prop · FZ0331 · 1975-12-31 00:00:00 — Ettfiertal remissinstanser har motsatt sig förslaget att flänstepensioneringenskall beröras av inskränkningarna i rätlen till avdrag för P-försäkring. Dethar därvid bl. a. påpekats att en begränsning av möjligheterna att tryggaflänstepension kan ses som ett ingrepp i avtalsfriheten på arbetsmarknaden.Vidare har påpekats atl undanlaget för pension enligl allmän pensionsplan - dvs.där tyst kvittning och reducering av det avdragsrälisgrundande un deriaget skall tilllämpas - i vissa fall kan leda till en omotiverad ochalltför stor inskränkning i den totala rätten till avdrag för P-försäkring. I fråga om förslaget all premieavdraget alllid skall göras som allmänt avdrag har Prop.1975/76:31 132 någraremissinstanser påpekat atl avdrag för flänstepensionsförsäkring bör få göras iinkomstslaget flänst när endasi delar av beskattningsår kommer i fråga förtaxering, t. ex. vid in- eller utflyttning, för att inte åstadkomma försämringi förhållande till nuläget. Föregen del vill jag framhålla följande. Utgångspunkten för mina förslag i dettalagstiftningsärende är att begränsa avdragsrätten för kostnaden förpensionering på sådant sätt att endasi verkliga pensioneringsbehov får tillgodosesmed obeskattade medel. För att nå ett sådant syfle har jag föreslagit såvälkvalitativa villkor för P-försäkringar som begränsningar i själva avdragsrätten.Jag har emellertid sagt att det inte är praktiskt möjligt att utformadessa begränsningsregler så all de leder till likformighet i tryggandet avpensionen medborgarna emellan. En sådan svårighet visar sig här i de regler somkommittén har föreslagit för samordning av avdragsrälten för egen P-försäkringoch flänstepensionsförsäkring. Förutomde ojämnheter som kan uppstå, om inte huvudregeln kan tilllämpas - således ifiertalet fall - uppkommer administrativt merarbete genom uträknande avförmåner, kontrolluppgifter etc. Detfinns naturligtvis ett allmänt krav på rättvisa vid beskattningen, även om maninte kan gå sä långt i strävan efter likformighet som kommittén har gjort.Enligt min mening tillgodoses detta krav lämpligast genom att medgearbetsgivarna avdrag för flänstepensionskostnaderna intill vad som krävs föratt uppfylla allmän pensionsplan i branschen. Någonavräkning för de anställda i deras avdragsutrymme bör däremot inte ske. Genommitt förslag i det föregående att detta utrymme är lägre i inkomstslaget tjänstän i inkomstslagen jordbruksfastighet och rörelse är enligt min meningtillräcklig hänsyn tagen till kraven på rättvisa i detta hänseende. Mittförslag torde i praktiken få den konsekvensen att arbetsgivarna ifortsättningen inte lämnar högre pensionslöften än vad som gäller enligt depensionsplaner varom arbetsmarknadens organisationer blir överens. I övrigtflnns del personliga avdragsutrymme som jag föreslagit i det föregående och somjag kommer att beröra i avsnittet om dispens. Enligl25 tj iryggandelagen kan emellertid i vissa fall arbetsgivare, som upphör medsin verksamhet, vara skyldig att trygga upplupen del av pensionsutfästelsegenom att köpa P-försäkring. Utfästelsen kan härvid avse förmåner utöverplanpension. Jag anser det naturiigt att denna ovillkorliga plikt förarbetsgivaren att trygga de fribrev som pensionsborgenärerna har inflänat börfå ske med obeskattade medel i den mån utfästelsen inte avser arbetstagare somhar bestämmande inflytande i företaget. 5.3.4Avdrag för avsättningar till pensionsstiftelse och lill konto .Avsatt till pensioner Kommittéförslagetinnebär att arbetsgivarens rätt till avdrag vid beskattningen för avsättningtill pensionsstiftelse och till konto Avsatt till pensioner 1975/76:31 133 begränsastill de fall där avsättningen görs för att täcka pensionsskuld för planpension. Åtskilligaremissinstanser anser atl nuvarande ordning inte bör ändras i vad den avserpensionering av anställda, som inte bar bestämmande inflytande över företaget.Arbetsgivaren sägs alltså böra tå behålla avdragsrälten för de kostnader somhan har för att bygga upp pensionskapitalet för sådana anställda. Vidareförordar några remissinstanser att man utvidgar kretsen av arbetstagare medbestämmande inflytande över företaget. Föregen del får jag anföra följande. När del gäller de här aktuella metoderna föratt trygga pensioner - avsättning till pensionsstiftelse eller till skuldkoniotAvsatt till pensioner - har man att göra med ett system där arbetsgivarensköter pensioneringen i egen regi och där försäkringssystemet antingen inte tasi anspråk alls eller för atl täcka den kreditrisk som pensionslöftena innebärför de anställda. I vissa fall åter tryggas ålderspension genom avsättning ochinvalidpension och efterlevandepension genom P-försäkring. Genomde möjligheter arbetsgivaren har att ordna de anställdas pensio: nering i egenregi vinner han alt han - oavsett alt han måste grunda stiftelse eller redovisapensionsskuld - kan förfoga över pensionskapitalet i sin rörelse till desspensionslöftena skall infrias. De anställdas rätt tillgodosesgenom lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m. (tryggandelagen), som föreskriver villkor för rätt till pensionsarrangemang avnu avsett slag. De anställdas läge kan i irygghetshänseende anses i stort settmotsvara den situation de skulle befinna sig i om arbetsgivaren i ställettecknat pensionsförsäkring. Detär just när det gäller likställigheten av pensioner som har tryggats genomavsättning med pensioner på grund av P-försäkring som kommittéförslaget ärbehäftat med svagheter. Eftersom den tidigare omnämnda huvudregeln - dvs. därförmånen av den kostnad för tryggande av anställds pension som arbetsgivarenstår för beskattas hos den anställde men där denne får avdrag inom sitt totalaavdragsutrymme - inle kan tillämpas vid avsättningen, måste metoden med tystkvittning och minskning av det avdragsrälisgrundande underlaget alltid ske idessa fall. Kommittéförslaget innebär emellertid också - för atl inteåstadkomma orättvisa för de anställda vid denna minskning-att arbetsgivare inteskall få göra avsättning för annat än täckande av sådan pensionsskuld, somhänför sig till åtagande enligt allmän pensionsplan. Del finns emellertidåtskilliga företag som inte kan genomföra pensionsåtagande enligl allmänpensionsplan. Vidare föreligger i viss mån även här det slag av administrativasvårigheter i fråga om kontrollen som jag har berört i del föregåendeavsnittet. Min uppfattning - grundad på den allmänna inriktning förskattelagstiftningen på detta område som jag har förordat - är atlavdragsrälten vid tryggande av pensioner genom avsättning bör utformas på sammasäll som vid tryggande genom flänstepensionsförsäkring. Arbetsgivaren börsåledes få avdrag för Prop.1975/76:31 134 såstor del av kostnaderna som behövs för att täcka pensionsskuld i enlighet medvad som gäller eller skulle gälla enligt allmän pensionsplan inom branschen.Detta innebär att arbetsgivare, som inle tillämpar plan men som vill göraavsättning till konto Avsatt till pensioner måste trygga pensionsutfästelsengenom kreditförsäkring, eftersom ett sådant krav föreligger enligltryggandelagen vid avsättning enligl plan. Del förhållandet att arbetsgivaresom inte tillämpar planpension endasi utfäster någon av förmånerna inompensionsplan bör givetvis även del medföra avdragsrätl. Arbetsgivarens avdragsrättbör lika litet som i flänstepensionsförsäkringsfallet påverka de anställdas avdragsutrymme. Jagvill i sammanhanget ta upp ett par frågor som väckts underremisis-behandlingen. Det har påpekats alt enligt kommittéförslagetarbetsgivarens avdragsrätt för skuldföring på konto motsvarar den del av postenför pensionsutfästelser enligl allmän pensionsplan som överstiger posten vidutgången av föregående år. Oklart har däremot ansetts vara om begreppetpensionsutfästelse enligt allmän pensionsplan skall ha samma omfattning som deutfästelser som ligger till grund för arbetsgivarens pensionsreserv enligt 6 tjtryggandelagen. Detta har betydelse exempelvis för den del av pensionsreservensom avser den s. k. överräntefonden i ITP-systemet. Skulden för åtagandelenligt allmän pensionsplan innefattar nämligen för ITP-planens del förutom skyldighetalt betala viss pension, som är på förhand bestämd till beloppet, ävenskyldighet alt under vissa förutsättningar betala inflationstillägg påpensionen. Jag finner det naturligt att överräntefonden behandlas på samma sättsom övrig del av premiereserven i ITP-systemet och det torde vara klart attkommittén med uttrycket pensionsutfästelse enligt allmän pensionsplan avsettarbetsgivarens hela åtagande enligt planen, dvs. även skyldigheten att utgeinflationstillägg. För undvikande av misstolkning bör dock i lagtextenanvändas ordet "åtagande" i stället för det av kommittén använda"pensionsutfästelse". Vidarehar påpekats att anställd kan pensioneras med fulla fär-måner. Dettakan finansieras genom avsättning eller inbetalning av engångspremie tillförsäkringsanstalt. Det framhålls att det ofta är ett krav från den anställdesorganisation eller honom själv all pensionen tryggas på något av dessa sätt.Jag delar uppfattningen atl det här rör sig om elt pensioneringsbehov om denanställde varit yrkesverksam och atl man bör kunnatillgodose sådant behov vid beskattningen. Delta får nämligen anses ligga ilinje med de ändringar som vidtagits för atl å-stadkomma en röriigarepensionsålder. Enligl min mening bör därför företag efter medgivande av RSV fågöra avsättning med obeskattade medel för att trygga sådant åtagande. Vidarebör arbetsgivare kunna trygga sådana åtaganden även genomflänstepensionsförsäkring om han så önskar. Ett villkor måste dock vara att denförmån som utgår efter avgångsdagen inte överstiger den pension som enligtallmän pensionsplan skulle utgå efter ordinarie pensionsålder inom branschen.Mot RSV:s beslut bör talan inte få föras. Prop.1975/76:31 135 5.3.5Återförande till beskattning vid minskning av pensionsskulden eller vidgottgörelse från pensionsstiftelse Somhar angetts innebär kommiltéförslaget att arbetsgivaren medges avdrag föravsättning intill pensionsskulden för alt trygga planpension. alt sådan minskning av pensionsskulden som ger upphov till överskottpå konto skall föranleda att överskottet återförs till beskattning. Liksom nuskall dock detta överskott, dvs. de disponibla pensionsmedlen, inte omedelbartbehöva tas fram till beskattning i sin helhet. I princip skall nuvarandeavtappningsregler behållas. Dock föreslår kommittén den ändringen allnuvarande tvångsmässiga avtappning av överskott med belopp motsvarandeengångspremie för P-försäkring utvidgas lill att avse vafle premie förP-försäkring. Remissinstansernahar inte haft några invändningar mot kommittéförslaget i denna del och ävenjag anser atl förslaget bör godtas. På grund av ett uttalande av enremissinstans vill jag i sammanhanget påpeka atl avsikten är att den utvidgadeavtappningsskyldigheten med anledning av pensionsförsäkringspremier självfalletskall gälla endast för premie som är hänföriig till planpension för vilken denya lagbestämmelserna skall tillämpas och vidare avse förmån som omfattas avavsättningen. Jag kommer i ett följande avsnitt att behandlaövergångsbestämmelser och då ta upp frågan om avsättningar och avtappning avöverskottsmedel beträffande äldre pensionslöften. Jagvill här också stryka under alt mina förslag inle utgör något ingrepp i decivilrätlsliga reglerna om tryggande av pensionsutfästelse. Enligt dessa reglerfår pensionskontot inte minskas under arbetsgivarens pensionsreserv i vidaremån än denna har täckning i pensionsstiftelses förmögenhet (7 tjtryggandelagen). Vid avtappning av överskott på grund av minskning avpensionsskulden enligt allmän pensionsplan skall som jag har påpekat beskattningske. måste särskild hänsyn tas till om det finns pensionsutfästelser,som inte kan skuldföras med avdragsrätt vid beskattningen. Finns sådanapensionsutfästelser, måste beaktas om konto Avsatt till pensioner motsvararden totala pensionsskulden, dvs. skulden för pensionsutfästelser, som kanskuldföras med obeskattade medel, och pensionsutfästelser, vars skuldföringinte medför avdragsrätt vid beskattningen. Om pensionsuträstdser, som inte kantryggas med obeskattade medel, inle är skuldförda upp till pensionsreserven,medför en skattemässig avtappning av delposten i pensionsskulden förplanpensionsutfäsielser att motsvarande höjning måsle göras av delposten i pensionsskuldenför de förra utfästelserna. alt gottgörelse, som arbetsgivare uppbär frånpensionsstiftelse, inte skall räknas som skattepliktig intäkt till den del gottgörelsenkunnat tas ul endasi ur medel för vilka avdrag inle har medgetts vid avsättninglill stiftelsen. Vadangår beskattning vid gottgörelse ur stiftelse anser en remissinstans att iförsta hand de medel skall las ul från stiftelse för vilka avdrag vid Prop.1975/76:31 136 taxeringinte har medgetts. Det pekas härvid på att så är förhållandel vidgottgörelse från såväl pensions- som personalstiftelse samt att denna ordningföreslås skola behållas i fråga om gottgörelse från personalstiftels;e. Enligtmin mening är den av kommittén valda ordningen lämplig, varför jag föreslår attgottgörelse i första hand skall avse medel för vilka avdrag vid avsättningenhar medgetts. Härjämtevill jag ta upp frågan om beräkningen av disponibla pensionsmedel, dvs. påkonto Avsatt till pensioner redovisade medel som överstiger pensionsskulden.Disponibla pensionsmedel skall enligl kommiltéförslaget beräknas som skillnadenmellan den bokförda pensionsskulden enligt allmän pensionsplan ocharbetsgivarens pensionsreserv för utfästelse enligt allmän pensionsplan. i företaget som har till uppgift att tryggaplanpension skall den bokförda pensionsskulden ökas med den del av stiftelsensförmögenhet som utgörs av obeskattade avsättningar. Enligt min mening bör, sompåpekats vid remissbehandlingen, avkastning av stiftelseförmögenhet räknas inbland de disponibla pensionsmedlen. Skillnad bör inle göras mellan avkastningpå medel som avsatts med obeskattade eller med beskattade medel. Vidare bör eneventuell värdeökning av stiftelsens tillgångar räknas som disponiblapensionsmedel. Vid beräkningen av vad som skall anses utgöra disponiblapensionsmedel bör man således, såvitt gäller medel i stiftelse, minskastiftelsens totala förmögenhet med beloppet av beskattade medel, som avsattstill stiftelsen. Stiftelsens totala förmögenhet bör värderas enligl de grundersom gäller vid förmögenhetsbeskattningen av förmögenhetsskaiteskyldigastiftelser. 5.4Frågan om beskattning av P-försäkring vid flyttning ur landet Nuvarandebeskattningsregler för P-försäkringar innebär som tidigare nämnts att premienär avdragsgill men att utfallande försäkringsbelopp beskattas. Om beloppetsmottagare inte är bosatt här i landet, är han emellertid inte skattskyldig härför denna inkomst, såvida den inte utgör flänstepension. Kommittén har tagitupp frågan om behovet av särskilda regler för atl hindra skatteflykt vidbosättning utomlands. Enligl kommitténs mening innebär dess förslag tilländrade villkor för P-försäkring i förening med begränsningen i avdragsrättenför premierna att utlandsfiyttningar i fortsättningen blir ett betydligt mindreproblem. Kommittén avstår därför från att föreslå särskilda regler ombeskattning av P-försäkring vid flyttning utomlands. Emellertid diskuterasolika alternativ till regler för det fall att en ändring i detta hänseendeskulle anses påkallad. Avskattning bör enligt kommittén komma i fråga endast omavdrag för P-försäkringspremie efter dispens medgetts med högre belopp än vadsom gäller för normalfallet. Avskattning sägs kunna ske på det sättet attP-försäkringen omvandlas till K-försäkring och den mot K-försäkringen svarandepremiereserven och övriga tillgodohavanden beskattas. 1 den månförsäkringstagaren inle betalar den skall som Prop.1975/76:31 137 därigenomuppkommer skulle skatteskulden täckas med tillgodohavandet iförsäkringsanstalten. Vidremissbehandlingen har en remissinstans uttalat sig till förmån för regler omavskattning i samband med utfiyttning. I detta yttrande föreslås atlavskatlningen inte skall begränsas till att avse P-försäkringar som efterdispens tecknats med väsentliga belopp utan gälla alla P-försäkringar ochvidare även pensioner tryggade genom avsättning. Några remissinstanser anseratt utflyttningssituationen bör lösas så att belopp som utfaller på grund av P-försäkringalltid beskattas i . Föregen del får jag anföra följande. Enligl intern lagstiftning beskattas pensionpå grund av förutvarande anställning i här i landet. Detta gälleroavsett om pensionen ordnats i arbetsgivarens egen regi eller genomflänstepensionsförsäkring. Emellertid har i dubbelbeskattningsavtal medandra länder i stor utsträckning avstått från beskattningsrätten vid bosättningutom landet. eftersträvas emellertid att även i dubbd-beskattningsavlalinföra bestämmelse alt pension, som inflänats i , också skall beskattashär även efter utfiyttning. Såvittavser belopp som utgår på grund av P-försäkring som försäkringstagaren självtecknat ger vår interna lagstiftning däremot ingen rätt till beskattning ilandet i del fall denne är bosatt utomlands. Fråganom beskattning av P-försäkring har aktualiserats i skilda sammanhang. Jag villhär bara erinra om att förslag om avskattning vid utflyttning lades fram 1969 (Stencil Fi 1969:9) men alt frågan den gången inte ansågskunna fa en godtagbar lösning. Detav mig i det föregående föreslagna systemet med skärpta villkor förP-försäkring och begränsning av avdragsrälten för kan visseriigen ansesvara skäl för att även nu skjuta problemen vid utflyttningen åt sidan. Jag villdock påpeka att erläggandet av premie för P-försäkring även inomföreslagna avdragsramar får anses innebära en form av skattekredit som kangodtas för att bereda försäkringstagaren möjlighet alt ordna en godtagbarpensionering. Meningen är ju att avdragsrätten vid premiebetalningen skallmotsvaras av beskattning dä pensionen faller ut. Denna princip i beskattningenbör enligl min mening i princip inte kunna brytas. Min slutsats är att Sverigebör behålla beskattningsrätten för sådana försäkringsbelopp som utbetalas avförsäkringsanstall som driver rörelse här i landet i den män avdrag vidbeskattning här fåtl åtnjutas för . 1 detta hänseende bör redan tecknadeoch slutbetalade P-försäkringar behandlas på samma sätt som de försäkringarsom tecknas och betalas enligt de regler som jag föreslagit i det föregående. Kommitténhar anvisat en metod med avskattning i samband med utflyttning. En sådan metodskulle dock kunna leda till en väsentlig urholkning av pensionen, eftersomskatten i anledning av utfiyttning då avses skola täckas avförsäkringslillgodohavandet och dessutom s. a. s. las ut på en gång i förskott.Man bör dessutom komma ihåg att utfallande belopp kan komma Prop.1975/76:31 138 attbeskattas i bosättningslandet. Den metod som kommittén anvisat synes migsåledes inle lämplig. Enligtmin mening bör man i stället gå den vägen att man - som jag antytt -såvitt gäller vår interna lagstiftning föreskriver skattskyldighet här i landetför sådana försäkringsbelopp som utbetalas av försäkringsanstall som driverrörelse här i landet, om det rör sig om sådan försäkring för vilken rätt tillavdrag för premien föreligger. Detta medför sedan en revidering av en delgällande dubbelbeskattningsavtal. Kommitténhar föreslagit att avdrag för premie för egen P-försäkring bör kunna medgesefter dispens av RSV. I betänkandet har kommittén utvecklat i vilka fall ochmed vilka belopp sådan dispens bör kunna komma i fråga. Vidare har kommitténvid utarbetandet av villkoren för P-försäkring föreslagit vissa dispenser.Dessa dispenser har jag redan behandlat i sak i del föregående. De avserdispens för rätt att teckna P-försäkring i utlandet, som jag föreslår slopad(avsnitt 5.2.2), för lägre pensionsålder än (avsnitt 5.2.3), överiåtelse(avsnitt 5.2.7) saml återköp (avsnitt 5.2.8). Dessutom har jag i det föregåendebehandlat etl dispensfall avseende flänstepensionering (avsnitt 5.3.4). Vidremissbehandlingen har riktats kritik mot det vidlyftiga dispenssys-lemel.Samtidigt har några remissinstanser pekat på att behov av dispens från reglernaom avdragsbegränsning kommer atl föreligga även i andra än de av kommitténangivna fallen. Föregen del får jag anföra följande. Mina förslag till begränsningar iavdragsrätten för skattskyldigs kostnader för egen pensionering och arbetsgivarensavdrag för kostnader för flänstepensioneringen syftar till att göra det möjliglför egenföretagare och anställda alt bygga upp ell rimligt pensionsskydd.Givetvis bör ett sådant system kompletteras med möjligheter att i individuellafall medge ytteriigare avdrag för pensioneringskoslnader. Jag vill docksamtidigt framhålla atl dispens bör kunna komma i fråga endast i alldelesspeciella fall. Så bör kunna ske då flänsleinkomstlagare inte har pensionsrätti anställning eller i huvudsak saknar sådan rält. Dessa fall torde vara mycketovanliga men i den mån förhållandena är sådana jag nämnt börflänsieinkomstiagaren medges räll lill avdrag för premie på samma sätt somegenföretagaren, dvs. av sin redovisade flänste-inkomst. Underiagetbör dock begränsas till A-inkomst och får därvid inte överstiga 20 basbelopp.Jag anser vidare atl rörelseidkare som upphör med sin verksamhet och inte underverksamhetstiden skaffat sig ett betryggande pensionsskydd bör kunna få avdragför försäkringspremie med högre belopp. Delta bör kunna få ske oavsett i vilkenform han drivit sitt förelag. 1 detta fall bör alliså även B-inkomst, dvs.realisationsvinst, kunna få utnyttjas för avdraget. Avdraget bör härvid kunnaberäknas med utgångspunkt i del antalår han drivit sin verksamhet, dock högst . Vidare bör avdraget maximerastill högst 6 basbelopp egenföretagaren drivit verksamheten. Sombasbelopp bör härvid upptas del basbelopp som faslställts för januari månadunder det år verksamheten upphör. Vid bedömningen av fråga om högre avdragskall hänsyn tas till säväl den skattskyldiges övriga pensionsskydd som vad hanborde ha kunnat sätta av för pensionering. Avdraget skall beräknas inom ramenför det sålunda angivna maximala avdraget. Avdraget bör dock inte få överstigaden till beskattning redovisade vinsten i anledning av överiåtelsen. Jag villdock framhålla att som vägledande norm för dispensen bör gälla att endasihälften av den skattepliktiga inkomsten i anledning av försäljningen bör få tasi anspråk för premien. Vadjag här föreslagit beträffande egenföretagare bör äga motsvarande tillämpning ifråga om jordbrukare. Enligtmin mening finns inte anledning att i andra fall än jag här berört medgedispens från de av mig föreslagna reglerna. bör i likhet medvad kommittén förordat vara RSV. Beslut av RSV i dispensärende bör inte kunnaöverklagas. Jag vill framhålla att de av mig föreslagna dispensfallen innebären väsentlig förenkling i förhållande till kommittéförslaget. Slutligenvill jag erinra om att enligt kommiltéförslaget taxeringsnämnd vid 1976 årstaxering bör kunna medge avdrag med högre belopp än kommittén föreslagit omSvenska livförsäkringsbolags skattenämnd tillstyrkt det. Försäkringstagare somefter tillstyrkan av nämnden tecknat försäkring bör inte nekas möjligheten attfå det förhöjda avdraget. Detta gäller i synnerhet som försäkringsiagaren i detfall försäkringen tecknats före propositionens publicering erhåller fullavdragsrätt enligt vad jag kommer atl föreslå i avsnittet om ikraftträdandet.Vad kommittén föreslagit i fråga om möjlighet för taxeringsnämnderna all, omsynneriiga skäl föreligger, fritt pröva rätten till avdrag - alltså ett slagsallmänt dispensförfarande - kan jag emellertid inte godta. Dispensfrågan böräven i detta fall avgöras av RSV. Jag förutsätter att de ärenden som prövats avskattenämnden i stort sett kan få den behandling som rekommenderats av dennanämnd. Minaförslag föranleder ökad uppgiftsskyldighel för försäkringsanstallerna och de s.k. fåmansbolagen. Föreskrifter härom bör tas in i taxeringslagen (1956:623).Vidare medför förslagen ändringar av redaktionell karaktär! 12 § 1 mom. lagen(1958:295) om sjömansskatt och i 12 tj lagen (1941:416) om arvsskatt ochgåvoskatt.