prop · FZ03105 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag ansluter mig till den tanke somligger bakom ARK:s förslag och förslaget i 18 § medbestämmandelagen, nämligenatt båda parter i en förhandling bör ha tUlgång till samma sakmaterial somunderlag för sina ställningstaganden. Som framgår av specialmotiveringen till18 § åsyftas där handlingar som ger upplysning om faktiska förhållanden somåberopas i förhandUngen, inte handlingar som innehåller parternas egna övervägandeneUer förhandlingstaktiska dispositioner. Mot denna bakgrund föreslår jag att 18§ medbestämmandelagen utan inskränkning skaU gälla också inom den offentligasektom. Jaghar tidigare nämnt att 18 § medbestämmandelagen blir tillämp- Prop.1975/76:105 Bilaga 2 183 ligbåde vid förhandling i rättstvist och vid förhandling i intressetvist samt altsekretesslagen tar över medbestämmandelagens regler om information. I fråga omparts rätt att ta del av sådan hemlig handling som åberopas i rättstvist torde18 §, med hänvisning till vad jag har anfört, ge det stöd som behövs (jfrockså prop. 1965:88 s. 34). För att tillgodose parts behov avförhandlingsinformation i intressetvist inom det föreslagna tUlämpningsområdetför 18 § medbestämmandelagen behöver emellertid 35 § sekretesslagen ändras.Jag föreslår därför ett tillägg tiU 35 § sekretesslagen, enUgt vilketparagrafen inte utgör hinder för utlämnande av handling enhgt 18 §medbestämmandelagen. Myndighet som beslutar om utlämnande av handUng ges dockenligt mitt förslag möjlighet att uppställa förbehåll om t, ex, mottagarensrätt att mångfaldiga handlingen och använda dess innehåU, I den mån förbehållom utnyttjande av hemlig handling kan anses undanröja hinder mot utlämnandebör facklig företrädare få ta del av handlingen, Genom utvecklingen av bl, a, de institutionellaformema för medbestämmande och annat medinflytande har de offentiiganställdaunder senare år fått ökade möjligheter tiU fortlöpande information frånarbetsgivarna, myndighet skall exempelvis i företagsnämnd lämna sådaninformation om statförslag, fastställd stat och ekonomiskt utfall i övrigt somär ägnad att belysa myndighetens aktuella och framtida verksamhet, informationi personalfrågor och information om väsentliga förändringar i myndighetensorganisation och verksamhet m, m. Motsvarande gäller enligtföretagsnämndsavtalen inom den kommunala sektorn. TUl detta kommer somtidigare omtalats de aUmänna reglema om insyn i de offentliga myndigheternasverksamhet. Som ett självständigt komplement till deninformationsskyldighet som följer av bl. 17 § FKL föreslår ARK (SOU 1975: 1s. 785) att koUektivavtalsbunden arbetsgivare skall åläggas att fortlöpandehålla motpart, gentemot vUken han är förhandlingsskyldig enligt 12 och 13 §§,underrättad om den produktionsmässiga och ekonomiska utvecklingen i företagetliksom om riktiinjerna för företagets personalpolitik (18 §). Med denna regelåsyftar ARK att ge arbetstagarsidan en med arbetsgivarsidan jämbördig stäUningvid förhandling i fråga av större räckvidd och mera långsiktig betydelse (s.786). ARK framhåller här det nära sambandet mellan 18 § och den s. k. primäraförhandlingsskyldigheten enligt 13 §. Vidare betonar ARK att en hel del avinformationen inom ramen för 18 § skall föras vidare till alla arbetstagare. Det föreslagna lagrummet har inte rönt någon störreuppmärksamhet under remissbehandlingen. De remissinstanser som särskUt yttrarsig om det är i stort sett positiva till förslaget. De fackliga instansernaanser i huvudsak att denna informationsskyldighet skall omfatta alla frågor. 1975/76:105 Bilaga 2 184 Fleraremissinstanser pekar på att den föreslagna informationsskyldigheten redanfullgörs av arbetsgivaren i de nuvarande samverkansformerna. 119 och 20 §§ medbestämmandelagen återfinns bestämmelserom fortlöpande informationsskyldighet för arbetsgivare gentemot arbetstagarorganisationi förhållande tiU vilken denne är bunden av kollektivavtal. I 19 § behandlasinformationsskyldighetens närmare omfattning. I 20 § ges föreskrifter om vilkafackliga företrädare som har rätt till fortlöpande information. Enligt 4 §andra stycket är bestämmelserna dispositiva, dvs. avvikelser kan göras genomkollektivavtal. För bestämmelsernas närmare innebörd hänvisas tillspecialmotiveringarna och lagrådets uttalande under 19 §. Medhänvisning tUl gäUande allmänna bestämmelser om handlingssekretess ochtystnadsplikt ser jag inget hinder mot att också inom den offentliga sektorntillämpa 19 och 20 §§ medbestämmandelagen. Jag viU i detta sammanhang på nyttframhålla att många informationsfrågor redan enligt gällande ordning äravtalstUlåtna också inom den offentiiga sektorn (prop. 1973: 177 s. 37). I sammanhanget bör betonas att, enligt TF, allmännahandlingar i princip är offentliga. De problem föreskrifterna imedbestämmandelagen avser att undanröja är sålunda mindre påfallande inom denoffentliga sektorn (jfr SOU 1975:1 s. 675). Det kommer emeUertid i fråga om informationsskyldighetenfullt naturligt att uppstå en hel del praktiska frågor. Dessa bör lämpligenlösas avtalsvägen. På så sätt blir det antagligen lättast att tillgodoseinformationsbehovet hos de anställda vid olika slag av myndigheter. ARK:s betänkande ger föga vägledning när det gälleratt bedöma förhållandet mellan de i FKL föreslagna bestämmelsema ominskränkning av informationsskyldighet och de inom den offentiiga sektorngällande reglerna om handlingars offentlighet, handlingssekretess och tystnadsplikt. EnUgt 19 § FKL skall vad som sägs i 13, 17 och 18§§ inte gälla, om parts fullgörande av där stadgad skyldighet skulle för honomeller annan medföra påtaglig risk för skada. I 51 § ges part möjlighet att viduppgiftsskyldighet enligt 17 eller 18 § eller förhandlingsskyldighet enligt 13§ göra förbehåll om tystnadsplikt om besked. Om inget förbehåll görs,föreligger inte heller någon tystnadsplikt. För de fall där yppande av beskedetinte anses vålla skada, kan AD häva tystnadsplikten. I anslutning till denföreslagna ändringen i 35 § sekretesslagen uttalar ARK att det är givet attinformationsskyldigheten kan få vika, när materialet är sekretessbelagt enligtnämnda lag. Vidare hänvisas till allmänna regler om tystnadsplikt. 1975/76:105 Bilaga2 185 LO/TCO-reservanterna anser att 19 § FKL skaU utgå.De framhåUer att en reglering av tystnadsplikten i koUektivavtal är den bästagarantin för att informationen inte skaU kunna utnyttjas på något obehörigtsätt. Flera remissinstanser anför att ARK vid utformningenav bestämmelserna i 19 och 51 §§ FKL inte har tagit tillräcklig hänsyn tillförhållandena inom den offentliga sektorn. Medbestämmandelagen saknar motsvarighet tiU 19 §FKL. I 21 och 22 §§ medbestämmandelagen finns regler om tystnadsplikt i vissafall rörande information enligt 18 och 19 §§. I 21 § slås fast att frågan omtystnadsplikt i första hand skaU göras tUl föremål för förhandUng mellanparterna men att den, om enighet inte uppnås, får avgöras av AD. Dentystnadsplikt som part kräver skall i regel gälla intill dess AD har avgjortfrågan. 22 § innehåller föreskrifter om rätten att föra vidare information somär belagd med tystnadsplikt. Enligt 4 § andra stycket är reglerna omtystnadsplikt dispositiva och kan sålunda regleras i kollektivavtal. För egen del vill jag framhåUa att yttrande- ochtryckfrihetslagstiftningen har varit föremål för ettomfattande utredningsarbete inom . lagt fram sitt betänkande (SOU 1975: 102) med förslagtUl bl, a, lag om offentliga funktionärers tystnadsplikt. Förslag tillreglering av offentliga funktionärers tystnadsplikt torde komma att tillsammansmed övriga förslag på området föreläggas 1976/. Jag erinrar i sammanhanget också om vad som gällerom personalföreträdares rätt att föra vidare hemlig uppgift. Enligtförarbetena tUl kungörelsen om personalföreträdare i statlig myndighetsstyrelse m. m. bör, i de fall då tystnadsplikt eUer sekretess föreskrivs ienskildas eUer det allmännas intresse, detta intresse tillmätas större vikt ändet i och för sig legitima intresset av att kunna yppa hemlig uppgift sompersonalföreträdare kan ha i viss fråga (prop. 1974: 1 bU. 2 s. 47). Med hänvisning tUl det anförda anser jag att deföreslagna reglerna om tystnadsplikt i 21 och 22 §§ medbestämmandelagen f. n.inte skaU tillämpas inom den offentliga sektorn. Detta bör komma till uttryckgenom en särskild bestämmelse i den nya lagen om offentlig anställning. Normerandeför offentlig arbetsgivares möjlighet att lämna information bör således varaendast de bestämmelser om handlingssekretess och tystnadsplikt som grundas påRF och TF, med de modifieringar som pågående överväganden inomjustitiedepartementet kan leda fram till. I detta avsnitt behandlas frågan huruvida de regleri medbestämmandelagen som rör kollektivavtal om medbestämmanderätt och om s,k. kvarievande stridsrätt kan vinna tillämpning på den offentliga sektorn. Prop.1975/76:105 Bilaga 2 186 Genom en lagändring som trädde i kraft den 1januari 1974 har på den offentliga sektom det tidigare rådande förbudet itjänstemannalagarna mot avtal om ledningen och fördelningen av arbetet iprincip slopats. F. n. hindras emellertid avtal i dessa frågor i vissahänseenden av det särskilda förbudet mot avtal om myndighets verksamhet (jfravsnitt 13.4.1). Den offentiige arbetsgivarens rätt att leda arbetet kan ocksåi vissa hänseenden anses följa av den särskilda lydnadspliktsregleringen i 10 §StjL (jfr härom avsnitt 13.12.1,3), På den statliga sektorn finns dessutomregler i bl, a, RF och StjL som på olika sätt reglerar frågor om tillsättningav och skiljande från tjänst m. m. Enligt32 § medbestämmandelagen bör mellan parter som träffar kollektivavtal om löneroch allmänna anställningsvillkor på arbetstagarpar-' tens begäran även träffaskoUektivavtal om medbestämmanderätt för arbetstagarna i frågor som avseringående och upphörande av anstäUningsavtal, ledningen och fördelningen avarbetet och verksamhetens be- drivande i övrigt. I fråga om paragrafenstUlämpningsområde får jag i övrigt hänvisa till bil. Har part begärtreglering av fråga som avses i 32 § men blir frågan inte uttryckligt regleradnär kollektivavtal träffas mellan parterna, skaU den enligt 44 § inte tillföljd av det avtalet anses omfattad av fredsplikt vid senare förhandling omfrågans reglering i särskilt avtal. Enligt denna föreskrift kan aUtså var ochen av parterna när som helst återvända tUl en sådan oregleradmedbestämmandefråga och om fortsatta partsförhandlingar inte leder tillresultat även tUlgripa fackliga stridsålgärder som påtryckningsmedel.Förslaget bygger i dessa delar på 26 och 34 §§ FKL (jfr avsnitt 7.2 och bU. I 32 § medbestämmandelagen har dock ämnesområdet för medbestämmandeavtalenvidgats så att det omfattar också frågor om företagsledningen. Grundtanken bakom ARK:s förslag i förevarande delatt vidga de anställdas möjligheter tiU medbestämmande synes omfattas av aUaremissinstanser som har yttrat sig angående förhåUandena på den offentligasektom. Däremot har den väg som ARK föreslår för att nå detta mål mött vissaerinringar. Den föreslagna ordningen med medbestämmandeavtalutgör enligt min mening en väsentlig del av den arbelsrättsreform som nuföreslås. Jag har redan i det föregående framhållit att denna reform i störstamöjliga utsträckning bör genomföras även på den offentliga sektom. Av mitt förslag om en ny förhandlingsrättsreform(avsnitten 13,2 och 13,4) följer att den nya lagstiftningen om offentliganställning inte bör innehåUa några särregler, såvitt avser tiUämpningen av 32och 44 §§ medbestämmandelagen. Prop.1975/76:105 Bilaga 2 187 13.8Bestämmanderätt vid tvist om tolkning av avtal Uppkommer tvist mellan arbetsgivar- ocharbetstagarparter om innebörden av avtal, är det nödvändigt att veta vad somskall gäUa meUan parterna till dess tvistefrågan har slutligt avgjorts. Rörtvisten fråga om arbetstagares arbetsskyldighet på grund av avtal, anses f. n.arbetsgivaren, enligt en i AD:s rättstillämpning utbildad regel, i princip harätt att kräva att arbetstagaren i avvaktan på tvistefrågans lösning skall utföraarbete i enlighet med hans anvisningar. På grund av detta arbetsgivarenstolkningsföreträde är alltså föratsatt att inte arbetsgivaren är i ond troeller att arbetet innebär fara arbetstagaren skyldig att utföra arbete i denomfattning som arbetsgivaren bestämmer, även om arbetstagaren menar attarbetsgivaren feltolkat avtalets innehåll angående arbetsskyldighetensomfattning. Denna arbetsgivarens rätt innebär ett avsteg från vad som annarsgäUer i fråga om tvister om parts prestationsskyldighet enligt avtal. Regelnom arbetsgivarens tolkningsföreträde torde iakttas också på den offenfligatjänstemannasektorn, oavsett om tvistefrågan är hänförlig till detavtalstUlåtna eller tUl det avtalsförbjudna området enligt tjänstemannalagama.För tjänstemän med statligt reglerade löner följer emellertid avbestämmelserna i 10 § StjL resp. 15 § KtjS en skyldighet att utföra arbeteenligt arbetsgivarens bestämmande. Jag återkommer i det följande tUl dessaregler (avsnitt 13.12.1.3). Undersenare år har från löntagarhåU riktats allvarlig kritik mot arbetsgivarenstolkningsföreträde.. Man har bl. a. hävdat att arbetstagarsidan är lika välskickad att tolka ett avtal som arbetsgivarparten. Det nuvarandetolkningsföreträdet ses som uttryck för en otillfredsställande obalans i frågaom arbetsgivarens och arbetstagares bestämmanderätt inbördes. Häremot har frånarbetsgivarsidan invänts bl. a. att det framstår som naturligt att arbetsgivarenskall kunna genomdriva sin mening, eftersom det är han som bär det ekonomiskaansvaret för verksamheten. Arbetsgivarna har också menat att man utövat sitttolkningsföreträde på ett sådant sätt att de fall där skadestånd utdömts föroriktigt utövande av företrädet varit sällsynta. ARK framhåller att arbetsgivarenstolkningsföreträde f. n. får sin praktiska betydelse främst när fråga uppkommerom arbetsskyldighetens mer allmänna gränser men även när arbetsgivarens rättatt leda och fördela arbetet i någon viss fråga ersatts av uttryckligavtalsbestämmelse som anger arbetsskyldighetens omfattning och innebörd.Genomförs ÄRK:s förslag om förhandlingsrätt och om inflytande för arbetstagarnai bl. a. frågor som rör arbetets ledning och fördelning, minskar enligt ARKbetydelsen av problemen kring arbetsgivarens tolkningsföreträde i motsvarandemån. ARK anser trots detta att en reform bör komma tUl stånd. Detta bör skefrämst med hänsyn tUl den olägenhet i processueUt hänseende som arbetsgivarensnuvarande företräde enligt ARK innebär 1975/76:105 Bilaga 2 188 Enligt vanliga processuella regler är nämligen arbetstagarsidanhänvisad tUl att ta initiativet till rättslig prövning hos AD så snart den vUlgenomdriva en avtalstolkning som avviker från arbetsgivarens. ARK föreslårdärför följande reglering. Vid en tvist om innebörden av ett kollektivavtalvad avser arbetets ledning och fördelning skall arbetsgivarens tolkning gällabara under fömtsättning att han påkallar förhandling i tvistenoch om tvisten inte kan lösas vid sådan förhandling frånslutförandet av förhandlingen väcker talan i tvisten vid AD (27 § FKL). Ifråga om tvistefrågor som faller utanför begreppet arbetets ledning ochfördelning föreslär inte ARK någon särskild reglering såvitt gäller frågor omtolkningsföreträde. I LO/TCO-reservationen kritiseras majoritetensuppfattning i denna fråga. Reservanterna menar att man nu bör gå längre och medendast vissa mindre inskränkningar lägga tolkningsföreträdet rörande arbetsskyldighetenhos lokal arbetstagarorganisation. Men eftersom förhåUandena kan vara mycketskiftande och avtalsstrukturerna sammansatta och svåra att överblicka, börenligt reservanterna beredas utrymme för reglering av hithörande frågor iavtal, aUt efter vad parterna finner funktionellt på varje avtalsfält. Tilldetta sist angivna synsätt ansluter sig två andra ledamöter. Ytterligare tvåledamöter menar att en lagreglering i detta hänseende bör ges samma utformningsom i t. ex. lagen om facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen. Remissutfallet i fråga omtolkningsföreträdesreglerna har varit blandat. Äv de remissinstanser som särskUtbehandlar frågan om tolkningsföreträdet på den offentliga sektorn är det baraJK som vill bibehålla den offentiige arbetsgivarens företräde i aUatvistefrågor. Övriga remissinstanser synes godta att tolkningsföreträde iprincip ges åt arbetstagarsidan även på den offentliga sektom. Flera av demhävdar dock bestämt att den offentiige arbetsgivaren måste få behålla sittnuvarande tolkningsföreträde i frågor som hör tiU det enligttjänstemannalagstiftningen avtalsförbjudna området och i frågor som rörgränsdragningen mellan det avtalstillåtna och det avtalsförbjudna området. Föregen del får jag anföra följande. Huvudlinjen i mitt förslag i fråga omarbetstagarinflytandet på den offentliga sektorn är att detta så långt sommöjligt bör anpassas tUl vad som skall gälla på den privata sektom. Dettasynsätt bör vara vägledande även i förevarande sammanhang. Chefen för tar i bU. 1upp frågan om bestämmanderätt vid tvist om tolkning av avtal. Därvid har hanfunnit det lämpligt att gå ifrån ARK:s förslag och i stället behandla problemeti form av delfrågor med hänsyn tUl tvistefrågans art. Vid tvist mellan arbetsgivare ocharbetstagarorganisation som är bundna av samma kollektivavtal om medlemsarbetsskyldighet enligt avtal gäller enligt 34 § första stycketmedbestämmandelagen organisa- Prop.1975/76:105 Bilaga 2 189 tionensmening tiU dess tvisten har slutiigt prövats. Detta tolkningsföreträdeomfattar inte andra skyldigheter än skyldigheten att utföra arbete. Utanförregleringen faller således i princip tvister som rör exempelvis skyldighetenatt vara aktsam om arbetsgivarens egendom. Enligt 36 § utövas rätten tUltolkningsföreträde i första hand av lokal arbetstagarorganisation.Tolkningsföreträdet gäller sedan den lokala organisationen tagitställning i frågan. Anser arbetsgivaren att det föreligger synnerliga skäl motatt det omtvistade arbetet skjuts upp, får han dock påfordra att arbetet utförsenligt hans mening i tvisten. Arbetstagaren blir i sådant fall skyldig attutföra arbetet. Detta gäller dock inte om arbetsgivaren inser eller borde inseatt hans tolkning är felaktig eller om arbetet innebär fara för liv eller hälsaeller därmed jämförligt hinder möter (34 § andra stycket). Uppkommer mellan arbetsgivare ocharbetstagarorganisation som är bundna av samma kollektivavtal rättstvist om löneller annan ersättning, är arbetsgivaren skyldig att påkallaförhandling i tvisten. Om tvisten inte kan lösas vid denna förhandling ellervid ytterligare förhandling som kan finnas avtalad i förhandlingsordning, åliggerdet arbetsgivaren att väcka talan i tvisten vid AD. Underlåter han alt påkallaförhandling eller att väcka talan, blir arbetsgivaren skyldig att utge vadarbetstagarsidan begär, om inte detta krav är oskäligt (35 §).Arbetstagarpartens rätt enUgt 35 § utövas i första hand av lokalarbetstagarorganisation, om sådan finns. Chefen för haremellertid ytterligare markerat sitt stöd tUl löntagarorganisationerna i derassträvan att genom förhandlingar och kollektivavtal vidga sitt inflytande iarbetslivet. Som ett naturligt komplement tUl reglerna i 32 § om medbestämmanderättgenom koUektivavtal föreslår han därför ätt arbetstagarsidan skall fåtolkningsföreträde även vid tvist om tUlämpning av föreskrift om medbestämmandei kollektivavtal eller av beslut som har fattats med stöd av sådan föreskrift.Detsamma gäller tvist om kollektivavtal rörande påföljd för arbetstagare somhar begått avtalsbrott (33 § första stycket). Intar två eUer fleraarbetstagarparter oförenliga ståndpunkter i tvisten, får arbetsgivaren intefatta eller verkställa beslut som berörs av tvisten förrän denna har slutligtprövats (33 § andra stycket). Arbetsgivaren behöver inte iaktta vad som harsagts, om synnerliga skäl föreligger eller om arbetstagarpartens mening äroriktig och parten har insett eUer bort inse detta (33 § tredje stycket). Detär arbetsgivarens sak att i första hand bedöma, om sistnämnda föreskrift ärtilllämplig. Denna bedömning gör han under skadeståndsansvar. I denna frågahänvisas till specialmotiveringen i bU. I 33 § föreslås också enundantagsbestämmelse som innebär att arbetstagarsidan inte får någon rättsligbehörighet bara på grund av regeln om tolkningsföreträde att fatta beslut påarbetsgivarens vägnar. 1975/76:105 Bilaga 2 190 Har arbetstagarorganisation i tvist som avses i 33eller 34 § medbestämmandelagen utan fog föranlett eller godkänt felaktigtiUämpning av avtal eller av medbestämmandelagen, skaU den ersätta uppkommenskada (57 §). Om en arbetsgivare utan grand'åberopar sådana synnerliga skälmot dröjsmål med utförande av omtvistat arbete som avses i 34 § andra stycket,skall han ersätta uppkommen skada (58 §). Uppkommer tvist om tillämpningen avmedbestämmandelagen eller om kollektivavtal, kan AD enligt 15 kap. rättegångsbalkenmeddela förordnande i tvistefrågan till dess tvisten har slufligt prövats.Sådant förordnande gäller utan hinder av bestämmelserna i 3336 §§. Om mitt reformförslag godtas i övrigt, kommerfrågan om tolkningsföreträde att få en klart ökad betydelse på den offentligasektorn. Det torde inte rimligen kunna hävdas annat än att reglerna i 35 §medbestämmandelagen om bestämmanderätten vid tolkning av löneavtal skalltillämpas fullt ut på denna sektor. Däremot torde det kunna sättas i fråga, omreglerna om tolkningsföreträde i arbetsskyldighetsfrågor bör vinna tUlämpningutan undantag. Av särskUt intresse är naturligtvis därvid rätten förarbetsgivaren att kräva att omtvistat arbete utförs, om han anser att detföreligger synnerliga skäl mot att arbetet uppskjuts. Jag vill här först eruiraom att rättsutvecklingen inom området för arbetsmarknadslagstiftningen påsenare år gått mot ett ökat inflytande för de anställda. Som exempel härpå kannämnas att arbetstagarparten getts ett mycket långt gående tolkningsföreträde ifråga om tillämpningen av lagarna om facklig förtroendemans ställning påarbetsplatsen och om arbetstagares rätt till ledighet för utbildning. Dettaarbetstagarinflytande har befästs i kollektivavtal som i vissa delar har trätti de nämnda lagarnas ställe. Under förarbetena till de nämnda lagarna hävdadesfrån vissa håll att den offentliga verksamhetens särskUda och mångskiftande karaktärskulle kräva betydande undantag från reglerna om arbetstagarpartenstolkningsföreträde. Äv lagarna framgår emellertid att undantag bara skallförekomma i visst fall pch då endast om det är nödvändigt för att tryggaviktiga samhällsfunktioner eller därmed jämförliga intressen (prop. 1974: 88s. 153, 1974: 148 s. 62). Angående innebörden härav får jag hänvisa tiU minredogörelse i det föregående (avsnitt 13.5). Lagstiftaren har således på viktiga områden funnitdet angeläget och nödvändigt att gå de offentliganställdas organisationer tillmötes i deras krav på samma medbestämmande för de anställda inom den offentiigasektorn som inom den privata. Denna enligt min mening positiva utveckling börinte brytas. En inskränkning av det i medbestämmandelagen stadgadetolkningsföreträdet för arbetstagarsidan bör därför komma i fråga bara om delbehövs för att trygga viktiga samhällsfunktioner. Lagen om facklig förtroendemans ställning påarbetsplatsen har varit i tillämpning och lagen omledighet för utbUdning . Lagarnas tillämpning på detoffentliga områ- Prop.1975/76:105 Bilaga 2 191 dethar inte lett tUl några uttalade problem för myndigheterna i fråga omarbetstagarsidans tolkningsföreträde. Chefenför pekar visserligen i motiven tUl 34 §medbestämmandelagen på att det i paragrafen avsedda tolk-nmgsföreträdet tillskUlnad mot det företräde som gäUer enligt förtroendemannalagen inte sällankommer att röra arbetsskyldigheten för hela eller större delen av arbetstagarstyrkanpå arbetsplatsen. Jag har dock i det föregående (avsnitt 13.5) funnit att densärskUda regeln om undantag från arbetsgivarens uppskovspUkt vid förhandlingarenligt 11 § medbestämmandelagen när synnerliga skäl mot uppskov föreliggermåste anses innefatta ett tillräckligt skydd mot att den offentiigaverksamheten hindras på ett sätt som allmänheten inte bör tåla.