prop · FY0332 · 1975-12-31 00:00:00 — FN:sekonomiska europakommission avser att genomföra ett seminarium omavfallsfrågor (Collection, Disposal, Treatment and Recycling of Solid Wastes).Inför detta seminarium har en enkät utsänts som skall klarlägga den nuvarandesituationen på avfallshanteringsområdet i medlemsländerna. Seminariet avseratt med avseende på såväl kommunala som industriella avfall arbeta med treteman Minskning och behandling vidkällan Återvinning och återanvändning. Dessutomhar ECE påbörjat ett arbete för att dra upp riktiinjer för ECE:s verksamhetbetr. a. giftigt avfaU (Discharges of Wastes)efter samråd med andra internationella organisationer. Vidareplaneras ett expertmöte imder för att diskutera uppläggningen avett seminarium för att belysa möjligheterna att få 1975: 32 32 framen teknologi som ger små avfallsmängder (Principles, Concepls and Praclices ofnon-vfaste technology). EG-kommissionenhar nyUgen antagit ett utkast tUl direktiv rörande hanteringen av avfallsoljor.Kommissionen föreslår bl. a. ett licensgiv-ningsförfarande beträffande företagsom insamlar eller behandlar avfallsolja. Den insamlade avfallsoljan föreslåsbrännas under värmeåtervinning eller regenereras till smörjolja. Vidarestuderas frågan om hantering av miljöfarligt avfall (toxic and other hazardouswaste) med syfte att utveckla ett optimalt system för denna hantering imedlemsländerna. EG-kommissionenhar dessutom startat studier beträffande förpackningsavfall. Sedantidigare pågår dessutom inom det s. k. "COST"-programmet verksamhetbeträffande frågor om slam från kommunala avloppsreningsverk. Ämbetsmannakommitténhar tillsatt en särskild nordisk arbetsgrupp rörande avfallsfrågor. Gmppen hari avlämnat sin slutrapport, som redovisas i kapitel 14. ISWA(International Solid Wastes and ) är en ideellorganisation som arbetar med frågor om renhållning och av--fallshantering,huvudsakligen genom utgivande av tidskriften ochgenom att arrangera kongresser (bl. a. i och 1974). Idetta avsnitt ges en mycket kort beskrivning av avfallssituationen i någraenskilda länder. Sammanställningen bygger främst på material som samlats in avOECD:s avfallsgrupp. För en fylligare beskrivning hänvisas till rapporter frånIVA-STF :s utredning om avfallshantering och återvinning där bl. a. olikaländers avfallshantering och avfallssituation beskrivs. Väst-TysklandFöljande avfallsmängder anges för i milj. ton. Oljaoch kemiskt avfall 2 1975: 32 33 Ettomfattande program har startats för att studera bl. a. reduktion avavfallsmängder, återvinning, bättre deponeringsmetoder samt utredning avdeponeringskostnader. Huvudprincipen är att den som förorenar skall betala. 10arbetsgrupper har tiUsatts för att studera olika industrityper: papper, glas,plast, gummi, metaller, metallslam och aska, kemiskt avfall, jordbmksavfall,djuravfall samt organiskt slam. Preliminär utvärdering och förslag beräknas skeinom det närmaste halvåret. Nylag om farligt avfall förbereds som bl. a. kommer att kräva bättre kontroll,ökat ansvar för producenten och tillstånd för transporter. Föruppmstning och modernisering av avfallssektorn har beräknats2,8 miljarder (1972). Inomramen för regeringens miljövårdsprogram satsas 45 mUj. DMför forskning inom avfallsområdet (bl. a. kemiskt avfall, pyrolys ochseparering för återanvändning). Följandeavfallsmängder anges för i mUj. Förhushållsavfall är den dominerande behandlingsmetoden deponering. Dock fiimsidag 85 förbränningsanläggningar och 65 anläggningar för kompostering. Vadgäller industrins avfall förekommer en viss återvinnmg. Följandeåtervinningsprocent anges: papper 33, jäm och stål 25, koppar 57, aluminium34. StatsbidragtUl behandlingsanläggningar () finns för kommunalt avfall, liksom lånmed låg ränta. I vissa fall har statsbidrag även utgått till anläggningar förindustriavfall, Iett aktuellt förslag tUl avfallslag slås producenternas ansvar fast. Dessutomregleras skyldigheterna för industrier och kommunala entreprenörer vad gälleravfallshantering. Innevarandeår satsas ca 10 milj. Francs på avfallsforskning. a. har startats enförsöksanläggning för pyrolys. Dentotala mängden industriavfaU uppskattas tiU 11 milj. ton/år (1972). Fleraarbetsgrupper har utrett olika avfallsfrågor, såväl hushållsavfall som kemisktavfall. Detta arbete har legat tiU gmnd för ny lagstiftning, där främst detkemiska avfallet kommer att regleras. överlämnades frånmUjövårds- och industriministerierna en policy-för-klaring på avfallsområdet War on . 1975: 32 34 Avdet kemiska avfallet deponeras tillsammans med annat avfall.Endast en liten del återanvänds. Antalet behandlingsanläggningar är få. Forskningoch undersökning pågår för att finna lämpliga deponeringsplatser för olikatyper av avfall. Totalt satsas ca 2 milj. pund varav ca 1 milj. pååteranvändning. Bland forskningsprojekten ingår frågor om avfallslagring,insamling och deponering av avfall, pyrolys samt se-parationsmetoder. FöljandeavfaUsmängder anges för i milj. ton. Kemisktavfall 1,31,5 Enlag om kemiskt avfall och olja finns , som bl. a. kräver tUlstånd förhantermg av kemiskt avfall och bokföringsskyldighet för den som behandlaravfallet. Kostnaderna för hanteringen skall betalas av avfallsproducenten. Sedan1972 finns arbetsgrupper inom olika återvinningsområden. a. studerasmöjUghetema för återvinning av giftigt avfaU, t. ex. kvicksUver- ochkromhaltigt avfall. Förslagfinns tiU en förbränningsanläggning för fast kemiskt avfall på en konstgjord öi . Resursema för deponering av kemiskt avfall på land är f. n.otUlräckliga. Ett mindre antal privata hehandlingsföretag finns förbehandlmg av kemiskt avfaU. Hushållsavfall(1975) 44 /år Industriavfall(1972) 2 /dag (/år) Ar1969 behandlades hushållsavfallet enligt följande: förbränning tippning kompost div. Ettinformationscentram för avfallsfrågor har startats inom det ansvarigaministeriet för att ge bl. a. anvisningar om avfallshantering och behandling. Principerför avfallsbehandling finns i lagen "and Public CleansingLaw" . Enligt denna lag gäller i princip kommunalt ansvar förhushållsavfall och producentansvar för industriavfall. MöjlighettUl statsbidrag finns till behaiiclljngsanlägsningar. Två5-årsprogram för avloppsvattenbehandling och deponering av av- faU(196367, 196771) har genomförts. Ett nytt program gäller för 19711975 förvUket anslås 26 mUjarder yen. Föratt öka återvinning från avfaU har bildats ett särskilt Clean medföljande aktiviteter: undersökning, forskning ochförslag till återvinning för att spara energi och naturresurser. Följandeavfallsmängder anges i mUj. 1973uppskattades mängden kemiskt avfall till 10 milj. ton/år och visar entillväxttakt på /år. Lagstiftningenanses bristfällig och mycket varierande mellan olika delstater. finns för behandling av avfall. Kapaciteten är f. n. 2,5 mUj.ton/år för kemiskt avfall vUket är av behövlig kapacitet. Ändåutnyttjas denna kapacitet ej helt. Enligtgjorda undersökningar skulle 5 större och 15 mindre anläggningar erfordrastill en kostnad av 940 mUj. dollar och en driftskostnad på 620 milj. dollar/årför att kunna ta hand om det miljöfarliga avfaUet. Vissa möjligheter tiUstatsbidrag finns. Följandeåtervinning i procent anges för olika metaller m. m.: Ar1973 satsades meUan 200 och 300 milj. kr. Innevarande år har detta anslagskurits ned då man anser att det numera finns metoder och att delstaterna börta över ansvaret i ökad utsträckning. Dentotala avfallsmängden från hushåll, handel och industri beräknas f. n. tUl 8milj. ton/år. Avfallshanteringenregleras av såväl federala lagar som delstatslagar. Avfalletbehandlas huvudsakligen enligt konventionella metoder deponering, förbränningoch målning. Jämförelse mellan olika länders lagstiftning beträffande kemiskt avfall: Jämförelse mellan svensk och utländsk lagstiftningm. m. beträffande kemiskt avfall Ja, men bara för flytande avfall Ja (En anläggning anses räcka i ) Särskild lagstift ning om avfall Särskildlagstiftning om kemiskt avfall Uppgiftsskyldighettill myndigheter för avfallsproducenter, insamlare/trans-portörer och behandlare Krav påauktorisation för insamling/ transport och behandling Kommunalt ansvar för miljöriktigt omhändertagande Förbudmot okontrollerad införsel Riksomfattande plan för behandl.-ochdeponerings-anläggningar Straffsatser enklare Krav på "följesedlar" vid omhändertagande Statiiga investe ringsbidrag för behandlingsan läggningar Statliga drift bidrag för behandlingsanläggningar Statliga ekonomiska garantier vidtillfällig lagring Statsbidrag för FoU Bidrag till försöks- och demonslrationsanläggningarStatligt Böter till £400 Fängelse högst 6 mån Böter Fängelse högst 5 är Böter till 100 000 Fängelse högst 3 år Böter Fängelse högst 5 år Ja, i varje fall i Ja (beslut) Ja, betr. avfalls-producenter Nej (för ja betr. behandl. krävs port) dock kon- "Vissa bi' Ja Möjlighet Möjlighet Ja Möjlighet Möjlig- - Ev. från fiims het finns STU Nej Nej Nej Nej I övrigt kan tilläggas, att engelska staten har krävt attkommunerna skall inventera alla anläggningar och tippar för slutligtomhändertagande av avfall. I kan myndigheterna k räva att avfall fårdeponeras i nedlagda gruvor. I har ett kommunförbundsägt bolag förbehandling av kemiskt avfall bildals. Källa: och , Teknik för miljön. 1975: 32 37 Ca60 % av spUloljan återvinns. Resten deponeras i speciella avfalls-sumpar.Avfallsfrågorna inom pappersindustrin studeras f. n. av en speciellkommission. Järn och stålindustrin producerar ca avfall/år. Ingadetaljer om hanteringen är kända. Kunskapen om mängder och hantering av kemisktavfall är otUlräcklig. Av hushållsavfallet återvinns papper och 45 %glas. Underde har åtskiUiga frågor angående avfall och avfallshanteringblivit föremål för riksdagsbehandlmg. I det följande ges en sammanfattning förperioden 19681973. Vid1968 års riksdag väcktes en motion med yrkande om utredning och förslag tUlåtgärder för att av hushållsavfall och industriellt avfall framställagödningsmedel och byggnadsmaterial. Enligt allmänna beredningsutskottet (ABU1968: 20) uppmärksammades de upptagna frågorna redan av vederbörandemyndigheter, varför en särskild utredning avvisades. 1två likalydande motioner angående ett miljöpolitiskt program togs bl. a. fråganom miljöavgifter upp beträffande engångsglas, sophantering och renings- och destmktionsprocesser.Tredje lagutskottet (3LU 1969: 37) behandlade motionerna i samband med prop.1969: 28 med förslag tUl miljöskyddslag m. m. Motionsyrkandena avstyrktes. Vidsamma års riksdag framställdes i två likalydande motioner krav om statsbidrag tUlutrednings- och projekteringskostnader för centraliserade anläggnmgar föruppvärmning och sopdestmktion. (JoU 1969: 44) ansåg attfrågan berörde kostnadsfördelningen mellan stat och kommun påmiljövårdsområdet. Utskottet utgick från att Kungl. Maj:t och berördamyndigheter med uppmärksamhet följde frågor om kostnadsfördelningen påmiljövårdens område och vidtog lämpliga åtgärder. Iytterligare två likalydande motioner hemställdes att skulle tainitiativ för att upprätta ett angående kommunalaföroreningsfrågor. (JoU 1969: 52) underströk vikten avforskning men ansåg inte det vara ändamålsenligt med ett nytt institut fördenna forskning. Vid1970 års riksdag väcktes två likalydande motioner med yrkanden om inrättande av ett . 1975: 32 38 1970:25) underströk vikten av ökad uppmärksamhet om avfallsfrågor. Enligt utskottetbedrevs redan en omfattande a-vfallsforskning på olika håll, bl. a. vidnaturvårdsverket. Någon särskild institution ansågs ej motiverad. Dennödvändiga samordningen torde enligt utskottet svara för. Ävenallmänna beredningsutskottet behandlade motioner om avfall. I två likalydandemotioner yrkades om skyndsamt uppbyggande av ett landsomfattande system avcontainertyp för uppsamling samt uppförande av anläggningar för destmktioneller återvinning av industri- och hushållsavfall samt gift- ochläkemedelsrester. Utskottet (1970: 68) hänvisade tUl prop. 1970: 157angående renhållningslag. IytterUgare två likalydande motioner hemställdes om en utredning med uppgift attutarbeta ett miljövårdsprogram tUl ledning för forskning, lagstiftning ochåtgärder i övrigt på mUjövårdens område. Enligt motionärerna borde i ett sådantprogram bl. a. ingå försök i större skala med kompostering av avfall. Utskottet(1970: 69) hänvisade till frågans behandling i jordbmksutskottet (JoU 1970:25). Iaidedning av propositionen 1970:157 med förslag tUl renhållningslagväcktes vid riksdag ett flertal motioner som syftade till förbud moteller inskränkning i användningen av engångsför-packningar, främst engångsglasför öl och läskedrycker. I motionerna anfördes bl. a. att användningen avengångsförpackningar ökade avfallsmängderna och att förekomsten av engångsglasmedförde problem vid hanteringen av avfall. Tredje lagutskottet (3LU 1970: 90)anförde i sin tur att betydande svårigheter var förenade med införandet av ettallmänt förbud mot engångsförpackningar och ansåg att ett förbud ej bordegenomföras förrän man prövat andra vägar för att komma till rätta medproblemet. Utskottet pekade bl. a. på att genom det i propositionen framlagdaförslaget till renhållningslag åtgärder vidtagits för att förbättramänniskors möjligheter att göra sig av med emballage på ett riktigt sätt. Ävenmotionsförslag om pantsystem avslogs. Utskottet vUle däremot inte avvisa ettförslag om en men ansåg attmiljökontrollutredningens arbete borde avvaktas innan frågan om inrättande aven miljövårdsnämnd togs upp med uppgift att följa utvecklingen i fråga ommUjöfarliga produkter, bl. a. olika typer av engångsembaUage. I enmotion hemställdes om inrättande av en vidlantbmkshögskolan. Motionen blev föremål för en omfattande remissbehandling.Utskottet (JoU 1971:55) hänvisade bl.a. tiU beredningen av betänkandet Kemisktavfall uppgifter och organisation (Jo 1971: 8). Utskottet betonade särskiltatt stora forskningsinsatser 1975: 32 39 krävsoch att dessa ges en tvärvetenskaplig inriktning. Man underströk ocksåangelägenheten av återvinning av avfall. Jordbmksutskottetbehandlade ytterligare ett antal motioner om avfall. a. yrkades omavgifter för att begränsa avfallsflödet, forskning angående återvinning och omen enhetUg organisation av avfallshanteringen. Dessutom togs frågan om rötslamsom gödningsmedel upp. Utskottet (JoU 1971:65) hänvisade bl.a. tUl den tUlsattautredningen rörande kostnadema för miljövården. Man hänvisade också tilltidigare behandling av liknande frågor i . Tvåmotioner väcktes angående individuella lösningar om tillvaratagande av avfall.Bl. a. förordades den s. k. multrumsmetoden. Utskottet (JoU 1972: 1 p. 37)förordade att motionerna skulle överlämnas tiU miljökostnad sutredn ingen. behandlade en motion om avfallshantering. I motionen yrkadesatt försöksanläggningar för avfallsdestmktion skulle anläggas i enlighet medåtervinningsprincipen och att visst belopp skulle anvisas för detta ändamål. Imotionen krävdes vidare en prioritering av forskningsinsatser på området ochförordades upprättandet av ett program för hur återvinning på aUa områdenskulle kunna ökas. Utskottet (1972:15) hänvisade tUl prop. 1972: 39 angåendeförslag tUl statiigt stöd tUl kollektiv forskning rörande avfall enligt vilkennaturvårdsverket och STU förväntades göra insatser. Enligt utskottet bordeställningstaganden därför inte tas från med aidedning av motionen. behandling (JoU 1972:19) av nämnda proposition behandlades ocksåmotionsyrkanden dels om inrättandet av en , delsom inrättandet av ett miljöforskningsråd, liksom tUlskapandet av ettfristående programorgan för koUektiv forskning inom mUjövårdsområdet föreförnyade förhandlingar mellan staten och ochluftvårdsforskning. Utskottet tillstyrkte dock propositionen. I fråga ominrättande av ett miljöforskningsråd ansåg utskottet att det med hänsyn tillatt forskningsverksamheten på miljövårdsområdet var splittrad på ett stortantal institutioner och organ kunde vara motiverat med en samlad översyn avsamordningsproblemen. Utskottet föreslog att en fömtsättningslös utredning iäirmet skulle komma tiU stånd. Någon särskild åtgärd ansågs dock i övrigt intepåkallad. Fråganom engångsförpackningar, i första hand engångsglas, behandlades avvårriksdagen 1972 (JoU 1972: 32). I motioner krävdes bl. a. förbud motförsäljning av öl och läskedrycker i engångsförpackningar. Utskottet underströkstarkt vikten av att åtgärder vidtogs för alt minska olägenheterna medengångsembaUage. Utskottet ansåg dock alt behandlingen av miljökontrollutredningensförslag först borde avvaktas innan 1975: 32 40 någonsärskild åtgärd vidtogs av . Vid voteringen i kammaren blevröstsiffrorna 157134. Minoriteten (fp-c-vpk) önskade förbud motengångsförpackningar (engångsglas). I enarman motion framfördes krav om obligatorisk deklarationsplikt av industrielltavfall och förekommande hantering. Utskottet (JoU 1972: 58) framhöll vikten avatt industriavfall omhändertas på ett så effektivt sätt som möjligt, inteminst från miljövårdssynpunkt, samt att därvid närmare uppgifter kan erhållasangående avfallets omfattning, art och behandling. Utskottet fann det lämpligtatt motionen överlämnades tUl utredningen rörande omhändertagande ochbehandling av kemiskt avfall. (SkU 1973: 3) behandlades den s.k. trepartiöverens-kommelsen omsättet för finansiering av prisstoppet på vissa livsmedel genom bl. a. avgiftpå engångsförpackningar. Med hänsyn till bl. a. att en sådan avgiftsmUjöpolitiska värde starkt ifrågasatts av den närmast ansvariga myndighetenfann utskottet det lämpligt att i stället föreslå en avgift på såväl engångs-som returförpackningar inom dryckesområdet. Utskottet framhöll att en avgift påreturförpackningar gjorde det möjligt att höja panten för sådana förpackningarvilket kunde medverka till en ökad användning av returförpacknmgar. borde avgiften betraktas som ett provisorium. Om avgiften skullebestå borde det vara mera av mUjöpolitisk natur än skattemässig. Utskottetförutsatte därför att utredningen rörande kostnaderna för miljövården skyndsamtfick i uppdrag att utreda verkningarna av den föreslagna avgiften samt övervägadet framtida behovet och utformningen av en särskUd embaUageavgift. borde utredningen därvid vara oförhindrad att även pröva möjlighetenatt differentiera avgiften för att tillgodose miljövårdsaspektema, däriinbegripet också fullständig avgiftsbefrielse för särskilt miljövänligaförpackningar. Iflera motioner togs frågan upp om pantsystem för engångsförpackningar för attstimulera ökad återlämning. (1973: 32) behandlade motionernai anslutning tUl prop. 1973: 17 med förslag till lag om hälso- och mUjöfarligavaror m. m. Utskottet hänvisade också tUl tidigare behandling av liknandefrågor i . Utskottet framhöll att förslaget till lag om hälso- ochmiljöfarliga varor innebär att det blir möjligt att, om det är av särskUdbetydelse från hälso- eller mUjöskyddssynpunkt, ingripa med olika åtgärder somtillgodoser syftet med motionsyrkandena. Utskottet erinrade också om vadskatteutskottet tidigare uttalat. Ibetänkandet 1973: 31 behandlade jordbruksutskottet en lång rad motionerangående avfallshantering. I anslutning tUl utskottets behandling uppdrogs åtutskottskansliet att göra en översiktlig kartläggning av denaktuella situationen på avfallsområdet. Denna redovisning fogades tUlutskottsbetänkandet som bilaga. Utskottet underströk att återvinningsprincipenägnas ingående uppmärksamhet av Kungl. Maj:t och berörda myndigheter ochorgan, liksom angelägenheten av att så långt möjligt elimineraavfallshanteringens miljöförstörande effekter. Däremot ansåg utskottet inteatt det var motiverat med nya utredningar eller speciella ålgärder somföreslagits i flertalet av de behandlade motionerna. Utskottet fann dock attverksamheten på avfallsområdet var splittrad och att de olika insatserna bordesamordnas. Utskottet förutsatte att denna fråga skulle beaktas av Kungl. Maj:toch berörda organ. 10 Arbetsgruppens principiella överväganden Etlomfattande arbete pågår på olika nivåer i samhället för att bidra tiUlösningar på avfallsfrågorna. Detta gäller såväl stat och kommun som industrin.Etl omfattande utrednings- och utvecklingsarbete bedrivs inom bl. a. industrinoch olika organisationer. Dessutom har avfallsfrågan helt eller delvisbehandlats i flera statliga utredningar. Arbetsgmppenför avfallsfrågor har som främsta uppgift haft att dels göra en översikt översituationen på avfallsområdet och redovisa aktuellt material, dels analyseraoUka problemområden och komma med förslag till konkreta åtgärder på centraladelar av avfallsområdet. I de följande kapitien görs en sådan redovisning förde olika avfallsområdena. Gruppenhar i sitt arbete utgått från att synsättet på avfallet måste förändras. Avfallbör betraktas som en resurs som i största möjUga utsträckning skaU användas pånytt. Därför måste återanvändning av avfall vara en ledande princip när olikametoder utarbetas för avfallets omhändertagande. Idagfinns emellertid avfall med sådan sammansättning att man inte känner metoderför dess återanvändning i produktionsprocessen. Sådant avfall måste därföroskadliggöras eller i vissa fall lagras i a-waktan på utarbetandet av lämpligabehandlingsmetoder. Målsättningen måste dock vara att delta avfall successivtminskas. Enligt arbetsgruppen är det emellertid oacceptabelt att sådantavfall som inte kan omhändertas på ett tUlfredsställande sätt överhuvudtagetuppkommer. Ansvaretför det avfall som uppkommer vid framställningen av en vara måste enligtarbetsgruppen ligga hos producenten. Innan en vara produceras bör man varamedveten om hur det avfall som uppkommer vid produktionen skall behandlasliksom hur slutprodukten efter användningen skall omhändertas. Det kravet börställas på producenterna. Vidare måste man sträva efter att materialbesparandeteknik utvecklas samt att material som är mindre resurskrävande och förorenandean- 1975: 32 42 vänds.Likaså bör det vid planering för en ny produkt eller en ny industri skapasfömtsättningar för en effektiv återvinning i slutleden. Framförallt måste enligt arbetsgruppen strävan vara att minska mängden avfall isamhället och så långt möjligt återanvända det avfall som uppkommer. I deföljande kapitlen (1117) gör arbetsgmppen en genomgång av olika avfallsområdenoch lämnar konkreta förslag till åtgärder för en förbättrad avfallshanteringoch en ökad återvinning. 11 Hushållsavfall 11.1 Allmänt kommunala renhållningslagen föreskrivs ett obligatoriskt kom-mtmaltrenhållningsmonopol för hela kommunens geografiska område. Monopolet omfattarhushållsavfall och med hushållsavfall jämförligt avfaU. Tillhushållsavfallet räknas sopor, köksavfall och liknande samt latrin, men ocksåskrymmande avfall som t. ex. kasserade möbler och cyklar. Ävengifter, läkemedelsrester, olje- och färgrester etc. som kan uppkomma ihushåUen hänförs tUl hushåUsavfaU och omfattas av renhåll-ningsmonopolet.Begreppet hushållsavfall innefattar också sådant avfall som i stort settsammanfaller med hushållsavfallet tUl innehåU och sammansättning, exempelvisavfall från affärer, hotell och restauranger. ISverige torde det inte föreligga några större avvikelser mellan olika landsdelarbeträffande den producerade avfallsmängden. Viss skillnad finns dock meUanstörre tätorter och mindre tätorter. Ettstort antal vägningar och imdersökningår av hushållsavfall har gjorts undersenare år. I de större tätortema (t. ex. , och ) harmängden uppgått tUl ca per person och år, i de mmdre tätortema tUl ca250. Ett medelvärde för hela landet torde ligga på ca per personoch år. Utvecklingenbeträffande hushållsavfallet är svår att förutspå eftersom många faktorerspelar in. Enligt vissa beräkningar skulle mängden kunna uppgå tiU /person och 1990 tiU /person. Vissa mättnadstendenser har redan kunnatiakttas och den årliga ökningen väntas i fortsättningen begränsas tiU . o_ o o,o, o_ o_ o, o_ oo"oC rn" oo" ct" r- cn" ö" oo o o o o o_ o_o_ o o_ o_, o_ o r-'rvrod"f-m'"fs"cr oooo_o,o_o 1 o"'o" OO is" o" ncsvomrfSTfv vo"w-rTt"or<-rvo"r4"r- o r- vo vo o" *<-)"'" " fN_ 0_ "1 _ CN_ O PT o w vo oVrfoo a IOOWTVO Ov VO o »]" a\ vo"vo* cn" <* o" r- oo vo vo IN 00 «s oo_CN_ vo r-ri CN ov »j 60. c*l r* f-i 00 00 .t w-l O CN oo vo O " r-- CN CN oo vo r-