prop · FY031 · 1975-12-31 00:00:00 — Bland de sakkunniga ingår representanter för de i riksdagenverksamma politiska partierna, arbetsmarknadsparterna och kommunförbunden. Desakkunniga skall bl. a. lämna en samlad,översiktiig redovisning utgörande en sysselsättningspolitiskbelysning av långfidstendenserna i vår ekonomi i samband med att publiceras och efter det aft resultatetav Länsplanering 1974 föreligger. Jag har vidare efter Kungl. Maj:tsbemyndigande tillkallat särskilda sakkunniga med uppdrag attutreda frågan om en all- Prop.1975:1 Bilaga 13 3i En översyn i enlighet med begäran (InU1973: 23, rskr 1973: 251) av bestämmelserna om reduktion av kontantarbetsmarknadsstöd med hänsyn till makes inkomst, ryms inom det uppdrag som harlämnats utredningen. Den arbetsmarknadspolitiska verksamheten under budgetåret1975/76. Innan jag redogör för mina förslag ifråga om den arbetsmarknads-politiska verksamheten under /76vill jag först anmäla ett av expertgmppen för utredningsverksamhet iarbetsmarknadsfrågor (EFA) avgivet betänkande (SOU 1974: 29) Att utvärderaarbetsmarknadspolitik samt över detta betänkande avgivna yttranden. EFA:sbetänkande (SOU 1974: 29) Att utvärdera arbetsmarknadspolitik Expertgruppen för utredningsverksamhet iarbetsmarknadsfrågor (EFA) inrättades med uppgift att i anslutning tillsysselsättningsberedningens verksamhet ta initiativ till och biträda viduppläggningen av utredningsverksamheten i frågor rörande arbetsmarknadspolitikensverkningar. Expertgruppen hade fram till årsskiftet1973/74 initierat och samordnat fyra relativt omfattande utvärderingsstudiernämligen Informationsöverföringen mellan arbetsförmedling, individ ochföretag. Arbetsmarknadsutbildningens samhällsekonomiska kostnader ochintäkter, Geografisk rörlighet ekonomiska och sociala effekter samt Immigrationensekonomiska effekter för . Syftet med expertgruppens nu framlagdabetänkande har väsentligen varit att på ett överskådligt sätt presenteraresultaten från dessa forskningsprojekt, som har bedrivits av enskildaforskare, och att redovisa de allmänna föreställningar beträffande ekonominsoch arbetsmarknadens sätt att fungera, som bildar den teoretiskautgångspunkten för s. k. samhällsekonomiska kostnads-intäktsanalyser.Betänkandet innehåller också synpunkter på den fortsatta forskningen kringarbetsmarknadspolitikens effekter. De försök lill kvantifieradesamhällsekonomiska kalkyler över effekterna av arbetsmarknadsutbildning,geografiska rörlighetsstimulanser och immigration som har gjorts har i storutsträckning baserats på uppföljningsundersökningarav personer som direkt berörts av ifrågavarande åtgärd och av ett urvalinte direkt berörda personer. Varje enskild åtgärd har blivit föremål föromfattande studium vad gäller direkta och indirekta effekter, I eft fall arbetsförmedlingsstudien har inga kvantifierade kalkylförsök genomförts,eftersom den existerande teoretiska och empiriska grundvalen för sådanakalkyler bedömdes som alltför bristfällig. Prop.1975:1 Bilaga 13 32 Arbetsförmedlingsstudien hari hög grad präglats av omfattande empiriska undersökningar av samspelet mellanarbetsförmedlingen och dess kunder. I studien ingår en övergripandesamhällsekonomisk analys avarbetsmarknadens informationssystem och arbetsförmedlingens roll idetta system. Arbetsmarknaden ses som ett system av bestånd och flöden avarbetskraft och lediga platser. Modellen fäster uppmärksamheten på de mycketomfattande sökprocesser som äger rum på arbetsmarknadenoch de problem som är förknippade med sammankopplingen av arbetssökandeoch lediga platser. På gmndval av en empirisk kartläggning lämnas uppgifter omden totala informationsefterfrågan på arbetsmarknaden och därmed om arbetsförmedlingenspotentiella matchningsmöjligheter. a. betonas att storleken av detarbetslöshetstal, som erhålls genom månatligaarbets-kraffsundersökningar (), beror dels på hur många personer som blivitarbetslösa , och dels på hur länge dessa förblirarbetslösa innan de erhåller anställning eller lämnar arbetskraften. Den viaAKU konstaterade ökningen av det relativa arbetslöshetstalet sedan mitten av1960-talet visar sig i stort kunna föras tillbaka på en trendmässig ökning avarbetslöshetstiderna. Gjorda studier av vilkainformationskällor som arbetsgivare och arbetssökande utnyttjar samt omrelationerna mellan arbetsförmedlingen och dess kunder visar attförmedlingsarbetet är och uppfattas som i hög gradinriktat på personer med relativt svåra sysselsättningsproblem. Orsakentill att arbetstagare och arbetsgivare i många fall avstår från att anlitaarbetsförmedlingen synes främst vara att de bedömer andra "sökmetoder"som effektivare. Slutsatsen blir att sökprocesscrna på arbetsmarknaden börkunna göras effektivare, t, ex, genom en utbyggnad av arbetsförmedlingssystemetmot förbättrad service åt vissa kundkategorier såsom ombytessökande ocharbetsgivare. Undersökningen av arbetsmarknadsutbildningenssamhällsekonomiska kostnader och intäkter är grundad på en uppföljning av en grupp personer somgenomgått arbetsmarknadsutbildning och av en kontrollgrupp, som vid den studeradeutbildningens start befann sig i ungefär samma arbetsmarknadssituation men sominte genomgick arbetsmarknadsutbildning. Studien, som påbörjades , är iförsta hand av metodprövande och metodutvecklande karaktär. Den är avsedd attligga till grund för fortsatta ansträngningar att förbättra möjligheterna attavläsa och utvärdera effekterna av olika slag av arbetsmarknadsutbildning. Denhar också varit avsedd att i sig själv ge sådan information om utfallet av genomgången arbetsmarknadsutbildning. Dessmest betydande begränsning är att den inte täcker kurser med kortarevaraktighet än och inte heller kurser som är avsedda främst förhandikappade personer. Prop.1975:1 Bilaga 13 33 Arbetsmarknadsutbildningenmedförde enligt studien en betydande sysselsättningsökningför de utbildade själva. Sysselsättningsgraden (mätt som andel av tillgänglig arbetstid) var i genomsnitt 11 procentenheterhögre för gmppen utbildade än för kontrollgmppen (resp. ), Skillnadeni fråga om bruttoinkomster av arbete på öppna marknaden var av ungefär motsvarande storleksordning. Differenser mellan gmppernai fråga om uppnådd lönenivå tycks ha spelat en underordnad roll för uppkomstenav denna inkomstskillnad. Kvantifieradekostnads-intäktskalkyler av utbildningens effekter har genomförts med avseende på dels deutbildade själva och dels samhället som helhet. De utbildades vinsti fråga om disponibel inkomst efter utbildningens slut uppgick enligtindividkalkylerna till i genomsnitt ca ,/år jämfört med kontrollgruppen,medan motsvarande förlust var ca . Beträffandede utbildades förhållanden framgår att utbildningsbidragen inte räckt till för att täckahushållens utgifter . Den presenterade kalkylen, därhänsyn har tagits till effektema av skatter, bidrag och inkomstbortfall underutbildningstiden, visar att det tar innan inkomstvinsterna hartäckt förlusten . Enligt densamhällsekonomiska kallcylen uppgick samhällets utbildningskostnader till . igenomsnitt per utbildad person, varav direkta insatskostnader för lärare,lokaler, utmstning etc. svarar för närmarehälften, medan bortfall av arbetsinsatser svarar för den andra hälften.Dessa relativt höga utbildningskostnader medför att om man i den samhällsekonomiska kalkylen bortser från s.k. indirekta sysselsättningseffekter utbildningens samhälleligaintäkter knappast kan sägas täcka motsvarande kostnader utom på mycket långsikt. Ett försök att uppskatta storlekenav de indirekta sysselsättningseffekterna har dock gjorts. Dessaeffekter bedömdes vara positiva, då andra arbetstagare i viss utsträckning kanantas ha erhållit de arbetstillfällen som de utbildade kan sägas ha lämnat. Densamhällsekonomiska kalkylen visar i detta fall att det i genomsnitt dröjeromkring efter utbildningens slutförande innan utbildningenssamhällsekonomiska intäkter täckt dess samhällsekonomiska kostnader. För den enskilde kan utbildning varalönsam inte bara därför att den ökar hans kapacitet, utan också därför att denpåverkar arbetsgivarnas bedömning av densamma och därmed den enskildesmöjlighet att erhålla anställning.Utbildningen kan alltså delvis ses som ett inslag i sökprocesscrna påarbetsmarknaden. Detta i förening med att de direkta utbildningskostnaderna är höga och kan väntas växa med utbildningens längdkan, enligt expertgruppen, tala för en koncentration av arbetsmarknadsutbildningenpå kortare kurser, som då väsentligen ses som 3 1975.1 samL Nr 1. 1975:1 Bilaga 13 34 ettled i den arbetsförmedlande verksamheten, men också för en ökad satsning påföretagsutbildning. Expertgruppen framhåller vidare att ettfortsatt arbete på aft få fram metoder för mer rutinmässiga och kontinuerligautvärderingar av arbetsmarknadsutbildningens effekter ter sig angeläget, inteminst med tanke på dess stora omfattning och höga insatskostnader.Ufbildningsstudien har inkluderat ett försök att ange vissa riktiinjer för ettsådant utvecklingsarbete. Undersökningen kringden geografiska rörligheten har syftat till att kartlägga och imöjligaste mån mäta hushålls-och samhällsekonomiska samt i vidare meningsociala effekter, vilka är förknippade med sådana ändringar avflyttningsströmmama, som kan tänkas vara möjliga att åstadkomma med hjälp avrörlighetsstimule-rande medel. Studien, som påbörjades , innefattar bl.a. intervjuundersökningar bland flyttare, som har erhållit flyttningsbidragvid flyttning från sex norrlandskommuner, och i kontrollsyfte bland s. k.kvarstannare i dessa kommuner. Vidare ingår en bearbetning av sekundärmaterialfrån hushållsbudgetundersökning ochlåginkomstutredningens levnadsnivåundersökning. Enligt de inom undersökningens ram gjordaintervjuerna, som inföll högst 22 månader efter flyttningarna, hade avflytfarna flyttat tillbaka till sitt ursprungliga kommunblock, medan 57 %bodde kvar i det kommunblock dit de först flyttat. Återstoden utgjordes avpersoner som flyttat vidare. Enligt jämförelserna med kontrollgruppen medfördeflyttningarna en betydande sysselsättningsökning för mottagarna av flyttningsbidrag.Denna sysselsättningsökning var förknippad med en påtaglig ökning av dessapersoners bmtfoinkomster av arbete (i genomsnitt /år). Ökningarna avflyttarnas disponibla inkomster blev i allmänhet avsevärt mindre än ökningarnaav deras bruttoinkomster, huvudsakligen p. g. a. ökade skatter och minskadetransfereringar, framförallt minskad arbetslöshetsersättning. Vidare framkomatt flyttningsbidragen täcker i genomsnitt blott hälften av de direktaflyttningskostnaderna. Kostnads-intäktskalkylerna överflyttningarnas effekter för flyttande individeroch hushåll visar på mycket stora skillnader mellan olika flyt-targrupperoch flyttningsinriktningar i fråga om "flyttningsvinsterna". Deindividuella flyttningsvinsterna framstår som i genomsnitt tämligen små.Personer som flyttat till storstadsområden uppvisar dock relafivt storaflyttningsvinster. Resultaten från desamhällsekonomiska kostnads-intäktskalkylerna tyder på avsevärt störreflyttningsvinsfer än de individ- eller hushållsekonomiska. Defta innebär att en relativt stordel av den samhällsekonomiska flyttningsvinsten tillfaller andra grupper änflytfarna själva, vilket talar för enhöjning av flyttningsbidragen. Som exempel på kalkylresultat kan nämnas aft densamhällsekonomiska flyttningsvinsten avseende en period 1975:1 Bilaga 13 35 på20 år har beräknats uppgå till i genomsnitt ca , per hushåll.Motsvarande hushållsekonomiska vinst beräknades uppgå till 7 000 kr.Förhållandet beror främst på effekterna av skatter och transfereringar och påförekomsten av s. k. indirekta sysselsättningseffekter. Immigrationsstudien har syftat till att klarlägga de ekonomiskaorsakerna till immigrationen samt genomföra en samhällsekonomiskkostnads-intäktsanalys av immigrationen till , närmare bestämt ettförsök att beräkna vilka kostnader och intäkter en ändring av immigrationensomfattning skulle ha medfört. Analyserna avimmigrationens orsaker och verkningar har skett utifrån ekonomiskt teoretiska modeller samt enintervjuundersökning bland immigranter och i jämförelsesyfte bland svenskar. Undersökningsresultaten tyder påatt det som främst bestämmer variationerna i omfattningen av immigrationentill är den svenska konjunkturutvecklingen. Vad återutvandringenbeträffar kan merparten av variationerna i denna förklaras av variationer i dentidigare immigrationen. Immigrationens effekter för immigranternasjälva har studerats ingående bl, a. i fråga om arbets-, inkomst- ochbostadsförhållanden. Vid en efterhandsbedömning uppfattade flertaletimmigranter migrations-beslutet som positivt. Beräkningarna av det ekonomiskavärdet av flyttningarna till visar även de på en ansenlig vinst för deflesla immigranter. Desamhällsekonomiska kostnads-intäktsanalyserna av immigrationens effekter har baserats på förutsättningenatt en ökning av immigrationen inte medför ökad arbetslöshet för andra personeri landet. Enligt de erhållna resultaten är de studerade ökningarna avimmigrationen genomgående klart lönsamma möjliggör ökad konsumtion för denövriga befolkningen. Orsakerna till detta är främst att immigranterna i myckethög utsträckning är i aktiv ålder och förvärvsarbetar samt att systemet avskatter, transfereringar och offentlig konsumtion innebär en kraftigomfördelning av konsumtionsmöjligheterna från personer i aktiv ålder tillandra. För en total utvärdering måste hänsyn tasäven till andra slags effekter t. ex. effekter på den sociala och kulturellamiljön, vilka ej kunnat inkluderas i den redovisade kalkylen. Den hittillsvarande forskningen kring arbetsmark-nadspo litiskamedel, där skilda åtgärder har studerats var för sig, har endast berört en del,om än en väsentlig del av det arbetsmarknadspolitiska fältet. Uppläggningen avforskningen kring de medel, t, ex. sysselsättningsskapande medel, som hittillsinte har blivit föremål för studier av det aktuella slaget, bör enligtexpertgruppens mening prövas i anslutning till försök att utvecklauppföljnings- och utvärderingsmetoder, som nära anknyter till dearbetsmarknadspolitiska avväg- 1975:1 Bilaga 13 36 ningsproblemensom de framträder inom ramen för arbetsmarknadsverkets organisation ochbudgeteringssystem i syfte att få mer ändamålsenliga styrinstmment. Ettutvecklingsarbete i denna riktning är av central betydelse för den framlidaforskningen på arbetsmarknadsområdet. Vid sidan av en fastare koppling avutvärderingsstudierna till de i praktiken relevanta avvägningsproblemenunderstryks vikten av att fortsatt och fördjupad forskning kring dearbetsmarknadsmässiga anpassningsprocessernaskaraktär, där arbetsmarknaden ses som ett system av bestånd och flödenav arbetskraft och lediga platser, kommer till stånd. Forskning av sistnämndaslag kan nämligen avsevärt förbättra möjligheterna att kartlägga effekterna avåtgärder, som berör arbetsförmedlingens informations- och kontaktförmedlandeverksamhet samt ge ökad kunskap om främst s. k. indirekta effekter av andraarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Dylika kunskaper spelar tillsammans mederfarenheterna från de redan genomförda uppföljningsstudierna ochutvärderingsförsöken en fundamental roll vid utvecklandet av mera lätthanterliga metoder för kontinuerligauppföljningar av personer, som berörts av skilda slag avarbetsmarknadspolitiska åtgärder, och för därtill knutna utvärderingar avbedriven verksamhet. Försök att utveckla sådana metoder för uppföljning avskilda åtgärder och kombinationer av åtgärder i anslutning tillarbetsmarknadsverkets löpande verksamhet är av stor betydelse. Uppföljningsstudier som underiag förbedömningar av arbetsmarknadspolifiska verkningar försvåras i hög grad avbristen på relevant statistik. Vid utvecklingen av såväl arbetsmarknadsverketsstatistik, som löne-, yrkes- och sysselsättningsstatistik är det därförviktigt att forskningsbehoven beaktas. Yttranden över EFA:s betänkande EFA:s betänkande har för käimedom ocheventuella yttranden tillställts ett stort antal myndigheter, organisationeroch institutioner. Yttranden har kommit infrån AMS, (), statens arbetsklinik. (), (), statens rådför samhällsforskning, filialrådet vid universitetsfilialen i , institutetför social forskning (), expertgruppen för regionalutredningsverksamhet (ERU). revisorer och ()har meddelat att de senare och i annat sammanhang ämnar framföra synpunkter pådet ämnesområde som behandlas i betänkandet. Samtliga remissinstanser synes betraktaden samhällsekonomiska kostnads-intäktsanalysensom en lämplig utvärderingsmetod pådet arbelsmarknadspolitiska området. AMS har framhållit aft även om det i dethittillsvarande forskningsarbetet inte varit 1975:1 Bilaga 13 37 möjligt att presentera fullständiga kvantifieradekalkyler över de olika åtgärderna,så har ändå försöken därtill bidragit till en kartiäggning av olika för arbetsmarknadspolitiken betydelsefullaförhållanden. Styrelsen menar att den av EFA presenteradearbetsförmedlingsstudien, som belystarbetsförmedlingens stora potenfiella möjligheter att nedbringa arbetslöshets-och vakanstidernas längd och aft åstadkomma en kvalitativt bättre arbetsförmedling, understryker vikten av styrelsens äskandenrörande förmedlingsservicen. Vidareanser AMS aft resultaten från utbildningsstudienoch flyttningsstudien tyder på behov av högre utbildningsbidrag resp. generösare stimulanser ochersättningar vid arbets-marknadsmässigt motiverade flyttningar, RRV framhåller att riktigheten i deantaganden som de samhällsekonomiskakalkylerna bygger på bör uppmärksammas och kontrolleras närmare vid tolkningen av resultaten. Förutbildningsstudiens del efterlyses ett altemativ med högre räntefot föratt en rättvisande bedömning av resultaten skall kunna göras. EFA:s tvåkalkylräntealternativ på 3 resp. , ger enligt RRV uttryck för enförhållandevis låg räntenivå, då den normala kalkylräntan i den statiiga sektomär . RRV anser det vidare av värde att upprepa undersökningarna så att detäcker en hel konjunkturcykel. Detta skulle ge svar på frågan vid vilkentidpunkt det är fördelaktigast att sätta in en viss åtgärd. TCO menar att intressanta resultatuppnåtts i bl. a. studierna över arbetsmarknadsutbildningensoch den geografiska rörlighetens samhällsekonomiska effekter samt att dylikastudier med fördel bör kunna knytas direkt till det reguljärauppföljningssystem som finns bl. a. för arbetsmarknadsutbildningen.Kostnads-intäktsstudier bör dock i högre gradkompletteras med bl. a. sociologiska studier, som ger flerdimen-sionella beskrivningar av arbetsmarknadspolitikensverkningar och funktionssätt. EFA:sarbetsförmedlingsstudie, som i huvudsak har en sociologisk inriktning, harenligt TCO:s mening understrukit den kritik organisationen framfört i annatsammanhang att arbetsförmedlingen endast i begränsad utsträckning bistår vissa grupper vid arbetssökandet. SAF anför att det med hänsyn till destora resurser som AMS har till sin disposition är synnerligen angeläget attverket och de anslags-givande instanserna kan bedöma effektema av hittillsgjorda insatser. De betydande svårigheter expertgmppen haft att presenteraentydiga utvärderingar av studerade åtgärder förminskar ej, enligt SAF, värdetav att forskare och administratörer bereds tillfälle att samarbeta och utbytaerfarenheter av uppnådda forskningsresultat. församhällsforskning anser att det vid studier av den typ som EFA sysslat med ärstor risk att de ekonomiska effekterna av de studerade åtgärderna kommer att framhävas på bekostnad avickeekonomiska effekter. Detta sammanhänger med att målen för arbets- 1975:1 Bilaga 13 38 marknadspolitikentraditionellt beskrivs i främst ekonomiska termer samt att den grundläggandemetodiken i studierna bygger på ekonomisk teori. Rådet understryker att dettaproblem behöver uppmärksammas i en tvärvetenskapligt inriktadarbetsmarknadsforskning. instämmer i EFA:s observationerbeträffande den samhällsekonomiska kostnads-intäktsanalysens begränsningar,men framhåller också möjligheterna alt utveckla metoden mot ett bättrebeaktande av arbetsmarknadspolitikens mångdimensionella mål och effekter. vid imiversitetsfilialen iVäxjö anser att undersökningarna är ett välkommet bidrag när det gäller att fåvägledning för att besvara frågan om den arbetsmarknadspolitiska apparaten nåtten samhällsekonomiskt icke motiverad total nivå eller altemativt att de olikamomenten i arbetsmarknadspolitiken har en icke optimal omfattning. Vad gäller EFA:sförslag till den framtida arbetsmarknadsforskningens inriktningdelar AMS expertgruppens uppfattningatt utvärderingsstudier kring arbetsmarknadspolitiska medel bör ges en fastarekoppling till de praktiska awägningsproblemen inom arbetsmarknadspolitiken.Styrelsen vill framhålla vikten av att expertgruppen ges möjlighetatt fortlöpande inhämta och vidarebefordra forskningsrön rörandearbetsmarknadens funktionssätt och effektema av arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. Vidare betonar man liksom expertgmppen behovet av en förbättradlöne- och sysselsättningsstatistik. Främst anser man att det är angeläget atttillräckliga resurser avsätts för att påskynda det pågående arbetet med att utvecklaen bättre yrkes- och sysselsättningsnomenklatur. Styrelsen erinrar slutligen omatt den inom expertgruppen initierade och samordnade forskningen inte kaneliminera det behov av särskilda uppföljnings- och utvärderingsstudier somföreligger inom arbetsmarknadsverket. Statens arbetsklinik menar att i enframtida avvägning av disponibla forskningsresurser bör hög prioritet ges åtområden som rör de svår-sysselsattas och utslagnas situation. Inte minst börutvärderingsforskningen inriktas på sådana effekter, som ej låter sigbeskrivas enbart i ekonomiska termer. RRV menar att de studier som EFAredovisar i sitt betänkande är väl ägnade att ingå som ett led i en fortsattutvärdering av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. RRV framhåller dock i betänkandet ägnat frågan om den fortsatta forskningen kringarbetsmarknadspolitikens verkningar ett förhållandevis begränsat utrymme.Speciellt gäller detta avgränsningen mellan renodlade forskningsinsatser ochmyndig-hetsanknuten uppföljningsverksamhet samt de organisatoriska problem somaktualiseras i detta sammanhang. Ett förverkligande av den angivnamålsättningen om en närmare anknytning av forskningsmsatserna till de konkretaavvägnings- och prioriteringssituationema i arbetsmarknadspolitiken, tordeenligt RRV inte kunna påräknas utan att nuvaran- Prop.1975:1 Bilaga 13 39 deansvars- och resursfördelningsbild i fråga om forsknings- och uppföljningsinsatserförändras. Det hade enligt RRV:s mening varit önskvärt att expertgruppen gjortett försök att analysera för- och nackdelar hos tänkbara förändringsaltemaliv.RRV understryker vidare utifrån erfarenheter i samband med ett pågåendeförvaltningsrevisionellt projekt rörande beredskapsprogrammen det önskvärda i attdetta viktiga arbefs-marknadspolitiska medel blir föremål för forskning inomEFA, TCO har inget att erinra motexpertgruppens synpunkter på inriktningen av den fortsattaarbetsmarknadspolitiska forskningen och anser det motiverat att använda ochutveckla samhällsekonomiska kostnads-intäktsstudier, i syfte att kontinuerligtutvärdera de olika grenarna av arbesmarknadsverketsverksamhet. TCO framhåller att forskningen kring arbetsmarknadspolitikenbör ges en klart tvärvetenskaplig inriktning, såväl på det teoretiska som detempiriska planet. Vidare menar TCO att det bör vara en rimlig ambition att ettbelopp motsvarande av arbetsmarknadsverkets budget avsätts tillarbetsmarknadsforskning samt aft denna forskning initieras och styrs friståendefrån det organ som har att svara för arbetsmarknadspolitikens konkretatillämpning och genomförande. SAF instämmer i EFA:s uppfattning om attdet föreligger behov av fortsatt grundforskning för att få fram bättreundersökningsmetoder, som kan ge säkrare och därmed mer användbara resultat förpolitiker och administratörer.