prop · FZ03100 · 1975-12-31 00:00:00 — 1 de fall anstaltsvårdliUämpas skall denna ske i intim samverkan med frivärden och i övervägande falli närheten av den intagnes hemort så att denne i största utsträckning kan utnyttjasamhäUets sociala service och under anstaltsvistelsen uppehålla kontakt medanhöriga och övervakare m. fl. Vägledande för reformarbetet har varit den tidigareberörda uppfattningen atl frihetsberövandet som sådant i regel inle förbättrarden enskildes möjligheter flll anpassning lUl ett liv i frihet. Frivård är enhumanare och bUligare vårdform än anstaltsvård. En annan viklig grundtanke i reformen är atl dömdaskall ha samma rätt till samhällets stödåtgärder och vårdinsatser som andramänniskor i samhället. Det förhållandet att kriminalvårdens klienter begåttbrott och har särskilda problem när det gäller anpassning i samhäUet får inlemedföra atl andra samhälleliga slöd- och vårdorgan frånkänner sig ansvaret fördem. Konsekvensen av delta blir att samhällets normala service skall utnyttjasi största möjliga utsträckning för kriminalvårdens klientel. 1975/76:100 Bilaga 4 ]o bara området för skilda brott och iförekommande fall därvid tillämpade gradindelning, t. ex. i ringa, normala ochgrova fall. Vad särskilt gäller påföljderna så föreslås i den tidigare nämndarapporten att utredningen skall få i uppdrag all närmare undersökaförutsättningarna för en reform som i huvudsak innebär att fängelse utgår urstraffskalan för ringa brotl, all böter tas in i straffskalan för normalbrotlsamt atl nu gällande minimi- och maximitider för fängelse vid normala ellergrova fall sänks. För polisens del måste resursbehovet för denbrottsförebyggande och brottsbekämpandeverksamheten forflöpande bedömas med utgångspunkt i de förändringar somsker i brottslighetens utveckling och inriktning. På grundval av förslag av brottskommissionen (Ju 1973: 01) vidtogs våren1973 en rad åtgärder för att bekämpa brottsligheten och förstärka den allmänna ordningen. a. beslöt påregeringens förslag att polisväsendet skulle tillföras 1 200 nyapolismansljänsler och 450 tjänster för annan personal under en treårsperiod.Den beslutade förstärkningen har genomförts. Som elt resultat av bl. a. brotlskommissionensarbete har polisverksamheten i slörre ulslräckning än tidigareinriktats på det brottsförebyggande och det direkl brottsförhindrande arbetet.Ökad uppmärksamhet ägnas ål alt uppdaga och utreda framför allt denallvarligare brottsligheten. Delbrottsförebyggande arbetet bedrivs i nära samarbete med de myndighetersom svarar för barnavård, nykterhelsvård och andra socialt inriktade insatser.Del bör särskilt framhållas all polisverksamheten fåtten sådan inriktning att fotpatrullering eftersträvas. Vidare harkvarterspolisverksamheten kraftigt ökats. Denna verksamhet upplevs som myckelposiflv av både allmänheten och de polismän som tjänstgör som kvarterspoUser. Det har polisväsendet förstatligades. Förstatligandet medförde enkoncentration av resurserna till större och färre enheter och innebarinledningen lill en omfattande rationaliseringsverksamhet, som alltjämt pågår.Syftet är alt öka polisens effektivitet och åstadkomma enhetlighet och konsekvens i polisverksamheten. Polisens verksamhet liksom all annan verksamhet måste kontinuerligt anpassas till utvecklingen inom samhället i stort. Det finnsredan mot den bakgrunden anledning atl ställa frågan om polisens organisationoch riktlinjema för verksamheien sådana de lades fasl i beslutet omförstatligandet svarar mot dagens krav. En utredning för en sådan granskninghar därför tillkallats. Utredningen som antagit namnet polisutredning(Ju 1975: 08) skall i första hand övervägapolisens roll i samhället. a. i önskemålen att underlätta polisens kontakter med allmänhetenoch ytterligare betona dess roll som allmänt serviceorgan skall översynensålunda avse polisens uppgifier, rekrytering, utbildning och organisation.Utredningen skall inte föreslå ökningar eller inskränk- Prop.1975/76:100 Bilaga 4 9 safall torde inverka rent negativt när del gäller alt skapa gynnsammaförutsättningar för vård och behandling. Med hänsyn till att antalet utmättafyUeristraff uppgår flll omkring 70 000 skulle en avkriminaliseringinnebära en betydande lättnad för de rättsvårdande myndigheterna. Etl annat exempel på nedkriminalisering är de ändringari som antagils av på grundval av regeringensförslag i prop. 1975/76: 42. Bestämmelserna om grov stöld har därvid ändratsför atl göra det möjligt för domstolarna atl i vissa fall som tidigareregelmässigt bedömts som grov stöld eller rån, med minimistraff på sex månaderresp. fängelse, kunna utmäta kortare straff. Vidare har bestämmelsen i26 kap. 3 § om förhöjt straff i vissa fall vid återfall i brott upphävts. Vad gäller den i övrigt planerade fortsattareformverksamheten på straffrättens område så innebär den i fråga om anpassningentill nya eller ändrade förhåUanden bl. a. följande. Den i anledning av den s. k. IB-affären tillsattautredningen (Ju 1974: 02) angående bestämmelser om brott motrikets säkerhet har slutfört sill arbete . Dess belänkande (Ds Ju 1975:16) vSpioneribrolt m. m. innehåller förslag till vissa ändringar i spioneribestämmelsernam. m. i 19 kap. BrB och upphävande av beslämmelserna beträffande samhällsfarligryktesspridning (16 kap. 6 § BrB), beljugande av myndighet (17 kap. 6 § BrB), tagandeav utländskt understöd (19 kap. 13 § BrB) samt, såvilt gäller fredslid,ryktesspridning till fara för rikets säkerhet (19 kap. 8 § BrB). Arbete pågår inom justiliedeparlementet med sikte på altproposition i ämnet skall kunna läggas fram under innevarande . har i en skrivelse tillregeringen anslutit sig till de synpunkler angående behovel av en allmänöversyn av BrB:s bestämmelser om de s. k. förmögenhetsbrolten som redovisais ien rapport från rådets kriminalpolitiska arbetsgrupp (Rapport 1975: 3, Förmögenhetsbrolten,Riktlinjer för en översyn). Enligt rapporten bör en sådan utredning få tilluppgift bl. a. alt pröva frågan om en eventuell utvidgning av ockeransvaretliksom behovet av andra anpassningar av straffbestämmelserna flll den tekniskaoch ekonomiska utvecklingen och därav uppkommande möjligheter lill nya formerav oegenlligheter. Som exempel härpå nämns bl. a. de s. k. dalabrollen. Frågan om direktiv till en sådan utredning övervägs f.n. inom jusli-fledeparlemenlet. Det förutsätts därvid all det finns ett behovav alt också ta upp frågor vilka mera hänger samman med en i viss mån ändradsyn på den straffrättsliga värderingen av de s. k. traditionella förmögenhetsbroltenliksom den tidigare berörda allmänna inställningen lUl användningen avfrihelsberövande påföljder. Ett kommande utredningsuppdrag avses vidare gå utpå alt se över gränserna för det straff- Prop.1975/76:100 Bilaga 4 8 dels,åklagarnas och domstolarnas resurser har genomförts som andraåtgärder satts in för atl i görligaste mån effektivisera och underlätta dennautrednings- och lagföringsverksamhet. Otvivelaktigt finns det emellertid häretl stort behov av en mera långsiktig prioritering när det gäller användningenav rättsväsendets resurser. Det framstår sålunda inte som realistiskt attständigt söka fylla gapet mellan redan föreliggande krav på insatser ochtillgänglig kapacilet enbart genom ytterligare kraftiga personalförstärkningareller andra myckel kostnadskrävande reformer. Vid sidan av de starkakriminalpoliliska skäl som kan åberopas för en ordning vilken innebär alt manliU skillnad från vad som är faUel inte skall behöva stämpla snart sagtvarje normöverträdare som en brottsling finns det sålunda betydande praktiskaoch effektivitelsmässiga fördelar med en avkriminalisering av gärningar medjämförelsevis lågt slraffvärde. Del finns i detta sammanhang anledning erinraom att det från både allmänpreventiv och individualpreventiv synpunkt framstårsom mycket angeläget att se till dels att brott upp, dels all lagföringenoch påföljden kommer i så nära anslutning till gärningen som möjligt. En annanutvecklingslinje för det pågående och forlsalla reformarbetet inomstraffrätten går ut från uppfattningen alt de frihetsberövande påföljderna harövervägande negativa effekter för den straffade. Mot bakgrand härav harmålsättningen på detta område gradvis kommit atl präglas av tanken altfrihetsberövande påföljder endasi bör användas som yttersta medel liksom att defrihetsstraff som ändå måste utdömas i allmänhet bör kunna göras kortare än f.n. När del gäller strävandena atl av- ellernedkriminalisera vissa gärningar med jämförelsevis lågt straffvärde finns detlill en början anledning peka på den begränsade reform i fråga om snatteri somgenomfördes . Den innebar bl. a. all polisen fick möjlighet atlunderlåta alt rapportera händelsen lill åklagaren i fall där del på grund av omständigheternakan antas att en erinran skall vara tillräcklig för att hindra ettåterapprepande. Vad särskilt gäller polisens utredningsresurser så hardet blivit allt mera uppenbart att den kategori av brott somregleras i BrB:s 11 kap. under den sammanfattande rubriken gäldenärsbrott ärmycket arbetskrävande. Brott av delta slag kräver tillgång till särskiltkvalificerad utredningspersonal. Del behövs goda kunskaper i bokföring m. m.för all avancerad ekonomisk kriminalitet skall kunna beläggas. Mol bakgrundhärav har regeringen i en proposition (1975/76: 82) föreslagil vissaändringar i beslämmelserna om gäldenärsbrolten. Inom pågår f. n. arbete med siktepå att en proposition om avkriminalisering av det offentliga fylleriet skallkunna föreläggas . De huvudsakliga grunder som kanåberopas för en sådan åtgärd är all straffen inte synes ha någon allmännyklerhelsfrämjande effekt men alt kriminaliseringen däremot i vis- Prop.1975/76: 100 Bilaga 4 7 naturligahindret mot kriminalitet ligger i en samhällsgemenskap som genomsyras av enallmän respekt och hänsyn för medmänniskors liv, hälsa, integritet ochrättigheter. Vad gäller kriminalpolitiken i egentlig mening så följt två huvudlinjer. Den ena går ul på att med olika medelsöka förebygga brott och att skydda samhället och människorna i gemen frånbrott. Den andra linjen avser åtgärder som gör det lättare för den som harbegått brott atl inpassa sig i samhället. Gränsen mellan dessa båda huvudlinjerär emellertid ingalunda skarp. Eftersom återfallsbrollsHghe-ten utgör en mycketbetydande del av den samlade kriminaliteten innebär ett framgångsrikt arbeteför att anpassa lagöverträdarna ett avsevärt framsteg när det gäller attinfria den första och övergripande målsättningen. Det står vidare klart attansvaret för rehabUileterande åtgärder måste ses som en i hög grad gemensamangelägenhet inte bara för kriminalvård, socialvård och sjukvård utan även förandra myndigheter och samhällsorgan. Erfarenheten visar också att arbetsgivare,fackföreningar, liksom andra privata sammanslutningar och enskilda personerhär kan bidra på etl mycket betydelsefullt sätt. De normer för samlevnaden som kriminalpolitiken harlill uppgift att inskärpa finns i strafflagstiftningen främst i brotlbalken(BrB) men även i ett stort antal specialstraffrältsliga författningar. Därgivna regler om straffrättsligt ansvar och påföljder avser all ge uttryck förden vikt samhället tillmäter efterlevnaden av ifrågavarande normer liksom denstränghet med vilken en överträdelse i allmänhet bör beivras. Det är givet attde förhållanden och värderingar som ligger bakom de straffrättsliga bestämmelsernaförändras med samhällets utveckling. Straffrätten måste därför fortlöpande sesöver i syfte all anpassa reglerna efter faktiska förändringar i bl. Äv slor betydelse i detta sammanhang är givetvisockså inträffade förskjutningar i aUmänhelens uppfattning. Det är slufligeninte minsl angeläget all man även på delta område av del kriminalpoliflskaarbetet fortlöpande söker la tillvara resultaten av den forskning och deförsöksverksamheter som bedrivs både inom och utom landet. Som exempel på reformer där straffen skärpts ochanpassats lill förändrade faktiska förhållanden i samhället kan nämnasnarkolikalagslift-ningen, skaltebroUslagen (1971:69), vapenlagen (1973:1176)och senast de nya beslämmelserna i 4 kap. BrB om skydd mot integritetskränkninggenom avlyssning som antagits av och som trätt ikraft . Det kriminaliserade området är myckel vidsträckt.Särskilt inom speciallagstiftningens område kan man notera en betydande ökningav antalet straffbestämmelser. Detta har medfört en ständigt stegrad belastningför den del av rättsväsendets resurser som går ål för att utreda och lagforaöverträdelserna. Betydande förstärkningar av polisväsen- Prop.1975/76:100 Bilaga 4 6 Särskilduppmärksamhet ägnas reglerna om anhållande och häktning. Också frågan om envidare översyn av rältegångsförfarandet blir aktueU. Konkurslagstiftningen är sedan elt antal år tillbakaföremål för en genomgripande omarbetning. En försia etapp i detla arbete hargenomförts . Därvid har bl. a. reglema om förutsättningama förkonkurs och om vilken egendom som skall räknas lill konkursbo gjorts om. EUvikflgt syfle med reformen har vidare varit att motverka otiUböriiga rättshandlingarmellan gäldenären och fordringsägare inför en förestående konkurs. Sådanatransaktioner skall enligt de nya reglerna om återvinning kunna gå tillbaka istörre ulslräckning . En ny etapp i arbetet övervägs f. n. Den gäller främstförfarandet i mindre konkurser. Reformen beräknas emellerfld få betydelse föromkring av samfliga konkurser. Huvudsyftet med reformen är att ersättanuvarande system med s. k. fatflgkonkurs med en ordning som ger bättremöjligheter att beakta samhälleliga och andra intressen i enklare konkurser.Detta föreslås ske bl. a. genom atl förvallningen i sådana konkurser normaltanförtros åt kronofogdemyndighet i stället för som åt enskilt verksamma godemän. Med den nya ordningen motverkas möjligheterna för gäldenär alt undandrasig sitt ekonomiska ansvar genom att före konkursen göra sig av med alla sinatUlgångar. Förfarandet i de mindre konkurserna blir därför mera ingripande . a. skall utredning ske i fråga om gäldenären kan misstänkas för brott motsina fordringsägare. Formema för handläggning av en del andra konkurser som nubehandlas enligt mera invecklade regler avses vidare bli förenklade. Alla åtgärder som syflar tiU atl begränsabrottsligheten brukar normall sammanfattas under beteckningen kriminalpolitik.I första hand tänker man därvid på den verksamhet som bedrivs av polisen,åklagare, domstolar och kriminalvården. Efter hand har emellertid den uppfattningenvunnit allt större anslutning att tyngdpunkten när det gäller att motverkabrottsligheten måste ligga på det förebyggande arbetet i vid och långsiktigmening. Genom vårt arbete på ett solidariskt samhälle med en bättre ochrättvisare fördelning av inkomster, bostäder, utbildning, arbetsmiljö ochkuUur vill vi också bota de brister i mUjöer och i övrigt förebygga de riskerför social missanpassning som utgör en grogrund för kriminalitet. På så sättvill vi också skapa föratsättningar för en ökad förståelse mellan människorna.Del enklaste och samfldigt mest Prop.1975/76:100 Bilaga 4 5 De multinationella företagens tUlväxt har väckt oro påmånga håll. Riskerna för all en ökad okontrollerad makt samlas hos de slörreinternationella förelagen har föranlett statsmakterna alt vidta olika åtgärderför alt få till stånd en demokratisk kontroll över dessa företags verksamhet.Dessa åtgärder spänner över åtskUliga områden. Inom justitiedepartementetsansvarsområde har förslag lagts fram som syftat till alt förbättra insynen isvenskägda multinationella företag. Detta sker genom kraven i den nyaaktiebolagslagen på att svenskt moderbolag måste avge offentligkoncernredovisning som omfattar också utländska dotterbolag. Uiredningen (Ju 1973: 17) angående utländska övertagandenav svenska företag har till uppgifl ctt utarbeta en effektiv och heltäckandekontroll av utländska uppköp av svenska företag. Uiredningen överväger ocksåhur man skall kunna få flll slånd en konlroll av att den löpande verksamheien ielt utlandskontroll rat företag inle drivs i strid med svenska intressen. På rätlegångsförfarandels område pågår ett reformarbetesom syftar å ena sidan till alt den enskUde oberoende av ekonomiska vUlkorskall kunna få sin rätt, å andra sidan till att rättsväsendels resurser inteskall utnyttjas i onödan ulan tvärtom användas så effektivt som möjligt. Genom rätlshjälpsreform har de enskildasmöjligheter att få hjälp i rättsliga angelägenheter förbättrats betydligt.Reformen innebär att staten betalar kostnaderna för rättshjälp inle bara i måloch ärenden vid allmän domslol utan också i stor utsträckning iutomprocessuella angelägenheter och ärenden hos förvaltningsmyndigheter ochförvaltningsdomstolar. En annan viklig del av reformen är att rättshjälp kanlämnas förutom till de ekonomiskt sämst ställda i samhället även tillflertalet vanliga inkomsttagare. Sedan erfarenheter nu har vunnits av det nyarätlshjälpssystemels. flilämpning görs en översyn av rättshjälpen genom ensärskUd utredning (Ju 1975: 07). Översynen skall främst inriktas på atteffektivisera systemet. Är infördes en särskild lag (1974: 8) omrättegången i tvistemål om mindre värden. Syftet med lagen är att förbättra denenskildes rättsskydd genom att nedbringa parternas kostnader. Oavsett värdetskall tvist kunna handläggas enligt den nya lagen, om den huvudsakligen rörfråga allmänna reklamalionsnämnden har avgelt yttrande över. På rätlegångsförfarandels område inriktas nu arbetet påatl ylterligare förenkla formema för beivrande av mindre brott. Genomåtalsrältskommillén (Ju 1970: 63) undersöks vidare den allmänna frågan omunderlåtande av åtal för brott när åtal inte är påkallat från allmän synpunkl. 1975/76:100 Bilaga4 4 Av stortintresse när det gäller strävandena all stärka konsumentskyddet är det förslag(SOU 1975: 63) till konsumentkreditlag som har lagts fram avkreditköpkommiltén (Ju 1971: 05). Lagförslaget innebär bl. a. atl den somerbjuder kredit skall lämna lydliga upplysningar om innebörden av kreditvillkoren. Vidare föreslås olika regler i syfleatl förhindra atl de enskildas åtaganden vid kreditköp blir alltförbetungande. Remissbehandlingen avförslaget är avslutad. Flera andrautredningar på konsumentskyddsområdet väntas lägga fram förslag år 1976.Sålunda kommer konsumenttjänstutredningen (Ju1972: 07) att föreslå en konsumenltjänsflag, som skall gälla vid olika former av serviceverksamhet, t. ex. reparations-och underhållsarbeten. Vidare väntas hemförsäljningskommittén (Ju 1973:10) lägga fram förslag som skall förbättra konsumenternas ställning vidhemförsäljning. Frågan om ersättning för skador orsakade av farliga produkterbehandlas av produktansvarskommittén (Ju1973: 08), som avser att lägga fram förslag beträffandeläkemedel. Förslag väntas också av försäkringsrättskommitlén(Ju 1974: 09), som har i uppdrag att se över lagstiftningen om försäkringsavtaloch stärka försäkringslagarnasställning i förhållande till försäkringsgivaren.En annan utredning (Ju 1975: 02)har tillsalts med uppgift att åstadkomma elt förbättrat konsumentskyddvid förvärv av småhus m. m. a. föreslå regler för del fall atl en fastighet är behäftad med fel. Vidareskall utredningen se över fastighetsmäklarnas verksamhet. Hyreslagstiftningen reformeras fortlöpande föratl flllgodose hyresgästernas behov av goda lägenheter till skäligahyror. Genom lagstiftning som redan genomförts har hyresgästernas kvarboenderälltryggats och medel skapats för konlroll av hyromas skälighet. Det fortsallaarbetet inriktas främst på atl ge hyresgästerna bestämmanderätt över sinabostadsförhållanden. Vikliga reformer trädde i kraft dåbostadshyresgästerna fick rätt lill inflytande vid sanering av bostadshus.Samtidigt infördes en generell uppsägningstid för bostadshyresgäst på tremånader. Bruksvärdereglerna ändrades så att de allmännyttiga bostadsföretagens prisledande ställningförstärktes. började boslädsdomstolen sin verksamhet. Tiden har nuansetts mogen all företa en samlad översyn av hyreslagen. (Ju 1975: 06) skall bl. a. överväga ettsystem som innebär alt man låter hyresvillkoren bestämmas efter kollekflva förhandlingsöverenskommelser.Vidare skall uiredningen se över skyddet för lokalhyresgästerna ochandrahandshyresgästerna. Prop.1975/76:100 Bilaga 4 3 ämnar regeringen lägga fram förslagtill nya regler beträffande faderskap och vårdnad. Ändringarna ifaderskapsreglema syflar främst lill att i skilsmässositualioner på etl enkeltmen tillförlitligt sätt klarlägga vem som är etl bams far. När detgäller vårdnad öppnas möjlighet för frånskilda och ogifta föräldrar atlgemensamt utöva den rättsliga vårdnaden om sina barn. Det skall därvid iprincip vara utan betydelse om föräldrama bor tillsammans eller inte. En förutsättningskall dock vara all föräldrarna är ense om all vårdnaden skall utövas gemensamt. Reformarbetet på familjerättens område fortsätter. F.n. är familjelagssakkunniga (Ju 1970: 52) sysselsatta med atl se över reglernaom äktenskapets ekonomiska rättsverkningar. Tanken är bl. a. alt öka jämställdhetenmellan män och kvinnor. På det konsumentpoHliska området pågår ett omfatlandelagstiftningsarbete, som är inriktat på att skapa ett förbättrat skydd för deenskUda människorna. Bakgrunden till lagstiftningsarbetet är all konsumenternaallmänt sett är den svagare parten i förhållande lill näringsidkare. Devillkor som erbjuds konsumenterna i samband med köp av en vara ellerbeställning av en tjänst är ofla ensidigt utformade lill säljarsi-dans fördel.Reklam och andra marknadsföringsmetoder är vilseledande förköparna eller gör det svårt för dem all träffa ett rationellt val mellan olikavaror och tjänster. För stora grupper av konsumenter försämras deras släUningytterligare genom alt de har dålig ekonomi eller bristande kunskaper och marknadsorientering.Lagstiftningens syfte är alltså att stärka konsumenternas ställning gentemotnäringsidkarna. Den konsumentpoHliska lagstiftningen är av två slag. Avstörst betydelse är den näringsrättsliga lagstiftningen som lar sikte påkonsumenterna som kollektiv. Till den näringsrättsliga lagstiftningen hörframför allt den utfärdade marknadsföringslagen och lagen (1971: 112)om förbud mot oskäliga avtalsviUkor. Den kompletteras av civilrätlsliglagstiftning som är inriktad på enskilda fall och ger anvisningar för lösningenav konkreta tvister. TUl de civilrätlsliga lagar på konsument-skyddsområdet somhar kommit till hör lagen (1971: 238) om hemförsäljning m. m.och konsumentköplagen (1973: 877). Hit hör också del förslag flllavlalsrättslig generalklausul som regeringen har lagt fram (prop.1975/76: 81). Förslaget innebär alt de allmänna domstolarna får ökademöjligheter att jämka eller åsidosätta oskäliga avtalsvillkor. Vid sin prövningskall domstolarna ta särskild hänsyn till konsumenternas behov av skydd. 1975/76:100 Bilaga 4 2 Enligl utredningsförslagen skall tryckfrihetsförordningersättas av en ny massmediegrundlag som skaU reglera fömtom yttrandefriheteni tryckt skrift och tillgången till allmänna handlingar även yttrandefriheteni radio och television samt film. Den grundlagsreglering som föreslagits ifråga om tillgången lill allmänna handlingar har allmänt godtagits vidremissbehandUngen. I den delen kommer också förslag till all läggasunder . Vad beträffar frågan omatl anta en ny massmediegrundlag som reglerar yttrandefriheten i tryckt skrift,radio, television och film har vägande invändningar rests. Ytterligareutredning är nödvändig i denna fråga. bör radioutredningens arbete avvaktas. Vikliga delar av utredningsförslagetbör emellertid prövas , bl. a. frågorna om en utvidgning av det tryckfrihelsrättsliga grundlagsskyddet lUlstencilerade och liknande skrifter och om utformningen avmeddelarskyddet. Arbetet bedrivs f. n. inom justitiedepartemenlet med sikte påall också i dessa frågor lägga fram förslagflll . Vid antogs datalagen (1973: 289). Lagen syftar lill alt skydda den enskUde mot sådanl intrång i den personliga inlegrhetensom kan bli följden av den aUlmera utbredda dalaregislreringen av personuppgifter.Vidare inrättades elt särskUl organ, datainspektionen, med uppgift atlbl.