prop · FY0332 · 1975-12-31 00:00:00 — För att motverka att bilarsom tjänat ut av ålder eller på grund av skador återförs till trafiken och attkrockskadade bilar får låna sin identitet till stulna bUar föreslårarbetsgruppen att det införs förbud för den som innehar auktorisation attöverlåta avregistrerad skrotbil till annan än auktoriserad bilskrotare. Omsärskilda skäl föreligger, bör kunna medge undantag frånförbudet. Bilskrotaresom blir auktoriserad kan enligt betänkandet i vissa fall förutses i praktiken komma att få lokalt monopol på bilskrotning på grund av avsaknad av konkurrens. Enligt arbetsgruppens mening bör man kunna komma till rätta med befarade olägenheter från konsu mentsynpunkt av sådant lokalt monopol genom att överläggningar tas upp med branschen angående riktpriser för transport och skrotning av utrangerade personbilar. Skulle prisutvecklmgen ändå bli alltför ogynn sam för konsumenterna, bör regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer äga meddela föreskrift om prisstopp. Arbetsgruppen fram håller vidare att övervakning av priser och konkurrensförhållanden in om bilskrotningsbranschen faller inom ramen för pris- och kartellnämn dens verksamhetsområde. Vadgäller frågan om auktorisationssystemets verkningar för landets glesbygder,främst inland, uttalades under remissbehandlingen av statskontoretsrapport farhågor för att företag som får auktorisation kommer att varaetablerade i de mera tättbefolkade områdena av Norrlands kustland, varförtransportkostnaderna skulle komma att bli betydande för bilägare i inlandet somvill lämna sin bil till ett auktoriserat företag. Det förelåg därför risk förprivatskrotning. Enligt arbetsgruppens mening kan man inte bortse från dessafarhågor. Även om det är rimligt att anta att transportkostnadernas negativaverkningar kommer att starkt begränsas genom skrotningspremien anserarbetsgruppen att det finns anledning ta fasta på ett förslag frånriksrevisionsverket 1975: 32 58 enligtvilket kommun skall kunna anordna mottagnmgsplats för skrotbilar. Arbetsgmppenframhåller att kommunens kostnader för omhändertagande och transportsjälvfallet bör täckas av en avgift som betalas av bilägaren. Eftersompersonbil som lämnas till mottagningsplats bör kunna avregistrerasutan dröjsmål, föreslås att kommun som inrättat upplag eller annatmottagningsställe för skrotbilar får befogenhet att utfärda skrotningsintyg. Ifråga om skrotningsintyg skall enligt arbetsgruppens förslag gälla attauktoriserad bilskrotare skall vara skyldig utfärda sådant intyg, när hanmottar skrotbil. En förutsättning för denna skyldighet är dock att bilen finnsi bilregistret. Somtidigare sagts föreslår arbetsgmppen att auktorisationssystemet kompletterasmed ett skrotningspremiesystem. De båda systemen knyts samman genom attskrotningspremie föreslås utgå endast för personbil som avregistrerats på grundav skrotningsintyg som har utfärdats av auktoriserad skrotare eller av kommunsom har inrättat mottagningsställe för skrotbilar. Utbetalning av premieföreslås ske genom automatisk databehandling i samband med avregistreringen.Arbetsgruppen anser att premiebeloppet bör fastställas med beaktande av attpremien skall vara ett verkningsfullt incitament för bilägare som står ibegrepp att skrota sin bil att lämna bilen till auktoriserad bilskrotare. Premienbör därför ge bilägaren ett ordentligt överskott sedan kostnaderna förskrotningen betalts. Ett premiebelopp på . såsom statskontoret harföreslagit i sin rapport är enligt arbetsgmppen för lågt. I dagens läge torde500 kr. utgöra ett lämpligare premiebelopp. Enligt arbetsgruppen talar rättviseskälför att den bilägare som inte har fullgjort sina skyldigheter i fråga ombilskatten inte skall tillgodoföras premien förrän skatten har betalts. Därförföreslås att skall avräkna vad som kan utestå obetalt avfordonsskatt eller kilometerskatt enligt vägtrafikskattelagen, innanutbetalning av premien sker. Vadgäller finansieringen av skrotningspremiema ansluter sig arbetsgruppen tillstatskontorets uppfattning att kostnaderna för skrotningspremierna bör belastabilismen så att ett belopp i stort motsvarande utbetalda skrotningspremierårligen tas ut i form av skrotningsavgifter. I motsats till statskontoret somansett att finansieringen av premiesystemet bör ske med årliga avgifter föreslårarbetsgmppen att finansieringen sker med engångsavgifter som tas ut på nyabilar. Avgifterna kommer sålunda att belasta produktionen respektive importenav personbilar och skall erläggas av producent respektive importör.Avgiftsuttaget skall enligt förslaget samordnas med uttag av omsättningsskattför personbil enligt lagen om omsättningsskatt på motorfordon. Influtnaskrotningsavgifter bör enligt arbetsgmppen föras till en särskild fond som benämnsbilskrotningsfonden. Ur denna bör kommunerna enligt förslaget 1975: 32 59 kunnaerhålla bidrag för att ta bort övergivna bilvrak eller upplag av bilvrak somutgör olägenhet från miljö- eller naturvårdssynpunkt. För att kunna ta ställningtill hur stor skrotningsavgift som behöver tas ut har arbetsgruppen gjort vissaberäkningar med utgångspunkt i befintiiga prognoser rörande nyregistrering ochskrotning av personbilar. Med en skrotningsavgift på . skullebilskrotningsfondens intäkter uppgå till 119 milj. kr. och med denföreslagna premien på . blir fondens utgifter 75 milj. kr. Ett ungefärlika stort överskott, ca 45 milj. kr., uppkommer därefter fram tilloch med . Sätts avgiften till . blir det ett överskott på 1820milj. åriigen 19751980 och 13 milj. kr. En avgift på300 kr. ger däremot årliga underskott i fonden under hela den aktuella tiden.Med hänsyn till prognosernas osäkerhet och med beaktande av att fondmedlen börräcka till bidrag åt kommunerna bör skrotningsavgiftens storlek enligtarbetsgruppen bestämmas så att influtna avgifter med relativt god marginalöverstiger beräknade premieutbetalningar. Avgiften föreslås bli fastställdtill . Utvecklingen i fråga om nyregistrering och skrotning avpersonbilar kan redan efter något eller föranleda att avgiftsbeloppetbehöver justeras. Detsamma torde enligt arbetsgmppen också gällapremiebeloppet. Enligt förslaget bör det därför ankomma på regeringen attbesluta om sådana justeringar. Enligt arbetsgruppenkommer förslagen, om de genomförs, att försvåra men inte omöjliggöra att denbilskrotare som inte får auktorisation fortsätter sin verksamhet. Denne kannämligen köpa upp utrangerade bilar och betala skrotningspremien till ägaren,varefter bilskrotaren anmäler äganderättsövergången till bilregistret. Sedanvärdefulla delar plockats bort från skrotbilen, kan han överlåta vraket tillauktoriserad bilskrotare och erhåller på så sätt skrotningsintyg ochskrotningspremie. Skrotningspremien har sålunda, påpekar arbetsgruppen, idetta fall den förtjänsten att den icke auktoriserade bilskrotaren avekonomiska skäl tvingas att lämna sina bilvrak till auktoriserad bilskrotare.Till följd därav anser arbetsgruppen att det inte kommer att uppståskrotbilsupplag som inte är önskvärda. Arbetsgruppen harutarbetat förslag till författningsbestämmelser som behövs för att genomföragmppens förslag i bilskrotningsfrågan. Med undantag av att viss ändring görs ibilregisterkungörelsen skall bestämmelserna enhgt förslaget tas upp i ensärskild lag med därtill hörande dll-lämpningsförfattning. Arbetsgmppenföreslår att författningarna kallas bilskrotningslagen resp.bilskrotningsförordningen. Lagenbör enligt arbetsgmppen i princip kunna träda i kraft . Bestämmelsernaom skrotningsintyg och skrotningspremiesys-temet föreslås dock gälla först frånoch med . 1975: 32 60 betsgruppenföreslår sluthgen att regeringen eller myndighet som regeringen bestämmerbemyndigas föreskriva de avvikelser som behövs med hänsyn tillövergångssvårigheter för näringslivet. Remissinstansemainstämmer allniänt i arbetsgmppeiis uppfattning att särskilda åtgärder ärpåkallade för att förebygga och avhjälpa olägenheter som orsakas av vansköttaskrotbilsupplag och övergivna bilvrak. Förslaget om ett auktorisationssystemför bilskrotare tillstyrks nästan genomgående av remissinstanserna. Detövervägande flertalet remissinstanser tillstyrker också eller lämnar utanerinran förslaget om ett, skrotningspremiesystem. Bland dessa remissinstanserkan nämnas , trafiksäkerhetsverket, bilregistemämnden, sågott som alla länsstyrelser, och AB . Förslagetom skrotningspremier avstyrks dock av flera remissinstanser, bland demstatskontoret, , och . Som motiv härför anförs bl.a. att manförst bör pröva auktorisationssystemet innan ställning tas tiU behovet avytterligare åtgärder. Föregen del vill jag anföra följande. I likhet med praktiskt taget samthgaremissinstanser anser jag det motiverat att ett auktorisationssystem som iprincip är utformat enligt arbetsgruppens förslag införs för att rätta till demissförhållanden som obestridligen råder i fråga om bilskrotningen.Bilskrotare bör alltså genom auktorisationen tillförsäkras ensamrätt attutfärda skrotningsintyg och företeende av sådant intyg bör utgöra villkor föravregistrering av skrotbil. Skatte- och försäkringsplikten för sådan bilkommer således i princip inte att upphöra förrän skrotningsintyg har företetts. Införandetav ett auktorisationssystem av nu nämnt slag kan antas leda till attprivatskrotningen minskar. Med hänsyn till att bilägare normalt kommer attåsamkas kostnader för att få sin bil omhändertagen av en auktoriseradbilskrotare anser jag dock, i likhet med arbetsgmppen och flertaletremissinstanser, att det finns anledning räkna med att privatskrotning även ifortsättningen skulle komma att ske i en omfattning som inte kan godtas. Motbakgmnd härav är det enligt min mening befogat att införa någon form avekonomisk stimulans för att få till stånd en tillfredsställande skrotning påpekar torde härigenom också vinnas att utskrotningen avtrafikfarUga bilar påskyndas. Jag tillstyrker därför attauktorisationssystemet kombineras med ett skrotningspremiesystem. Detta bör isina huvuddrag utformas i överensstämmelse med arbetsgmppens förslag. Jaganser också att skrotningsavgifterna bör kunna användas även för att bestridakostnader som kommunerna kan ha för att undanskaffa bilvrak som har övergetts inaturen eller finns uppställda på illa skötta skrotupplag. 1975: 32 61 Ifråga om auklorisationsvillkoren kan jag i stort sett ansluta mig till:arbetsgruppens förslag. Auktorisationsprövningen kommer sålunda inte attinnebära någon etableringskontroll utan enbart en kontroll av att bilskrotarenhar för skrotningsverksamheten behövliga tillstånd och bedriver verksamhetenpå ett sätt som är förenligt med dessa och méd gällande lagstiftning ombebyggelse, naturvård och miljöskydd samt har tillgång till nödvändigmaskinell utrustning. Bildemonteringsföretag som inte utför slulskrotning börockså enligt min uppfattning ha möjlighet att erhålla auktorisation med hänsyntill den betydelse sådana företag kan ha för handeln med begagnade bildelar.Jag tillstyrker därför att man inte i alla fall som villkor för auktorisationkräver att bilskrotare skall ha egen maskinell anläggning för slutskrotningen.Givetvis bör inte heller tillstånd enligt skrothandelsförordningen krävas ifråga om sådana bildemonteringsföretag på vilka förordningen inte ärtillämplig. Frågaom auktorisation bör prövas av . bör kunna meddelaföreskrifter av det Slag som arbetsgruppen föreslagit. Som någraremissinstanser har framhållit bör också kunna ge föreskrift omdet högsta antal skrotbilar som får finnas'i lager hos bilskrotaresorn är auktoriserad. Auktoriseradbilskrotare skall ha skyldighet att ta emot skrotbil för ' vilken begärdmottagningsavgift erVåggs. Somstatens pris- och kartellnämnd framhållit'bör negativa effekter av denkonkurrensbegränsning som kan följa av auktorisationssystemets genomförandefrämst motverkas genom en fortlöpande och systematisk övervakning frånnämridéns sida. Visar det sig att prisutvecklingen inger. betänkligheterankommer det på nämnden att i enlighet med sin in--struktion söka påverkabilskrotarnas prissättning i en för konsumenterna gynnsam riktning genomöveriäggningar med vederbörande företag.,. Skulle sådana överläggningar inteleda till avsett resultat, börehligl min mening prisreglerande åtgärdertillgripas. De åtgärder söm i sådant hänseende står till buds enhgt allmänriaprisregleringslagen (1956:236) torde vara fullt tillräckliga för att hindraoskälig prissättning. Jag anser därför att den av arbetsgruppen föreslagnabestämmelsen om prisstopp är obehövlig. Förslagetatt kommun som inrättar upplag eller annat mottagningsställe för skrotbilarskall få befogénhet'att utfärda skrotningsintyg godtas av flertaletremissinstanser. Några länsstyrelser föreslår att skyldighet införs förkommunerna att inrätta-sådant mottagningsställe. Jag är inte beredd atttillstyrka detta förslag, men jag vill understryka att jag anser det angelägetatt främst glesbygdskommunerna ordnar med uppsamling av utrangerade bilar förkommunens invånare om det inte finns auktoriserad bilskrotare på rimligtavstånd. Fleraremissinstanser, bland dem AB och , anser att det är lämpligt att auktorisations- 1975: 32 62 systemetomfattar inte bara personbilar såsom föreslås i betänkandet utan också sådanalätta lastbilar och mindre bussar som är försedda med karosserier avpersonbilstyp. Jag ansluter mig till denna uppfattning och förordar såledesatt det för avregistrering av lastbilar och bussar av nämnda typ med anledningav skrotning ställs krav på företeende av skrotningsintyg från auktoriseradbilskrotare eller kommun som får utfärda sådant intyg. Kostnaderna förskrotningspremiesystemet bör såsom arbetsgruppen förordat bäras av bilismen ochtas ut genom särskilda avgifter. Som betonats vid remissbehandlingen är detangeläget att uppbörden sker på ett administrativt lätthanterligt sätt. Främstmed hänsyn härtill tillstyrker jag förslaget att finansieringen skall ske genomatt engångsavgifter tas ut av tillverkare och importörer medomsättningsskatt enligt lagen om omsättningsskatt på motorfordon. Avadministrativa skäl förordar jag att premiesystemet skall omfatta alla sådanabilar för vilka gäller skatteplikt enligt nämnda lag. Premiesystemet kommerdärigenom att utöver personbilar omfatta också vissa lastbilar med entjänstevikt som inte överstiger . Remissinstansernahar i allmänhet godtagit de premie- och avgiftsbelopp som har föreslagits ibetänkandet. kommun anser dock att beloppen är tilltagna i överkant. Föregen del anser jag också att de av arbetsgruppen föreslagna beloppen är välhöga. Jag förordar att premien och avgiften tills vidare sätts till 300 kr.resp. Dessa belopp bör vara tillräckliga för att den avseddastimulanseffekten skall uppnås. Somanförts i betänkandet kan beloppen behöva justeras . Enligt deprognoser rörande nyregistrering och skrotning av personbilar som arbetsgmppenanvänt vid sina beräkningar skulle inflytande avgifter med de belopp jag nuförordat överstiga utbetalda med 1315 milj. kr. under åren19761980 och med 11 milj. kr. De överskott som sålunda beräknasuppkomma bedömer jag vara så pass betryggande att det kan fömtses attkommimerna kommer att kunna få bidrag till undanskaffande av övergivna bilvrakoch bil-vraksupplag i enlighet med vad jag förordat i det föregående. Enligtmin mening bör inflytande avgifter såsom arbetsgruppen förordat tillföras enfond varifrån premierna betalas ut. Enligtbetänkandet föreslås kopplingen mellan auktorisationssystemet ochskrotningspremiesystemet ske genom att det för utbetalning av premien förskrotbil krävs att bilen har avregistrerats på grund av skrotningsintyg frånauktoriserad bilskrotare eller kommun. Jag har ingen erinran mot förslaget idenna del. Som framhållits av arbetsgmppen bör utbetalningarna ske genomautomatisk databehandling, och premien bör tillställas den som är antecknad somägare i bilregistret. Arbetsgmppensförslag att vid utbetalning av premie skall avräkna vad som kanutestå obetalt av fordonsskatt eller kilome- 1975: 32 63 terskatthar kritiserats under remissbehandlingen. Flera remissinstanser, bland demriksskatteverket och , menar att en del av premiesystemetsstimulanseffekt går förlorad, om avräkning för obetalda skatter skall ske.Även om vissa skäl talar för detta kan det enligt min mening inte godtas frånrättvisesynpunkt att den som inte har fullgjort de skyldigheter gentemotsamhället som är förenade med innehav av bil skall kunna erhålla lika storskrotningspremie som den bilägare som fullgjort sina skyldigheter. Jag finnerdärför inte anledning att frångå arbetsgruppens förslag i denna del. Jagtillstyrker arbetsgmppens förslag att de bestämmelser som behövs för attgenomföra ifrågavarande reform tas upp i en särskild lag med därtill anknytandeförordning. Författningarna bör såsom föreslagits benämnas bilskrotningslagenoch bilskrotningsförordningen. Därjämte behöver bilregisterkungörelsen ändrasi vissa avseenden. I fråga om lagförslagets utformning ifrågasätter hovrättenför Nedre om inte de bestämmelser av detalj karaktär som tagits upp iförslaget bör flyttas över till förordningen. Jag delar denna uppfattning ochvill i övrigt beträffande lagens utformning anföra följande. Lagens1 § föreslås innehålla vissa definitioner. Det auktorisationssystem som jag nuhar föreslagit har sådan innebörd att de föreskrifter som behövs för attgenomföra förslaget faller inom det primära lagom-rådet. Enligt 8 kap. 7 §regeringsformen kan emellertid befogenhet att meddela föreskrifterna i frågadelegeras till regeringen. Jag föreslår att regeringen ellerförvaltningsmyndighet som regeringen bestämmer genom föreskrift ibilskrotningslagen får bemyndigande att meddela föreskrifter om auktorisationav bilskrotare. I övrigt bör lagen i fråga om auktorisationssystemet endastuppta en bestämmelse som anger den gmndläggande principen att skrotningsintygfår utfärdas endast av auktoriserad bilskrotare och sådan kommun som harinrättat mottagningsställe för skrotbilar. avsedda bestämmelser föreslåsbli intagna som 2 resp. 3 §. Jag avser att föreslå regeringen att meddela deföreskrifter rörande auktorisationssystemet som föranleds av vad jag anfört idet föregående. Regeringen bör vara oförhindrad att göra avvikelse som inte ärav principiell natur eller annars av väsentiig betydelse. Deförordade reglerna om skrotningspremier föreslås bli upptagna i 4 §. Genombestämmelse i 5 § föreslås regeringen få bemyndigande att meddela föreskrifterom premiens storlek och övriga villkor för utbetalningen. Regeringen bör kunnadelegera till förvaltningsmyndighet att meddela föreskrifter om utbetalningar.Enligt min mening bör regeringen vara oförhindrad att göra avvikelser från debelopp och villkor som har redovisats i det föregående, om detta påkallas avutveckUngen. 68 §§ föreslås innehålla bestämmelser om bilskrotningsfonden. Fondenskall som har nämnts tidigare bildas av de skrotningsavgifter som skallerläggas enligt lagen. Bestämmelser om fondens förvaltning bör 1975: 32 64 meddelasav regeringen eller förvaltningsmyndighet som regeringen bestämmer. Omanvändning av medel ur fonden till skrotningspremier och bidrag till kommun börges regler i enlighet med vad jag sagt förut. Fråga om sådant bidrag bör prövasav regeringen,eller förvaltningsmyndighet som regeringen bestämmer. Lagens 9 §föreslås innehålla att skrotningsavgift skall erläggas för personbil ochlastbil i de fall omsättningsskatt skall erläggas för sådan bil enligt lagenOm omsättningsskatt-på motorfordon. 10 § föreslås innehålla bemyndigande förregeringen att bestämma skrotningsavgiftens storlek. Slutligen bör i 11 § angesatt bestämmelserna i lagen om omsättningsskatt med vissa undantag skall ägamotsvarande tillämpning i fråga om skrotningsavgift. Lagenbör träda i kraft . Bestämmelserna i 3 och 4 §§ omskrotningsintyg och skrotningspremie bör dock av administrativa skäl gällaförst . Då premierna såsom riksskatteverketförordat redan från början bör kunna betalas med influtna skrotningsavgifter,föreslås att bestämmelserna om dessa avgifter i 9 och 11 §§ skall träda i kraftden . Jagföreslår slutligen att regeringen eller förvaltningsmyndighet som regeringenbestämmer genom en övergångsbestämmelse får bertiyndigan-de att föreskriva deavvikelser från lagen som behövs med hänsyn till övergångssvårigheter förnäringslivet. Med stöd härav bör t.ex. i-syfte alt motverka spekulativ lagringav skrotbilar till skåda bl.a. för järnverkens skrotförsörjning kunna gesföreskrifter om att skrotningspremie i princip skall betalas ut endastför-skrotbil som godkänts vid kontrollbesiktning senast före lagensikraftträdande. Föreskrifter kan också behöva meddelas för alt avhjälpa sådanaövergångssvårigheter främst inom bilskrotningsbranschen som inle kanförutses i detalj. Deåtgärder som jag har föreslagit i det föregående får sådan betydelse förmedborgarna alt stat och kommun bör ta på sig ett betydande ansvar för nödvändigainformationsinsatser. Detta understryks också av flera remissinstanser. Denföreslagna separationen av papper från övrigt avfall berör samtliga hushåll ilandet. Den föreslagna ordningen vid skrotning av bilar berör alla de hushållsom innehar biL Främst på dessa två områden är informationsinsatser nödvändigagentemot alhnänheten. Även förslagen rörande kemiskt avfall fordrar vissainformationsåtgärder. Tidpunktenför informationsinsatserna bör anpassas till den nya lagstiftningensikraftträdande. Beträffande separering av papper innebär detta attinformationen bör ske successivt allt efter det föreskrift om separering träderi tillämpning i olika delar av landet. Informationen får därigenom en starktlokal betoning. Den föreslagna ordningen vid Prop.1975: 32 65 skrotningav bilar genomförs vid ett och samma tillfälle över hela landet, varför idetta fall tyngdpunkten bör läggas på en mer generell och samlad informationfrån centrala myndigheter. Föratt genomföra behövliga centrala informationsinsatser krävs i initialskedetganska omfattande åtgärder. Differentierade åtgärder måste vidtas förinformation till de skilda grupper, som berörs av de nya reglerna. annonsering i all dagspress, viss vecko- och folkrörelsepress,invandrarpress och viss övergripande fackpress samt information i TV ochradio. Vidare behövs basinformation i foldrar sorn skall finnas tillgängliganär informationen behövs i de olika kommunerna. För de statliga centralainformationsåtgärderna bör för /76 anvisas 1 milj. kr. Jagförordar sålunda att i statsbudgeten för /76 förs upp ettreservationsanslag av 1 milj. kr. benämnt Information om reformer påavfallsområdet. Av praktiska skäl bör dock kostnaden för verksamheten bestridasfrån anslaget Miljövårdsinformation. Detta anslag kommer härigenom attbelastas med ett högre belopp än vad som beräknats i budgetpropositionen. Detav mig förordade anslaget kommer således att fungera som s.k. täckningsanslag. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslagtill 1. lag om ändring i kommunalarenhållningslagen (1970:892), 2. lag om ändring ihälsovårdsstadgan (1958:663), 3. lag om ändring i lagen(1973:329) om hälso- och miljöfariiga varor, 4. lag om ändring iläkemedelsförordningen (1962:701), 5. lag om ändring imiljöskyddslagen (1969:387), 6. bilskrotningslag. Ifråga om förslagen under 2 och 4 har samråd ägt rum med chefen försocialdepartementet och i fråga om förslaget under 5 med statsrådet . 6.1Förstaget till lag om ändring i kommunala renhållningslagen (1970: 892) 4 §Ändringen i första stycket är i huvudsak av formell karaktär och har kommenterats i allmäima motiveringen. 5 1975.1 saml Nr 32 1andra stycket har som första punkt införts det i den allmänna motiveringenföreslagna bemyndigandet för regeringen att meddela föreskrift om utvidgningav det kommunala renhållningsmonopolet. För eventuella framtida behov har detansetts lämpligt att låta bemyndigandet täcka även orenlighet och annat avfallän pappersavfall och miljöfarligt avfall. Aktuella föreskrifter om utvidgningav renhållningsmonopolet avses bli införda i renhålhiingskungörelsen(1974:1024).