prop · FY03103 · 1975-12-31 00:00:00 — Redan nu torde läget vara sådant att störreaktiebolag som avger fullständig koncernredovisning också lämnar den efterlystadotterbolagsredovisningen. Enligt min mening finns det inte skäl att i lag uppställakrav på en sådan utvidgad redovisningsskyldighet. Uppgiftema finns ju dock tillgängligai dotterföretagets årsredovisning. Den fortgående utvecklingen av godredovisningspraxis på detta område bör ändå leda till en alltmer utvidgaddolterbolagsredovisning. Jag har i föregående avsnitt (13.9) förordat att bolag somär skyldigt att anlita auktoriserad revisor skall åläggas att redovisalagerreservens storlek och förändring samt att upprätta finansieringsanalys. Ommoderbolag tUlsammans med dotterbolag har sådan storlek som förutsätts i deföreslagna reglerna om skyldighet att anlita auktoriserad revisor bör uppgiftom koncernens lagerreserv samt finansieringsanalys tas in i koncernredovisningen. Koncernresultaträkningen och koncernbalansräkningen skallvar för sig utgöra ett sammandrag av moderbolagels och dotterföretagens resultaträkningarresp. Sammandragen skall uppgöras med iakttagandeav god redovisningssed och i övrigt med beaktande av de särskilda bestämmelsersom gäller för den offentliga årsredovisningen. Väsentligt vid uppgörande av dessahandlingar är att hänsyn måste tas till interna mellanhavanden. Det är sålundaframför allt viktigt att s. k. internvinster elimineras för att rättvisandeuppgilter om koncernens StäUning och resultat skall erhållas. Med internvinstförstås vinster på överlåtelser av tillgångar inom koncernen, vilka påbalansdagen inte förbrukats inom koncernen eller försålts till köpare utanförkoncernen. Metoden för att åstadkomma sådan eliminering är i praxis skiftandeoch olika vägar finns att uppnå ett rättvisande resultat. Jag avser inte atthär uppehålla mig vid den tekniska utformningen av hur eliminering av olikainterna transaktioner eller inbördes aktieinnehav bör tUlgå utan anser attdenna fråga bör överlämnas åt pågående utveckling av praxis. Helt klart är altden av mig förordade utvidgade redovisningsskyldigheten kommer att ställastora krav på bolagen och dess revisorer. Jag anser emellertid att detta är ennaturlig utveckling då det gäller att i linje med vad jag förordat i fråga omden allmänna årsredovisningen finna former för att tillgodose berättigadeanspråk på en så öppen och inträngande redovisning som möjligt. Mittförslag innebär sålunda att så snart ett koncernförhållande föreUgger så skallfullständig koncernredovisning avges av moderbolaget. Detta medför attmoderbolag som i och för sig är dotter till annat bolag också skall lämna sådanredovisning. Någrareniissinstanser ifrågasätter om inte möjlighet till dispens från kravet på enutvidgad koncernredovisning bör finnas. Enligt min mening måste utgångspunktenvara att skyldigheten att avge fullständig koncernredovisning skall gälla allakoncerner och avse alla företag i koncernen. I vissa fall torde det dock intekunna undvikas att dotterföretag kanske helt utesluts från redovisningen. Typfalletär det då svårigheter föreligger att få fram meningsfulla uppgifter omutländska dotterföretag på grund av lagstiftningen i det land där det ärverksamt. Olika värderingsprinciper kan t. ex. omöjliggöra en rättvisanderedovisning av koncernförhållandet. Enbart den omständigheten attdotterföretaget är av ringa betydelse för koncernen som helhet eller bedriveren från koncernen i övrigt skild verksamhet bör emellertid inte vara grand föratt utesluta detsamma. Om moderbolaget anser sig nödsakat att göra avvikelserfrån den fullständiga koncernredovisningen, måste emellertid en redogörelselämnas för gjord avvikelse ävensom anledningen därtill. Redogörelsen börupptas i moderbolagets förvaltningsberättelse. Koncernredovisningenär enligt min mening utifrån olika aspekter så betydelsefull att, såsomifrågasatts i ett remissyttrande, anledning inte finns alt för speciellasituationer medge undantag från kravet på offentliggörande. Föratt en meningsfull koncernredovisning skall kunna uppnås, erfordras naturligenatt aUa företag i koncernen har samma räkenskapsår. harskärpt den gällande bestämmelsen om att koncernbolag såvitt möjligt bör hasamma räkenskapsår. Förslaget stadgar, att särskilda omständigheter måsteföreligga för att påkalla användande av olika räkenskapsår inom koncernen.Utredningen har i motiven lill detta stadgande framhålUt att undantag frånhuvudregeln är aktuellt endast i sällsynta fall, t. ex. kan svårighet attsamordna räkenskapsåren föreligga, då det är fråga om ulländska dotterföretag.Enbart skattemässiga fördelar av olika räkenskapsår bör sålunda enligt utredningeninte kunna godtas som skäl för avvikelse. Näringslivet, som accepterat detföreslagna stadgandet, har ansett att sistnämnda motivuttalande leder till enalltför restriktiv tolkning av begreppet särskilda omständigheter. Andraremissinstanser har emellertid understrukit behovet av en entydig regel om attsamma räkenskapsår skall tillämpas inom koncern och därför föreslagit altregeln skärps ytterligare. Enligtmin mening bör alla företag inom en koncern vara skyldiga att tillämpa sammaräkenskapsår. Det av utredningen anförda exemplet med ulländska dotterföretagvisar emellertid att regeln inte kan göras helt utan undantag. Möjligheternaatt använda olika räkenskapsår bör dock vara ännu mer begränsade änaktiebolagsutredningen föreslagit. Jag förordar därför en bestämmelse om attsamma räkenskapsår skall användas inom koncern, såvida inte synnerliga skälmedför hinder häremot. Om något av koncernföretagen har annat räkenskapsår änkoncernen i övrigt innebär detla å andra sidan inte att företaget kan undantasfrån koncernredovisningen per moderbolagets balansdag. Man bör i stället kunnakräva att månadsbokslut eller annat periodbokslut läggs tUl grund för en såfullständig koncernredovisning som möjligt. Ienlighet med aktiebolagsutredningens av remissinstanserna godtagna förslagförordar jag att såväl verkställande direktör som styrelsen skall ha ansvaretför koncernredovisningen och underteckna densamma. Koncernredovisningsreglernaär så viktiga och så invecklade att särskilda bestämmelser behövs omrevision i koncernförhållanden. Revision av moderbolag bör sålunda i denomfattning god revisionssed bjuder avse förutom sedvanlig granskning avbolagets årsredovisning och årsräkenskaperna samt styrelsens och verkställandedirektörens förvaltning även koncernredovisningen och kon-cembolagensinbördes förhållanden i övrigt. Till följd av de utökade redovisningskraven bördärvid en särskild revisionsberättelse för koncernen upprättas. I denna börfinnas bl. a. uttalande huruvida koncernredovisningen upprättals i föreskrivenordning. För alt tillförsäkra revisorema bästa överblicken över koncernförhållandenabör, om det kan ske, minst en av moderbolagets revisorer också vara revisor idotterbolaget. Vidare bör bolagsledningen i dotterbolag åläggas upplys- ningspliktgentemot moderbolagets revisorer. För företag som drivs i form av en koncernbör gälla samma kompetenskrav i fråga om revisorerna som om företaget drivitssom ett enda aktiebolag. Det betyder att ett moderbolag måste anlitaauktoriserad resp. godkänd revisor när visserligen inte moderbolaget ensamt menkoncernföretagen sammanlagt är av den storlek som förut angetts (avsnitt 13.7)beträffande enskilda bolag. Föratt skydda det egna kapitalet bör det principella förbudet för aktiebolag attäga egna aktier gälla även aktier som ägs genom dotterbolag. Grundtankenbakom särskUda bestämmelser om koncemredovisning är att de skall utgöraskyddsregler mot för stor vinstutdelning i moderbolaget. De olika företagen ien koncern är nämligen juridiskt och ekonomiskt så sammanflätade, atl man måstese koncernen som en enhet. I gällande lag stadgas därför att i moderbolag fårav vinslen inte utdelas så stort belopp, att utdelningen med hänsyn tiUkoncernens slällning och resultatet av koncemens verksamhet i dess helhet fåranses stå i strid mot god affärssed. Utredningsförslaget upptar ett i saköverensstämmande stadgande om utdelning i moderbolag. Bestämmelserna har intekommenterats under remissbehandlingen. För egen del finner jag det självklartatl vinstutdelning inte bör få företas i sådan omfattning all koncernens bundnakapital kan komma att tas i anspråk. För företag som drivs i form av en koncernbör därför samma vinstutdelningsmaximum gälla som om företaget drivits som eltenda aktiebolag. En följd av att koncernredovisningen enligt mitt förslagbygger på ett koncernbokslut är att villkoren för vinstutdelningen imoderbolag kan knytas direkt lill delta bokslut. Jag föreslår därför etl föralla koncerner principiellt stadgande av innebörd alt moderbolag inte fårutdela mer än årsvinsten och övrigt fritt eget kapital i koncernen efler avdragför balanserad förlust och avsättning av belopp som skall avsättas tillreservfond eller eljest innehållas, allt i huvudsak grundat på vad fastställdkoncernbalansräkning utvisar. TUl ytterligare bestämmelser om vinstutdelningenåterkommer jag i specialmoliveringen. av minoritetsskyddet utgörs av skyldigheten för styrelsen ochverkställande direktör att på begäran av aktieägare på bolagsstämma meddelatill buds stående upplysningar angående förhållanden som kan inverka på bedömandetav bolagets årsredovisning och dess ställning i övrigt eller av ärende påstämman. Upplysningsplikten bör omfatta även bolagets förhållande till annatföretag i koncernen. Slutligenbehövs för koncernförhållanden vissa andra regler som kommer att redovisasnärmare i specialmotiveringen. Styrelseledamots och verkställande direktörsupplysningsplikt rörande sitt aktieinnehav i bolaget bör sålunda avse ävenaktier i bolag i samma koncern. Blir aktiebolag moderbolag, bör dess styrelseunderrätta dotterbolagets styrelse härom.Dotterbolagets styrelse bör åläggas upplysningsskyldighet i förhåUande tUlmoderbolagets styrelse för att ge moderbolaget möjlighet att upprättakoncernredovisning. Med hänsyn tUl att förbudet att äga egna aktier inte ärabsolut bör föreskrivas särskilt att sådana aktier inte får företrädas påbolagsstämma. Bolaget får således bl. a. inte rösta för egen aktie. Slutligenbehövs vissa regler om likvidation och fusion i koncernförhållanden. De särbestämmelser rörandekoncernförhållanden som jag sålunda föreslår överensstämmer, med de avvikelseri fråga om koncernredovisning jag redogjort för, i allt väsentligtmed gällande lag och utredningsförslaget, vilket i dessa delar i huvudsaklämnats utan erinran under remissbehandlingen. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslag tillaktiebolagslag. Förslagettorde få fogas till statsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga 4. föreslagit bör en särskild promulgations-lag upprättas.Förslag härom liksom även om följdändringar i annan lagstiftning kommer altframläggas . Iöverensstämmelse med vederlagen lagstiftningsteknik börjar ny paragrafnumreringi varje särskilt kapitel. Samma teknik används i de finska och norskadepartementsförslagen under det att den danska lagen bibehåller den avutredningarna valda tekniken med löpande paragrafnumrering i hela lagtexten.Vid departementsförhandlingarna har man enats om alt inle eftersträva enenhetlig paragrafindelning. Däremot är kapitelindelningen i stor ulslräckningdensamma i de nordiska departementsförslagen. Departementsförslagetinnehåller ett flertal bestämmelser om kungörande i Post- och InrikesTidningar och/eller ortstidning. Bestämmelsema överensstämmer i sak medgällande lag. I en inomjustitiedepartementet utarbetad promemoria (Ds Ju 1974: 2) föreslås vissaändringar i nuvarande regler i olika författningar om kungörande.Promemorieförslaget torde komma att föranleda proposition . Detkan då också visa sig nödvändigt att göra vissa jämkningar i reglerna omkungörande i förevarande lagförslag. Kapitlet,som väsentligen överensstämmer med utredningsförslaget, innehåller dels vissabeslämmelser om lagens tillämpningsområde och vissa grunddrag i aktiebolagensjuridiska karaktär, dels en koncerndefinition. Lagens bestämmelser gällerbåde stora och små förelag som drivs i aktiebolags form (jfr prop. 1973: 93 s.89). Vissa bestämmelser är emellertid givna endast för större bolag och ävenen del av lagens övriga bestämmelser är av sådan karaktär att de i praktikeninte blir tUlämpliga på aktiebolag med en liten rörelse och omsättning. För vissa aktiebolaggäller särskUda regler. Så är fallet med bl. a. bankaktiebolag ochförsäkringsaktiebolag. Att den särskilda lagstiftning som finns i fråga omvissa bolag ersätter reglema i den allmänna aktiebolagslagen följer av denallmänna principen att speciallag lar över allmän lag. Någon särskildbestämmelse härom behövs inte. I första stycket slås fastatt delägarna i aktiebolag inte svarar personligen för bolagets förbindelser.Bestämmelsen i gällande lag att aktieägare, som till fuUo betalt sin aktie,inte är skyldig att göra ytterligare tillskott har utmönstrats utan att någonändring i sak åsyftats. Med anledning av att LRFförordat att det skall vara möjligt att i bolagsordning föreskriva attaktieägare skall ha leveransplikt e. d. vill jag erinra om att det enligtgäUande rält är möjligt att i bolagsordningen ta in bestämmelser om altaktieägare skall ha rätt att utnyttja bolagets egendom, tillgodogöra sigtjänster av bolaget etc. Det torde emellertid inte vara möjligt att åläggaaktieägarna skyldighet att mot avgift begagna sig av sådana förmåner. Iutländsk rätt finns exempel på sådana bestämmelser. Enligt den tyskaaktiebolagslagen kan aktieägare genom bolagsordningen åläggas vissabiförpliktelser. I syfte att begränsa detta undantag från principen attaktieägare endast skall svara för tecknade aktiebelopp uppställs emellertid iden tyska lagen flera förutsättningar för alt en sådan beslämmelse ombiförpliktelser skall få införas i bolagsordningen. Enligt min uppfattning kanbeslämmelser om biförpliktelse innebära en uppluckring av principen attaktieägarna inte skall vara skyldiga att för sina aktier tiUskjuta mer än vadde åtagit sig genom aktieteckning. Det skulle fordras en ganska ingåendereglering för att motverka den risken. Jag anser att det intefinns tillräckligt vägande praktiska skäl för att införa regler ombiförpliktelser motsvarande dem som finns i den tyska lagen. Den av LRFförordade ordningen har därför inte genomförts i deparlementsförslaget. Enligt andra stycket skall aktiebolag ha elt i aktierfördelat aktiekapital som skall uppgå tUl . Aktiema skall lydapå lika belopp. Aktiekapitalels storlek har jag motiverat i prop. 1973: 93 tUlvilken jag hänvisar. Utredningenföreslår att aktierna skall vara minst tre. Näringslivet, och påpekar emellertid att enmansbolag ärtillåtna och alt det därför knappast finns skäl att kräva att antalet aktierskall vara minst tre. Jag ansluter mig härtill. Jag vill tillägga att enligtmitt förslag aktiebolag kan bildas med endast en stiftare. Föreskriften omminst tre aktier har därför fått utgå i mitt förslag. Mitt förslag, liksom utredningsförslaget, innebär vissaandra skUlnader i förhållande tUl gällande lag. Regeln om att stiftare skallvara skyldig atl teckna aktier har sålunda slopats liksom föreskriften om enundre gräns för akties nominella belopp. Vissa bestämmelser i gällande lag hardessuiom utmönstrats utan att någon ändring i sak åsyftats. Så är fallet närdet gäller reglerna om att aktiekapitalet bestäms i svenskt mynt, att aktie indubio skall betalas kontant, att aktie är odelbar mot bolaget och att bolagetär skyldigt att ufärda akliebrev. Kravet i gällande lag på elt visst minimibelopp för aktiemotiverades med att en osund aktiespekulalion bland allmänheten därigenomskulle kunna motverkas. Jag har i den allmänna motiveringen (13.3) stannat föratt bestämmelsema om minimibelopp kan slopas men att vissa skyddsregler rörandeinbetalning av aktiekapitalet bör ges. Det blir således möjligt att utställaaktier på mycket låga nominella belopp. Delta innebär en smidigare ordning ändet nuvarande systemet enligl vilket det nominella beloppet i princip skalluppgå till . En bestämmelse om ett minsta nominellt belopp kannämligen medföra praktiska svårigheter i samband med höjning eller nedsättningav aktiekapitalet. I de flesta amerikanska delstater tUlåts aktier som intehar något nominellt belopp utan endast representerar en procentandel av aktiekapitalet,s. "no par value shares". Aktier av denna typ finns emellertidvarken i , eller eller i de övriga nordiskaländerna. Jag har inte funnit anledning att föreslå att sådana aktierintroduceras hos oss. Det kan i detta sammanhang anmärkas attdepartementsförslaget inte innehåller några särskUda bestämmelser om delning avaktier. En uppdelning av aktier kan emeUertid genomföras genom ändring avbolagsordningen. Jag har inte funnit anledning att föreslå något särskilt förfaringssättför att genomföra en sådan uppdelning. Departementsförslaget bygger, som nämnts, på att denandels-rätt i bolaget som aktien motsvarar inte kan med verkan mot bolagetdelas i andelar. Aktie kan visserligen vara föremål för samäganderätt men iförhållande till bolaget måste samägarna uppträda enhetligt. Principenom akties odelbarhet innebär vidare att de i aktien ingående rättigheterna ibolaget inte kan skiljas från aktien. Detta hindrar inte att överlåtelse kanäga rum av vissa särskilda, ur aktien uppkomna anspråk, t. ex. anspråk påvinstutdelning eller på fondaktier. Lagen förutsätter ju att överlåtelse avuldelningskuponger och emissionsbevis kan ske. Däremot kan en totalavhändelseinte ske av den i aktien ingående rättighet som är granden till sådantanspråk, t. ex. rätten tUl andel av bolagets vinst. Den ekonomiska rätt som enaktie representerar kan inte heller skiljas från den rätt att delta i bolagetsförvaltning som tillkommer en aktieägare. Aktieägare tillkommande rösträtt fårsålunda inte överlåtas separat (jfr NJA 1972 s. 29). En annan sak är att enaktieägare med bindande verkan kan ingå avtal med annan om hur rösträttenskall utövas. Ett sådant avtal är dock bara bindande mellan avtalsparterna. Iförhållande till bolaget får det ingen betydelse, om aktieägaren röstar istrid med avtalet. Jag vill i detta sammanhang peka på att 9 kap. 2 § bygger påatt rösträttsfullmakt när som helst kan återkallas. Detta kan sägas vara ettuttryck för principen att avtalet är bindande mellan parterna men inle iförhållande till bolaget. Jaghar i den allmänna motiveringen (13.10) utförligt kommenterat denkoncerndefinition som upptagits i denna paragraf. Jag hänvisar lill vad jag idet sammanhanget har anfört. Utredningsförslagetinnehåller ett kapitel betecknat Aktiebolags bildande vilket handlar omförfarandet vid bolagsbildning. Vidare upptas i utredningsförslaget etl särskUtkapitel om inbetalning av aktiekapital. I delta senare kapitel ges också reglerom inbetalning på aktie som tecknats vid nyemission. För egen del har jagfunnit det lämpligare atl hålla isär reglerna om bolagsbildning frånbestämmelserna om nyemission. I andra kapitlet i mitt förslag intas därfördels regler om förfarandet vid bolagsbildning, dels bestämmelser ominbetalning av aktiekapital vid bolagsbildning. I 4 kap. i mitt förslag finnsbestämmelser om förfarandet vid nyemission och om inbetalning på aktier somtecknats vid nyemission. Det särskilda kapitlet om inbetalning av aktiekapitalhar alltså fått utgå i mitt förslag. Jag anser att den av mig valda lagstiftningsteknikenär mer överskådlig och lättillgänglig än utredningens. Vid de nordiskaöverläggningama har man från finsk och norsk sida förklarat sig dela dennauppfattning. Närdet gäller den av utredningen föreslagna dispositionen av kapitlet ombolagsbUdning har jag vissa invändningar. a. har, som hovrätten för VästraSverige påpekar, bestämmelsema om bolagsordningen, som ju reglerar bolagetsfortsatta verksamhet, i utredningens förslag sammanförts med regler om stiftelseurkunden som direkt tarsikte på själva bolagsbUdningen. Jag förordar att kapitlet i stället inleds meden bestämmelse om antalet stiftare och stiftamas kvalifikationer. Därefterföljer en bestämmelse utan direkt motsvarighet i utredningsförslaget vilkenslår fast det principiella förbudet mot emission av aktier till underkurs. I 3och 4 §§ ges föreskrifter om stiftelseurkundens inkl. bolagsordningensinnehåll. I 3 § regleras bara själva bolagsbUdningen medan 4 § innehållerbestämmelser som är nödvändiga för att reglera bolagets verksamhet sedan detväl har bUdats. Härefter följer övriga bestämmelser i den ordning som de kan anlasbli aktuella vid en bolagsbildning. Paragrafen upptar bestämmelser om stiftare. Enligt gällande lag skall det finnas minsttre stiftare. Stiftare skall vara myndig, i landet bosatt svensk medborgare.Svenska staten, svensk kommun, svenskt aktiebolag och ömsesidigt försäkringsbolag,svensk ekonomisk förening och svenskt handelsbolag, i vilket varje obegränsatansvarig bolagsman är myndig, här i riket bosatt svensk medborgare, kan ocksåvara stiftare. Den som är omyndig eller försatt i konkurs kan inte varastiftare. Utredningen anser det vara av betydelse altflera personer har ansvaret för en bolagsbildning. Den föreslår därför attantalet stiftare skall vara minst tre. Däremot behålls inte iutredningsförslaget den nu gällande regeln att varje stiftare måste tecknaaktier i bolaget. Ulredningen föreslår att minst två av stiftarna skall varabosatta i såvida inte dispens ges. Med i bosatt personlikställs svenska staten, svensk kommun, svenskt aktiebolag och ömsesidigt försäkringsbolag,svenskt handelsbolag, vari varje obegränsat ansvarig bolagsman är bosatt iSverige, och svensk ekonomisk förening. Den som är omyndig eller försatt ikonkurs kan inte vara stiftare. påpekar att utredningenhar behållit gällande lags regler att stiftarna skall vara minst tre och motiveratdetla med att det har en viss betydelse att flera personer bär ansvaret förbolagets bildande. Kollegiet finner inte den motiveringen vägande särskUt somenmansbolag skall vara tillåtna. Kollegiet förordar därför att aktiebolag skallkunna stiftas av en person. Detsamma förordas av bankinspektionen,i , näringslivet, handelskammaren iÖrebro län, , och . Näringslivet föratsätter att svensk bank och svensktförsäkringsbolag skall kunna vara stiftare. Bankinspektionen påpekar alt ävensparbanker bör kunna vara stiftare. Samma synpunkt framförs av . Föredraganden.Departementsförslaget utgår, liksom gällande lag, från att alla aktier i ettbolag kan ägas av en person. Mot den bakgranden kan det ifrågasättas om det ärrimligt att upprätthålla kravet på att det skall finnas tre stiftare av ettbolag. Man torde kunna utgå från att bolag i många fall kommer att stiftas avpersoner som mer eller mindre har till yrke att fungera som bolagsbildare. Isådana fall kommer ett krav på alt det skall finnas tre stiftare bara att ledalill atl ett par anställda hos den professionelle bolagsbildaren medverkar vidbolagsbUdningen. Jag anser inte att det är någon mening med att upprätthållakravet på tre stiftare och föreslår därför att bolag skall kunna bildas av baraen stiftare. IenUghet med vad som anförts i den allmänna motiveringen (13.7) beträffandeverkställande direktör, styrelseledamot och revisor bör på stiftare ställas detkravet att han är svensk medborgare och bosatt i såvida inte dispenshar lämnats. Liksom f. n. får den som är omyndig eller i konkurs inte varastiftare. Somstiftare bör kunna godtas alla slags svenska juridiska personer. Utredningenanför att det med hänsyn till den bristfälliga eller obefintligalagstiftningen rörande stiftelser och ideella föreningar inle är tillrådligtatt nu tillåta dem att vara stiftare. För egen del anser jag att reglerna omaktiekapitalets storlek och inbetalning är en tillräcklig garanti mot missbmkav rätten att bilda aktiebolag. När det gäller handelsbolag bör emellertid detvillkoret ställas att varje obegränsat ansvarig bolagsman skall vara här ilandet bosatt svensk medborgare för att handelsbolaget skall kunna godtas somstiftare. Dispens bör emellertid kunna lämnas av regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer.