3/4 och beloppdärutöver upp till fem basbelopp medräknas till hälften. Om basbeloppet är , blir således del högsta ersällningsunderiaget . Vid föriustav arbetsförmågan ulgör den årliga livräntan 11/12 av ersällningsunderiaget. Omnedsättningen av arbetsförmågan ligger mellan 30 och 100 96, utgör livräntanden del av ersättningsunderlaget, minskad med 1/12, som svarar motinvaliditetsgraden. Vid mindre nedsättning (lägst 10 96) utges den del av 2/3av undertaget som svarar mot invaliditetsgraden. Livräntansstoriek vid vissa invaliditetsgrader och inkomstlägen framgår av följandetabell (kr. Medåriig arbetsförijänsi (9 S YFL) avses enligt huvudregeln den försäkrades åriigainkomsl av förvärvsarbete när skadan inträffade. Hänsyn tas därvid inte tillövergående sjukdom, tillfälligt övertidsarbete eller annan särskildomständighet. Har hushållsarbete i hemmet hindrat den försäkrade attförvärvsarbeta i full utsträckning, kan hushållsarbetet jämställas medförvärvsarbete. Värdet av hushållsartiete får liksom värdet av förvärvsarbeteför egen räkning inte beräknas högre än vanlig lön i orten för liknande arbete. Arbetsförtiänstenför den som skadas kan räknas upp vid 18, Prop.1975/76:197 35 21och , Förtiänsten skall då uppskattas med hänsyn till denförsäkrades sysselsättning när skadan inträffade. Har skadan inträftät underyrkesutbildning eller skulle sådan ha pågått vid passerandet av 18-, 21-och 25-årsgränserna,skall arbetsförtjänsten lägst anses motsvara skälig lön inom det avsedda yrketvid avbruten utbildning. Harlång tid förflutit mellan del att en yrkessjukdom visade sig och ersättningsrättenaktualiserades genom nedsättningav arbetsförmågan, får den arbetsförtjänst somskall läggas lill grund för ersättning efler arbetsavbroltet inte beräknas lilllägre belopp än som skulle ha fastställts, om skadan hade visat sig först vidarbetsavbroltet. Denåriiga arbetsförtjänsten beräknas alltid till lägst . och högst vad sommotsvarar fem gånger basbeloppet vid skadeårets början. Beslutadersäitning UU den skadade kan omprövas, om väsentlig ändring har inträtt i deförhållanden som var avgörande för beslutet (35 § YFL). Jämkning kan ske såvälfrån lägre till högre ersättning som tvärtom. Ersättning för förfluten tid fårdock inte minskas eller dras in. har skyldighet attbeakta eventuella jämkningsfall även utan ansökan. Detär vanligt att livräntorna görs tidsbegränsade i avvaktan på att denförsäkrades förhållanden skall stabiliseras. De tidsbegränsade livräntornabrukar vanligen bestämmas att utgå . Tidsbegränsadlivränta omprövas vid den bestämda ersättningsperiodens slut. Till grund förbedömningen läggs därvid så gott som alltid resultatet av ny läkarundersökningoch övrig nödvändig utredning, såsom ulredning om arbete och inkomst.Omprövning sker genomsnittligt per yrkesskadefall och med intervall. Ny prövning av livräntan kan ske även förvilken den har bestämts. När det av skadan orsakade tillståndet bedöms hablivit bestående, bestäms livränta att utgå för framtiden, 1 fråga om sådanicke tidsbegränsad livränta gäller att omprövning kan ske endast om väsentligändring har inträtt i de förhållanden som var avgörande för beslutet. Under år1975 omprövade riksförsäkringsverkel 6 200 livräntor. Av dessa gällde 4 96skador som hade inträffat , Omsviterna av yrkesskadan kan antas övergångsvis medföra särskildaanpassningssvårigheter, ges tidsbegränsad ersättning i form av s. k.anpass-ningslivränia. Sådan livränta utgår i princip med 50 96 förhöjning avnormallivräntan. Den förutsätts kunna sänkas utan att någon förbällringur medicinsk synpunkt inträder. IYFL finns inte någon föreskrift om efter vilken jämkning inte får ägarum. Det är emellertid i många fall, särskilt då har förflutit sedanskadan inträffade, svårt att avgöra om en försämring skall tillskrivas yrkesskadan,annan sjukdom eller åldersförändringar. Ifråga om ålderslörmåner gäller att livränta till yrkesskadad i princip ärlivsvarig. Enligt 16 S YFL reduceras dock livräntan till 3/4 av sitt belopp fr.o, m. den månad under vilken den skadade har fyllt (fr. o, m. Prop.1975/76:197 36 den1 ), Samordning mellan livränta och pension följer i princip sammaregler oberoende av om pensionen utgår i form av förtidspension ellerålderspension. Pensionen skall enligt 17 kap, 2S AFL minskas med 3/4 avlivräntan. Folkpension i form av ålderspension skall dock alltid utgå med minst3/4 av sitt belopp. Bakom bestämmelsen att livränian skall sänkas vid inträdeti 67-årsåldern ligger én jämförelse med en frisk förvärvsår-betandesförhållanden. Även han får vid inträdet i pensionsåldern vidkännas en minskningav sina inkomster, eftersom arbetsinkomsten då regelmässigt avlöses av pension. Viddödsfall till följd av yrkesskada utgår begravningshjälp med 20 96 avbasbeloppet vid början av det år då dödsfallet inträffade samt livräntor tillden försäkrades efterlevande (19 S YFL), Änka efter försäkrad harrätt lill livränla så länge hon lever ogift (20 S YFL), Levde makarna åtskildapågrund av hemskillnad, utgår dock livränta endast om änkan var berättigad tillunderhåll av den försäkrade. Livräntan motsvarar för tid före pensionsåldern I/3 och därefter 1 /4 a v den försäkrades åriiga arbetsförtjänst. Änkans rätttill livränta upphör, om hon avsevärd tid lever samman med annan underäktenskapsliknande förhållanden. Ogijt kvinna som sedan avsevärd tid (i praxisca ) levde samman med den försäkrade under äktenskapsliknandeförhållanden samt kvinna som var trolovad med den försäkrade och som hade ellerhade haft barn med honom eller var havande med barn till honom jämställs medänka, om den försäkrade var ogift. Livränla kan också utges till änkUng, omdenne till följd av den försäkrades frånfälle kommer att sakna behövligtunderhåll. Han har då rätt lill skälig livränta så länge han lever ogift.Livräntan lår dock inle överstiga vad som kan utgå till änka. Var den avlidneskyldig alt utge underhållsbidrag till förutvarande make, har även denne rätttill livränta, dock endast så länge bidraget skulle ha utgått. Livräntan skallmotsvara underhållsbidraget inom de belopp som gäller för änkelivränla. Omlivräntor till make m. ft, sammanlagt skulle överstiga 1/3 av den försäkradesåriiga arbetsförtjänst, skall de sättas ned proportionellt (20 S). Som haranförts tidigare upphör i allmänhet sådan livränla, om den berättigade giftersig. Sker detta innan den berättigade fyller , ulgår emellertid i ställetett engångsbelopp som motsvarar tre årsbelopp av livräntan. Varjebarn till avliden försäkrad har rätt till livränta med 1/6 av hans åriigaarbetsförtjänst lill dess barnet fyller eller, om barnet till följd avsjukdom e. d. inte kan försörja sig, (21 S), Var den försäkrade gift,skall med eget barn jämställas makes barn som stod under dennes vårdnad, såvittgäller livränta efter kvinna dock endast om barnet genom hennes frånfällekommer alt sakna behövligt underhåll. Livränta får slutligen utges också tillförälder som kommer att sakna behövligt underhåll (22 S), För- 1975/76:197 37 äldralivräntaulgår med skäligt belopp, motsvarande högst 1/6 av den försäkrades åriigaarbetsförtiänst. Om.samtliga livräntor till efterievande sammanlagt skulle översliga 5/6 aversältningsunderlaget föregenlivränta, skall de sättas ned proportionellt.Reduktionen skall dock i första hand gå ut över livränta till förälder (23 S)- 31,12, 31,12, 31,12, 31,12. Dettotala antalet efterlevanddivränior, dvs, såväl av som avtidigare socialförsäkringsbolag beviljade livräntor, uppgick i december 1975lill 9 830, varav 1 880 utgick till barn och 7 950 till övriga efterlevande. Yrkesskadeförsäkringensefterievandeskydd skiljer sig från folkpensioneringens motsvarande skydd,främst genom att det inte ställs krav på medborgarskap eller bosättning iSverige och inte heller i fråga om änkeskyddet någol krav på ålder, vissvaraktighet hos äktenskapet eller förekomst av minderårigt barn i hemmei. FrånATP skiljer sig yrkesskadeförsäkringen bl, a, på så sätt alt änkeskyddet inteär förbehållet änkor i legala äktenskap och saknar villkor angåendeäktenskapets längd, tidpunkten för dess ingående och förekomst av barn.Yrkesskadeförsäkringens efterievandeskydd för änkling, frånskild och förälderhar inte någon motsvarighet inom den allmänna försäkringen. Skyddet för barnupphör inoih folkpensioneringen och inom ATP vid ålder.Efterievandeskyddel enligt YFL är liksom den försäkrades eget skydd samordnatmed den allmänna försäkringens förmåner. 2.3Trygghetsförsäkringen (TFY) Undersenare år har s. k. irygghetsförsäkringar växt fram genom olika kollektivavtalpå arbetsmarknaden. Den första trygghetsförsäkringen kom lill ochgällde anställda inom stuverifacket. Prop.1975/76:197 38 irygghetsförsäkringför bleck- och plåtslageriarbelare samt för arbetare inom gruvindustrin.Statstjänstemännen fick en på kollektivavtal grundad trygghetsförsäkring år1972 som byggde på stuverifackets trygghetsförsäkring. Den 16 maj 1974iräfl"ade SAF, LO och PTK överenskommelse om definitiva försäkringsvillkorför trygghetsförsäkring vid yrkesskada, Överenskommd-sen har därefter antagitssom kollektivavtal av de till dessa organisationer anslutna förbunden, Sammadag träffades även avtal om trygghetsförsäkring för kommunanställda. Även förandra anställda har sådana avtal senare träffats. Avsiktenmed TFY är att den :5om drabbas av personskada genom olycksfall i arbetetskall få ersäitning enligt skadeståndsrättens normer ulan att behöva visa attarbetsgivaren eller annan är skadeståndsskyldig. Från TFY utges sålundaersättning oavsett om någon är vållande till skadan. TFY är avsedd attkomplettera förmånerna inom den allmänna försäkringen ochyrkesskadeförsäkringen. Ersättning utgår således inte i den mån den försäkradeuppbär sjukpenning, pension eller livränla enligt dessa försäkringar.Ersättning till yrkesskadad utgår för sjukvårdskostnader, för föriorad arbetsinkomst,för sveda och värk och bestående lyte eller men samt för rehabilitering. Fullersättning utgår för kostnader under akut sjukdomstid som yrkesskadan harmedfört i den mån ersättning inte utges från annal håll, t, ex. från denallmänna försäkringen. Sålunda ersätts t. ex. sjukvårds- och resekostnader.Ersättning för framtida kostnader som föranleds av yrkesskadan anses ingå iersättning för bestående lyte och men och ersättning för allmänna olägenheter.Om slörre friimiida kostnader av bestående natur kan vänlas uppkomma, lämnasdock ersättningen i form av livränla. Ersättningför föriorad Urbetsinkomst under akut sjukdomstid utgår vid arbetsoförmåga somhar varat och utges då fr. o. m. dagen för insjuknandet.Ersättningen utges med belopp som motsvarar den faktiska förlusten avarbetsinkom.st. ersätts lön som inle överstiger 7,5basbelopp genom skattefria belopp beräknade enligt en schablonmelod vilkenutgår från den skadades sjukpenninggrundande inkomst. Omyrkesskadan har medfört invaliditet, utgår ersättning för framtida föriust avarbetsinkomst i form av åriig livränta som fastställs med hänsyn lill denbestående nedsättning av arbetsförmågan som har föranletls av skadan. Vidbedömningen av arbetsförmågan skall beaktas den försäkrades förmåga att trotsskadan skaffa sig inkomst genom sådant arbete som motsvarar hans krafter ochfärdigheter och som rimligen kan begäras av honom med hänsyn till tidigareutbildning och verksamhet, omskolning eller annan liknande åtgärd samt ålder,bosätiningsförhållanden och jämförliga omständigheter. Vid uppnådd pensionsålderreduceras livräntan med hälften. Livräntan värdesäkras enligt lagen (1973:213)om ändring av skadeståndslivräntor. Prop.1975/76:197 39 Omden skadelidande begär det, kan han i slällel för livränta få ett engångsbeloppsom svarar mol del kapitaliserade värdet av livränian. Kan den framtida årligaförlusten av arbetsinkomst antas komma att undersliga , skall ersättningenalltid utgå som engångsbelopp. Om den skadade kan återgå i arbete och dendefinitiva medicinska invaliditetsgraden uppgår lill högst 15 96, utgår istället för livränta ett engångsbelopp för allmänna olägenheter. Även vid högremedicinsk invaliditetsgrad kan arbetstagare som kan återgå i arbete fåersättning med engångsbelopp för allmänna ölägenheter. Ersättning för allmännaolägenheter beräknas med utgångspunkt i den medicinska invalidiletsgraden ochulgör en förhöjning, varierande mellan 0,5 och 1,5 gånger, aversättningsbeloppen för lyte och men. Ersättningför sveda och värk under akut sjukdomstid lämnas i normalfallet vidarbetsoförmåga som har varat och bestäms enligt särskildanormer. För lyte och men lämnas ersättning när defekten kan förutses blibestående för framtiden, dock tidigast då den akuta sjukdomstiden har upphört.Ersättningen beräknas enligt särskild tabell med utgångspunkt i den medicinskainvaliditetsgraden och den skadades ålder. Ersäitning kan även ulgå, om detbeslående lytet eller menet har medfört t, ex, vanprydande ärr,amputationsdefekt, värk som inte har beaktats vid bestämmandet av denmedicinska invaliditetsgraden, förlust av sinnesfunklion eller tänder ellerinre organ. Omden skadade på grund av bestående följder av yrkesskadan inte kan återgå tillsitt tidigare förvärvsarbete, ersätts skäliga kostnader för behövlig rehabiliteringtill annat jämförbart yrke. Ersättningför lyte och men samt för invaliditet kan efter ytirande av en rådgivande nämnd- - omprövas, om det är uppenbart att i det särskilda falletväsenilig och bestående ändring har inträtt i de förhållanden som har legaltill grund för bestämmandet av ersättningen. Viddödsfall lämnas ersäitning för begravningskostnad och föriust av underhåll.Begravningskostnad ersätts med skäligt belopp. Ersättning för förlust avunderhåll lämnas till efterievande som vid tiden för dödsfallet hade rält lilleller faktiskt fick eller kunde antas inom en nära framlid få underhåll av denförsäkrade: Vid fastställandet av ersättningen tas hänsyn till denefterievandes förmåga och möjligheter att genom eget arbeie eller på annat sättbidra till sin försörjning. Vissa minimibelopp utgår dock alltid till efterlevandemake - med vilken jämställs sådan person som den avlidne stadigvarande harsammanbott med under äktenskapsliknande förhållanden - till barn under 20 åroch, under vissa förulsättningar, till förälder som vid tiden lör dödsfalletsammanbodde med den försäkrade, TFYär som har nämnts tidigare samordnad med vissa andra förmåner. Sålunda har denskadelidande inte rätt till ersättning i den mån sådan kan utges från stal,kommun, försäkringsanstall, arbetsgivare eller annan i form av periodiskersättning eller i form av ersättning för kostnader, sveda och värk, lyte ochmen eller allmänna olägenheter: Vid samordningen skall Prop.1975/76:197 40 hänsyntas till eventuell skattefrihet för utgående förmåner. Samordning skall inteske beträffande ersättning på grund av försäkring som har tecknats och i sinhelhet betalats av den anställde, om det inle gäller skadestånd ellerkostnadsersättning. Somhar framgått av den lämnade redogörelsen ger TFY till skillnad frånyrkesskadeförsäkringen ersättning för den faktiska inkomstföriusten. Ersättningutgår således även för inkomstförlust som överstiger fem basbelopp. Inteheller tillämpas någon avtrappning av ersättningen med hänsyn till inkomstensstorlek. Från TFY utgår liksom från annan försäkring som bygger påskadeståndsrättens principer också ersättning för sveda och värk samt lyte ochmen. Ersättningför yrkesskada kan också utgå i form av skadestånd. För skadestånd krävsemellertid i princip alt någon har vållat skadan uppsåtligen eller avvårdslöshet, genom fel eller försummelse i sin anställning eller genom feleller försummelse vid myndighetsutövning. Inom skadesiåndsräiten delasskadorna in i personskador, sakskador och rena förmögenhetsskador. Skadeståndetskall i princip försätta den skadelidande i samma läge som om skadan inte hadeinträffat. Reglerna finns i skadeståndslagen (1972:207, omtryckt 1975:404,ändrad senast 1975:141), Densom har tillfogats personskada får ersättning för dels sjukvårdskostnad ochandra utgifter, dels inkomstföriust, dels sveda och värk, lyte eller annatbeslående men samt andra ölägenheter till följd av skadan. Med inkomstförlustjämställs intrång i näringsverksamhet. Värdet av hushållsarbete i hemmetjämställs med inkomst. Beträffandeinkomstföriust skiljer man på föriust i förfluten tid och framtida föriust.Ersättning för inkomstföriust motsvarar skillnaden mellan den inkomst som denskadelidande skulle ha kunnat uppbära, om han inie hade skadats, och deninkomst som han trots skadan har eller borde ha uppnått eller som han kanberäknas komma alt uppnå genom sådant arbete som motsvarar hans krafter ochfärdigheter och som rimligen kan begäras av honom med hänsyn till tidigareutbildning och verksamhet, omskolning eller annan liknande åtgärd samt ålder,bosätiningsförhållanden och jämföriiga omständigheter. Tillgängligainformationer korrigeras därvid med hänsyn till antaganden omframlidsutvecklingen, konjunkturerna o. d. Från framtida allmännastandardhöjningar i samhället som kan komma att inträffa bortses dock. Vidsidan av den ekonomiska skadan ersätts som har nämnls lidigare också ideellskada. Med sådan skada avses dels det direkta fysiska eller psykiska lidandesom skadan har medfört under den akuta sjukdomstiden eller som den kan medförai framtiden, dels andra framlida följder av skadan Prop.1975/76:197 41 sominnebär svårigheler för den skadelidande att klara sig i normalt liv. Avstegförekommer från denna traditionella syn på ideell skada. har ersättningför lyte och men även karaktär av ersättning för ekonomisk skada. Sålundaersätts som ideell skada fördyrade levnadskostnader som kan uppkomma iframliden på grund av skadan. Som ideell skada ersätts även allmänna besvär avskadan i arbetet, ökad utlröllning med åtföljande risk för frånvaro frånarbetet, ökad anspänning som krävs av den skadelidande för att uppnå ett visstarbetsresultat samt allmän risk för föriust av mera extraordinära inkomster. Viddödsfall ersätts dels begravningskostnad och annan kosinad till följd avdödsfallet, dels efterievandes föriust av underhåll. Ersättningför förlust av underhåll ulgår till efterievande som enligt lag hade rätt tillunderhåll av den avlidne eller som ändå var beroende av honom för sinförsörjning, om underhåll uigick vid liden för dödsfallet eller om det kanantas att underhåll skulle ha kommit alt utgå inom en nära framlid. Skadeståndkan således utges även till den som inte hade laglig rätt till underhåll, t,ex. sammanboende, fosterbarn, barnbarn eller syskon. Föriusten ersätts i denomfattning som är skälig med hänsyn till den efterievandes förmåga ochmöjligheter att genom eget arbeie eller på annat sätt själv bidra till sinförsörjning. Med underhåll jämställs därvid värdel av den avlidneshushållsarbete i hemmei. Vidbestämmandet av ersättning för inkomstföriust eller föriust av underhållavräknas bl. a. moisvarande förmåner som utgår enligt AFL eller YFL. Ersättningför framtida inkomstföriust eller föriust av underhåll fastställs i form avlivränta eller engångsbelopp eller som livränta jämte engångsbelopp. Ärersättningen av väsentlig betydelse för den skadelidandes för-sögning, skallden dock alltid utgå som livränta, om inte särskilda skäl talar mot det.Fastställd livränla kan helt eller delvis bytas ul mol engångsbelopp om skälföreligger lill del. Ersättningför inkomstförlust eller föriust av underhåll som utgår i form av livränta kanhöjas eller sänkas, om de förhållanden som låg till grund förbeslutel omersättning har ändrats väsentligt. Har ersättningen fastställts i form avengångsbelopp, kan den skadelidande under samma förutsättning tillerkännasytteriigare ersättning. Livräntan är vidare värdesäkrad genom anknytning till basbeloppet. Skadeståndet kan jämkas,om den skadelidande själv uppsåtligen eller genom grov vårdslöshet harmedverkat till skadan eller om skyldigheten att utge skadestånd är oskäligtbetungande med hänsyn till den skadeståndsskyldiges ekonomiska förhållanden. 1975/76:197 42 Somhar nämnts lidigare är yrkesskadeförsäkringen samordnad med den allmännasjukförsäkringen på så sätt att yrkesskadad som omfattas av sjukpenningförsäkringeni regel får vanlig sjukpenning enligt AFL efter den dag dåskadan inträffade (11 S YFL och 4 kap. 5 S AFL), Pensionenligt AFL och livränta från den obligatoriska yrkesskadeförsäkringen ulgårinte heller oberoende av varandra, Bortselt från den samordning som består iatt yrkesskadelivräntan sätts ned med 1/4 fr, o, m, den månad livräntetagarenfyller (fr, o, m. ) sker samordningen påpensionssidan genom reducering av pensionsförmånerna. Bestämmelserna häromfinns i 17 kap, 2 och 3 SS AFL.