prop · FZ0311 · 1975-12-31 00:00:00 — Om detta har skett skall det efter förrättningen pålämpligt sätt åter tillslutas. Husrannsakan får inte ulan särskilt skälverkställas mellan och . Vidhusrannsakan skall såvitt möjligt ett av förrättningsmannen anmodat trovärdigtvittne vara närvarande. Förrättningsmannen äger anlita biträde av sakkunnigeller annan. Den hos vilken husrannsakan sker eller om han inte är närvarandehans hemmavarande husfolk skall ges tillfälle all övervara förrättningen samtatt tillkalla vittne. Detta får dock inte uppehålla undersökningen. I fall dennaföretagits utan att den hos vilken undersökningen har ägt rum varit företräddpå angivet sätt, skall han så snart del kan ske utan men för utredningenunderrättas om den vidtagna åtgärden. Målsägande eller ombud för denne fårunder vissa närmare angivna villkor vara närvarande för alt tillhandagåmyndigheterna med upplysningar. ; RB föreskrivs att post- och telegrafförsändelse, handelsbok ellerannan enskild handling, som anträffas vid husrannsakan, inte får undersökasnärmare. Brev eller annan sluten handling fär inte öppnas av annan än domstol,undersökningsledaren eller åklagaren. Särskilt anlitad sakkunnig eller annanäger dock granska handlingen efter anvisning av myndighet. Om den som görhusrannsakan inte får ta del av påträffad handling, skall den förseglas. Protokollskall enligt 28 kap. 9 ! ; RB föras över husrannsakan. I protokollet angesändamålet med förrättningen samt vad som därvid hänt. Den hos vilkenhusrannsakan företagits äger på begäran erhålla bevis om förrättningen meduppgift om det brott misstanken avser. Beslutom husrannsakan fattas av undersökningsledare, åklagare eller domstol. Antasförrättningen bli av stor omfattning - t. ex. en hotellrazzia - eller medförasynnerlig olägenhet bör som regel domstol meddela beslutet. Polisman får enligtbestämmelserna i 28 kap. 5 >; RB själv företa husrannsakan Ulanförordnande, om det föreligger fara i dröjsmål. RB flnns även bestämmelser om kroppsvisitation och kroppsbesiktning.Dessa tvångsmedel kompletterar i viss utsträckning institutet husrannsakan. Medkroppsvisitation avses undersökning av en persons kläder eller vad denne iövrigt bär på sig. Kroppsbesiktning är direkt inriktad på granskning av enpersons kropp. 1 det senare begreppet ingår t.ex. blodprovslagning och olikaformer av läkarundersökning. Syftetmed båda de nu nämnda tvångsmedlen är att söka efter föremål, som ärunderkastade beslag, eller att vinna upplysning om omständighet som kan ägabetydelse för utredning om brott. Tvångsmedlen får användas endast då det ärfråga om brottsmisstanke, som kan medföra fängelsestraff Förkroppsvisitation gäller att detta tvångsmedel får tillgripas såväl mot 1975/76:11 36 denmisstänkte som mot annan person. Avser åtgärden tredje man gäller docksträngare bestämmelser. Kroppsbesiktning får i princip endast avse denmisstänkte. Vissa specialbestämmelser utanför RB:s område ger dock möjlighetatt företa kroppsbesiktning av tredje man. Beslutom kroppsvisitation och kroppsbesiktning meddelas av undersökningsledaren,åklagaren eller domstol. Vid fara i dröjsmål får även polisman fatta sådantbeslut. Förrättningsom är av mera väsentlig omfattning skall verkställas inomhus och i avskiltrum. Såvilt möjligt skall ell av förrättningsniannen anmodat trovärdigt vittnevara närvarande. 15 § RB erinras om att avvikande bestämmelser om husrannsakan,kroppsvisitation eller kroppsbesiktning finns i andra lagar och författningar.Etl exempel härpå utgör lagen (1970:926) om särskild kontroll på flygplats. Inomtullmyndigheternas förvaltningsområde finns straffprocessuella bestämmelser omtvångsmedel, som kompletterar de allmänna reglerna i RB. Det sammanhänger medatt tullmyndigheterna har vissa polisiära befogenheter i sinkontrollverksamhet. ; varusmugglingslagen (1960:418), VSL, äger tullmyndighet inledaförundersökning om brott mot tullagstiftningen. Bestämmelserna omförundersökning i RB gäller därvid beträffande tullmyndighet. Om saken inte ärav enkel beskaffenhet, föreskrivs dock att ledningen av förundersökningenskall övertas av allmän åklagare så snart någon skäligen kan misstänkas förbrottet. Tulkjänstemanhar enligt 14 § VSL samma rätt som polisman att gripa den som misstänks försmugglingsbrott. Vidare kan tulkjänsteman i fråga om sådant brott ta egendom ibeslag efter samma regler som gäller för polisman enligt RB. Denna rätttillkommer även poslflänsteman och flänstemän vid . Närdet gäller husrannsakan äger polisman och tulkjänsteman rätt att utanförordnande verkställa åtgärden i vissa närmare angivna utrymmen. Det är härfråga om lägenhet, som nämns i 28 kap. 3 § RB, samt magasin, upplagsbodar ochuthus. I övrigt har tulkjänsteman i fråga om smuggelbrott samma rätt att utanförordnande företa husrannsakan som tillkommer polisman. Det skall såledesvara fråga om fara i dröjsmål. Tulkjänstemanfår för eftersökande av smuggelgods företa kroppsvisitation på den somanträffas vid gräns- eller kustort eller kommer till plats som har förbindelsemed utlandet. Förutsättning för visitation är att det förekommer anledning attdenne medför smuggelgods. Något förordnande i enlighet med bestämmelserna i i dessa fall inte. 1975/76:11 37 3.1Allmänt om processuella tvångsmedel Beskattningssystemeni såväl våra nordiska grannländer som flertalet västeuropeiska staterinnehåller i åtskilliga avseenden bestämmelser som liknar dem i vårt land. Inleminst gäller detta inom området för den enskildes uppgiftsskyldighet och detallmännas kontrollverksamhet. Iregel skall de skattskyldiga medverka i beskattningsförfarandet genom att lämnadeklaration eller någon annan form av skriftlig försäkran. Deklarationspliktenpå den direkta inkomstbeskattningens område är emellertid i vissa länder -1,ex. , och - mindreomfattande än i vårt land. Vissa löntagargrupper i dessa länder är befriadefrån att lämna uppgifter om sina inkomstförhållanden och beskattas i ställetgenom direkt löneskatt, som tas ut genom arbetsgivarnas försorg. Såväl denskattskyldiges som tredje mans uppgiftsplikt utvidgas i större eller mindreutsträckning vid olika typer av efterkontroll från myndigheternas sida. Dekontrollapparater, som i de olika länderna slår till det allmännas förfogande,företer av naturiiga skäl åtskilliga olikheter. Härvid spelar bl.a.skattesekretessens närmare utformning en viktig roll. Ett gemensamt drag är attkontrollen i allmänhet genomförs av samma myndigheter som fastsläUer skatteneller avgiften i fråga. När det gäller kontrollen i första instans av direktinkomstskatt skiljer sig de nordiska länderna från övriga stater därigenom attlekmannainfiytandet getts en relativt stark ställning. Liksomi vårt land finns det utomlands möjlighet för myndigheterna att tillgripaprocessuella tvångsmedel för att förmå den enskilde att fullgöra sinuppgiftsskyldighet i beskattningssammanhang. Dessa tvångsmedel är i regelmindre ingripande så länge det handlar om ordinarie kontrollverksamhet avrutinbetonad natur. Är det däremot fråga om riktad kontroll, står vanligtvismer omfattande tvångsåtgärder till myndigheternas förfogande. Allmänt kansägas atl deras möjligheter är större ju mindre uirymme det straffprocessuellaförfarandet ges inom beskattningssystemet. När misstanke omskatteundandragande föreligger kompletteras de skatterättsliga tvångsmedlen medstraffprocessuella åtgärder. Ivårt land omfattade det skatterättsliga sanktionssystemet enbartrent straffrättsliga påföljder i form av böter eller fängelse samt i vissasituationer straffskatt. Samtliga dessa påföljder utdömdes av allmän domstol.Åklagare kunde dock för vissa lindrigare överträdelser använda sig avbö-lesfördäggande. Sanktioner av administrativ natur saknades således helt inombeskattningsområdet. Detnya sanklionssyslem som trädde i kraft innebär altlindrigare överträdelser av beskattningsförfattningarna medför en typ Prop.1975/76:11 38 avadministrativa böter, s. k. särskilda avgifter. Dessa träffar den enskilde omhan har lämnat oriktig uppgift eller inte iakttagit deklarationsplikten underförutsättning all omständigheterna inle är ursäktliga. Det straffrättsligasystemet har reserverats för mer allvarliga fall. De straffrättsliga påföljdernakan således ses som etl komplement till de administrativa avgifterna i sådanasituationer där dessa inte kan anses utgöra en tillräcklig reaktion frånsamhällets sida. Våranordiska grannländer och så gott som alla västeuropeiska länder har sedanrelativt tillbaka haft någon form av dubbelt sanktionssystem vidöverträdelser mot skatte- och avgiftsförfattningarna. Såtillvida har vi i vårtland numera anpassat oss till utländska förhållanden. Vissa länder har systemsom i stort sett är desamma som i vårt land - dvs. straff i vanlig mening utgörett komplement till de administrativa sanktionerna - medan andra länder nöjersig med att administrativt bestraffa lindrigare fall och låta straffsystemetensamt ta hand onv grövre brotl. Dennärmare utformningen av sanktionssystemen inom skatte- och avgiftsområdet harsjälvfallet påverkat bestämmelserna om processuella tvångsmedel och då särskiltvad angår behörighetsreglerna. ISverige och övriga nordiska länder är beskattningsmyndigheternas möjligheteratt själva besluta om processuella tvångsmedel av annan natur än vitebegränsade. Om man bortser från den svenska handräckningslagen är myndigheternai och hänvisade till att anlita polis- och åklagarmyndigheternaför att säkerställa bevisning tvångsvägen. De danska förhållandena är i dettaavseende något fördelaktigare för kontrollmyndigheterna. I är enkontrollorganisation med polisiära befogenheter under uppbyggnad. Inomövriga västeuropeiska länder är situationen en annan än i de nordiska länderna.Eftersom straffrättsliga påföljder i allmänhet reserveras för grövre uppsåtligbrottslighet, hårde rent polisiära ingripandena kompletterats med möjligheterför skattemyndigheterna själva att i vissa fall besluta om processuellatvångsmedel av mer ingripande natur. 1 vafle fall har de getts möjlighet attverkställa sådana åtgärder efter beslut av domstol eller domare. 1fortsättningen kommer redogörelsen atl begränsas till våra nordiska grannländeroch . Tyngdpunkten läggs påin-komstskattekonirollens område. Denenskildes uppgiftsskyldighet och myndigheternas kontrollverksamhet har isamtliga nordiska länder utformats efter i stort sett samma mönster. Dedirekta och indirekta skatterna fastställs med ledning av de uppgifter som denskattskyldige lämnar i sin deklaration. Bokföringspliktiga skall tilldeklarationen foga utdrag av rörelsens räkenskaper och andra handlingar 1975/76:11 39 avbetydelse för beskattningen. Viss obligatorisk uppgiftsskyldighet föreliggeräven från tredje mans sida. Liksom i utvidgas uppgiftsskyldigheten isamband med efterkontroll. Då måste den skattskyldige och i viss utsträckningäven annan lämna myndigheterna ytteriigare upplysningar genom att t. ex.tillhandahålla bakomliggande skriftligt grundmaterial och lämna tillträde tillverksamhetslokaler och dylikt. Beskattningskontrollenär i sina huvuddrag utformad efter samma principer i samtliga nordiska länder.För den direkta inkomstskattens del sker kontrollen i första hand genombeskaitningsnämnder med lekmannainfiytande. Efterkontrollen inom detta områdetillhör däremot beskattningsmyn-digheterna själva. Dessa sköter också all slagskontroll av den indirekta beskattningen. Liksomi har kontrollmyndigheterna i övriga nordiska länder vissa processuellatvångsmedel till sitt förfogande för att förmå uppgiftsskyldig att fullgörasina åligganden. Vid sidan av dessa tvångsmedel finns givetvis även sanktionerav mer eller niindre straffrättslig natur. Destraffrättsliga sanktionssystemen i och överensstämmer i alltväsentligt med det system, som tillämpas i vårt land. Den somlämnar oriktig uppgift till myndigheterna i beskattningssammanhang eller låterbli att avge deklaration träffas således i första hand av administrativavgift, som bestäms till viss procent av det undandragna skattebeloppet.Avgifterna fastställs av beskattningsmyndigheterna själva men kan givetvis bliföremål för överprövning av domstol. Till skillnad från förhållandena i vårtland är det i och möjligt att företa viss s. k. straffmätninginom det administrativa systemets ram. Straff i egentlig mening - dvs. böteroch frihetsstraff - har i båda länderna reserverats för mer allvariiga fall avöverträdelser mot skatte- och avgiftsförfattningarna. Dessa påföljder utdömsalltid av allmän domstol. Detdanska sanktionssystemet inom skatte- och avgiftsområdet är av en annan typ.Den som lämnar oriktig uppgift eller underlåter all deklarera bestraffas medböter eller frihetsstraff Böterna får emellertid utdömas på administrativ väg.Det sker genom de s. k. ligningsråden, en överinstans till de lokalabeskattningsnämnderna. Frihetsstraff får fastställas endast av allmän domstol. Deprocessuella tvångsmedel som står myndigheterna till buds i våra tre nordiskagrannländer är i huvudsak följande. Danmark.Möjligheterna att tillgripa processuella tvångsmedel är större på den indirektabeskiiilningens och tullens område än vid konlroll av direkt inkomstskatt. Vidkontroll av direkt inkomstskatt äger skattemyndighet förelägga etl slags vite,s. k. dagliga böter, beträffande den som underlåter alt i rätt tid avlämnadeklaration eller inte fullständigar denna. Dagliga böter får också föreläggasandra personer som inte fullgör sina uppgiftsskyldigheter. 1975/76:11 40 kontrollav räkenskapshandlingar och lagertillgångar har skattemyndighet vidare rätt attbereda sig tillträde till rörelseidkares driftställe. Det får dock ske förstefter tillstånd av domstol. Vid fara i dröjsmål kan skattemyndighet självbesluta om sådan undersökning. är skyldig atl lämna bistånd vidundersökningens genomförande. Denna myndighet kan också ta över utredningen ochfår därvid använda straffprocessuella säkringsåtgärder, t. ex. beslag avbevismaterial. Deindirekta skatterna kontrolleras i av tullmyndigheterna. Dessa fårföreta granskning av registreringspliklig verksamhet. Granskningen kan avse bl.a. den skattskyldiges varulager, räkenskaper och korrespondens. Denskatlskyldige skall lämna myndigheten erforderiigt bistånd. Även tullmyndighetenfår förelägga s. k. dagliga böter. Andra tvångsmedel får inte tillgripasutanför straffprocessens ram när det gäller kontroll av indirekt beskattninginom landet. Vid konlroll av utlandshandel antingen det nu angår tullar ellerindirekta skatter har dock tullmyndigheterna tillagts polisiära befogenheter. Vid kontroll avdirekt inkomstskatt och allmän omsättningsskatt äger myndigheterna begära attöverexekutor ålägger den som inte efterkommit anmaning att lämna vissaupplysningar att vid risk av böter eller fängelse fullgöra sin skyldighet.Överexekutor och polismyndighet skall även i övrigt lämna skattemyndigheterforderlig handräckning. Beträffande punktskatterna har skattskyldiga att påbegäran uppvisa sina lagertillgångar och atl förete affärshandlingar. Skatte-och tullmyndigheterna äger rätt att under daglid bereda sig tillträde tilllokal, där accispliktig vara tillverkas eller förvaras samt att där företaundersökning. Särskilda skäl skall föreligga för att sådan undersökning skallfå äga rum i privatbostad. Överexekutor och polismyndighet är också inom dettabeskattningsområde skyldiga alt bistå kontrollmyndigheterna med nödighandräckning. De centralakontrollmyndigheterna har erhållit vidgade befogenheter när detgäller processuella tvångsmedel på den direkta och indirekta beskattningensområde. En särskild arbetsgrupp inom skattestyrelsen - den flnskamotsvarigheten till vårt riksskatteverk - har tillagts polismyndighetsbefogenheter såvitt avser användningen av tvångsmedel m. m. i ärenden angåendeeftergranskning. Gruppen sysslar företrädesvis med fall där skattebrott kanmisstänkas. Detta innebäranden skatterättsliga utredningen ochförundersökningen i brottmålet handhas av samma myndighet. Avsikten är altinom en snar framtid anordna liknande arbetsgrupper vid vafle länsskattebyrå. Norge.Kontrollmyndigheterna har ingen möjlighet att självständigt besluta omprocessuella tvångsmedel. Bevissäkrande åtgärder av olika slag - t. ex. beslagav bevismaterial - far således vidtas endast inom ramen för straffprocessen. 1regel beslutar domstol om användningen av sådana medel och polismyndighetverkställer åtgärderna. 1975/76:11 41 Tillde viktigaste skatterna i det tyska beskatiningssystemet hör inkomstskatten,löneskatten och mervärdeskatten. Inkomstskatten(Einkommensteuer) eriäggs som preliminärskatt under inkomståret och fastställsgenom ett särskilt förfarande (Steuerfestsetzung) på grundval av densjälvdeklaration som den skallskyldige lämnar. Skattskyldiga med enbartlöneinkomster som underskrider ett visst belopp behöver inte deklarera. Beloppsgränsenär 24 000 för ensamstående resp. 48 000 för gifta. Dessa grupper betalaren särskild typ av inkomstskatt genoni arbetsgivarens försorg (Lohnsteuer).Efter inkomstårels utgång finns det möjlighet för dessa skattskyldiga att omvissa omständigheter föreligger begära jämkning (Ausgleich) genom en typ avförenklad deklaration lill beskattningsmyndigheten. Mervärdeskatten fastställsmed ledning av de uppgifter som den skattskyldige lämnar i sin deklarationsamtidigt som han inbetalar skatten till det allmänna. Denenskildes uppgiftsskyldighel på inkomstskattens område är i allt väsentligtutformad på samma sätt som i . Även tredje man är i vissa situationerskyldig att lämna upplysningar och förete handlingar som kan vara av betydel.seför annans beskattning. Vidare finns noggranna regler om skyldighet att föraoch bevara bokföring och andra slag av räkenskaper till ledning för skattensfastställande. Denordinarie kontrollverksamheten (Steuerermittlung) handhas av flänstemän vidden regionala skattemyndigheten (Finanzamt). Allmänt kan sägas att dessaflänstemän har större befogenheter än vad våra taxeringsnämnder har. a. harman rätt alt förhöra den skatlskyldige och göra kontrollbesök hos honom.Granskningen utmynnar i att skatten fastställs genom ett särskilt beslut(Steuerbescheid). Kontrollenuliinlör del ordinarie granskningsförfarandei är av anflngen allmän ellersärskild natur. Under den allmänna kontrollen har myndigheterna möjlighet allbegära ylterligare upplysningar från den skallskyldige och atl i viss månfordra in kompletterande material. Den särskilda kontrollverksamheten omfattartvå skilda slag av efterkontroll. Dessa kallas Beiriebspriifung ochSteuerfahndung. Betriebspriifungmotsvaras närmast av taxerings- och skatlerevision enligt svensk rätt. Dennaprövning verkställs regelmässigt hos den skattskyldige och innebär all hansgrundmaterial kontrolleras i sin helhet. Sedan kontrollen avslutatssammanställer revisornen promemoria,s. k, Priifungsbericht, Denna delges denskallskyldige som har rätt all kräva ell personligt saniman-iräffande medrevisorn för alt diskutera resultatet av revisionen. Såvälden allmänna kontrollen som den särskilda kontrollen i form av Betriebspriifungsköls av de regionala skaiiemyndigheierna, Tjänsiemänncn iir skyldiga all ombroiismissuinke uppslår underriiiui den skallskyldige härom. Prop.1975/76:11 42 Iallmänhet brukar brotlsmisstänkta fall tas över av flänstemän vid Steuerfahndung.Denna myndighet, som inte är underställd de regionala skattemyndigheterna utani stället sorterar under de olika förbundsländernas Oberfiniinzdirektion,omfatiur ett antal revisorer med större befogenheter bl.a, vad avsertvångsmedel än en vanligt Belriebsprufer, 1 övrigt arbetar dessaspecialrevisorer på i huvudsak samma sätt som de vanliga revisorerna. De skallsåledes underrälla skallskyldiga och andra om brotismisslanke uppstår.Dessutom är de emellertid skyldiga atl företa utredning från brotts-synpunkt.Därvid kan de begära hjälp från de vanliga polis- och åklagarmyndigheterna.Specialrevisorerna har vidare atl anmäla straffsaker till referenten förskaliestraffärenden vid Oberfinanzdireklion. Denne bestämmer i sin tur om och iså fall vilka sanktionsåtgärder som bör aktualiseras i clet föreliggandefallet. Detskatterättsliga sanktionssyslemet innehåller både rent straffrättsliga ochadministrativa påföljdsformer. Uppsåtliga gärningar medför fängelse och/ellerböter, som utdöms av domstol. Andra fall - s, k. Ordnungswidrigkeiten -beivras med administrativa böter, som påförs av skattemyndigheterna själva.Till skillnad från förhållandena i , och föranleder ettbrott mot beskattningsförfarandet antingen straff vid allmän domstol elleradministrativa böter. De båda sanktionsformerna kan således inte utgå jämsidesmed varandra. Skattemyndigheternalår tillgripa vissa åtgärder för att säkra bevismaterial. Delta gäller såväl deärenden där brottsmisstanke har uppstått som i andra fall. De viktigasteåtgärderna är beslag (Beschlagnahme), genomsökning av hus och visitation avperson (Durchsuchung) saml lillfiilligl omhändertagande av person (voriäufigeFestnahme), Beslagetsyftar till att säkerställa redan känt bevismaterial och kan äga rum både hosden misstänkte och hos annan person. Föremål för beslag är handelsböcker,räkenskapshandlingar, kassakvitton, brev och andra urkunder av betydelse frånbevissynpunkt. Påträffas brev eller meddelande hos annan än den skattskyldigekan beslag inte ske om denne har rätt att vägra vittna. Sålunda kan t. ex.patientkartoteket hos en läkare inte beslagtas om det straffrättsligaförfarandet riktar sig mot patienten. Beslutom beslag meddelas av skattechefen - dvs. chefen för den regionalaskattemyndigheten - eller av enhetschef vid denna skattemyndighet. Vid fara idröjsmål kan även enskilda flänstemän vid polis- och skattemyndigheternabesluta om och genomföra ett beslag. Om det sker skall skattemyndigheten pröva om beslaget skall bestå. Det bevismaterial som tas i beslagomhändertas eller förseglas. På begäran av den misstänkte skall den flänstemänsom verkställer beslaget upprätta en förteckning över de föremål åtgärdenavser. Om skaltemyndigheten vägrar att återlämna frivilligt överlämnadehandlingar anses även atl beslag har skett. Beslut om beslag av brev,försändelser eller telegram i postanstalt Prop.1975/76:11 43 ochtelegrafverk får fattas endast av allmän domstol. Föratt söka efter inte känt bevismaterial får domare vid allmän domstol förordnaom eftersökning. Denna äger rum i den misstänktes lägenhet, verksamhetslokaleroch andra förvaringsutrymmen. Verkställighet får endast företas under dagtidsåvida det inte föreligger fara i dröjsmål. Hos annan person än denskattskyldige får eftersökning ske om omständigheterna talar för attbevismaterial förvaras hos denne. Vid fara i dröjsmål får beslut omeftersökning meddelas av åklagar- och polismyndighet samt flänstemän vidSteuerfahndung. En vanlig revisor har däremot inte möjlighet att förordna omeftersökning i andra fall än när det rör brott mot tull- ochkonsumtionsskatldagstiftningen. Denmisstänkte eller företrädare för denne skall beredas möjlighet att övervaraeftersökningsförfarandet. Tas något i beslag vid en sådan förrättning, skalldet överiämnas till skattemyndigheten. Inombeskatlningstorfarandel har flänstemän vid skattemyndighet rält atl gripamisstänkt om förutsättningar för häktning föreligger och fara är i dröjsmål.Dessa förutsättningar anses vara för handen då det finns grundad misstanke ombrotl och då flyktfara eller fara för undanröjande av bevis föreligger. Dengripne skall senast inställas inför skattemyndighet. Kan endastbötesstraff följa på den misstänkta gärningen skall den gripne friges om hanställer borgen för skattebelopp, bötessumma och rättegångskostnad. Prop.1975/76:11 44 4Utredningens enkäter till länsstyrelserna och vissa kronofogdemyndigheter Utredningenhar i betänkandet redovisat resultatet av enkäter som tillställtslänsstyrelserna samt etl fyrtiotal av landets kronofogdemyndigheter. 1 svarenpå dessa rundfrågningar har synpunkter lämnats på tillämpningen av gällandehandräckningslag och på reformbehovet inom detta område. Länsstyrelseenkälernainnehåller en hel del statistiskt material avseende revisionsverksamheten vidlänsstyrelsernas skatteavdelningar.