prop · FY0348 · 1975-12-31 00:00:00 — Utmärkande för samfäUigheterär dessutom att varje delägarfastighets andel finns angiven i förrättningsbesluteller på annat sätt offentligt redovisad. Härigenom finns fömtsättningar fören fördelning av såväl tUlgångar och skulder som resultat i en samfäUighet. Jaganser som har anförts att en och samnia metod för beskatt- ningav samfälligheter inte kan göras generellt tillämplig. Den skattemässigabehandlingen av vissa gemensamhetsanläggningar enligt LGA och AL innefattar särskUdaproblem. För dessa skulle den skattemässiga regleringen av samfällighel kutmaske efter mönster av vad som gäller för handelsbolag. Detta skuUe innebära attresultatet av verksamheten på gemensamhetsanläggningen fördelas meUan ägarnaav delägarfastighetema. En annan väg är att fördela gemensamhetsanläggningensinkomster och utgifter meUan de skilda delägama i förhåUande till vars och ensandel i samfälUgheten. Med en sådan ordning skulle envar delägare inom ramenför gällande avskrivningsregler kunna själv bestämma storleken av avskrivningarnapå de tillgångar i gemensamhetsanläggningen som motsvarar hans andel. EnUgtmin mening bör beskattningen av gemensamhetsanläggningar utformas efter ensådan metod. Jag viU här påpeka att metoden inte är främmande för svenskskattelagstiftning utan tillämpas exempelvis vid beskattnmg av partrederi. Denskisserade metoden, som jag i princip förordar för beskattnmgen av gemensamhetsanläggningar,kan man dock inte utan modi-fUcation använda för gemensamhetsanläggnmg för schablonbeskattadefastigheter. Vidare är metoden av många skäl olämplig för marksamfälligheteroch regleringssamfäUigheter, I det följande redovisar jag närmare mina förslagom beskattningsmetodik för de olika typerna av samfälligheter. 10.2Inkomsttaxeringen av gemensamma anläggningar Nuvaranderegler för inkomstbeskattning av gemensanuna anläggningar är knapphändiga ochförhållandevis gamla. De avser egentUgen endast marksamfäUigheter av äldre typmen torde i allmänhet tillämpas även i fråga om nytillkomna typer av gemensammaanläggningar. Genomgående torde härigenom juridisk person som förvaltargemensam anläggning anses som självständigt skattesubjekt. 10.2.1Gemensamhetsanläggningar enligt LGA och AL utom vägar Intern och externverksamhet Promemorieförslagetinnebär att man vid inkomsttaxeringen av gemensamhetsanläggningar enUgt LGAoch AL med imdantag för vägar måste skilja mellan intem verksamhet, vilketär det normala, och extern verksamhet. Soih extern verksamhet anses enligtförslaget verksamhet, som stadigvarande och i inte ringa omfattning drivs medannat ändamål än att tUlgodose delägarfastighelernas egna behov. I promemorianföreslås att om av verksamheten är extern, hela den i anläggningenbedrivna verksamheten-skaU bedömas som extern vid taxeringen. VidremissbehandUngen har påpekats att uppdebingen i intern resp. externverksamhet kan vålla svårigheter vid den praktiska tillämpningen-ÅtskiUigaremissinstanser anser att endast internverksamheten behöver regleras. Man sägskunna komma tillrätta med den externa verksamheten enUgt de regler som redanfinns. Företagsskatteberedningen är av den uppfattningen att man bör bedömahela verksamheten som extem så snart av verksamheten har externkaraktär. Föregen del viU jag framhåUa följande. Den relativt nytillkomna civilrättsligaregleringen av gemensamhetsanläggningar syftar till ökad samfälUghetsbildnmg påen mångfald områden i planering och byggnadsverksamhet. Gemensamhetsanläggningarkan komma tiU stånd för alla fastighetskategorier och fastighetsanvändnihgsformer.Härför krävs emeUertid det allmännas medverkan, bl. a. i form avanläggningsbeslut meddelat av därtiU särskilt utsedd förrättningsman. Härigenomfinns garantier för att det syfte som Ugger bakom anläggningslagstiftningen nämligen att tillgodose fastighetsbehov kan uppfyUas och missbmk motverkas. Vadjag nu sagt utesluter givetvis inle att skattereglernas utformning kan påverkatillkomsten och användningen av gemensamhetsanläggningar, i synnerhet näralternativa lösningar för anläggningens anordning och förvaUning står tUlbuds, I en del fall uppgår såväl produktionskostnader som omsättning i gemensamhetsanläggningtUl mycket avsevärda belopp. Som exempel kan nämnas sex gemensamhetsanläggningarinom stadsdelen östra i , där den sammanlagdaproduktionskostnaden uppgår till drygt 109 milj, kr. och produktionskostnadenför en av anläggningarna ett parkeringshus till nära 70 milj. kr. Motbakgrund av det förhåUandet att gemensamhetsanläggningar finns för atttillgodose fastighetsbehov av vitt skilda slag måste ett regelsystem sombygger på skillnader i beskattningen mellan intern och extern verksamhet ledatill svårigheter i den praktiska tiUämpningen. Även om det i de flesta fallskulle gå relativt lätt att skapa kriterier för att göra en sådan åtskiUnad,finns det dock situationer där detta är omöjligt. Jag kan med hänsyn härtillinte godta promemorieförslaget i detta hänseende. Somframgår av vad jag har anfört i avsnitt 10.1 kan man vid beskattning av gemensamhetsanläggningarlämpUgen Utgå från den ordning som innebär att inkomster och utgifter iverksamhet fördelas meUan delägarna på sätt som sker t. ex. vid beskattnuig avpartrederi. Meddenna metodik - som även den måste modifieras bl. a, för gemensamhetsanläggningarför schablonbeskattade fastigheter behöver man inte upprätthålla skillnaden;mellan intern och extern Vjerk-samhet. Jag tar således inte upp frågan omsärskilda regler för extern verksamhet eller för verksamhet, som inte liggerinom ramen för anläggningsbeslutet. All verksamhet, som samfälUgheter driver,skall så- 1975: 48 134 ledesbehandlas på samma sätt. Skulle det visa sig ätt samfällighets-formenuppenbarligen missbrukas för vinnande av obehöriga skatteförmåner, fårnaturligtvis särskUda ålgärder övervägas. schablonbeskattade en- och tvåfamUjsfastigheter (villor) Vidfastighetstaxeringen kommer värdet av gemensamhetsanläggnmg där delägarfastighetematill eller mer utgörs av villor att ingå i taxeringsvärdena på delägarfastighetema,oavsett huruvida anläggningen förvaltas av delägarna själva eller av samfälUghetsförening.Anläggningens värde kommer aUtså att ingå i underlaget för inkomstberäkningenav dessa villor. Medhänsyn härtill föreslås i promemorian att beskattningen vid intern verksamhetskall ske hos delägare även när samfälUghetsförening omhänderharförvaltningen. Föreningen föreslås sålunda bli skattefri. Dessutom föreslås ipromemorian att delägarna skall medges avdrag för ränte-och tomträttsavgäld somhänför sig till anläggningen, i överensstämmelse med vad som gäller för denna beskattningsmetodi övrigt. Videxternverksamhet föreslås i promemorian beskattning efter en metod som liknarden som används vid beskattning av handelsbolag. För egen del vill jag början erinra om vad jag framhålUt, nämUgen att man för beskattning av gemensamhetsanläggningarbör utgå från metoden att inkomster och utgifter i verksamheten fördelasmellan delägama på samma sätt som vid partrederier. För partrederiersvidkommande gäller emeUertid att beskattning sker i inkomstslaget rörelse.Såvitt avser gemensamhetsanläggningar för villor bör resultatet av verksamhetenredovisas i inkomstslaget annan fastighet, dvs. detsamma som delägarfastighetemaredovisas i och efter samma regler som gäUer för delägarfastigheten. Bortsetthärifrån ingår, som jag har påpekat i det föregående, gemensamhetsanläggningensvärde i delägarfastighetemas taxeringsvärden. Eftersom delägarfastighetema inkomstbeskattasefter en schablon, som beräknas på deras taxeringsvärden, kommer i normalfalletgemensamhetsanläggningen att omfattas av den inkomsttaxering som sker av delägarfastighetema,dock att avdrag får åtnjutas för den del av kostnader i verksamheten för räntaoch tomträttsavgäld som belöper på delägarfastighetens andel i samfäUigheten.För normalfallet kommer den metod, som jag nu diskuterar, att oberoende av förvaltnmgs-form leda till samma resultat som promemorieförslagets metod. Någotannorlunda ställer det sig om gemensamhetsanläggningen förvaltas av enförening och innehar tiUgångar utöver dem som ingår i delägarfastighetemastaxeringsvärden. Så kan vara faUet t. ex. om det finns fonder i förenmgen. Härinnehåller promemorieförslaget olika regler allteftersom intern eller externverksamhet föreligger. Enligt mitt förmenande bör man emellertid fördela sådanatillgångar jämte av- kastningenpå dem mellan delägarfastighetema efter andelstal. Det nu anförda innebärsåledes att föreningen som sådan inte skall beskattas för det som förvaltas.Vidare innebär mitt ståndpunktstagande att föreningen måste redovisa och på delägarfastighetemaefter andelstal slå ut dels värdet av samtiiga tiUgångar, som inte ingår idelägarnas taxeringsvärden, dels samtiiga skulder, eftersomfastighetstaxeringen sker med bortseende från den enskilda fastighetensskuldbelastning. Jag återkommer till frågan om förmögenhetsbeskattningen i ettsenare avsnitt. I den mån tillgång som ingår i gemensamhetsanläggning lämnarkapitalavkastning, skall också denna avkastning i princip beskattas hos delägarfastighetema.I förenklingssyfte bör emeUertid kunna godtas att smärre sådana avkastningar undantasfrån beskattiung. Enligt min mening bör därför skattskyldighet för ränteintäktföreligga om den uppgår till lägst . I sådant faU bör med hänsyn tillschablonreglernas utformning beskattningen av avkastningen lämpUgen ske iinkomstslaget kapital. Vid inkomstberäkningen i inkomstslaget annan fastighetfinns nämligen inte utrymme för annat än vad som framkommer genom användning avschablonregeln. Vidschablonbeskattning av fastighet medges inte avdrag för annat än ränta påkapital, som lagts ned i fastigheten, och tomträttsavgäld. Avskrivning avmarkanläggningar, byggnader eller byggnadsinventarier kan således inte ske.Eftersom delägarfastighetema i det nu diskuterade fallet består av schablonbeskattadeviUor, är det konsekvent att inte tilllåta avskrivning av tillgångar somslagits ut på delägarfastighetema. De fördelade värdena Uksom skuldema fårbetydelse endast vid förmögenhetsbeskattningen. Urresultatet bör emeUertid som tidigare framhållits delägarfastighetema fåtillgodogöra sig avdrag för samtUga räntekostnader och tomträttsavgäld. Dessabör således också slås ut efter andelstal och vara avdragsgUla för delägarfastighetema.Underskott som hänflyter från annat än räntekostnader eller tomträttsavgäldbör inte få utnyttjas vid beskattningen. Denmetod som jag här har redovisat kommer inte att våUa några problem inormalfallen. Över föreningsförvaltad gemensamhetsanläggning måste förasräkenskaper, ur vUka man utan större svårigheter bör kunna hämta de uppgiftersom delägarfastighetema behöver för att kunna fullgöra sindeklarationsskyldighet. Situationen är inte olik den som råder förbostadsrättsföreningar och garageföreningar. Det kan inte anses vara förbetungande för samfällighetsförening, om den åläggs att tillställa delägarfastighetemaoch skattemyndigheterna uppgifter i de hänseenden jag har berört. Jaganser vidare att delägarfastighetens andel av intäktema i samfäUigheten intebör inverka vid bedömningen av om delägarfastigheten skall beskattas enligtschablonmetod eller ej.. Vadjag hittiUs berört avser endast intäkter och kostnader i verksamheten samtkapitalinkomster. Utgår lön eller arvode eller liknande ersättning till ägareav delägarfastigheter, skall denna ersättning givetvis tas upp av mottagarensom intäkt ay tjänst. Gemensamhetsanläggningför s. k. äkta bostadsföretag används ibland som samUngsbeteckning för bostadsaktiebolag,bostadsförening och allmännyttigt bostadsföretag vars fastighet eUerfastigheter inkomsttaxeras eidigt en schablonmetod som nära ansluter tillvillaschablonen. Som kriterium på äkta bostadsföretag gäller attfastighetsinnehavet till åtminstone utnyttjas för bostadsändamål åtdelägare. Vidfastighetstaxeringen gäller i fråga om gemensamhetsanläggning för fastighetertillhöriga äkta bostadsföretag att den utgör särskild taxeringsenhet, om den föreningsförvaltas,men annars inte. I sistnämnda fall ingår således anläggningens värde itaxeringsvärdet på de delägande fastigheterna. Ipromemorian föreslås olika regler beroende på förvaltningsform och humvidaverksamheten är intern eUer extern. Vid delägarförvaltning överensstämmerförslaget med vad som har föreslagits för.gemensamhetsanläggning för schablonbeskattadevillor. Vid föreningsförvaltad intemverksamhet föreslås en schablonbeskattningoch vid externverksamhet en beskattningsmetod för den juridiska personen som istort bygger på de nuvarande rörelsebeskattningsprincipema, dock alt allt somhar kommit denna tUlgodo från delägare skall tas upp som intäkt. I fråga om delägarfastighetemainnebär förslaget bl- a. att avdrag för bidrag till anläggningen skaU medgestill den del bidraget avser att täcka kostnader för ränta eller tomträttsavgäld.och liknande avgäld. SlutUgen föreslås att vid extemverksamhet avdrag skallmedges föreningen för utdehiingen > och att sådan utdelning skall beskattashos delägarna av de anslutna fastigheterna som inkomst av rörelse. Ävenför denna kategori av gemensamhetsanläggningar viU jag för egen del förstframhålla att mitt ståndpunktstagande i den principiella frågan medför att manmåste söka en annan lösning än den som har valts i promemorieförslaget. Min Imjeär att ordna beskattningen efter mönster av vad jag i det föregående harföreslagit för gemensamhetsanläggningar tiUhöriga schablonbeskattade villor.Eftersom emellertid gemensamhetsanläggningens värde vid föreningsförvaltning idet här diskuterade fallet inte ingår i de delägande fastigheternas värde,måste före skrivas att vid inkomstschablonens tillämpning fastigheternastaxeringsvärde ökas med deras andel i gemensamhetsanläggningens taxeringsvärde.Mitt förslag innebär att även garantibelopp och s. k. procentav-, drag fördelaspå delägama,; Liksomfallet var i fråga om gemensamhetsanläggning för viUor synes detlämpligast att låta kapkalavkastning beskattas i inkomstslaget kapital. Av samma motiv som jag har anfört bör beskattning förränteintäkter ske endast när den på delägarfastigheten belöpande andelen avränteintäkterna uppgår till . Gemensamhetsanläggningför konventioneUt beskattade fastigheter 1promemorian görs, som har nämnts, skUlnad meUan delägarförvaltningoch föreningsförvaltnmg. Vid delägarförvaltning föreslås att delägarna medgesomedelbart avdrag för kostnader, som enligt gängse regler för konventioneUtbeskattade fastigheter är avdragsgilla samt avdrag föravskrivningar enUgt plan under för övriga kostnader. Vid intem verksamhetskall enligt förslaget i princip inga andra beskattningskonsekvenser följa änatt det förhåUandet att fastigheten är ansluten till gemensamhetsanläggningkommer att beaktas vid beräkning av hyresvärdet eller bestämmande av hyra ellerannan ersättning samt vid faststäUande av taxeringsvärdet. Vid extemverksamhetföreslås att resultatet av verksamheten beräknas på samma sätt som ipromemorian föreslagits beträffande anläggning ansluten till villor. föreslås i promemorian att det skattemässiga resultatet av internverksamhet beräknas enUgt schablon utformad på samma sätt som föreslagits vid intemverksamhet på anläggning inrättad för bostadsföretagsfastigheter. Även vid extemverksamhet bör enUgt pro memorian samma principer tiUämpas som vid exlernverksamhet på för eningsförvaltad arUäggning anordnad för bostadsföretagsfastigheler. I fråga om delägarfastighetema innebär promemorieförslaget avdragsrätt på samma sätt som vid delägarförvalming. ' Föregen del vill jag framhålla följande. Med utgångspunkt i -vad jag harföreslagit, nämligen att en ordning liknande den för beskattning avpartrederier bör knnna utnyttjas som mönster, bör beskattningsreglerna för gemensamhetsanläggningansluten till konventionellt beskattade fastigheter oberoende av i vilketinkomstslag de redovisaskunna utformas utan hänsyn tiU frågan humvidaverksamheten är intem eller extern. Vid förenirigsförvaltning kommer sålundainte föreningen att beskattas. Inkomster och utgifter i verksamheten skall dådelas upp med hänsyn till andelstalet och redovisas särskilt för varje delägarfastig--het.Detta betyder att delägaren vid beräkning av inkomst av delägarfastigheten skaUpå intäktssidan ta upp värdet av delägarfastighetens nytta av anläggningengenom den egna användningen liksoni andel i ersättning för eventuell uthyrning m.m. Kostnadssidan får belastas med sedvanliga poster. Vidare tillkommer fastighetensandel i anläggningens taxeringsvärde och procentavdrag. Om delägarfastighetensandel aV intäkterna i verksamheten inte med . överstiger andelen av deomedelbart avdragsgiUa kostnadema, anser jag dock att man i förenklingssyf tebör kunna bortse från andelen av Intäkter och kostnader. delägarfastighetentUlgodoföra sig avdrag för underskott i verksamheten är det givetvis nödvändigtatt andelen av såväl intäkter som kosmader redovisas. , uppkommer frågan hur tillskott och andra avgifter tiUföreningen skall behandlas i skattehänseende. Eftersom föreningen inte skallbeskattas, är det naturligt att bortse från dessa kostnader. I ställetbetraktas tiUgångarna som tillgångar i de delägande fastigheterna, och utgördär avskrivningsunderlag i samma hänseende som om föreningsförvaltning intehade varit anordnad. kapitalinkomster, bör dessa beskattas iden förvärvskälla i vilken delägarfastigheten ingår. Även här bör man kunnabortse från ränteintäkter som för delägarfastighet understiger . Gemensamhetsanläggningi de s. k. biandfallen. Förutsättningenför diskussionen i det föregående om skatteregler för gemensamhetsanläggningarhar varit att delägarfastighetema sinsemellan beskattas efter samma metod, dvs.antingen schablonmetoden eller den konventionella metoden. Det är emellertidinte uteslutet att tiU en och samma gemensamhetsanläggning är anslutna såväl schablonbeskattadeviUor och/eUer bostadsföretag som konventionellt beskattade fastigheter. Sådanafall kallar jag här för »blandfall». Ipromemorian görs en uppdelning av blandfallen med utgångspunkt i humvida gemensamhetsanläggningenutgör särskild taxeringsenhet eUer inte. Detta får till följd att gemensamhetsanläggningdär åtminstone av de anslutna fastigheterna är schablonbeskattadevUlor föreslås skola beskattas enligt vad som föreslagits för gemensamhetsanläggningför sådana viUor. I övrigt utgår promemorieförslaget från för-valtoingsformen.De regler som sålunda har föreslagits för föreningsförvaltning avses skolagälla även vid blandfallen, om anläggningen är föreningsförvaltad. Påmotsvarande sätt föreslås delägarförvaltningsreglerna gälla när delägarförvaltningföreUgger. Meddet förslag jag har förordat i det föregående behövs inga särskUda föreskrifterför blandfallen. Varje delägarfastighet beskattas enligt den metod som gällerför taxering av densamma. Om minst av de delägande fastigheternaär villor och återstoden konventioneUt beskattade fastigheter, skallsistnämnda fastigheters andel i anläggningskostnaderna utgöraavskrivningsunderlag för dem. De schablonbeskattade viUorna beskattas enligtvad jag har föreslagit i det föregående. Är återstoden schablonbeskattadeflerfamiljshus, ingår anläggningens taxeringsvärde också i dessa fastigheterstaxeringsvärde, och några särskilda problem uppkommer inte. Eftersomanläggningen i nämnda faU inte är taxeringsenhet, har motsvarande höjning skettäven av de konventionellt beskattade fastighetemas taxeringsvärden. EnUgtpromemorian bör avyttring av delägarfastighet med därtiU hörande andel i gemensamhetsanläggningföranleda reaUsationsvinst enligt aUmänna regler. Vidare föreslås attbeskattningen vid försäljning av samfälld mark skall träffa delägarna. Dettamotiveras av att marken är sakrättsligt knuten till delägarfastighetema. Även idetta fall följer alltså beskattningen av allmänna regler. Vid utträde ur bestående samfäUighetskall delägare tillerkännas ersättning för sin andel i det överskott han harförlorat genom utträdet. Föreligger underskott, förpliktas han utge ersättning.I promemorian görs skUlnad mellan det fallet att gemensamhetsanläggningen har tUlkommitunder den tid som den utträdande delägaren innehaft delägarfastigheten och detfall att anläggningen har tillkommit före hans förvärv av denna fastighet. Fördet förstnämnda fallet föreslås i promemorian att ersättning, som denutträdande mottar, skall beskattas som intäkt, om delägarfastigheten taxerasenligt den konventionella metoden. Under samma förutsättning föreslåsersättning, som den utträdande utgett, bU avdragsgiU. Taxeras anslutenfastighet enligt schablonmetoden, skaU utträde däremot inte ge upphov tiUskattekonsekvenser. Fördet andra faUet, dvs. när fastigheten förvärvats med därtiU hörande rätt tillandel i anläggningen, skall enligt förslaget de alhnänna reglerna förrealisationsvinstbeskattning tillämpas. Ersäiming,som har utgetts tiU den utträdande, föreslås vara avdragsgUl för utgivaren, omdenne tillämpar konventionell metod. Vid inträde i bestående samfäUighetföreslås att den ersättning som den inträdande har förpliktelse att erlägga skaUfå dras av tiU under , om den inträdande fastigheten beskattas enUgt konventioneUmetod. I sådant fall skall de övriga delägama beskattas för den mottagnaersättningen i den mån deras fastigheter beskattas enligt den konventioneUametoden. Det förslag som jagredovisat i det föregående och förordar för egen del medför att några särskUdaregler för avyttring, utträde eller inträde inte behövs. Jag vill påpeka att omi samfäUigheten uppkommer realisationsvinst något som emellertid torde varaytterst sällsynt denna vinst också skall fördelas på delägarna och beskattashos dem som realisationsvinst. Degemensamma anläggningar av betydelse som mte har berörts i föregående avsnittomfattar främst vägar och gemensamma anläggnmgar enligt VL. Dämtöver tordeförekomma i stort sett endast samfäUigheter för gemensamma stängseL I praxishar skattskyldigheten för anläggningar av de typer som här avses lagts påjuridisk person som enligt gällande civilrättslig lagstiftning förvaltaranläggningen. 1975: 48 140 vidutan avdrag för utdelning till delägare, och skattesatsen är vid denstatliga taxeringen. Delägare tar därvid inle upp utdelningen till beskattning.Förvaltas anläggningen inte av skattskyldig juridisk person, är delägarna skattskyldigaför resultatet av verksamheten på anläggningen. Enligtpromemorian avses de principer söm har föreslagits för extern verksamhet i gemensamhetsanläggningenligt LGA och AL i stort sett gälla för de övriga gemensamma anläggningar somavses här. Eftersom dessa med undantag av regleringssamfälligheterna normaltinte är särskilda taxeringseiUieter, kommer enligt förslaget delägarna nästanalltid att beskattas för resultatet av verksamheten på samfäUigheten. EnUgtmin mening bör bettäffande de gemensamma anläggningar varom här är fråga medundantag dock för regleringssamfälUgheter - gäUa vad jag har föreslagit i detföregående angående gemensamhetsanläggningar enligt LGA och AL utom vägar. uppenbarligen mycket få fall där förvaltning ombesörjs av juridisk person,skall således någon beskattning av denna inte ske. Såvittavser regleringssamfälligheterna är emellertid läget annorlunda. Det rör sighär om en särskilt avgränsad typ av gemensamma anläggningar med ofta ett mycketstort antal delägande fastigheter. F. n. finns skatteregler som tar sikte påjust denna typ av samfälligheter. EnUgt 45 § andra stycket KL skaU således det s.k. procentavdraget för regleringsdamm, som tillhör regleringssamfäUighet,fördelas på strömfallsägarna fastän garantibeloppet för regleringsdammen skalltas upp som skatte-pUktig inkomst för samfälUgheten. Praktiska skäl talar föratt samfällighetsföreningen beskattas enligt nuvarande metod för inkomsterfrån regleringsverksamheten. Likaledes bör som procentavdraget fördelaspå strömfaUsägarna. Lämnar sådan förening utdelning tiU delägare bör dennautdelning beskattas i den förvärvskiäUa delägarfastigheten utgör eller, omdenna fastighet schablonbeskattas, i inkomstslaget kapital hos delägaren. Sådanutdelning bör vara avdragsgill för föreningen.