prop · FZ03211 · 1975-12-31 00:00:00 — Om det är lätt attöverblicka de tillgängliga arbetstillfällena går sökandet snabbare, sysselsättningenbli högre och arbetslösheten lägre som produktionsresultatet kanförbättras. Storaoch verkande fördelar är således förknippade med en god informationjust vid de tillfällen då den enskilde söker arbete eller dä arbetsgivare sökerpersonal. Del är en uppgift främst för arbetsförmedlingen alt svara för dennainformation. Förmedlingen måste finnas till hands nära människorna och haförmåga att bedöma varie arbetssökandes informationsbehov. Den behöver snabbtkunna ta fram de uppgifter om arbetsmarknaden som behövs i ett enskilt fall. Detär mot denna bakgmnd som arbetsförmedlingen nu genomgår en genomgripandefömyelse som tar sig uttryck i en kraftig personalökning, nya organisatoriskaformer och nya tekniska hjälpmedel. Utbyggnaden har pågått frän 1970-taletsbörian och beslut har redan fattats om att ta ytteriigare steg, Prop.1975/76:211 226 Arbetsförmedlingenhar fått över 1 000 nya tjänster har(prop. 1975/76:100, bil. 13, InU 1975/76:33, rskr 1975/76:221) beslutat attarbetsmarknadsverket under /77 skall lå medel för alt inrättaytteriigare ca 250 tjänster förstärks personalutbildningen kraftigt. Ävenorganisatoriskt pågår en förnyelse av förmedlingen. Ett stort antal kontor i hela landet har fått nya och välbelägnalokaler Allt fler kontor får särskilda resurser ocksä för olika specialområdensom arbetsvärd och yrkesvägledning. I storstadsområden, där verksamheten i storutsträckning har varit föriagd till ett fåtal mycket stora kontor, pågår ensuccessiv utbyggnad av medelstora lokalkontor för olika stadsdelar. Ettannat led i den organisatoriska förnyelsen är utbyggnaden av anpassningsgmpperna.Genom dessa har arbetsförmedlingen fält ett instmment för att inne i företagenkunna följa personalpolitiken och påverka personalrekryteringen sä att arbetekan erbjudas personer med arbeishandikapp. Etttredje led i den organisatoriska förnyelsen är tillkomsten avdistrikls-arbetsnämnderna. beslutade (prop. 1975/76:84, InU1975/76:28, rskr 1975/76:222) om en försöksverksamhet meddistriktsar-betsnämnder vid arbetsförmedlingen i syfte att förstärkaförmedlingens kontakter med kommuner, näringsliv och fackliga organisationeroch tillföra förmedlingen Ökad sakkunskap. Närdet gäller den tekniska förnyelsen vill jag nämna den utbyggnad som pägär avADB-utmstningen. Tack vare denna har platsinformationen väsentligt förbättrats,bl. a, genom att dagsaktuella platslistor nu kan framställas och snabbtdistribueras. Under /77 kommer ADB-baserade platslistor attkunna framställas i 19 län. Jag räknar med att en fortsatt utbyggnad skall skesä alt arbetsförmedlingen i samtliga län skall ha tillgång till sådanaplatslistor från . Vidare har beslutat om medel tillAMS för att utveckla ADB-teknik som kan användas vid sökning och matchning avlediga arbetstillfällen, i syfte att kunna erbjuda snabbare och meraindividuellt inriktade förmedlingsinsatser. Dennatekniska förnyelse av förmedlingen är förenad med strävan altarbetsförmedlingen sä långt möjligt skall kunna redovisa alla lediga platserför de arbetssökande och att dessa skall ges en förbättrad information omarbets- och anställningsförhållandena. hardärför beslutat omen lag om obligatorisk anmälan av lediga platser Systemet införs pä försök fro. m. i , och . Eflerutvärdering av försöksverksamheten får slällning tas till hur den fortsattautbyggnaden lämpligen bör ske. Denna bör närmast avse slorstockholmsområdet. Manmäste räkna med att behovet av individuellt inriktade informalions-ochförmedlingsinsatser som komplettering till platslistorna kommer att utgöra denhelt övervägande delen av arbetsförmedlingsarbetet även i fram- Prop.1975/76:211 227 tiden.Det beror bl. a. på att arbetsmarknaden blir alltmer komplicerad och präglas avökade krav på specialkunskaper vid mänga arbetsplatser De som söker sig ut iarbetslivet riktar förhållandevis ofta sitt intresse mot begränsade delar avarbetsmarknaden och mänga av dem ställer speciella krav pä arbetstider m.m.Även de som har arbeishandikapp skall såvitt möjligt beredas plats inom detordinarie arbetslivet. Allt detta medför att arbetsmarknadsinformationen tillstor del mäste ges en individuell prägel även . Utöverden upplysning direkt till arbetssökande som ges genom det löpandeförmedlingsarbetet är det nödvändigt att ocksä andra informationskanalerutnyttjas. Jag delar sysselsättningsutredningens uppfattning att de fackligaorganisationerna kan göra värdefulla insatser genom att sprida arbetsmarknadsupplysningbland arbetstagarna. Även andra organisationer kan medverka i uppgiften attföra ut information om arbetsmarknaden och arbetsmarknadspolitiken. De avriksdagen beslutade distriktsarbetsnämn-derna får en viktig uppgift somförmedlare av kontakter och information mellan arbetsförmedling,arbetsmarknadsparter och kommuner. Sådana kontakter behöver tas i ökadutsträckning både i enskilda ärenden och för planeringen av de olikamyndigheternas och organisationernas verksamhet i stort. Anpassningsgruppernafyller en viktig funktion när det gäller att stärka de arbetshandikappadesställning. Det är väsentligt att företagen undersöker möjligheterna att sysselsättapersoner som har särskilda begränsningar i sin arbetsförmåga och att dessapersoner får veta vilka möjligheter som finns. Arbetsgivarna behöver veta vilkamöjligheter de har att få statligt stöd för anställning av handikappade. Somhar påpekats tidigare av bäde sysselsättningsutredningen och en särskildarbetsgmpp inom AMS bör anpassningsgmpperna mer än ta sig an dearbetssökande som står utanför företagen. Jaghar uppehållit mig vid sådan information som riktar sig direkt tilldem som söker arbete och till arbetsgivare som söker personal. Det är viktigtatt sprida kunskap om arbetsmarknaden ocksä till andra gmpper. Del gäller iförsta hand studerande i olika skolformer, särskilt vid de tillfällen dä deskall fatta beslut om inriktningen av sina fortsatta studier Jag återkommerstrax till den frägan. Fören långsiktig ökning av sysselsättningen och av de sysselsattas utbyte avarbetet är det viktigt att gmndläggande kunskaper om arbetsmarknaden sprids.Likaså bör företag stimuleras att planera sin verksamhel med hänsyn lillarbetsmarknaden och de sociala förhållandena i orten även när de inte upplevernågra omedelbara svårigheter att få arbetskraft. Detta innebär attarbetsförmedlingen måste arbeta under stor öppenhet och pä ett sätt som ökarmedvetenheten om arbetsmarknadsfrågornas betydelse för envar. Prop.1975/75:211 228 9.5.4Älgärder för all underlätta övergången från skola till arbetsliv Ungdomarnasålder vid inträde på arbetsmarknaden har höjts genom skolreformerna. Denna utvecklinggick snabbt . gick man normalt ut iarbetslivet efter sex-ätta är i folkskolan. går flertalet ungdomar ul päarbetsmarknaden först efteren elva- eller tolvårig utbildning i grundskola ochgymnasieskola. Men många ungdomar söker sig ut i arbetslivet redan efteravslutad grundskola. Gruppen av förvärvsarbetande ungdom under 20 är har ökatkraftigt . Det är ocksä en helt annanarbetsmarknad som ungdomarna möter . a. den tekniska utvecklingen hargjort att kraven på yrkesutbildning har ökat. Ungdomar utan yrkesutbildningerbjuds i stor utsträckning arbeten av tillfällig karaktär som ger dem smämöjligheter att - utan fortsatt utbildning - fä en fastare förankring päarbetsmarknaden. Ungdomar har inte heller nägon egen arbetsmarknad.Konjunktursvängningar eller överskott pä utbildade inom en bransch drabbarungdomar lika väl som äldre. Ungdomarna möter konkurrens bäde frän dem somredan är etablerade pä arbetsmarknaden och frän nytillträdande vuxna.Samtidigt med att utvecklingen har gjort det svårare för den som saknaryrkesutbildning att finna arbete, har många ungdomar under senare är lämnatskolan efter avslutad grundskola utan att skaffa sig yrkesutbildning. Sysselsättningsutredningenhar visat att arbetslösheten bland i första hand ungdomar i åldern 16-19 årökade i börian av . harungdomsarbetslösheten pressats ned och ligger nu i nivä med värdena från är1970. Av belydelse för att kunna bedöma ungdomens siluation på arbetsmarknadenär uppgifter om vart de ungdomar tar vägen som lämnar skolans olika stadier SCB har undersökt vadeleverna i gmndskolan och gymnasieskolan sysslar med ca ett är efler avslutadutbildning. Av den senaste grundskoleuppföljningen framgär att av de ca 100000ungdomar som vären 1972 slutade fortsatte att studera, 23 %arbetade och drygt 2 96 sökte arbete (var arbetslösa). Frän gymnasieskolanstre- och fyräriga linjer och tvååriga linjer- motsvarande den tidigarefackskolan - gick närmare 45 000 ungdomar ut. Av dessa fortsatte altstudera, 47 96 förvärvsarbetade och 5 96 sökte arbete (vararbetslösa). Fördetvååriga yrkesinriktade linjerna finns motsvarande uppgifter endast för dem somslutade skolan vären 1973. Av totalt ca 20 000 ungdomar gick i fortsattutbildning, 77 96 arbetade och 3 96 sökte arbete (var arbetslösa). Trots att det sloraflertalet ungdomar som vären 1972 resp. 1973 slutade skolan antingen gickvidare till annan utbildning eller arbete, kunde ca 5 000 ungdomar inte finnalämplig utbildning eller lämpligt arbete. var arbetslöshetenbland ungdomar i åldern 8,2 96 enligt . Förär 1975 var motsvarandetal 5,5 96. Del finns emellertid anledning anta att fördelningen påsysselsättning, fortsatt ulbildning, värnplikt m. m. är ungefär densamma som är1972. Prop.1975/76:211 229 1likhet med sysselsättningsuiredningen och remissinstansema finner jag attsamhället också i fortsättningen med krafl måste stödja de unga genom atterbjuda utbildning, praktik och arbete. Det fordras därför förändringar iskolan, i arbetsförmedlingarnas arbetsmetoder och i arbetslivet. Skolan,kommunerna, arbetsförmedlingarna, arbetsgivar- och arbetstagarorganisationernamäste var och en ta sin del av ansvaret. Mina förslag i det följande utgår fråndetta. Arbelel på alt uppnå målel att alla ungdomar som slutar grund- ellergymnasieskolan skall erbjudas arbete, praktik eller utbildning har redanpåböriats. ' Ensärskild arbetsgrupp inom - gymnasieskol-gruppen - hari rapporten (Ds U 1975:18) Ulbildning m. m. för 16-19-åringar föreslagit olikaåtgärder, som skall underlätta övergängen mellan grundskola och arbetsliv samtmellan grundskola och gymnasieskola. Studie- och yrkesorienteringen föreslåsförstärkt. Skolan skall följa de ungdomar som inte går vidare tillgymnasieskolan. I detta arbete skall skolan samarbeta med arbetsförmedling ochkommunala organ. Gymnasieskolan bör vidare tillföras korta, yrkesinriktadekurser. Kurserna skall vara så utformade att de gär alt bygga på efter en tidcerfarenhet i arbetslivet. Efter förslag av gym-nasieskolgruppen pågår i fyrakommuner försöksverksamhet med yrkesinriktade kurser, vilka vänder sig tillungdomar som annars inte skulle ha sökt sig till gymnasieskolan.Gymnasieskolgruppens rapport har remissbehandlats och delar av denbereds f n, inom . Propositionenom skolans inre arbete m. m. 1975/76:39) tar upp vissa av de förslag somarbetsgruppen har lagt fram. betonar är det viktigt att genom studie- ochyrkesorientering (SYO) i gmndskolan förbereda ungdomarnas inträde iarbetslivet. Det är viktigt att ungdomarna redan tidigt får en realistisk bildav arbetslivet. a. SSU och TCO har framhållit i sina yttranden är detväsentligt att praktisk arbetslivsorientering ges pä alla stadier igrundskolan, bl. a. för att bryta traditionsbundna yrkesval, 1 likhet med vadföredragande statsrådet framhöll i propositionen om skolans inre arbete villjag betona vikten av att eleverna i fär en väl tilltagen studie-och yrkesorientering sammanvävd med praktisk arbetslivsorientering. Eninformation av del slag som de genomfördaarbetsmarknadsdagarna har gett bör vara bestående inslag i della arbeie.Kontakterna med gymnasieskolan bör vidare förstärkas så att ungdomar som skallvälja framtida utbildning får en bättre kännedom om gymnasieskolans olikalinjer. Den utvärdering av SYO-verksamheten som skall ske bör göras bl, a, motbakgrund av vad jag nu har anfört och om så behövs bör åtgärder vidtas för attstärka SYO-konsulenternas kontakt med arbetslivet. Vadgäller gymnasieskolan vill jag betona betydelsen av arbetslivskontakter ochden nyckelroll som skolans personal spelar härvid. Jag finner det i likhei medLO motiverat att pä sikt ställa kravei all alla lärare skall 1975/76:211 230 haarbetslivserfarenheter ocksä utanför skolans ram. Jag vill erinra om attstatsrådet har givit lärarutbildningsutredning (U1974:04) tilläggsdirektiv om detta. Sysselsättningsuiredningen och flertaletremissinstanser har framhållit viklen av att alla gymnasieskolans linjer utformaspä ett sådant sätt att eleverna efter utbildningen fär möjlighet att väljamellan arbete eller fortsatt utbildning. Pä grundval av ställningstagandenatill propositionen om reformeringen av högskoleutbildningen (prop. 1975:9, UbU1975:17, rskr 1975:179) har SÖ fått i uppdrag att utveckla principerna omåterkommande utbildning vad gäller gymnasieskoleutbildningen. En utredning omgymnasieskolan kommer att tillsättas. Korta yrkesinriktade kurser bör, somgymnasieskolgmppen har föreslagit, kunna komma till stånd på relativt kortsikt. Sädana kurser skulle säkert kunna dra till sig ungdomar som inte ser enlängre gymnasieskolutbildning som ett förstahandsalternativ. Jag vill dock ilikhet med fiera remissinstanser, stryka under vikten av all dessaungdomar stimuleras att fullfölja sina gymnasiala studier i någon form. som flera länsstyrelser har diskuterat dimensioneringenav gymnasieskolan. AMS framhåller i sitt yttrande att en anpassning till denlokala arbetsmarknadens behov av arbetskraft bör kunna ske i fräga om kortayrkesinriktade kurser. Styrelsen är dock tveksam till en sädan anpassning avutbudet pä de reguljära linjerna. Efter samråd medstatsrådet fär jag pä denna punkt anföra följande. Ett centraltmäl för ungdomsutbildningen är individens rätt till fritt val av ulbildninginom ramarna för samhällets resurser. Detta innebär att man inte i första handsträvar efter en anpassning till den lokala eller regionala arbetsmarknadensefterfrågan på arbetskraft. finns det naturiiga skäl för individenatt i sitt val av utbildning anpassa sig till den regionala arbetsmarknadensförhållanden. En viss anpassning av utbildningen till arbetsmarknaden i deskilda länen har därför skett, vilket jag finner riktigt. Individens rätt att väljautbildningsinriktning bör pä allt sätt värnas. är det emellertidangeläget att detta val kan ske mot bakgrund av en realistisk uppfattning om deregionala sysselsättningsmöjligheterna efter fullgjord utbildning. För attsludierådgivningen skall kunna ge en sä korrekt bild som möjligt av denregionala efterfrågesituationen måste den grundas pä en väl underbyggduppfattning om den framtida näringslivsutvecklingen och om hur tillgängen påpersoner med olika yrkesinriktning kommer att utvecklas. Samma typ avinformation krävs naturiigtvis om inriktningen och dimensioneringen avutbildningskapaciteten för olika yrken skall kunna bidra till en bättreregional balans pä skilda yrkesområden. Detutvecklingsarbete som pågår när det gäller länsplaneringens framtida utformningbör kunna leda till bl. a. ett förbättrat underiag för regionala bedömningar avarbetskraftsefterfrågans fördelning på yrkes- och utbildningsgrupper. Ettsädant material bör kunna användas som underiag säväl Prop.1975/76:211 231 fördimensionering av del ordinarie skolväsendet, arbetsmarknadsutbildningen (AMU)som företagens internutbildning, samt i studie- och yrkesorienteringen. Deföreslagna planeringsråden som också skall finnas pä länsnivån bör kunna få encentral roll i bedömningen av delta material. a. SCB framhäller i sittyttrande förutsätter denna typ av prognoser ett utvecklingsarbete vad beträffarbäde metoder och underiagsmaterial. Somlänk mellan skolan och arbetslivet samt mellan gmndskola och gymnasieskola hari prop. 1975/76:39 föreslagits att s.k. planeringsråd inrättas, 1 dessa skallskola, arbetsförmedling, arbetsgivare och fackförening samverka i frågor somrör bl, a, fackligt deltagande i skolornas undervisning, praktikfrågor, studie-och yrkesvägledningsfrägorsamt arbetslivsorienlering. Enaktiv medverkan frän planeringsråden mäste till för att vi skall nä målet attalla ungdomar skall erbjudas arbete, praktik eller utbildning. Planeringsrådenbör också som har föreslagits i nämnda proposition planera och följa denuppsökande studie- och yrkesorienteringen bland de ungdomar som slutargrundskolan och inte går vidare till gymnasieskolan. Sysselsättningsuiredningenhar i särskild skrivelse föreslagit att de samarbetsorgan som utredningen harinitierat i flera kommuner och som i princip har en sammansättning motsvarandede föreslagna planeringsrådens skall komma lill ständ i hela landet.Planeringsräden skall enligt förslaget inrättas fr. o, m, /78.Jag finner det emellertid naturiigt att kommunema redan nu påböriar sädanverksamhet att ett väl fungerande samarbete finns uppbyggt . Sysselsättningsutredningenhar tagit initiativ till försöksverksamhet med intensifierad arbets fö rmedlingför ungdom under 20 är. Försöken startades på fem orter. Verksamheten syftarbl, a. till att genom koncentrerade arbetsförmedlings- och utbildningsinsatsererbjuda arbetssökande ungdomar under 20 är något slag av utbildning och/ellersysselsättning. Den syftar vidare till att studera de problem som uppstår i dendirekta övergängen mellan utbildning och arbetsliv samt att studerasamarbetsformerna mellan arbetsgivare, arbetstagare, skola ocharbetsförmedling. På de orter där sysselsättningsulredningens försök harbedrivits har arbetsförmedlingarna tillförts personalförstärkningar. Genomförsöksverksamheten har arbetsförmedlingarna fått erfarenhet av bl. a.uppföljningsverksamhet och organisatorisk samverkan av det slag som harföreslagils i propositionen om skolans inre arbete. Förmedlingarna har fällmöjligheter att pröva en rad nya arbetsmetoder och hjälpmedel, t. ex.arbetsmarknadsutbildning i kombination med beredskapsarbete samt beredskapsarbeteinom organisationer och företag. Sysselsättningsutredningenhar redovisat mycket goda erfarenheter av den bedrivna verksamheten.Regeringen har därför föriängt försöksperioden och gett AMS medel sä attverksamheten kan bedrivas vid ytteriigare 19 kontor. På grundval av den nupågående verksamheien bör metoder kunna utarbetas för arbetsförmedlingarnasverksamhet i hela landet. 1975/76:211 232 skältalar också för att arbetsförmedlingsinsatser för ungdomar bör prioriteras vidförstärkning av arbetsmarknadsverkets resurser. De erforderiiga insatsernahärför fär i sedvanlig ordning bedömas i höstens budgetarbete. Fräganom speciella ungdomsförmedlare skall avdelas eller om ansvarel förungdomsfrågorna skall åligga all personal på förmedlingarna är en fråga somavgörs bäst av varie förmedling. Jag vill i sammanhanget betona vikten av attprioriteringar av hur resurserna inom varie förmedling och län skall fördelasgörs konlinueriigt. En anpassning måste ständigt ske till de svårigheter dearbetssökande möler. Insatser för ungdomar kräver i allmänhet mera personal änför andra arbetssökande. Genom disiriktsarbetsnämnderna kanarbetsmarknadsverket numera tillföras värdefull information vid den avvägningsom härvid erfordras. Genomplaneringsråden, skolans ansvar för uppföljning av de elever som lämnargrundskolan och de erfarenheter som sysselsättningsutredningens försök ger hargrunden lagts för arbelel med att uppnå målet att varie ung människa skallerbjudas arbete, praktik eller utbildning. Denna verksamhet mäste ocksä ses motbakgrunden av statsmakternas insatser för att öka sysselsättningen ochregionalt fördela arbetstillfällena samt att motverka konjunkiurproblem påarbetsmarknaden. Ettsärskilt problem vid övergången mellan skola och arbete samt i utbildningenutgör möjligheterna alt erbjuda praktik för dem som behöver det antingen somett led i utbildningen eller som arbetslivserfarenhet. En särskild arbetsgrupphar som jag tidigare redovisat arbetat med dessa frågor. Vad beträffar denorganisatoriska ramen för behandling av praktikfrägorna har praktikgruppenföreslagit en organisation som är snarlik de s. k. planeringsrådens. Dessa börkunna fylla den funktion pä del lokala och regionala planet som praktikgruppenavsett. I de regionala planeringsrädens arbetsområde bör, i linje med vadpraktikgruppen föreslagit, också ingå de i regionen förekommandehögskoleutbildningarna. Jag finner det naturiigt att AMS liksom i samarbetemed berörda myndigheter och organisationer har ansvaret för praktikfrägorna päcentral nivä. Ilikhet med praktikgmppen och remissinstanserna vill jag betona vikten av attalla som sä önskar kan beredas praktiska erfarenheter frän arbetslivet. Sådan praktikhar betydelse för den enskildes utbildning och yrkesval och underiättar dearbetsmarknadspolitiska insatserna. Jag delar helt arbetsgmppens uppfattningatt det är erfarenheter frän det dagliga arbetet som normalt har det störstavärdet. Däri inbegriper jag även den fackliga verksamheten på arbetsplatsen.Särskilt tillrättalagda arbetsuppgifter bör således anordnas endast om det avulbildningsmyndighet bedöms som angeläget. De krav som fortfarande finns på atten praktikperiod skall vara utformad på ett visst sätt för att godkännas för enutbildning bör inte onödigtvis ställas upp. Frägan om slopandet av obligatoriskförpraktik övervägs f n. inom . Tillföljd av de krav pä praktikens utformning som gäller har vissa Prop.1975/75:211 233 problemuppstått för en del ungdomar, bl. a. för dem som har skaffat sig praktik genomberedskapsarbete. Enligt min mening bör praktik eller praktiskt yrkesarbete,vilket föreskrivs som villkor för tillträde till viss utbildning, också kunnafullgöras i form av beredskapsarbete utom i de fall där praktiken ingår som enintegrerad del av kursplanen för en viss utbildning. Tillgångenpå praktikplatser är inom säväl den privata som offentliga sektorn beroende avinitiativ frän arbetsgivarna. Inom den statliga sektorn skall SPN verka för attutrymme för praktikanter skapas hos myndigheterna. Härutöver har regeringensom en tillfällig åtgärd bemyndigat AMS att i form av beredskapsarbete anordnatillfälliga praktikplatser hos statliga myndigheter och verk. Myndigheternaskostnader för praktikanten täcks härvid helt genom AMS försorg. Åtgärden är entillfällig insats för att snabbt fä fram praktikplatser. Normalt skallmyndigheterna i sin budget beräkna medel för praktikanter. Härutöverhar regeringen som en tillfällig åtgärd bemyndigat AMS att i form avberedskapsarbete anordna tillfälliga praklikplatser hos statliga myndigheteroch verk, Myndigheiernas kostnader för praktikanten läcks härvid helt genom AMSförsorg. Åtgärden är en tillfällig insats för att snabbi fä fram praktikplatserNormalt skall myndigheterna i sin budget beräkna medel för praktikanter. Inomregeringskansliet pägär f n, ett arbete med att värdera erfarenhetema av deinsatser som har gjorts för att bereda arbetslös ungdom möjlighet lillpraktikriänst inom den statliga sektom, 1 detta arbete ingår bl. a. attundersöka olika vägar för att utöka antalet permanenta praktikplatser inom delstatliga verksamhetsområdet. De erfarenheter som vunnits av de arbetsmarknadspolitisktmotiverade tillfälliga insatserna för alt bereda arbetslös ungdomberedskapsarbete i form av praktik hos myndighetema och som givit ca 5 000platser kommer att utgöra ett värdefullt underlag för bedömningarna. Denplan förden permanenta praktikanlverksamheten som utarbetas inomfinansdepartementet skall stämmas av mot depraktikplaner myndigheterna har gjort upp. Därefter kommer regeringen att isamband med budgetpropositionen 1977/78 att fastställa en ramplan förstatsförvaltningens lotala praktikantverksamhet. Regeringensarbete för att ulöka antalet praktikplatser inom den statliga sektornförutsätter ett fortsatt nära samarbete mellan AMS och SPN. AMS har i deltaarbete till uppgift all bl, a, svara för anmälningar, förmedling och fördelningav praktikanter lill de olika praktikuppgifterna.