prop · FZ03110 · 1975-12-31 00:00:00 — Flertaletyttranden framhåUer ati behovet a\ ljud- och bUdprogram för bam med särskildabehov av stöd och stimulans är stort, liksom all produktionen för hemmavarandebam successivt bör inriklas mol bam i takt med att den allmännaförskolan införs för sexåringar. 1 flera yttranden pekas på nödvändigheten avatt TRU bedriver forsknings- och utvecklingsarbete rörande användningen avljud- och bUdprogram bland förskolebarn. SverigesRadios publik- och programforskningsavdelning (SR/PUB) har vid skilda tillfäUenundersökt hur inånga bam som tittar på TRU:s OM-program och hur sändningslidemapassar målgmppemas behov. Undersökningarna har visal alt anlalel förskolebamsom tittar på OM-programmen i hemmen successivi ökar. Del är särskiltmöjligheten atl utnyttja en senare eflermiddagsiid, i närheten av TV-kanalemasmera etablerade barnprogramlider, som inneburit en markant förändring. 1november 1972 genomfördes i samarbele med SR/PUB, ljudradion och de båda TV-kanalernaen undersökning av daghemmens apparalinnehav, TV-vanor m. m. Undersökningenvisade all av daghemmen hade tillgång till TV. av dessa, dvs.ungefär 55 % av samtiiga daghem, uppgav atl de bmkade titta på TRU:s OM-programvarje tisdag. av daghemmen har tillgång till ravlio. Inga daghem harvideoutmslning medan har tillgång lill filmprojektorer och tillgrammofon. Det kan beräknas all av deltidsgmppema har tillgång tillTV. TV-innehavet hos barnfamiljer är myckel högt och del lorde vara sällsyntall förskolebam saknar tillgång till TV. Deelersända OM-programmen har även använts inom gmndskolans lågstadium och inomspecialundervisningen. Del gäller särskilt särskolans högstadium eftersomprograminnehåU, tempo och svårighetsgrad har visal sig vara väl anpassade tiUdessa elevers behov och fömtsättningar. 1975/76:110 13 bibliotekanvänder också regelbundet OM-programmen antingen när de etersänds eller isamband med filmvisningar för bäde enskilda bam och förskolegmpper. Flertaletremissinstanser som avgetl synpunkler på TRU l:s andra betänkande rörande ljudoch bild i ungdomsskolan, menar att förplanerade och förproduceradestudiematerial med radio/TV och ljudband/bildband är verkningsfulla instmmentför att nå angelägna mål i utbUdningen. Ett stort antal remissinstanservälkomnar också ett studiematerial, som kan underlätta för lärama att utvecklasina nya roUer i undervisningen. Flertalet remissinstanser avvisar däremottanken på direki ekonomiska vinster genom all ersätta läraren medstudiematerial med radio/TV och Ijudband/bUdband. Remissinstanserna ansersåledes att det föreligger ett behov av ljud- och bildprogram för att höjaundervisningens kvalitet och för alt frigöra lärama för andra angelägnauppgifter - främst av individualiserande slag - i undervisningen. Ulfallelav behovsanalyserna , som genomfördes av SÖ och SR/UTB, blevi huvudsak följande. Det övervägande anlalel inslanser anser att huvudpartenav programutbudet bör inriklas mol de slora målgmppema och de breda ämnena iungdomsskolan. Många understryker dock behovet av insatser också för elever medsärskilda behov. När del gäUer programformer önskar flertalet remissinstanserflermediemalerial i form av kombinationer av ljud, bild och tryckt material.Många framhåller också behovet av frislående program. 1 vissa fall anses s. k.heltäckande material motiverade, framför allt i den gmndläggandespråkinlärningen och språklräningen. Gemensamlför de flesta remissinstansema är också alt de framhåller mediemas förtjänsternär det gäller all förmedla aktuell information lill skolan. Insatserna bör iförsta hand inriklas på sådana momenl eller undervisningsområden där radio/TVhar speciella fömtsättningar all skapa stimulans, individualisering ochelevaktivitet. Insatser bör emellertid också göras för målgmpper som f. n. avolika anledningar ägnas mindre intresse av läromedelsproducentema. Del kangälla ämnesområden där lärarbrist föreligger, t. ex. i den tvååriga gymnasieskolanoch för elevgmpper med särskilda behov i specialskolan, särskolan och iinvandramndervisningen. Medfå undantag anser de flesla remissinstanserna alt radio och TV är särskiltlämpliga medel alt på olika sätt behandla de s. k. övergripande målfrågorna iläroplanema. Det gäller då både program om de övergripande målens plats iundervisningen och särskilt material där personlighelsut-vecklande målintegreras med kunskaps- och fårdighetsmål. Flerayttranden tar upp behovet av lärarprogram och större satsningar efterlyses.Delta anses angelägel bl.a. mol bakgmnd av alt fortbildnings-projekt via radiooch TV för mottagarna ställer sig myckel tilltalande ur kostnadssynpunkt. Prop, 1975/76:110 14 Detfinns ett stort behov av regionala insatser. Del regionala skolpro-gramutbudelkan t. ex. svara för information om arbetsmarknad, näringsliv ochulbildningsvägar och dagsaktuella förhållanden i lokal/regionalsamhäl-lel samlge studie- och yrkesorientering. Praktisktlaget över hela världen används ljud och bild som ell komplement tillkonventionell högskoleundervisning. TV används inom de flesta ämnesområden meni särskilt hög grad inom de medicinska och tekniska ämnesområdena. I finnsvid de statsunderstödda universiteten centraler som medverkar på olika sätt vidproduktion av undervisningsprogram. Erfarenheterna från lokal och ceniralläromedelsproduktion i HoUand överensstämmer till slora delar med dem somvunnits i . Det mönster som utbildats i i samspelet mellannationell produktionsenhet och lokala AV-cenlraler är tiU stor del överförbartpå svenska förhåUanden. Deinslanser som yttrat sig över TRU I:s andra betänkande vitsordar värdet ochbehovet av inslag av rörlig bild och ljud i högskolans undervisning. Imars 1974 anordnade UKÄ elt TV-symposium med deltagare från samtligafakultelsområden. Härvid framfördes önskemål om ljud- och bUd-insalser iutbildningen vid samtiiga fakulteter. Ljud- och bildihslag för högskolanbedömdes av symposiedeltagama som särskilt lämpade för motiverande inslag, förkonkretiseringar saml för demonstrationer och reportage. Viden undersökning 1974 gav flertalet av de tillfrågade 300 institutionernauttryck för att den låga utnyltjandegraden av ljud- och bUdprogram var en brisli undervisningen och atl behov förelåg av atl i högre grad utnyttja rörUg bildoch ljud. Liknande erfarenheter har TRU vunnit vid genomgång av studieplanermed representanter för etl 40-tal institutioner. I övervägande antalet fallkonstaterades atl del fanns moment där ljud- och bildinslag skulle ge enkvalilelshöjande effekt. Enförsta kartläggning av behovet av intemtelevisionsprogram (ITV) vid samtiigaläramtbildningsanstaller ii har genomförts. Denna visar alten myckel slor del av lärama är positiva liU all använda ITV-program i den egnaundervisningen. s. k. distansundervisningen spelar läromedlen en ceniral roU och måsle iväsentiiga avseenden ha annan utformning än i konventionell undervisning.Inslag av ljud och bild lorde här kunna bidra till all förbättra och spridautbildningen. Inom försöksverksamheten med yrkesteknisk högskoleutbildningföreligger behov av ljud- och bildprogram. Inslag av ljud och bild torde ocksåkunna bidra tiU atl genomföra de utbildningsinsatser som UKÄ:sintemationaliseringsutredning föreslagit. Inomvårdyrkesulbildningen finns speciella problem som sammanhänger med möjUghetemaatl utnyttja .gemensamt material över flera vårdutbildningar som står underolika huvudmannaskap. Det gäUer gmndutbUdning av medicine kandidater, sjuksköterskoroch annan vårdyrkesperso- 1975/76:110 15 nal.Inom landstingen bedrivs vidare en omfattande fortbildning av sjukvårdspersonalmed hjälp av bl. a. AVM. Fortbildning av läkare och vidareutbildning avsjuksköterskor är andra inslag. Medicinska fakulteten vid högskolan i framfört förslag om en n'forskning.Institutionens verksamhetsområden föreslås bl.a. omfatta produktion av AVM.Omfattande produktioner av AVM för un-dérvisningsändamål med krav på högkvalitet föreslås däremot bli utförda centrall. Enintresseundersökning som gjorts av SR/PUB visar all det hos enskilda vuxnafinns ell betydande intresse för all delta i kurser i radio och TV. Dennaundersökning liksom flera andra visade även alt intresset för studier varbetydligt större bland yngre än bland äldre personer liksom bland personer medgod skolunderbyggnad. De korttidsutbildade var framför allt intresserade avämnena engelska, svenska och samhällskunskap. Enundersökning rörande vuxnas val mellan olika studieformer visar atl kurser iradio och TV av många uppfattas som ett altemativ. Detla gäUer särskilt deäldre åldersgmppema, som föredrar radio/TV-kurser närmast efler cirkelsludier. Nästansamtiiga yttranden över TRU I:s andra belänkande stödde re-kommendalionemarörande verksamhetens inriktning på de korttidsulbU-dade. Flertalet förordadeäven den föreslagna inriktningen på samtiiga tre huvudtyper av vuxenutbildning,den yrkesinriktade, den som bygger på skolans läroplaner och folkbildningen. Ifråga om avvägningen mellan material för gmppsludier och enskilda studierförekom olika bedömningar men flertalet framhöU behovet av material för såvälgmppsludier som enskilda studier. Vad gäller distribution av programmen deladeflertalet remissinstanser TRU I:s bedömning att såväl eterdistribution somandra distributionsformer bör utnyttjas beroende på arten av utbUdning ochvUka gmpper som avses. TRU I:s förslag till ämnesval - samhällsfrågor i vidmening, gmndläggande skolkunskaper i främst färdighetsämnen som svenska,matematik och främmande språk, i orienteringsämnen och i beteendevetenskapersamt komplettering och aktualisering av yrkeskunskaper - bemöttes medinstämmande. Flera instanser yttrade sig även positivt om försöken att skapafriare och rörligare kurstyper, bl.a. innebärande öppna modulsystem, som medgerstor flexibUitet i utnyttjandet. Ävsynpunktema på TRU I:s andra belänkande framgår också klart önskemålen omökade insatser för de handikappade. 2.1.6Nya distributionsformer - videogram och kabel-TV Videokassettensanvändning är svår att överblicka. Många initiativ har tagits och punktinsatserhar gjorts. Endasl etl fåtal större utbildningsinsatser har genomförts ochutvärderats. De utiändska erfarenheter som redovisas berör utbildningsområdetmedan några exempel från även Prop.1975/76:110 16 avserinformation/marknadsföring, inlem utbildning och kultur/underhållning. Ällmäntkan sägas atl videokassetten i ökande utsträckning används inom utbildnings-och kultursektorn såväl i utlandet som i . 1 fanns /75 enligt uppgift över 3000 videokasseltspelare i bruk, främsli industrin, skolor och landsling (sjukvården). Kommittén, som enligt sinadirektiv skall beakta även andra distributionsformer än elerdistribution, hargjort försök med program på videokassett för både bam och vuxna. Erfarenheternaav videokassetter inom utbildningsområdet är fortfarande alltför begränsadeför att tillåta långtgående slutsatser; det gäller särskilt program, somproducerats direki för kassettanvändning. Så långt materialet medger är dockerfarenhetema positiva och visar på stora möjligheter för videokassetiekniken. Densnabba ulvecklingen inom den nya kommunikationsteknologin kommer all få konsekvenserockså för utbildningsområdet. De flesta bedömare i både och anseratl det är först med videoskivan som del stora genombrottet för videoindustrinkommer all ske. Med stöd av vissa intemationella erfarenheter konstaterarkommittén att det finns risk för alt videoinduslrin blir dominerad avkortsiktiga kommersiella intressen. De erfarenheter som redan gjorts liksom detendenser som kan utläsas för framliden visar på behovet av samhällsansvar förproduktion, distribution och användning av program |3å videokassett ochvideoskiva. Kabel-TVstartade för ca 25 åi sedan i som ell cenlralanlennsys-tem för altförbättra mottagningen av TV-signaler i områden där det var svårl alt fåsignalerna all gå fram lill TV-apparalerna. används kabel-TV som elllokall medium på många håll i väriden dels för sändning av egna eller bandadeprogram, dels för distribution av grannländers program. Experiment pågår ävenmed flerkanaliga system där man kan delta i omröstningar hemifrån eller fåtrycksaker distribuerade genom kabelsysle-met. TRUhar tillsammans med och Kimna kommun i två omgångar, våren 1974och , gjort försök med kabel-TV-sändningar i en del av Kimna.Tonvikten har legat på lokalt producerade program. Utmstningen har varilförhållandevis enkel, och personalen fåtalig. I den andra försöksomgångenproducerades flera program av ortsbor och lokala organisationer. Kabel-TV-programmenlockade tittare framför alll bland sådana som annars skulle ha sellförslröelseprogram i riksprogrammen från eller inte ha sett påTV alls. Programmen intresserade i stor utsträckning korttidsutbUdade somannars är svåra att nå med samhäUsinfor-mation. Den största förtjänsten medprogrammen ansågs vara alt kabel-TV tagit upp lokala frågor och atl man låtitKimnabor medverka i programmen. Kommitiéndrar den generella slutsatsen av de båda försöksperioderna atl kabel-TV som denhar använts i Kimna bör betraktas som elt självslän- Prop, 1975/76:110 17 digtmedium jämfört med den vanliga televisionen. är varken en renulbyggnad eller en minialyrversion av riks-TV. Den bör i första hand utnyttjasför sådana uppgifler som riks-TV inle kan utföra: all nå speciella gmppersnarare än en allmän publik, all betona den lokala anknytningen och utifrån ettlokalt perspektiv söka skapa förståelse för generella problem. börframför alll göras tillgängUg för dem som inle har tillgång lill några andrauttrycksmedel. Den bör användas för utbUdning i vid betydelse och för att gemöjlighet till vidgad debatt om samhälle, konsumtion etc. Slutligenanför kommiltén alt det skulle vara av värde om ell lill liden, området ochinnehållet mer omfattande försök genomfördes med bl. a. erfarenheterna frånKimnaförsöket som utgångspunkt. 2.2 Kommitténs förslag i organisationsfrågan Föratl främja produktion av läromedel för små målgmpper ulgår statligt stöd, s. k.produklionsslöd. Kommittén anser all läromedelsförsörjning vad avserbildprogram och kostnadskrävande ljudprogram, i likhet med tryckta läromedelför små målgmpper. bör karakteriseras som ell bristområde och atl statligtstöd således bör utgå för dylik bild- och Ijudproduklion inomutbildningsområdet. Delstatliga stödel bör enligl kommitténs uppfattning ulgå direki till producenteni form av statsanslag. Kommitién avvisar sålunda tanken atlul-bildningsmyndigheterna - eller elt särskilt planeringsråd - skulle finansieraproduktionen genom alt lägga ul beställningar. De främsta motiven härför ärdels alt det inte är möjligt atl skilja mellan planering och produktion sådant system skulle förutsätta, dels atl en sådan lösning är svär allförena med de regler som gäller för mndradioverksamhel. mening finns inte skäl för atl den stalligl finansieradeproduktionen av utbildningsprogram skall ske vid två från varandra friståendeenheter. Kommittén föreslår därför all TRU och SR/UTB läggs samman lill en enhet. SR/VUXingår organisatoriskt i SR/UTB men lill skillnad från skolprogrammenfinansieras SR/VUX med mottagaravgifler. Enligl kommitténs bedömning skulle delinnebära en olycklig uppsplittring av resurserna om vuxenutbildningsprogram islörre utsträckning i framliden produceras både inom och inomell frislående utbUdningsprogramorgan. Kommittén föreslår därför atlulbildningsprogramorganet ges sådana re- 2-Riksdagen 1975/76. 1975/76:110 18 surseralt del kan svara också för den vuxenulbildningsverksamhel som f. n. bedrivs avSR/VUX. Kommittén framhåller dock alt detta förslag endasl avser denverksamhel som f. n. bedrivs inom SR/VUX och som är mycket likartad den sombedrivs inom TRU. Kommitiéndiskuterar om utbildningsprogramorganet bör ingå som en enhet i ,knytas till i form av etl dotterbolag, ingå i Liberkoncerneneller vara fiislående. Deskäl som talar för atl ulbildningsprogramorganet skulle placeras inom SverigesRadio är enligl kommitién lill slor del av praktisk och ekonomisk natur. Delgäller sambmk av tekniska och personella resurser, arkiv av olika slag samltillgång till det kunnande som finns samlat inom . En placeringinom medför också alt frågan om ändring av Radiosensamrätt till elersändning inle blir aktuell. Kommitténanser all de skäl som lalav mot en placering inom och för ensjälvständig produktionsenhet med egen sändningsrätl i första hand ärulbildningspoliliskt betingade. Det nya utbildningsprogram-organets verksamhelkommer enligl kommitténs uppfattning all i väsentliga avseenden avvika frånden som bedriver. Kommittén betonar alt uppgiftinom utbildningsseklorn, liksom inom andra samhällssektorer, är i huvudsak allproducera program om olika ulbildningsvägar och utbildningsformer, medanulbUdningsprogramor-ganels uppgift i huvudsak bör vara atl producera programför olika ulbildningsvägar och utbildningsformer. Inriktningen av verksamhetenkan enligl kommitténs mening inte gmndas på joumalistiska bedömningar utanframför allt på ulbildningspolitiska-pedagogiska bedömningar. Verksamhetenfömtsätter en bred kontakt med hela utbildnings-Sverige för all få fram de mestangelägna behoven och synpunktema på gjorda insatser. Eterdislribulionen är ellsäll atl nå vissa målgmpper. Valet av distributionsform måste enligtkommitténs uppfattning i första hand bero på hur man bäst når de avsedda målen. mening finns del sammanfattningsvis starkare skäl som talar WO/ atlulbildningsprogramorganet placeras inom än skäl som talar/ö/-. Kommitténhar också prövat altemativet att förlägga ulbildningsprogramorganet som etldotterbolag under . Kommitién konstaterar alt en sådan lösningskulle kunna innebära allt ifrån en så långtgående samordning all den ipraktiken påminnerom en organisatorisk inordning i lill en såsjälvständig ställning atl dotterbolaget får karaktären av elt frislåendeföretag. Vidare anser kommittén atl gentemot dolterbolagsallemalivel kan iprincip anföras ungefär samma synpunkter som för alternativet att Förläggaulbildningsprogramorganet som en enhet inom . Kommitténavvisar också en placering av utbildningsprogramorganet i Liber-koncemen.Enligl kommitténs mening är del i och för sig önskvärt 1975/76:110 19 attde statliga resursema samordnas så långt möjligl. En samordning med LiberLäromedel skulle dock fömlsatta antingen all verksamheten finge koncentreraslill produktion av AVM för distribution i form av bandkopior, filmkopior ochtrycksaker men inte omfatta program producerade för elerdistribution eller atldet nya företagel skulle ges möjlighet lill elersändning. KommUtén menar allen länkbar möjlighet vore alt Liber kunde producera program som antingen kundesäljas till eller som genom avtal kunde överlåtas till SverigesRadio för elersändning. Med hänsyn till Libers ställning som kommersielltläromedelsföretag skulle en sådan lösning på etl påtagligt sätt mbbaförhåUandet mellan läromedelsförlagen och är därför enUgt kommUténs meninginte realistisk. Enligl kommitténs mening är det inte ändamålsenUgt all låtaell företag svara för produktion avsedd enbart för s. k. markdistribution. Detviktigaste skälet härför är enligl kommUtén atl förfarandet vid produktion avprogram avsedda för elerdistribution och andra distributionsformer äridentiskt. Vidare framhåller kommittén atl man i produktionen bör ulgå från altde framtagna bild- och ljudprogrammen bör kunna användas i olikadistributionsformer, eventuellt efter bearbetning och att vissa avsnitt t. ex.kan användas i rekryterings- och stimuleringsprogram i TV medan deundervisningsbärande delarna Ugger på band. Dessutom menar kommittén att delär nödvändigt alt man i många projekt använder sig både av banddistribueral materialoch elersändningar för all nå den avsedda målgmppen, t. ex.studie-cirkeldellagare. Kommittén anser atl det i sådana fall skulle blibesvärliga samordningsproblem saml betydligt dyrare om produktionema skedde påvar sill håll. Kommitténbetonar vidare de speciella regler som gäUer för elersändningar bl.a.radiolagen, radioansvarighetslagen och avtalet mellan staten och Radioangående mndradions programverksamhet. Enligt radiolagen äger radioföretagetatt med ensamrätt avgöra vUka radioprogram som skall förekomma imndradiosändning. Vidare föreskriver radiolagen all avtalet mellan staten ochSveriges Radio skall innehålla vissa regler för programmens utformning.Kommittén framhåller därför att beslutanderätten över programmens utformningmåste ytterst ligga hos radioförelaget, även om projektarbetet sker i enexpertgmpp med företrädare för t. ex. olika myndigheter och organisationer.Enligl kommitténs mening innebär detla att man inte utan vidare kan användaprogram producerade för banddistribution för etersändning. För ettutbildningsprogramorgan med möjlighet att utnyttja såväl eter- sommarkdistribution blir det enligt kommitténs uppfattning naturligt atl vidproduktionen, slutande av avtal m. m. redan från början beakta att materialetkan komma att användas för olika distributionsformer. Kommittén anser att det -med hänsyn till aUa oUka aktiviteter som ryms inom - ärolämpligt att ge elt sådant förelag rätt till etersändning. Prop.1975/76:110 20 uppfattning bör ulbildningsprogramorganet således som en frislåendeenhet sorlera under . 2.3 Vissa frågor av betydelse för den närmare organisationen av utbildningsprogramorganet Föralt lösa sändningsfrågorna finns, enligl kommittén, följande alternativalösningar: - behållerensamrätten för all mndradiosändning och förhållandel mellan Radiooch utbildningsprogramorganet regleras i ell särskilt avtal. - Regeringen överlåterensamrätten lill ulbildningsprogramorganet för sändning av utbildningsprogramefter förslag från enligt 5 § radiolagen. - Utbildningsprogramorganettilldelas ensamrätt all sända program i ra- diooch TV inom ramen för de uppgifter som åvilar organet. Ilikhel med de synpunkler som radioutredning (69) förde fram i sittbelänkande (SOU 1973:8) Radio i utveckling anser kommittén all programorganetbör ges ensamrätt när det gäller utbildningsprogram i radio och TV.Programorganets ensamrätt att sända i radio och TV bör, genom slalsmakiemasbeslul, gmndas direkt på radiolagen och i den stadga som utfärdas förverksamheten. Som motiv för detla anger kommittén all del inte är rimligt alletl företag () skall ha ell formellt ansvar för en omfattandeoch reguljär produktion som framstäUs av elt annat organ. Detta gäller såvälansvaret enligt radioansvarighelslagen som ansvarel enligt radiolagen ochavtalet mellan slalen och . Enligt del nuvarande systemet kanSveriges Radio när del gäller del egna utbudet i radio och TV inle bortse frånTRU-programmen när det gäller alt beakta avtalels krav på all programverksamheteni sin helhel skall präglas av skälig balans mellan olika åsikter och intressen.Enligt kommitténs uppfattning bör det organ som svarar för programproduktionenockså bära ansvarel enligl de olika lagar och regler som gäller. 1974års radioulredning skall enligt sina direktiv la stäUning lUl humvida SverigesRadio skall behålla ensamrätten lUl alla slags radio- och TV-program. SlutligStäUning till frågan om sändningsrätt för det av kommitién föreslagnaulbildningsprogramorganet bör därför lösas i samband med ställningstagandenaav radioutredningens förslag. Intill dess bör ulbildningsprogramorganet, ilikhel med vad TRU gjort, under en övergångstid iräffa avtal medSveriges Radio angående sändningslider m. m. Beträffandefördelningen av sändningsulrymme anför kommittén att delta i första hand börske genom överenskommelser mellan 1975/76:110 21 För den händelse en överenskommelse inte kan uppnåsbör frågan hänskjutas till en av regeringen utsedd person för avgörande. 2.3.2Behov av ytterligare kanaler i radio och TV Fråganom del är önskvärt att etablera särskilda utbildningskanaler i radio och TVhar övervägts av kommittén, som därvid har funnit att delta f. n. inle är motiverat.Kommiltén anför dels alt man sannolikl når och intresserar en slörre publikför utbildningsprogrammen om dessa varvas med del övriga utbudet, dels atlbedömningarna av behovet av etersänd-ningsutrymme inle motiverar attsärskilda utbildningskanaler inrättas.