prop · FZ03187 · 1975-12-31 00:00:00 — Genomförandetav förslaget frän utredningen om den kommunala demokratin alt ävenförhållanden i företag som kommun eller landstingskommun äger lillsammans medannan kommun eller landstingskommun eller tillsammans med enskild skall kunnabli föremål för interpellation är förenat med särskilda svårigheter.Funktionärer i bolag och andra särskilda juridiska personer har visstystnadsplikt. Förhållanden får inte yppas för utomstående, om del kan medföraskada för den juridiska personen. 1 ett bolag som kommunen äger ensam fårtystnadsplikten knappast aktualitet annat än med hänsyn till borgenärernasintressen. Om ett bolag däremot ägs av kommun och enskild eller av två ellerfiera kommuner eller landstingskommuner, kan röjandet av bolagets internaförhållanden enligt utredningen leda till konflikter och ansvarsutkrävande.Detsamma gäller i fråga om andra juridiska personer. Kommunallagsutredningenanför att det är svårt att ange vilken grad av inflytande som en kommun ellerlandstingskommun skall ha för att ett företag skall vara att anse somkommunall. Dessa svårigheter gör sig särskilt gällande om området förinterpellation utvidgas till att omfatta andra företag än de som helt ägs av enkommun eller en landstingskommun. Kommunallagsutredningenanser att interpdlationsområdet i avvaktan på en utredning om offentlighet ochsekretess inom statliga och kommunala företags verksamhet endast bör utvidgastill att omfatta företag som helt ägs av en kommun eller en landstingskommun. Fråganom val av styrelseledamöter och revisorer i kommunala företag och frågan omutvidgning av interpdlationsrätten lill att omfatta alla företag där kommuneller landstingskommun har intressen fordrar en relativt omfattandeassociationsrättslig utredning. Prop.1975/76:187 190 meningbör dessa frågor därför tas upp i samband med en utredning om offentlighet ochsekretess i samhällsägda företag eller övervägas särskilt. Remissinstansernadelar utredningens principiella syn att kommuner och landstingskommuner sålångt möjligt bör undvika att inrätta särskilda företag med hänsyn till debegränsningar i fråga om insyn som företagsformen kan innebära. Den övervägandedelen av remissinstanserna tillstyrker oreserverat utredningensrekommendationer och förslag till lagstiftningsåtgärder. Dessa anses kunnaförbättra såväl de förtroendevaldas möjligheter till ledning och kontroll som medborgarnaskontakt med och insyn i förelagen. Någraav de remissinstanser som i princip är positiva till utredningens förslagframhåller dock att principiella svårigheter föreligger i samband med enöppnare redovisning av företagens verksamhet. och Kungälvskommun anser att insynshindret i vissa fall är en förutsättning för attkommunen skall kunna hävda sig gentemot privata förelag. Intresset av attverksamheten kan drivas så effektivt som möjligt mäste beaktas jämsides medkravet på insyn i verksamheten, betonar 5vensA:a . Borlängekommun delar utredningens uppfattning att den beslutande församlingen på ettmer avgörande sätt an bör engageras i de kommunala företagensverksamhet. Kommunen anser emellertid att denna fråga är så intimtsammankopplad med frågan om en utredning om offentlighetsprincipenstillämpning beträffande de samhällsägda företagen att den bör övervägasytteriigare. EnligtGnosjö kommun är det förvånande att flera av utredningens rekommendationerbeträffande kommunägda företag inle har byggts ut till förslag om lagstiftning.Kommunen anser att rekommendationerna uppenbariigen inte räcker lill när detgäller företag som har bildats i akt och mening att försvåra insynen. Svenskakommunförbundei anser att utredningens förslag leder till en besväriigarebeslutsprocess men tillstyrker förslagen i stort. anser attförslagen tillsammans kan begränsa handlingsfriheten i så hög grad attövervägande skäl kan tala för alt man bör upphöra att driva verksamhet iföretagsform. Jönköpingskommun anser att stiftelseformen frän insynssynpunkt är att föredra framföraktiebolagsformen. Ingen av de associationsformer som används förallmännyttiga bostadsföretag är enligt aUmännyttiga bo-stadsföretagheltlämplig förden verksamhet som dessa företag driver. Frågan om en för dessaföretag lämpligare rättslig reglering bör därför prövas. anser alt en speciell förelagsform bör prövas. Mednuvarande förelagsformer uppslår problem speciellt när det gäller delägda ochinterkommunala förelag, anför förbundet, Sammaregler som anses gälla för förelag som hell ägs av kommunen 1975/76:187 191 börenligt gälla för företag som helt ägs av kommunalförbund. Mångakommuner anför att flera av de åtgärder som utredningen rekommenderar redantillämpas. Motrekommendationen att val till styrelser i kommunägda företag skall ske på sammasätt som val till rent kommunala organ, dvs. efter beredning i kommunensvalberedning, anmäls endast undantagsvis avvikande synpunkter. Sollentunakommun anser sälunda att en ordning som innebär att kommunens ombud påbolagsstämma i aktiebolag väljs av kommunfullmäktige inte skulle ha någonstörre praktisk effekt. Enligt kan det vara lämpligt atthela fullmäktigeförsamlingen är ombud vid bolagsstämmor. Rekommendationen attkommunstyrelsen skall utarbeta skriftlig instruktion för ombuden behöver intetillämpas generellt men kan användas i speciella fall, anför kommun. Kungälvskommun hävdar att en föreskrift i bolagsordning om att kommunfullmäktigesgodkännande krävs i fråga om vissa åtgärder kan försätta de kommunala bolagen iunderiäge i förhållande till privata förelag. Ett krav på sådan underställningi låneärenden skulle enligt kommun på ett olämpligt sätt minskahandlingsfriheten för t, ex. styrelsen i ett kommunägt bostadsföretag.Kommunen anser att det är tillräckligt att uppgifter kan erhållas i efterhand iverksamhetsberättelsen. Liknande synpunkter framförs av kommun.Nägra remissinstanser tar upp de speciella svårigheter som föreligger i frågaom underställning när ett företag ägs av flera kommuner gemensamt. Vänersborgskommun och I anser alt rekommendationen omunderställning bör avse endasl företag som ägs av en kommun. När flera kommunerär ägare, uppstår svårigheter alt åstadkomma likalydande beslut. I sådana fallinnebär rekommendationen enligt i realiteten krav påenhällighet. En kommun kan därigenom lä "vetorätt". Utredningensrekommendation att revisionsberättelsen för kommunägda företag skall överlämnastill kommunfullmäktige resp. för kännedom har inte föranlett nägraavvikande synpunkter från remissinstanserna. Rekommendationenatt kommunstyrelsen resp, förvaltningsutskottet bör ges i uppdrag att svara förden löpande tillsynen av kommunens företag har inle heller mötts av nägonkrilik, understryker att de tiUsynsuppgifter som utredningentillägger kommunstyrelsen kan innebära gränsdragningsproblem för kommunens deli förhållande till den uppsiktsskyldighet som drätselnämnden och vederbörandefacknämnd f n, har. Remissinstanserna är ocksä positiva till rekommendationenatt det regelmässigt bör skrivas in i bolagsordningar och stadgar förstiftelser att kommunstyrelsen resp, förvaltningsutskottel har rätt all närsom helst få tillgång till företagens handlingar, Ifråga om utredningens rekommendation alt fullmäktiges och landstingelsledamöler bör ges rätt alt närvara vid bolagsstämma anför Svenska Prop.1975/76:187 192 kommunförbundetatt en sådan ordning kan innebära enormt stora bolagsstämmor i interkommunalaföretag. kommun och demokratisk samling anser att bådefullmäktiges och kommunstyrelsens ledamöter bör ges närvaro- och yttranderätt.Mot rekommendationen att fullmäktige resp. vid regelbundetåterkommande tillfällen bör informeras om företagens skötsel har inle anförts någonkritik. Utredningens rekommendation om alt företagens verksamhetsberättelseråriigen skall anmälas som ett särskilt ärende i fullmäktige kommenteras av ettfätal re-missinslan.ser. anser att information tillfullmäktige är tillräckligt. anser alt det är lämpligare attfullmäk-ligledamöterna ges tillfälle att begära upplysningar frånstyrelseordförande och verkställande tjänsteman vid det sammanträde dåårsberättelsen anmäls än att de ges närvarorätt vid bolagsstämma. Utredningensrekommendationer i fräga om ökad offentlighet för företagens handlingar ochaktiva informationsinsatser från företagen tillstyrks av fiertaletremissinstanser som yttrat sig i frågan. hänvisar tillmöjligheten att i bolagsordning skriva in att företagets handlingar skall varaoffentliga med undanlag för sådant som av affärsmässiga skäl inte bör lämnasut. föreslår att protokollen från bolagsstyrelsernassammanträden delges nägon nämnd och påpekarail de därigenom blir offentliga. Entänkbar lösning av problemen vid avgränsningen mellan offentlighet ochsekretess är enligt att man tillämpar sekretesslagensbestämmelser för affärsdrivande verk. En nackdel med en sådan ordning äremellertidatt det inte finns nägon besvärsrätt, när offentligheten endast regleras genombolagsordning. Sveiiges allmännyiiiga bostadsföretag ansluter sig i principtill utredningens grundsyn att kommunerna bör ges ökade möjligheter till insynoch infiytande i sina egna förelag, men pekar på risken för obehörig insyn i deallmännyttiga bostadsföretagens, hyresgästernas och andra partersförhållanden. Bostadsstyrdsen ansluter sig lill utredningens uppfattning att enutsträckt offentlighet är önskvärd men anser att de kommunala företagen intebör genom lagstiftning åläggas all hälla sina handlingar offentliga. Om såsker, finns del risk för att affärshemligheter utnyttjas obehörigen. Viktenav ett fortlöpande ömsesidigt meningsutbyte mellan de kommunala bostadsföretagenoch de boende betonas av bostadsstyrdsen. allmännyttiga bostadsföretagframhåller att frägan om demokrati har samband med frågorna omhyresgäsidemokrati och företagsdemokrati. Liknande problem kan föreliggabeiräffande andra kommunägda förelag. Denna fråga måste utredas ytteriigare,innan nya regler för insyn och infiytande i kommunägda företag beslutas. Sedanlänge finns enligt väl utvecklade kanaler förförhandlingar och kontakt mellan de organiserade hyresgästerna ochbostadsföretagen. Statskontoretser i ett decentraliserat besluts- och verksamhetsansvar inom Prop.1975/76:187 193 bostadsföretagenytteriigare en väg till större insyn och inflytande. Formerna för ett vidgatlokalt inflytande på detta område bör enligt statskontorets mening prövas genomförsöksverksamhet. Förslagelatt kommunema och landstingskommunerna skall ges rätt att utse alla ledamöter istyrelserna för helkommunala företag genom val i den beslutande församlingentillstyrks i princip av de remissinstanser som yttrar sig i frägan. 1 någrafall påpekas dock att frågan är lagtekniskt komplicerad. Enligt Stockholmsläns landstingskommun torde det vara lekniskt komplicerat men förhållandevisföga vunnet med en särskild lagstiftning om utseende av ledamöler i styrelsernaför kommunägda bolag. Från praktisk synpunkt anses de förslag till lösning avfrågan som har lagts fram tillräckliga. resp. alltid skall välja de styrelseledamöteroch de revisorer som skall utses av kommunen eller accepteras avde remissinstanser som yttrar sig på denna punkt. Remissinstansernatillstyrker också förslaget att valen av styrelseledamöter och revisorer skallkunna ske proportionellt. kommun anser att del är väsentligt attstyrelsen har en sådan storiek att minoriteten i kommunfullmäktige resp.landstinget blir företrädd vid ett proportionellt val. Förslagetom att en särskild utredning skall tillsättas om en utvidgad tillämpning avoffentlighetsprincipen tillstyrks av flertalet remissinstanser. Utredningensförslag i fråga om interpellation beträffande kommunägda förelag tillstyrks avdet övervägande antalet remissinstanser. Vissa remissinstanser anför dockinvändningar. Stifldseulredningen anser att interpellationsrätten börbegränsas till helägda företag och alt den i fråga om stiftelser bör avseföretag i vilka kommunen äger . 1 avvaktan pä resultatet aven utredning om offentlighet och sekretess i kommunägda företag är Arvikakommun av samma mening. Förutsättningarna för interpellation i frågorsom rörsamägda och delägda företag börenligt undersökas. Norrköpingskommun anser att del i lag bör preciseras vilka frågor som kan bli föremål förinterpellation, Interpdlalionsreglerna mäste utformas sä allinterpellationsrätten inte kan utnyttjas för alt fä obehörig insyn iförelagets, dess hyresgästers eller andra parters förhållanden, anför . anser att en lagfäst rätt lill insyn ärnödvändig för den lill vilken interpellation skall kunna ställas. Gränsernaför den utvidgade interpellationsrätten rörande kommunägda företag bör enligtStockholms kommun klariäggas under del fortsatta lagstiftningsarbetet. Det kaninte uteslutas att vissa tiUämpningssvårigheler kan uppslå för kommunens del ifrågan om rält adressat för interpellation om kommunägda företag. Detta hängersamman med borgarrådens ställning som föredragande i kommunstyrelsen. GöteborgslandsUngskommun samt , , och kommuneranser att interpellation bör kunna ställas även till styrelseordföranden iförelag som kommunen äger ensam. 13 1975/76. Prop.1975/76:187 194 börenligt och kommuner kunna ställas också till kommunensrepresentant i styrelsen för ett förelag som kommunen äger lillsammans medannan. 10Kommunalbesvärsprocessen efter förvaltningsrättsreformen 10.1 Gällandebestämmelser Kommunfullmäktigesoch landstings beslut kan alltid överklagas genom kommunalbesvär som anförs medstöd av kommunallagarna. Kommunala och landstingskommunala nämnders beslut kanockså överklagas genom kommunalbesvär i sådana fall där besvärsbestämmelserinte finns i specialförfattningar. Överklagas nämndernas beslut med stöd avsärskilda besvärsbestämmelser sker del genom förvaltningsbesvär, som ocksåanvänds när man överklagar statliga förvaltningsorgans beslut. Kommunalbesväroch förvaltningsbesvär är i fiera hänseenden underkastade olika regler. Degrundläggande reglerna om kommunalbesvär finns i 76-78 SS KL, 80-82 SS KLS och78 S LL, 1 fråga om tillämpningen av dessa bestämmelser har utbildats en ganskaomfattande rättspraxis. Kommunfullmäktigesoch kommunala nämnders beslut överklagas hos . Besvär överlänsstyrelsens beslut i kommunalbesvärsmål kan anföras hos regeringsrätten.Landstings och landstingskommunala nämnders beslut överklagas direkt hosregeringsrätten. Möjligheten alt överklaga nämndernas beslul är begränsad genomett uttryckligt förbud mot klagan över beslut av rent förberedande ellerverkställande art. Rätt all överklaga kommunala beslut har medlem av kommun,oavsell om han särskilt berörs av beslutet eller ej, men ingen annan. Besvärstidenär och räknas alltid frän den dag då beslutet har kungjorts hoskommunen eller landstingskommunen. Besvärsprövningen avser endast sädana fel ibeslulel som klaganden påtalar inom besvärsliden. Nya omständigheter somklaganden åberopar försl efler besvärstidens utgång hos ellerförsl hos regeringsrätten, tas inte upp till prövning. ochregeringsrätten kan endast pröva beslutets laglighet i de hänseenden somnärmare anges i 76 S 1 mom. KL, 80 S 1 mom. KLS och 78 S 1 mom, LL, men inledess lämplighet. Om besvären bifalls, kan besvärsmyndigheten inte göra mer änupphäva det felaktiga beslutet. Den kan således inte ändra beslutets innehåll.Dessa karakteristiska drag hos kommunalbesvären har sin bakgrund i tanken attkommunmedlemmarna bör kunna påkalla statlig kontroll av kommunens beslul, menalt denna kontroll av hänsyn tillden kommunala självstyrelsen bör hålla siginom bestämda gränser. Efter1971 års förvaltningsrättsreform gäller, utöver kommunallagens besvärsregler,förvaltningslagen (1971:290) för handläggningen av kommunalbesvärsmål ilänsstyrelsen och förvaltningsprocesslagen (1971:291) för handläggningen avsådana mål i regeringsrätten. Vid dessa lagars tillkomst skedde Prop.1975/76:187 195 enviss samordning med andra författningar, däribland kommunallagarna. Bortsettfrån att den tidigare bestämmelsen om särskild besvärslid för menighet togsbort lämnades reglerna om kommunalbesvär och instansordningen ikommunalbesvärsmål orubbade. Förvaltningslagenär i princip tillämplig på handläggning av kommunalbesvärsmål.Undantaget beträffande kommunalbesvär i 2 S 2 förvaltningslagen avser endasthandläggningen hos den kommunala myndigheten. Av 1 S andra stycketförvaltningslagen följer dock alt kommunallagarnas regler om kommunalbesvärtar över förvaltningslagens bestämmelser i de fall då samma fråga regleras ibåda lagarna. Kommunallagarnas reglerom besvärsrätt, om formerna föranförandeavbesvär och om inhibition gäller i stället för motsvarande bestämmelser i 11-13SS förvaltningslagen, I förvaltningslagen avses med termen "besvär"endast förvaltningsbesvär. När bestämmelserna i förvaltningslagen gäller bådeförvaltningsbesvär och kommunalbesvär används termen "överklagande"för att undvika missförstånd (prop. 1971:30 s. 702), Handläggningsreglernai förvaltningslagen är uppdelade i allmänna bestämmelser (4-13 SS) ochsärskilda bestämmelser för vissa ärenden (14-20 SS). Bland de förra, som ärtillämpliga i alla slags ärenden, finns regler om jäv, ombud, tidpunkt närhandling skall anses ha kommit in lill myndigheten, tolk och remissförfarande,I 8 § föreskrivs att myndighei är skyldig att vägleda part som har gett in enofullständig besvärshandling, om bristen kan avhjälpas på ett enkelt sätt ochvägledning behövs för att parten skall kunna ta till vara sin rätt. Desärskilda bestämmelserna gäller endast ärenden som på ett mer direkt sätt angården enskilde. Idessa bestämmelser regleras bl. a. parts rätt till insyn i utredningsmaterialet,myndighets skyldighet att underrätta part om material som har tillförts ärendetoch ge honom tillfälle att yttra sig över det, motivering av beslut,underrättelse om beslul, besvärshänvisning samt rättelse av förbiseendefel ibeslul. Desärskilda bestämmelserna är enligt 3 S förvaltningslagen tillämpliga endasl påärenden som innefattar myndighetsutövning mot enskild. Om ettkommunalbesvärsmål är av sådant slag, blir de särskilda bestämmdserna i 14-20SS tillämpliga när handlägger målet. Del är svårt att avgöra omde särskilda bestämmelserna skall tillämpas. 1 fiertalet fall torde dock endastde allmänna bestämmelserna vara tillämpliga. Förhandläggningen av kommunalbesvärsmål liksom för annan rättskipning iregeringsrätten gäller förvaltningsprocesslagen. Enligt 2 S denna lag gällerdock avvikande bestämmelser i andra författningar framför det som ärföreskrivet i lagen. De frågor som uttryckligen behandlas i kommunallagarnasbesvärsregler, dvs. instansordning, överklagbarhet, besvärsrätt och besvärsgrunder,påverkas således inte av de regler i samma ämnen som kan finnas iförvaltningsprocesslagen. Förvaltningsprocesslagen är betydligt utföriigare änförvaltningslagen. Prop.1975/76:187 196 Någrabestämmelser är gemensamma men i stort sett går regleringen i förvaltningsprocesslagenlängre och är mera ingående än reglerna i förvaltningslagen.Förvaltningsprocesslagens regler är delvis utformade med bestämmelsema omrättegången i de allmänna domstolarna som förebild eller som hänvisningar tillrättegångsbalken. I3-7 S§ förvaltningsprocesslagen finns regler om hur man väcker talan. I 5 Sföreskrivs att rätten skall förelägga klagande som har gett in en ofullständigbesvärshandling att avhjälpa bristen. Denna bestämmelse är enligtförarbetena inte avsedd att rubba den fasta praxis i kommunalbesvärsmål sominnebär att grunderna för talan måste anges före besvärstidens utgång och somgmndar sig på kommunallagarnas besvärsbestämmelser (prop. 1971:30 s. 522). Målenshandläggning i regeringsrätten regleras i 8-19 SS förvaltningsprocesslagen. 18 S anges principerna för domstolens utredningsansvar. Det slås fast attdomstolen skall tillse att mål blir så utrett som dess beskaffenhet kräver. I 9S anges alt förfarandet i domstolen är skriftligt. När det kan antas vara tillfördel för utredningen, får dock muntlig förhandling hållas. Förfarandet vidmuntlig förhandling regleras närmare i 14-17 SS. Regler om när yttranden skallinhämtas från parter och myndigheter finns i 10-13 och 18 S§. 120-27 SS förvaltningsprocesslagen finns bestämmelser om vissa bevismedel och i38-40 SS regler om straff och vite hos förvaltningsdomstol, I 28-32 S§ finnsbestämmelser om verkställighetsförbud, ramen för besvärsprövningen,expedieringen av rättens beslut, rättelse av förbiseendefel m. m. Möjlighetenatt anföra besvär hos regeringsrätten är enligt 35 S begränsad genom kravet pås. Sådant tillstånd krävs dock endast vid besvär överkammarrätts beslut. Bestämmelserna om prövningstillstånd är alltså intetillämpliga på besvär över länsstyrelses beslut i kommunalbesvärsmål. 141-53 SS förvaltningsprocesslagen finns regler om bl.a. jäv i förvaltningsdomstolarna,parts rätt till insyn i utredningsmaterialet, tidpunkt när handling skall ansesha kommit in till rälten, laga förfall, delgivning, ombud, biträde och tolk. Frågorom tillämpningen av förvaltningsprocesslagens bestämmelser på regeringsrättenshandläggning av kommunalbesvärsmål har i allmänhel inte behandlats i lagensförarbeten. Förkommunalbesvärsprocessen finns alltså tre olika regelsystem. I den kommunalainstansen gäller bara reglerna i kommunallagarna. Vid prövninggäller såväl dessa regler som förvaltningslagens regler. 1 regeringsrättengäller kommunallagens regler och förvaltningsprocesslagens regler. Dessutommåsle hänsyn tas till förvaltningslagens regler. Prop.1975/76:187 197 Utredningenhar ansett det angeläget att undersöka om förvaltningsrättsreformen harmedfört behov av ändringar i de bestämmelser i kommunallagstiftningen somreglerar kommunalbesvärsprocessen. Utredningen konstaterar att de grundläggandeprinciperna för kommunalbesvären har lämnats orubbade. Det kan dock enligtutredningen tänkas att vissa beslämmelser i förvaltningslagen ochförvaltningsprocesslagen rimmar mindre väl med kommunalbesvärens särskildafunktioner av medborgeriig kontroll av lagligheten i den kommunalaförvaltningen. Utredningenbehandlar först förvaltningslagens tillämpning på kommunalbesvärsprocessen ilänsstyrelsen. Flertalet av de allmänna bestämmelserna i 4-10 SSförvaltningslagen lorde enligt utredningen utan vidare kunna tillämpas närlänsstyrelsen handlägger kommunalbesvärsmål, Uiredningen framhåller att regelni 8 S om myndighets skyldighet att vägleda part när besvärshandling ärofullständig i viss mån kan sägas vara en nyhet för kommunalbesvären. Vissatyper av komplettering torde dock redan tidigare ha accepterats ikommunalbesvärspraxis. Med den begränsade räckvidd, som bestämmelsen enligtuttalanden i förarbetena får anses ha torde, förklarar utredningen, någothinder att tillämpa dem i kommunalbesvärsprocessen inte föreligga. Utredningenuttalar vidare att 11-13 SS förvaltningslagen inte gäller vid kommunalbesvärutan endast vid förvaltningsbesvär. De särskilda bestämmelserna i 14-20 SSförvaltningslagen som gäller enbart vid myndighetsutövning mot enskild kommerantagligen, säger utredningen, att bli tillämpliga endast i ett mindre antalkommunalbesvärsmål. Utredningen konstaterar alt det i allmänhel inle finnsnågra praktiska hinder mot att tillämpa dessa bestämmelser. Uiredningenföreslår i detta sammanhang, alt i en ny kommunallag införs uttryckligabestämmelser om dels avvisning av besvär som har anförts för sent hoslänsstyrelsen, dels skyldighet för länsslyrelsen att lämna besvärshänvisning ikommunalbesvärsmål. Eftersin genomgång av förvaltningslagen uttalar utredningen att fiertalet avbestämmelserna i och för sig synes kunna tillämpas på kommunalbe-svärsmålen,även om de i vissa fall får sägas innebära nya inslag i kommunalbesvärsprocessen.Det grundläggande problemet i förhållandet mellan förvaltningslagen ochkommunalbesvärsprocessen är emellertid enligl utredningen den Indelning avhandläggningsreglerna som blir en följd av 3 S förvaltningslagen. En del av desärskilda bestämmelserna skulle enligt utredningen ulan vidare kunna - ocheventuellt behöva - tillämpas i alla kommunalbesvärsmål. Utredningenfinnerdet tveksamt om den skillnad i handläggningsreglerna som uppslår på grundav 3 S förvaltningslagen är sakligt motiverad.