prop · FY0326 · 1975-12-31 00:00:00 — Vidarebehöver verkets personalresurser för informationsåtgärder kraftigt förstärkas.Följande tjänster begärs, näraligen en byrådirektör, två byråsekreterare ochett kvalificerat biträde för publikationsproduktion ra. m. inkl. distribution,en byråsekreterare för massmedia-kontakter, två assistenter för seminarier m.ra., en byrådirektör och ett kvalificerat bilräde för arbetet med verketsfacktidskrift i , en byråsekreterare för utgivning av enpersonaltidskrift, en byrådirektör 1975: 26 34 ochett kvalificerat biträde för dokumentationsuppgifter samt ett kvalificeratbiträde. Äv de begärda 13 tjänsterna raotsvaras tio av sådana funktioner, somf, n. utförs av extra- eller arvodesansläUd personal, som avlönas med medelfrån anslaget Anpassningsåtgärder för invandrare. Pågrandval av en enkätundersökning om flyttningsbenägenheten hos verketstjänstemän uppskattar verket behovet av dubbleringar av vissa tjänster till 19handläggartjänster och 46 biträdestjänster. Isin ansIagsframstäUning begär verket vidare bl, a. ökade medel för att täckakostnader i samband raed verkets utlokalisering, Verketsförslag innebär en uppräkning av anslaget med 12 834 000kr,, varav . för löne- och prisomräkning samt . förförhöjt lönekostnadspålägg avseende befintlig personal. Av ökningen hänför sigvidare . till kostnader 1 samband med verkets utiokalisering, varav3 . för dubblering av vissa tjänster. Isärskild skrivelse har redovisat resultatet av en uppföljning avADB-verksamheten vid verket och därvid anfört ytterligare skäl för enförstärkning av registerenhetens personalresurser. Genomförandet avomläggningen tUl ADB-rutiner för tUlstånds- och medborgarskapsärenden hartagit än planerat beroende bl. a. på utbildningsproblem och tekniskasvårigheter m. m. Statskontoretsamt samarbetsorganet för rättsväsendets informationssystem (RI) har avgivityttranden över skrivelsen och anfört bl. a. att slutlig ställning till registerenhetenspersonalbehov inte kan tas före SlV:sflyttning tiU Norrköpmg. Denintemationella uppmärksamheten kring migrationen, dess verkningar ochkonsekvenser har kraftigt ökat . Utvandrar-ländernas kravgentemot invandrarländerna har höjts och tar bl. a. sikte på ökad respekt förinvandrarnas sociala och kulturella behov samt på bilateralt och multilateraltsamarbete meUan sändande och mottagande länder. Detta kräver raedverkan ochåtgärder från verkets sida. Trotsatt uppgifterna på anpassningsområdet inte kan lösas med nuvarande resurser ärdet verkets önskan att snarare konsolidera än utvidga verksamheten /76 med tanke på verkets omlokaUsering. Verketutgår i sina yrkanden från att de extra- och arvodestjänster som bekostasfrån anslaget förs över till anslaget . För budgetåret1975/76 beräknas därvid följande förändringar av nuvarande anslagsposter. Medelsbehovet beräknas till 850000 Prop.1975: 26 35 kr.,vUket innebär en reell ökning om . inkl. prisomräkning sedannuvarande lönekostnader räknats bort. För information tiU invandrare beräknas450 , varav . för samordningsprojektet , somproduceras tUlsammans med och i samråd med vissa andra myndigheter samt förinformation tiU svenskar ora invandrarfrågor , varav 175 000 förverkets facktidskrift i . Bidragtill organisationer m. fl. Liksom hittlUs börorganisationer och invandrarnas religiösa samfund få stöd för sin verksamhet.Medelsbehovet beräknas till 1 milj. kr,, vilket innebär en reell ökning om . Ävmedlen beräknas bidrag till invandrarorganisationer om ,, bidrag tillsvenska organisationer ra. m. om ,, vilket inkluderar 200 000 kr.för Röda korsets flyktingbyrå samt bidrag till religiösa samfund om 225 000kr. Förinformations- och kontaktverksamhet begärs , vilket innebär en reeUökning ora . För seminarier och konferenserför olika grupper i samhället, vilka komraer i kontakt med invandrarfrågor,beräknas . För annan informations- och kontaktverksamhet beräknas . har bidrag lämnats för barnpassning i samband meden begränsad försöksverksarahet raed kontaktkurser för invandrarkvinnor sombedrivs via SÖ. Verket upprepar sitt yrkande om att SÖ i fortsättningen börges resurser för att ta över verksamheten. Om så inte sker raåste verket fåraedel för en utökad bidragsgivning för ändaraålet. Kurativverksamhet för särskilda grupper. Kurativa åtgärder behövs för vissa gruppermed speciella svårigheter t, ex. flyktingar från , flyktingar medkvalificerad utbildning, vissa grupper av utomnordiska invandrare från andrakulturmiljöer och finska zigenare. En kartläggning av gruppernas problem börske. Försöksverksamheter bör inledas och sedan överföras till resp,fackmyndighet. Medelsbehovet beräknas till . Medel bör anvisas för information, seminarier,informationsdagar ra. m. i tolkfrågor samt för projekt sora inte ryras inomramen för övriga anslagsposter under anpassningsanslaget. Det sammanlagdamedelsbehovet beräknas till , vilket innebär en reeU ökning om . Stiftelsenbegär för /76 bidrag med . för tidningsdrtften ochanför härvid följande. Invandrartidningenspelar för många invandrare en betydande roll i Prop.1975: 26 36 Tidningens behandling av aktuella och för invandrarnabetydelsefuUa frågor upplevs mycket positivt. Särskilt stort är intresset förtidningens frågespalt får tidningen ca 2 500 brev från läsekretsen.Brevfrågorna handläggs i regel av invandrarverket som har förklarat att de ären viktig upplysningskälla beträffande invandrarnas aktuella problem. Budgetåret1973/74 har befäst tidningens betydelse som ett medium för samhällsinformation.Tidningen har i ökande omfattning medverkat till att sprida viktig upplysning.Därvid har samverkan skett i olika former med de för resp. informationsområdeansvariga myndighetema, som också medverkat med ekonomiskt stöd för att täckamerkostnaderna för ett utökat sidantal och/eller de ökadedistributionskostnaderna. Under /74 utgavs sålunda åttatemanummer med särskUd samhällsinformation, vilka distribuerades till mellan160 000 och 210 000 invandrarhushåll. Tidningenges f. n. ut på fem språk och utkommer med 46 nummer . Antaletprenumeranter var vid budgetårets utgång drygt 26 000, En ökning förutses tillföljd av den åter ökande invandringen. Somkomplement till ger stiftelsen som försöksverksamhet ut enraånadsbulletin på högst sex språk som inte täcks av den övrigatidningsverksamheten. Bulletinen ges ut gratis inom ramen för tillgängligamedel och distribueras f. n. till 6 500 mottagare. som försöksverksamhet ut en särskild editlon "På lättsvenska", som främst används inom verksamheten med undervisning i svenskaspråket för invandrare. Editionen som är självfinansierande hade vidbudgetårets början ca 11 500 prenumeranter. Förnästa budgetår föreslår stiftelsen en utvidgning av tidningsverksamheten medtvå språkversioner, vilka har kostnadsberäknats till . Vidare föreslåsatt medel anvisas för fortsatt utgivning av månadsbulletinen. () har i skrivelse tUl Kungl. Maj: t redovisat vissa förslag och synpunkterrörande principema och formerna för SlV:s verksamhet på anpassningsområdet.Underlaget för skrivelsen är en revisionsrapport, dagtecknad . RRVhar i skrivelsen utgått från att rapporten kunde komma att utgöra ettkomplement till förslagen och övervägandena i IU:s slutbetänkande. I detföljande redovisas sammanfattningsvis innehållet i rapporten. Iavvaktan på statsmakternas ställningstagande till IU:s förslag har arbetet vidanpassningsbyrån i stor utsträckning bedrivits som en försöksverksamhet. RRVhar främst granskat organisations- och arbetsformema härför. Vidare har RRVundersökt de institutioneUt/organisato-riska fömtsättningama för SIV:s roll påanpassningsområdet. 1975: 26 37 Inledningsvisanförs i rapporten att huvudintrycket är att verksamheten har bedrivits medstor intensitet samt med stort engagemang och intresse. förefaller påväsentliga punkter ha förmått förverkliga intentionerna bakora beslutet oraverkets mrättande trots de svårigheter sora verksamhetens karaktär avförsöksverksamhet har inneburit i fråga om bl. a. möjligheten att välja medeloch fördela resurser enligt en långsiktig och fast plan. Försökskaraktären harvidare begränsat möjligheterna för att vinna gehör för sådana förslag omförändringar i verksaraheten, som är av långsiktig natur och som inte kangenomföras utan personella eller organisatoriska förändringar. RRV:s synpunkterbör ses mot bakgrund av bl. a. dessa omständigheter. Vissakrav som måste ställas på en verksamhet av den typ som bedriver på anpassningsområdethar emellertid visat sig i viss raån eftersatta. Detta gäller främst behovenav en samlad ekonomi-administrativ planering och styrning, uppföljning ochdokuraentation. Anpass-ningsverksaraheten har i alltför Uten utsträckning varitföremål för en medveten mål/medel-, tid- och kostnadsplanering. En merutvecklad verksamhetsplanering och internbudgetering saknas. Vidare saknas enplanering och uppföljning i projekttermer av den del av verksamheten som är avprojektkaraktär. Vidarehar insatserna i fråga om övrig uppföljning och dokumentation varitotillräckliga. Detta gäller bl, a, systematisk dokumentation och bearbetning avde erfarenheter av invandrarnas problem och behov av åtgärder sora vinns genomSIV:s konsulentverksamhet, fältverksamheten och de koraraunalainvandrarbyråemas arbete. Dekonstaterade förhållandena kan delvis förklaras av resursknapphet och attverksaraheten har befunnit sig i ett intensivt uppbyggnadsskede, varvidfältarbetet prioriterats framför basarbetet. Planerings-, uppföljnings- ochdokumentationsarbetet bör dock ses inte som aktiviteter somkonkurrerar med fältarbetet utan som insatser som bygger under och möjliggörstyrning av detta. RRVtar vidare upp frågan om SIV:s uppgift enligt verkets instruktion att påverka,initiera och samordna de av andra myndigheter eller organ bedrivnaverksamheterna till förmån för invandrarna. RRV konstaterar därvid att SIVinte har direktivrätt eller finansiellt ansvar i förhållande tUl de organ somverket samarbetar med och sora i stor utsträckning bär ansvaret för attkonkreta åtgärder genoraförs på anpassningsområdet. Denna omständighet ärsärskilt besvärande i verkets förhållande tUl kommunala organ. RRV menar attproblemen delvis beror på att statsmakterna ännu inte utformat ett samlatmål/medelprogram för invandrarpolitiken. Det är angeläget att etthandlingsprograra utarbetas som så konkret som möjligt fixerar det ansvar somvilar på vart och ett av de på anpassningsområdet verksamraa organen. Vidareskulle enligt RRV en större finansiell rörlighet för raöjligen undanröja en 1975: 26 38 borde därvid ha möjlighet att under löpande budgetårfinansiera sådan försöksverksamhet, utredningsinsatser m, m, hos samarbetandemyndigheter och organ, som inte föratsätts i dessas årsbudgetar. Ianslutning till frågan om SIV:s finansiella rörlighet tar RRV upp frågan om enregional organisation för anpassningspolitiken. Enligt RRV:s uppfattning ärverksamhetens regionala förankring central för resultaten av den fördapolitiken. RRV menar att indikationer har framkommit på vissa brister isamarbetet mellan och invandrarbyråerna. Denuvarande svårigheterna bör enligt RRV inte tas tUl intäkt för en strävan attbygga upp en regionaliserad statlig organisation på invandrarområdet vid sidanav de kommunala invandrarbyråerna. Ett rimligare mål bör vara att skapaförbättrade fömtsättningar för samarbete. En modell härför kunde vara att SIVgenom avtal mellan staten och kommunerna fick mera vidsträckta befogenheteratt använda invandrarbyråerna som ett verktyg i invandrarpolitiken. Avslutningsvisdiskuterar RRV den roll som och den till verket knutnarådgivande expertgruppen spelar för utformningen av anpassningspolitiken. Principernaför sammansättningen av ;s styrelse lades fast riksdagsbeslut ominrättande av verket, SIV:s uppgifter, särskilt inom anpassningsområdet, ansågsdärvid kräva en bred medborgerlig förankring sora de särskildaintressen som inverkar på avgörandet av de frågor som verket handlägger ansågsböra förelrädas genom att rådgivande experter knöts till verket, RRVkonstaterar att arbetsmarknadens organisationer inte är formellt representeradei styrelsen. Företrädare för organisationerna har understrukit den roll sominvandrarnas anpassning i det svenska arbetslivet spelar för framgången i densamlade invandrarpolitiken. Enligt RRV:s uppfattning är SIV:s pådrivande ochinitiativtagande arbete i anpassningspolitiken av sådan natur att verket i höggrad är beroende av kontinuerliga och goda förbindelser med arbetsmarknadensorganisationer. Det finns skäl att överväga om inte huvudorganisationerna bordeberedas tillfälle till insyn och medverkan i utformningen av politiken påanpassningsområdet utöver de dagliga kontakterna med påtjänste-raanuaplanet. Detta skuUe exerapelvis kunna ske genom att den tiUverket knutna rådgivande expertgruppen som består uteslutande avmyndighetsrepresentanter kompletteras med företrädare för huvudorganisationerna.Dessa skulle då kunna fylla en aktiv funktion inte bara när det gäller attyttra sig i enskilda frågor utan även få en formaliserad möjlighet att kommamed allmänna synpunkter på den bedrivna och planerade verksamheten. De skulleockså kunna öka SlV:s inre beredskap för förändring och anpassning tlU väntadeframtida krav. Enligtvad RRV erfarit har emellertid experterna spelat en re- 1975: 26 39 lativtbegränsad roll som påverkare av verkets policy. RRV finner det angeläget att denuvarande arbetsformerna för de rådgivande experterna omprövas. Likaväsentiigt sora det är för verket att ha goda koraraunikationska-naler medarbelsgivar- och arbetstagarorganisationerna är att verket redan påplaneringsstadiet har förankrat sin verksamhet hos invandrarna, I torde en ledamot kunna ses som representant förinvandrargrupperna. Särskild invandrartepresentation i styrelsen har inteföreskrivits 1 statsmaktsbesluten vid verkets inrättande. Enbredare och mer direkt koraraunikationsforra raellan SIV:s ledning ochinvandrargrupperna är inte bara värdefull när det gäller att fånga uppinvandrarnas och deras organisationers önskemål om åtgärder och derassynpunkter på verksamheten, utan skapar också hos dem en störte förståelse förproblemen i verksamheten som den underlättar förankringen av väcktaförslag. En sådan förankring av den statliga invandrarpolitiken hos invandrarnasjälva framstår som angelägen. Sammanfattningsvisföreslår RRV att Kungl. Maj:t och dels överväger frågan om och formerna förarbetsmarknadsorganisationernas deltagande i SIV:s policyutformande ochplanerande arbete, dels prövar ändamålsenligheten i nuvarande arbetsformer förverkets rådgivande experter, dels undersöker formerna för en vidgadinvandrarrepre-sentation i verkets ledning dels ock prövar frågan om SlV:sfinansiella ansvar och handlingsutrymme gentemot samarbetande myndigheter ochorcan. Deav IU uppställda övergripande målen för invandrar- och minoritetspolitiken harvunnit mycket stor anslutning bland remissinstanserna, , Riksförbundetfinska föreningar och har funnit anledning attnärmare redogöra för sin positiva instäUning. Sålunda anser att IU har forrauleraten väl genoratänkt invandrar- och minoritetspolitik. Målen saramanfallerväsentligen raed dem som redan fastslagits av statsmakterna men är merapreciserade och konkretiserade. Detta gäller enligt särskiltsamverkansmålet. anför att raålen 1 hög gradsvarar mot invandrarnas egna liksom deras organisationers mål för sarahälls-och kulturpolitiken i de delar som rör invandrarnas intressen. anser att målen inger förvissning om att än radikalare insatserför invandrarna i är att vänta . LO, AMS och UKÄ, vilkaockså ansluter sig, påpekar dock att de föreslagna målen kan komma i konfliktmed varandra i den praktiska tillämpningen. 1975: 26 40 menaratt det kommer att krävas mycket stora resurser om målen skall kunna genomförasinom överskådUg tid. Liknande synpunkter framförs av bl. , SÖ,i och . FörbundetframhåUer att förberedelserna för de åtgärder som dessa mål förutsätter ochderas genomförande i tillräcklig omfattning kan korama att ta rätt lång tidsamt att det i många avseenden krävs en påtaglig förändring i attityder och enmognad i värderingar. RRV fmner det vara positivt att IU strävat efter attförankra sina förslag i en definierad målstruktur, men anser att IU inte harförmått fullfölja sin mål- och raedelanalys på ett tillfredsställande sätt.Fraraför allt brister IU i vissa avseenden när det gäUer att i tillräckUgutsträckning opera-tionalisera målbilden. Ingenremissinstans har något att erinra mot att utredningen har behandlatinvandrar- och minoritetsfrågor som delar av ett och samma problemområde, SCBvlU inte ifrågasätta denna uppläggning men konstaterar att vissa etablerademinoritetsgrupper, t. ex. tornedalsfinnar och zigenare inte alls eller endastmarginellt har behandlats av utredningen. Remissinstansernaansluter sig i allt väsentiigt till IU:s överväganden om formerna förinvandringen av arbetskraft och om invandrarnas situation på arbetsmarknaden.Vissa insatser, bl. a. TCO och RIB, anser att IU har behandlatarbetsmarknadsfrågorna alltför knapphändigt. TCO menar att IU, raed hänsyn tillarbetsmarknadsfrågornas stora vikt, borde ha presenterat konkreta förslag ochinte endast allmänna rekommendationer. Samtligainstanser som har yttrat sig häröver ansluter sig tUl IU:s uppfattning attsträvandena att reglera arbetskraftsinvandringen bör fortsätta, AMS framhålleratt om de föreslagna målen för invandrarpolitiken skall kunna förverkligasmåste invandringen tUl ske i ordnade former. Vidare bör invandringenav arbetskraft ske i nära samarbete med arbetsmarknadens parter.Överenskommelsen om en gemensam nordisk arbetsmarknad förutsätter attarbetskraften i största möjliga omfattning förmedlas genom den offentligaarbetsförmedlingen. AMS anser slutiigen, att arbetsförmedlingssamarbetet mellande nordiska länderna bör underlättas på olika sätt med hänsyn till hur förhållandenapä arbetsmarknaden har utvecklats . Även LO anser att målet börvara att invandring med arbetsmarknads-anknytning sker genomarbelsförmedlingama och att fortsatta bi- och multilaterala ansträngningar ärnödvändiga för att detta mål skall förverkligas. anför liknande synpunkter. TCO framhåller vadgäller arbetskraftsrörelserna på den nordiska arbetsmarknaden, att krav påobligatorisk arbetsförmedling kan ställas endast om kontakten med arbetsförmedlingenkan ske utan större 1975: 26 41 olägenhetför den sökande och arbetsförmedlingarna i länderna har tUlräcklig Informationom lediga platser i resp. länder. Ianslutning till IU:s uttalande att de fackliga organisationerna liksom hittillsbör ha ett väsentligt Inflytande över arbetsmarknadsprövningen av invandringenbetonar TCO att den mest representativa organisationen alltid bör tillfrågasvid arbetsmarknadsprövningen. SAF framhåller att de fackliga organisationernasståndpunkt givetvis är av stor vikt vid den samlade bedömning sora skall görasav myndighetema men att det är lika uppenbart at en viss facklig organisationssynpunkt inte ensara kan få vara helt utslagsgivande. SAF understryker attrayndigheterna inte utan närmare prövning bör acceptera partssynpunkter, oavsettora de kommer från arbetstagare eller arbetsgivare. Föreningen utgår från attIU inte avsett att göra ett avsteg från principen att rayndigheterna i olikaarbetstillståndsärenden skall ta hänsyn till båda parternas synpunkter. IU:suppfattning att företagsintroduktion en för invandrare är otillräcklig delas avflera instanser. , LO och anser attintroduktionen bör ske på arbetstid och att den inte får medföra inkomstbortfall.LO förordar, liksom TCO, att frågan bör regleras viaarbetarskyddslagstiftningen. I anslutning till IU:s uttalande attarbetarskyddet för Invandrare bör förbättras framhåller arbetarskyddsstyrelsenatt den sociala situationen är en större riskfaktor i arbetslivet förinvandrare än för svenskar. Styrelsen understryker vikten av ett ändamålsenligtintroduktionsförfarande. LOoch TCO föreslår att utredningen om obligatorisk arbetslöshetsförsäkring börfå i uppdrag att pröva invandrarnas särskilda problem vad gällerarbetslöshetsförsäkringsfrågor. LO anför bl.a. att kvalifikationsreglerna förerhållande av det kontanta arbetsmarknadsstödet bör ändras så att invandraresom har blivit arbetslösa i efter att ha haft fast anställning här, fårtillgodoräkna sig anställningstid i hemlandet. att vissa finländare som arbetar långa tider i kan bliutestängda från arbetslöshetsförsäkringens förmåner eftersora de inte betraktassora stadigvarande bosatta i . IU:söverväganden och förslag ora åtgärder inora bostadspolitiken tUl förraån förinvandrare biträds av alla de reraissinstanser som har uttalat sig i dessafrågor. TCO anser dock att IU har behandlat bostadsfrågorna alltförknapphändigt. Förslagetatt i samråd med AMS och bör utfärda anvisningar förbostadsutredning i ärenden om uppehålls- och arbetstillstånd tUlstyrks ellerlämnas utan erinran av remissinstansema. AMS framhåller emellertid att styrelsenredan har utfärdat noggranna anvisningar härom tUl länsarbetsnämnderna. 1975: 26 42 bjudenbostad inte uppfyller fordringarna avstyrker AMS bifall tUl ansökan omarbetstillstånd. Med hänsyn till frågans vikt ansluter sig emellertid AMS tillIU:s förslag och anser att ytterligare anvisningar bör utfärdas. SIVframhåller att verket avser att ta upp frågan ora särskilda riktlinjer förbostadsprövningen i tUlståndsärenden med AMS och . Ävenbostadsstyrelsen, boendeuiredningen, LO och RIB instämmer i förslaget om bättreanvisningar för bostadsprövningen. i anser attfrågan om bostad före inresa bör tillmätas större vikt även vid den nordiskainvandringen. Genom avtal om kanalisering av arbetskraften viaarbetsförmedlingarna borde sålunda förutsättningar finnas att låtabostadsfrågan få en central plats i arbetsmarknadsplaneringen. IU:sförslag att bostadstillägg bör utgå tidigare för nyinflyttade invandrare änf.n, tillstyrks av bl,a. , länsstyrelserna i ochStockholms län, socialutredningen, boendeuiredningen. Svenska koinmimförbiindetoch LO. Flertalet övriga instanser har ingen erinran mot förslaget.Bostadsstyrelsen frarahåller att även från korarau-nalt håll har påtalatsolägenheten av att bostadstilläggen utbetalas efter det attinflyttning skett. För hushåll sora befinner sig i nödsituation, antingen detgäller invandrare eller svenska hushåll, får därför socialnämnden förskotteraraedel som sedan återkrävs när bostadstill-lägget utbetalas. Med hänsyn tilldetta förhåUande finner styrelsen det vara motiverat att ändra i kungörelsen omstatliga bostadstillägg till barnfamiljer så att innebörden blir attbostadstiUägg kan utgå månaden efter den då rätt till sådant tiUägg uppkommit,Boendeuiredningen frarahåller att den i sitt arbete koramer att uppmärksammadenna fråga i samband med behandlingen av frågor ora individuellt bostadsstöd.Länsstyrelsen i ifrågasätter om det är möjligt att med nuvarandeadministration av bostadstUläggen utbetala tillägg i sådan tid att beloppet kanvara disponibelt för invandrare till förskottsbetalning av hyra redan när hankommer in i landet. anser att problemet med den försia tidenshyra bör lösas genom någon form av startlån eller annan ekonomisk hjälp ilikhet med vad sora sker beträffande flyktingar och därraed järastäUda, LO ochTCO föreslår att invandrare ges möjlighet att erhålla bosättningslån redan vidbosättningen i , dvs, att nuvarande regel ora en väntetid på två årslopas eller mjukas upp avsevärt. Även föreslår en sådanreform. Samtiigainstanser tUlstyrker eller lämnar utan erinran IU:s förslag att samtliga 1Sverige bosatta utiänningar bör tillförsäkras ett lagfäst minimiskydd i form avrätt till folkpension efter viss tids vistelse i , anser att måletbör vara att alla invandrargrupper ges ett 1975: 26 43 pensionsskyddsora i så hög grad som möjligt följer den nordiska trygghetskonventionen,vUket innebär krav bosättning före ansökan om pension. LOanser att som villkor bör gälla en kvalifikationstid . ILO-kommitténoch SAF anför att ett genomförande av IU:s förslag inte torde möjliggöraratifikation av 1 sammanhanget aktuella .