prop · FZ031 · 1975-12-31 00:00:00 — Somframgår av min anmälan av proposition 1974:150 (s. 4 och 391) visade det sigemellertid att betänkandet, med hänsyn till utfallet av remissbehandlingen, dåinte kunde läggas lill grund för statsmakternas ställningstagande utan att detbl. a. med ledning av remissyttrandena först måste arbetas över ochkompletteras. Detta arbete pågår f. n. inom . Tyngdpunkteni arbetet ligger på utarbetandet av etl nytt plansystem. Förslag härtill avsesbli publicerat i en departementspromemoria, vilken om möjligt kommer att sändasut på remiss . Vidare skall, med stöd av regeringens bemyndigandeden , en särskilt förordnad sakkunnig, biträdd av experter, utredavissa frågor om kommuns möjlighet att ta ut avgifter för allmännainvesteringar. Även resultatet av detta arbete kommer alt remissbehandlas. Frågor om genomförandeansvar och kostnadsfördelningavseende vägar m. m. behandlas även av vägutredning (K 1970:35) somvåren 1974 avlämnat principbetänkandet (Ds K 1974:7) och enskildväghållning. Utredningsförslaget har remissbehandlats och bearbetas f. n. av vägutredningen. Med hänsyntill det arbete som återstår är det uppenbart att en genomgripande reform avbyggnadslagstiftningen kommer att la avsevärd ytterligare tid i anspråk. Inteminst genom remissbehandlingen har emellertid framkommit att det är angelägel atlman försöker komma till rätta med vissa bristfällighetersom nuvarande byggnadslagstiftning anses vara behäftad med. Inom departementetövervägs nu vilka ändringar i lagstiftningen som kan vara så angelägna att enmer genomgripande reform inle lämpligen bör avvaktas. Hit hör t. ex. de problemsom hänger samman med möjligheterna alt komma till rätta med byggnadsverksamhetsom bedrivs utan föregående byggnadslov. En departementspromemoria (Ds B1975:3) med förslag lill förbättrade medel för samhället i delta hänseende harnyligen publicerats och sänts ut på remiss. Även andra förslag till delreformerkommer att övervägas. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen 1. godkänna de av mig förordadeprinciperna för handläggning av riktlinjema för hushållning med mark ochvatten, 2. godkänna den precisering av deverksamhetsanknutna riktlinjerna för planeringen som' regeringens beslut medanledning av kommunernas program m. m. har inneburit, Prop.1975/76:1 182 dels bereder tillfälle att yttra sig över minredovisning i övrigt. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposition förelägga vad föredraganden haranfört för den åtgärd eller det ändamål som föredraganden har hemställt om. 1975/76:1 183 Fullföljande av riktlinjer för den fysiska riksplaneringen Föreliggande promemoria har upprättats inombostadsdepartementet i samråd med övriga berörda departement. Promemorian harutarbetats i samband med förberedelserna för regeringens beslut med anledningav kommunala program för fullföljande av riktlinjerna för den fysiskariksplaneringen. 1 avsnitt 1 ges en kortfattad orientering om programarbetetsutfall och remissinstansernas synpunkter på detta. 1 avsnitt 2 lämnas förslagtill allmänna utgångspunkter för det fortsatta planeringsarbete såvitt avseransvarsfördelning, arbetets inriktning, tidsplan och redovisning. 1 avsnitt 3redovisas sektorsvis hur olika verksamheter behandlats i programarbetet samt deallmänna synpunkter remissinstanserna framfört beträffande verksamheternasbehandling. Vidare lämnas i detta avsnitt förslag flll utgångspunkter för deberörda verksamheternas behandling i det fortsatta planeringsarbetet. 1 anslutning till att regeringen tar ställning län förläntill resultatet av programarbetet torde komma att anges huruvida de i dennapromemoria under avsnitten 2 och 3 redovisade förslagen till utgångspunkter förplaneringsarbetet skall gälla. FullföUandet av de av fastlagda geografiskariktlinjerna berörs bara i begränsad omfattning i denna promemoria. Detförutsätts att dessa frågor kommer att behandlas närmare i regeringens beslutangående respektive län. Den redovisning som lämnas i det föUande är mycketkortfattad. En fylligare redovisning av vad som förevarit i samband medprogramarbetet återfinns i statens planverks rapport nr 30 1974, Den fysiskariksplaneringens programskede. Vidare bör nämnas att regeringen avser attförelägga en redogörelse för programarbetet och regeringensställningstaganden i anslutning härtill. 1 Allmänt om programarbetets utfall Maj:t uppdrog ål länsstyrelsernaatt föra överläggningar med kommunerna om upprättande av program för deåtgärder som behöver vidtas för att de av är 1972 beslutaderiktlinjerna för hushållning med mark och vatten skall kunna fullföUas.Fullmäktige i 272 kommuner har antagit program för sädana åtgärder. Dekommunala programmen har ställts samman av länsstyrelserna och tillsammans medlänsstyrelsernas yttranden och egna åtgärdsför- Prop.1975/76:1 184 slag redovisats lill Kungl. Berörda centrala verkhar yttrat sig över det samlade materialet. Även forskningsinstitutioner ochorganisationer har beretts tillfälle att yttra sig. Kommunerna har gettstillfälle att yttra sig över länsstyrelsernas och de centrala verkensställningstaganden till programmen. Skrivelser från sammanslutningar ochenskilda med synpunkter pä den fysiska riksplaneringens fullföljande harsuccessivt inkommit till . Programarbetet i län och kommuner har inneburit enprecisering av de av statsmakterna angivna riktlinjerna för hushållningen medmark och vatten och en vidareutveckling av det underlagsmaterial för denfysiska riksplaneringen som har redovisats av centrala myndigheter. Genomkommunernas ställningstaganden i samband med programarbetet har den fysiskariksplaneringen förankrats på lokal nivå. De kommunala programmen och länsstyrelsernas yttrandeninnehåller ställningstaganden till åtgärder som berör en stor del av landet.Kommunerna har i betydande omfattning föreslagit att områden utöver de somtagits upp i det av centrala myndigheter utarbetade underlagsmaterialet skallbehandlas i samband med den fysiska riksplaneringen. 1 regel har kommunerna föravsikt att inordna de föreslagna åtgärderna i en översiktlig kommunalplanering. Deåtgärder som har föreslagits är av olika karaktär. För vissa områden har preciseradeutgångspunkter för det fortsatta arbetet kunnat anges. I andra fall är ätgärdsförslagenmycket allmänt formulerade. 1 stor utsträckning är kommuner och länsstyrelsereniga om hur det fortsatta arbetet bör bedrivas. 1 flertalet fall där skiljaktigauppfattningar har redovisats synes skiUaktigheterna vara av sådan art att dekan undanröjas efter fortsatt samråd mellan kommun och länsstyrelse. Nyligengenomförda ändringar i bl. a. naturvårdslagen har vidare gett delvis nyaförutsättningar för att genomföra ätgärdsförslagen. Tyngdpunkten i övervägandena under programskedet har legatpå behandlingen av bevarandeinlressen inom friluftslivets, den vetenskapliganaturvärdens och kulturminnesvärdens områden. De centrala myndigheter somföreträder dessa intressen uttrycker i sina remissyttranden tillfredsställelsemed resultatet av programarbetet. Flertalet andra myndigheter redovisar enpositiv inställning till den ökade aktivitet inom den översiktliga planeringensområde som de kommunala programmen ger uttryck för. Några 'av dessa myndigheterpåpekar emellertid all de intressen som respektive myndighet företräder harfält en ojämn och i vissa fall otillräcklig behandling i programarbetet. Sammanfattningsvis kan konstateras att programarbetet ochde remissyttranden som har lämnats över detta i väsentliga avseenden harklargjort utgångspunkterna för det fortsalta planeringsarbetet i län och kommuner.Ambitionsnivån i programarbetet har varit hög. Ett stort antal län.sstyrelser,flera centrala myndigheter saml har uttalat atl alla dei programmen föreslagna åtgärderna inte torde kunna genomföras före den 1 juli1976. Prop.1975/76:1 185 2 Förslag till allmänna utgångspunkter förplaneringsarbetet 2.1 Ansvarsfördelning i det fortsatta planeringsarbetet De myndigheter som företräder olika sektorintressen har iförarbetena för den fysiska riksplaneringen svarat för redovisningar av deanspråk av betydelse från rikssynpunkt som respektive sektor ställer på landetsmark- och vattentillgångar. Mot bakgrund av dessa redovisningar har regeringoch riksdag angett vissa utgångspunkter för planeringen av särskilda områden(geografiska riktlinjer) samt lämnat anvisningar för hur olika sektorintressenbör behandlas i planeringen (verksamhetsanknutna riktlinjer) (prop. 1972:111, CU1972:35, rskr 1 972:348). Statsmakterna har inte tagit ställning tillenskildheter i de redovisningar som har lämnats av berörda myndigheler. Det bör som vara berörda centrala fackmyndighetersuppgift att för respektive verksamhetsgrenar ange vilka områden i landet somhar betydelse från rikssynpunkt. De bedömningar i detta hänseende somnaturvårdsverket och har gjort i sina remissyttrandenbör, med beaktande av regeringens ställningstaganden och de synpunkter somredovisas i avsnitt 3 i det föUande, utgöra ett underlag för det fortsattaarbetet med att fullfölja riktlinjerna för den fysiska riksplaneringen. Det material som har redovisats av kommuner ochlänsstyrelser utgör förslag till program för fortsatta åtgärder. I regel finnsmöjligheter att i de enskilda fallen bedöma i vilken mån föreslagna åtgärdertillgodoser den fysiska riksplaneringens intentioner först när planeringen hardrivits längre. Det förutsätts att kommuner och länsstyrelser i allt väsentligtkan nå enighet i dessa frågor. Åtgärderna får naturligtvis anpassas till dekrav på rättsverkningar eller på skötsel och vård som är befogade i detenskilda fallet liksom till gällande ekonomiska förutsättningar. 1 anslutninghärtill erinras om vad som anförs i prop. 1972:111 om att den fysiskariksplaneringens intentioner i slor utsträckning skall fullföljas genomkommunal planering. En förutsättning härför är att den kommunala planeringenges tillräcklig stadga genom att översiktliga planer för markanvändningen antasav kommunfullmäktige och i vissa fall fastställs i generalplanens form samt atlmöjligheter ges för statliga myndigheter att bedöma hur de kommunala planeringsålgärdernastämmer överens med riktlinjerna för den fysiska riksplaneringen. Härviderinras om de rekommendationer planverket har utfärdat med innebörd alt sävälolika slag av översiktliga markanvändningsplaner som s. k. kommunöversikter börhandläggas i enlighet med de regler som anvisas i byggnadsstadgan (BS) förgeneralplan. 1 anslutning till den översiktliga kommunala planeringen bör ocksåbehovet av särskilda åtgärder för atl säkerställa bl. a. naturvårdsintressenoch kulturminnesvårdsintressen bedömas. Härvid bör beaktas vad naturvårdsverkethar anfört om att en tillämpning av naturvårdslagen i många fall är detlämpligaste och i vissa fall det enda sättet att tillgodoseriksplaneintentionerna. Det fortsatta planeringsarbetet bör bedrivas i samrådmellan kommuner och länsstyrelser med deltagande av övriga berörda regionalamyndigheter. Länsstyrelserna bör samordna de statliga myndigheternas medverkani planeringsarbetet. De regionala myndigheterna bör samverka med berördacentrala myndigheter och hålla dessa underättade om planeringsarbetet i den måndet bedöms erforderligt. Det ankommer på myndigheterna att verka för att de avstatsmakterna fastlagda riktlinjerna och de genom regeringensställningstaganden till programarbetet angivna utgångspunkterna för arbetet föUs.Myndigheterna bör vidare bidra till alt information och underlagsmaterial avbetydelse för planeringen i görlig mån ställs till kommunernas förfogande. Om enighet inte kan nås mellan länsstyrelse och kommun omvilka åtgärder som bör vidtas eller om delade meningar uppslår i fråga somuppkommer under planeringsarbetet bör regeringen uppmärksammas härpå omlänsstyrelsen eller central myndighet finner atl föreslagna åtgärder äventyrarintentionerna i den fysiska riksplaneringen eller annan övergripandesamhällsplanering. Vad planverket har anfört i sitt yttrande beträffandehandläggning av ärenden som berör den fysiska riksplaneringen bör i övrigttjäna som vägledning i det fortsatta arbetet. 2.2 Tidsplan för och inriktning av planeringsarbetet . Många remissinstanser har lämnat synpunkter på detfortsatta planeringsarbetets uppläggning. har föreslagit att det i prop.1972:111 angivna planeringsskedet förlängs med till den 1 januari1977. har framhållit som angeläget att i första hand kommunöversiktersamt områdesplaner för områden där konflikt råder mellan olikamarkanvändningsintressen upprättas under planeringsskedet, medan övrigaplaneringsinsatser enligt förbundets åsikt utan större olägenheter torde kunnaanstå till efter . Ett fullständigt genomförande av de åtgärder som föreslåsi programmen torde inte vara möjligt under det i prop. 1972:111 angivnaplaneringsskedet även om detta skulle komma alt förlängas i viss utsträckning.1 propositionen har också förutsatts att alla önskvärda åtgärder inte kanvidtas före . Den fysiska riksplaneringens intentioner fårtillgodoses i ett fortlöpande arbete där insatserna under det nu aktuellaskedet får inriktas på de åtgärder som bedöms vara mestangelägna att vidta. Vissa utgångspunkter härför anges i det följande. Vidarebör, som anfört, tidsplanen för det fortsatta arbetetge utrymme för information och medboigarmedverkan samt för erforderliga beslut.Även om det egentliga planeringsarbetet i huvudsak bör kunna vara klart den 1juli 1976 bör säledes därefter avsättas för behandlingen inomkommunerna. Kommunerna bör /77 lämna enredovisning till länsstyrelserna. Länsstyrelserna bör därefter i samarbete medövriga berörda länsmyndigheter översiktligt redovisa resultatet av planerings- 1975/76:1 187 arbetet till berörda centrala myndigheter. Beträffandevissa områden där särskilt komplicerade förhållanden råder torde frågan omsärskild redovisningsskyldighet direkt till regeringen få prövas i anslutning tUlregeringens beslut angående respektive län. bör göra en samladredovisning av resultaten av arbetet under planeringsskedet. Länsstyrelsernaoch berörda centrala myndigheler bör yttra sig till regeringen över i vilkenmån vidtagna åtgärder tillgodoser den fysiska riksplaneringens intentioner samtange de frågor som påkallar regeringens uppmärksamhet. Berörda kommuner börges tillfälle att ta del av myndigheternas yttranden och inkomma tillregeringen med därav föranledda synpunkter. Närmare anvisningar för redovisningarnas innehåll ochuppläggning torde få meddelas . bör utfärda tekniskaanvisningar för redovisningsarbetet. Regeringen torde senare fä ge berördamyndigheter de uppdrag som föranleds av vad som anförts ovan. De närmast förestående åtgärderna bör, i enlighet med vadsom anges i prop. 1972:11 1, i första hand syfta till att inordna och beakta dei den fysiska riksplaneringen behandlade intresseområdena i en utvidgadöversiktlig planering där olika markanvändningsintressen vägs motvarandra. Planeringsarbetet bör huvudsakligen inriktas på att upprätta delskommunöversikter, i vilka behandlas de frågor som berörs av den fysiskariksplaneringen, dels översiktliga planer för markanvändningen i huvuddelen avde områden som berörs av de av statsmakterna fastlagda geograflska riktlinjernasamt i de områden där övervägandena under programarbetet visat att uttaladkonflikt råder eller kan förutses mellan olika markanvändningsintressen. Härvidbör beaktas vad lantmäteriverket anfört om att de fortsatta åtgärderna börpreciseras i områden som i programmen har angetts som utredningsområden. anfört i sitt remissyttrande beträffande inriktningen av planeringeni områden som omfattas av geografiska riktlinjer bör fläna som utgångspunkt fördet fortsatta arbetet om inte regeringens ställningstaganden tillprogramarbetet föranleder annat. bör på ett kartmaterial somtillställs länsstyrelserna närmare precisera sina stälN ningstagandenbeträffande avgränsningen av de områden som berörs av geograflska riktlinjer,med beaktande av de ändringar regeringens stäUningstaganden kan komma attföranleda. Åtgärder som föreslagits i programmen för att varaktigtskydda, vårda eller utveckla enskilda områden bör vidtas inom deramar som tUlgängliga ekonomiska resurser medger. Ett fullständigt genomförandeav dessa åtgärder får emellertid ses i ett längre tidsperspektiv. Det ankommerpå länsstyrelserna och kommunerna att i samråd och med ledning av deanvisningar som berörda centrala myndigheter kan komma att lämna, vidta deåtgärder som bedöms mest angelägna samt att upprätta handlingsprogram förfortsatta åtgärder. 1975/76:1 188 3 Behandlingen av vissa verksamheter Remissinstanserna har fört fram en rad synpunkterbeträffande behandlingen under programskedet av berörda verksamheter. Dessasynpunkter behandlas här i den utsträckning de har direkt betydelse för koinnnmernasoch länsstyrelsernas insatser i det förestående planeringsarbetet eller ärnödvändiga för förståelsen av de förslag till utgångspunkter förplaneringsarbetet som redovisas i det följande. 3.2.1 Programmen och remissyttrandena Flertalet kommuner har uppmärksammat Jordbrukets intresseni programarbetet. Remissinstanserna konstaterar alt detta till största delenskett i form av generella uttalanden om att hänsyn skall tas fllljordbruksintressena i den fortsatta planeringen. Lantbruksstyrelsen, lantmäteriverket,överstyrelsen för ekonomiskt försvar och anför attnäringens anspråk behöver preciseras i det fortsatta arbetet. Flera remissmyndigheteruttalar att stor restriktivitet bör iakttas med att ta värdefull jordbruksmarki anspråk för tätbebyggelseändamål. Lantbruksstyrelsen uttrycker farhågor föratt möjligheterna att hävda jordbruksintressena i mänga fall kan väntas bliotillräckliga med hänsyn till de starka konflikter mellan jordbruk ochtätortsexpansion som redan nu föreligger i vissa områden. Sambanden mellanJordbrukets intressen och naturvärdens och kulturminnesvårdens intressen samtbehovet att samordna dessa påtalas av bl. a. naturvärdsverket ochriksantikvarieämbetet. Överstyrelsen för ekonomiskt försvar framhållerjordbrukets betydelse för planeringen av del ekonomiska försvaret.Lantmäteriverket understryker att det frän jordbrukssynpunkt är av vikt attmarkanvändningen långsiktigt kan slås fast bl. a. med hänsyn till risken förmarkspekulation och värdestegring pä mark, behovet av investeringar ibyggnader, anläggningar etc. 3.2.2 Förslag till utgångspunkter för planeringsarbetet Jordbrukets markanspräk behöver i vissa avseendenpreciseras under planeringsskedet. Ällmänt kan konstateras att den snabba minskning avåkerarealen som skett och böflan av nu i stort setthar upphört. Jordbruksproduktionens framtida omfattning utreds av 1972 årsjordbruksutredning. Kommande ställningstaganden i denna fråga blir avgörandeför jordbruksmarkens framtida omfattning. Tills vidare bör restriktivitetiakttas när det gäller att ta i anspråk jordbruksmark för andra ändamål. Gällande jordbrukspolitiska mål innebär bl. a. atlmöjligheterna för jordbruksproduktion skall flllgodoses i olika delar avlandet. Detta medför atl begreppet högvärdig jordbruksmark bör definieras medutgångspunkt i de förhållanden som råder i skUda landsdelar. Intresset av attskydda god jordbrukstnark måste ofta bedömas inom större områden änenskilda kommuner. Lantbruksstyrelsen har gett anvisningar tilllantbruksnämnderna för redovisning av jordbrukels intressen i kommunalöversiktlig planering. Lanlbruksslyrelsen har vidare i samband med granskningenav de kommunala programmen på karta preliminärt redovisat primäraintresseområden för jordbruket (separatkarta 2 tiU statens planverks rapport nr30, 1974).' I avvaktan på ett mer preciserat underlagsmalerial bör gälla attkommunerna inom dessa primära intresseområden särskilt beaktarjordbruksintressena som en av utgångspunkterna för den planering som skallgenomföras. a. och har påpekat omatt jordbruket vid sidan av sitt ekonomiska värde kan ha betydande värde frånexempelvis landskaps-, kullurminnes- och naturvårdssynpunkt bör ocksåuppmärksammas. Det är förenat med betydande svårigheter att bedöma frågorrörande avvägningen mellan jordbruksintressen och andra markanspråk i ett sentskede i planeringsprocessen, t. ex. i samband med fastställelseprövningen av detaUplaner.Ett tillfredsställande underlag för bedömning av jordbruksintressena saknashärvid ofta. För expansiva tätorter inom redovisade primära intresseområdenför jordbruket bör översiktliga planer för markanvändningen som beaktarjordbruksintressen utarbetas som grund för överväganden om lämpligautbyggnadsriktningar. Arbetet med att se över befintliga översiktliga planer medavseende på jordbruksintressen eller atl i förekommande fall upprätta sådanaplaner bör inledas möjligt. Behovet av att för vissa områden omprövaäldre detaljplaner och att ge värdefull jordbruksmark ett fastare skydd genomatt upprätta och fastställa generalplan bör härvid övervägas. Inom övrigaprimära intresseområden för jordbruket bör rikflinjer för bebyggelsen sombeaktar jordbruksintressena tas in i kommunöversikt. Vid bedömningen av olika bebyggelsestrukturer måste hänsyntas såväl till behovet av ändamålsenliga tätortsbildningar som till jordbruketsintressen och .behovet av rekreationsområden. Avvägningar av denna artförutsätter i vissa faU att markanspräken ställs mot varandra i regional skala.Inom landets viktigare Jordbruksbygder bör kommunerna samarbeta med varandraoch samråda med bl. a. länsstyrelse och lantbruksnämnd i syfte att utarbetaprogram för hushållning med Jordbruksmarken. I dessa bör i regional skalaanges vilka områden som långsiktigt bör kunna utnyttjas för jordbruksändamåloch vUka restriktioner gentemot andra markanvändningsintressen dettaföranleder. I regeringens stäUnings-tagande till programarbetet i respektivelän torde få meddelas inom vUka områden sädana program bör utarbetas. Berördalänsstyrelser bör ha ansvar att redovisa resultatet av arbetet med dessafrågor. ' Se även bifogade karta 2. 14 1975/76 1 saml.Nr 1 Prop.1975/76:1 190 relsen och planverket bör samråda med berördalänsstyrelser och efter hand lämna dessa erforderliga anvisningar. 1 avvaktan på att det planeringsarbete som angetts ovanger utslag i kommunernas arbete med detaljplaner m. m. får enskilda planfrågorbedömas med utgångspunkt i de förutsättningar som gäller i det enskilda falletoch mot bakgrund av det material som successivt kommer fram. 3.3.1 Programmen och remissyttrandena Många kommuner har i sina program strukit underskogsbrukets betydelse för näringslivet. Flera remissinstanser uttalar attkommunerna har haft en hög ambitionsnivå när det gällt att avgränsaområden av intresse för naturvård och rörligt friluftsliv inom skogsområden.Bl. a. och domänverket anför att de arealer som har föreslagitssom riksintressanta för främst det rörliga frUuftslivet är tilltagna i överkantoch inte motsvarar reella framtida behov. Skogsbrukets företrädare anserdärför all kommunernas program innebär restriktioner för ett rationelltbedrivet skogsbruk som inte är försvarliga bl. a. med tanke på de samhällsekonomiskakonsekvenser en minskning av virkesproduktionen skulle föra med sig. Fleraremissinstanser anser att det rörliga frUuftslivets intressen i de flesta fallbör kunna vara förenliga med etl fortsatt ekonomiskt skogsbruk.Naturvårdsverket och lantmäteriverket anför atl detta förutsätter att enomsorgsfull planering kommer lill stånd. 3.3.2 Förslag till utgångspunkter jör planeringsarbetet Uppgifter som publiceras av 1973 årsskogsutredning i betänkandet Virkesbehov och virkestillgång (Ds Jo 1975:1)kommer att bekräfta de antaganden som gjorts om svårigheternaatt försörja den svenska skogsindustrin med råvara. Knappheten påvirkesråvara medför att det måste ställas större krav på hushållningen medlandets skogsresurser. Detta gäller både skogen och skogsmarken. Underiagför övergripande bedömningar i fråga om skogsmarkens användning hari stor utsträckning saknats. Programarbetet vad gäller skogsbruket i denfysiska riksplaneringen är därför ofullständigt och behöver kompletteras.