prop · FZ033 · 1975-12-31 00:00:00 — De åtgärder som avses i 14 § iden föreslagna lagen kan t.ex. ej tillerkännas verkan i ett förfarande sominleds bär i landet enbart på grund av den ursprungliga behörighet somtillkommer svensk domstol enligt nuvarande regler i 2 kap. BrB. Med hänsynhärtill bör överförande av lagföring till inte kunna medges utan atlsådana skäl föreligger som föreskrivs i art. 8 i konventionen och som såviltgäller framställning om överförande av lagföring från lill annan statangivits i 2 § i den föreslagna lagen. Del bör sålunda stadgas att, om någon iannan stat är misstänkt för brott enligl dess lag, lagföringen kan påframställning från den staten överföras till , om skäl finns därtill medmotsvarande tillämpning av 2 §. En regel med detta innehåll kan lämpligen fåbilda ett första stycke av 6 §. Upptas en sådan regel, kan första ledet i 6 § p.1 samt 7 § p. 1 i förslaget utgå. 1 i konventionen får åtgärder för lagföring vidtas i den anmodadestaten endast om den gärning som avses med begäran om lagföring skulle ha varitelt brott, om den begåtts i den staten, och i sådant fall gärningsmannen hadevarit underkastad ansvar även enligt den statens lag. Härtill anknyter i art. 7p. 2 en regel om bedömandet av brott som begåtts av person i offentligställning eller mot sådan person eller offentlig institution eller egendom medoffentlig karaktär. 1975/76:3 151 Enligtvad som framhållits i remissprotokollet torde artikeln ha bl.a. den innebörden,att lagföringen för s.k. territoriellt begränsade brott i vissa fall kanöverföras hit. 1 lagförslaget har art. 7 p. I fått uttryck i den paragraf, 6 §,som anger de fall då en framställning om överförande av lagföring hit skallavslås, se 6 § p. En på art. 7 p. 2 grundad bestämmelse bar upptagitsi 10 §. Såsom skäl till att denna bestämmelse har upptagits i en särskildparagraf anges i remissprotokollet att den har en självständig karaktär ochriktar sig till alla de myndigheter som har alt tillämpa lagen. Enligl lagrådets meningbör art. 7 p. I införlivas med lagen genom en bestämmelse, som direktföreskriver att där angivna krav skall vara uppfyllda för att överförande av lagföringtill skall få ske. Bestämmelsen bör - i nära anknytning lill artikelnsformulering -avfattas så, atl lagföring får överföras hit endast i fall då gämingenskulle ha varit ett brott enligt svensk lag om den begåtts här i landet samt isådant fall gärningsmannen skulle ha varit underkastad ansvar enligl svensklag. Det är naturligt alt i anslutning härtill ta upp den på art. 7 p. De båda bestämmelserna bör alltså sammanföras och bildaett andra stycke av 6 §. Att den på art. 7 p. 2 grundade bestämmelsen riktarsig till alla de myndigheter som har att tillämpa lagen framgår fullt klart meddenna placering, om därtill 13 § andra stycket får den avfattning som lagrådetförordar i det följande. Denu föreslagna ändringarna föranleder att p. I i 6 § kan utgå även i återståendedelar och atl förslagets 10 § utgår. Vidare förskjuls paragrafbeleckningarnaför 69 §§, så alt dessa paragrafer får beteckningarna 710 §§. Förslagets6 § p. 3 bör preciseras på samma sätt som förordats i fråga om 5 §. Vadangår förslagets 7 § p. 7 synes där ej böra hänvisas till lagföringskonventionenutan lill de föreskrifter som skall meddelas enligt 18 § i förslaget. Ianslutning till förslagets 8 §, som ger bestämmelser om när ett beslut avsvensk myndighet om bifall till framställning om överförande av lagföring hitskall återkallas, anför föredragande statsrådet att effekten av återkallelsenenligt konventionen blir att den andra staten återfår sin rätt till lagföringoch att därför i förekommande fall redan meddelad dom torde behöva upphävas,eftersom den andra statens lagföring annars skulle komma i strid medkonventionens bestämmelser om "ne bis in idem". Det tillfogas attsådant upphävande dock bara kan ske om bifallsbeslutet återkallas innan domenvunnit laga krafl. Lagrådet vill härtill anmärka alt del ej torde finnas grundför att enbart som följd av återkallelsen upphäva domen, vare sig denna vunnitlaga kraft eller ej. Möjlighet att nedlägga åtalet flnns ej (20 kap. 9§ RB).Något behov av att.särskilt reglera frågan torde ej föreligga. 1975/76:3 152 Givelviskan domen sedan den vunnit laga kraft upphävas genom extraordinärt rättsmedel,om förutsättningar därför föreligger. Enligt motiven till den'föreslagna lagen skall vid tillämpning av lagföringskonventionen beaktas denmisstänktes intresse av all lagföring kommer till stånd i den stat där det tersig mest ändamålsenligt. Bland förutsättningarna för framställning om lagföringi främmande stat nämns också i den föreslagna lagen (2 § p. 6) liksom ikonventionen (art. 8 p. I f) särskilt, alt verkställighet i den staten av eneventuell dom kan antas öka möjligheterna till den dömdes socialaåteranpassning. Hänsynen lill den misstänktes intresse har i konventionenkommit till särskilt uttryck även i en bestämmelse om atl, när den anmodadestatens behörighet grundas uteslutande på art. 2, denna stat skall underrättaden misstänkte om framställningen om lagföring för att bereda honom tillfälleatt yltra sig i saken innan beslut fattas med anledning av framställningen(art. 17). Motsvarighet lill denna bestämmelse saknas i den föreslagna lagen. Imotiven sägs, atl sådan föreskrift kan utfärdas i administrativ ordning. Enbestämmelse av nu berörda innebörd torde emellertid vara av den betydelse förden enskildes rätt och därmed av den natur atl den bör ha sin plats i lagen.Denna kommer eljest att endast ofullständigt återge konventionens innehåll. Ianslutning till bestämmelsen torde också i lagen böra i huvudsak anges påvilket sätt den misstänkte skall underrättas. Delgiv-ningsformen synes härnärmast böra komma i fråga. Bestämmelser av nu angivna innebörd torde kunnaupptas sist i del avsnitt av den föreslagna lagen som bär rubriken, möjligen -för att undgå ändrad paragrafnumrering - i 11 §. Bestämmelsernai andra stycket av denna paragraf ger anvisning om hur den gärning beträffandevilken lagföringen överförts hit skall bedömas vid tillämpningen av svensk lag.I anslutning lill vad lagrådet föreslagit vid 610§§ vill lagrådet förorda attförsta meningen avfallas så, att för gärning som avses med framställningen dömessåsom för brott som enligt svensk lag motsvarar gärningen efter vad som sägs i6 § andra stycket. Att särskilt ange alt bestämmelsen endast gäller vid subsidiärbehörighet synes obehövligt och är för övrigt missvisande, eftersom även vid subsidiärbehörighet fall kan förekomma då gärningen direkt faller in under en broltsbeskrivningi svensk lag. Prop.1975/76:3 153 ärsjälvfallet alt bestämmelsen blir ulan betydelse då den svenskabrottsbeskrivningen är direkt tillämplig, vilket kan vara fallet t.ex. vidtillgreppsbrott. I andra fall, såsom när fråga är om ett territorielltbegränsat brott, innefattar förevarande bestämmelse en komplettering av densvenska brottsbeskrivningen, och den torde då böra citeras i domen jämte dentillämpliga svenska straffbestämmelsen. Deti andra meningen stadgade förbudet att överskrida straffmaximum enligt denfrämmande statens lag är enligt konventionen begränsat till de fall dåbehörigheten är subsidiär. Detta kan lämpligen komma till uttryck genom att detanges, att förbudet gäller då lagföringen kan ske här i landet endast med stödav förevarande lag. Tillämplighetenav bestämmelserna i 15 § om tillfälliga tvångsåtgärder kan anges på samma sättsom lagrådet föreslagit i fråga om det i 13!} andra stycket andra meningenstadgade förbudet att överskrida straffmaximum enligt den främmande statenslag. Tvångsåtgärdenligt 15 § får vidtas i vissa fall redan innan en fullständig framställningom lagföring kunnat göras och i andra fall som åtgår förbehandling av en mottagen framställning. I 16 § stadgas att tvångsåtgärdenskall upphöra om rätlen till lagföring återgår till den andra staten, vilketblir fallet om gjord framställning om lagföring återkallas eller avslås. Vidaregäller enligt 16 § atl den som anhållits eller häktats med stöd av 15 § skallomedelbart friges, om framställning om lagföring och de handlingar som skallåtfölja sådan framställning ej mottagits inom vissa angivna tider. En maximitidsom ej i något fall fär överskridas anges också. 1 detta sammanhang aktualiserasfrågan om den misstänktes rätt till ersättning av det allmänna när tvångsåtgärdeninnefattar frihetsinskränkning. Om lagföring kommer till stånd och leder tillall frikännande dom meddelas eller att åtal avvisas eller avskrivs, kanersättning utgå enligt lagen (1974:515) om ersättning vid frihetsinskränkning.Detsamma gäller om förundersökning avslutas utan all åtal väcks eller ombeslut om frihetsinskränkning upphävs genom avslag på häklningsframställningeller efter överklagande. Men om den anhållne eller häktade friges enligt de nyss-berördabestämmelserna i 16 § i den föreslagna lagen, torde lag ej varatillämplig. Del kan ifrågasättas om inte möjlighet bör finnas för denmisstänkte atl fä ersättning i hithörande fall. Tydligtvis kan beslutet omfrihetsinskränkning ha meddelats, ehuru förutsättning för lagföring här ilandet saknats redan från början. Det kan tilläggas att motsvarande spörsmålkan uppkomma även i andra fall, när provisorisk tvångsåtgärd innefattandefrihetsinskränkning har vidtagits, se t.ex. 1975/76:3 154 )lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av broltmålsdom.Frågan synes böra tas upp till övervägande i lämpligt sammanhang. Tillämplighetenav bestämmelserna i denna paragraf kan anges på det sätt som lagrådet förordatmed avseende på 13 § andra stycket och 15 1). OvergångsbestäntmelsenLagrådet- Om 1 § avfallas på del sätt som lagrådet förordat, blir övergångsbestämmelsenöverflödig och kan utgå. Vad där sägs har regeringen, utan att föreskrift , att beakta vid meddelande av förordnande om tillämpning av lagen iförhållande till viss stat. Förslagettill lag om ändring i inledningsvis anfört bör 2 kap. 3 a § få formen av hänvisning till densärskilda lagen. Förslagsvis kan paragrafen få lyda att även i annat fall änsom avses i I 3 §§ dömes för brott efter svensk lag och vid svensk domstolenligt vad som föreskrives i lagen om internationellt samarbete rörande lagföringför brott. 1975/76:3 155 Sträng, ordförande, och statsråden , , , ,, , , , . Propositionmed förslag till lag om internationellt samarbete rörande lagföring för brott m.m. Föredragandenanmäler lagrådets yttrande' över förslag till 1. lag om internationelltsamarbete rörande lagföring för brott. 2. lag om ändring i brottsbalken.Föredraganden redogörför lagrådets yttrande. Lagrådethar i det väsentliga godtagit de remitterade lagförslagen. De ändringar ilagtexten som lagrådet har föreslagit är huvudsakligen av formell natur. Jagbiträder de förordade jämkningarna utom såvitt avser 7 § 7 ochövergångsbestämmelsen till den föreslagna lagen om internationellt samarbeterörande lagföring för brott. Till dessa bestämmelser återkommer jag strax. Lagrådets uttalanden ifråga om lämpligheten av att i 6 § andra stycket nyssnämnda lagförslag förasamman de mot art. 7.1 och 7.2 i konventionen svarande bestämmelserna kan jag ihuvudsak ansluta mig till. Motsvarande gäller vad lagrådet har anförtbeträffande 13 § andra stycket första meningen. Den föreslagna omformuleringeni dessa hänseenden innebär viss förbättring från lagteknisk synpunkt. Samtidigtuppnås närmare överensstämmelse med konventionens systematik. Jag vill dockunderstryka att jämkningarna är av formell natur och inte innebär någraförändringar i fråga om den föreslagna lagens räckvidd. Jag syftar särskilt påmöjligheten att med stöd av lagen här i lagfora s.k. territorielltbegränsade brott. De uttalanden i tillämpningsfrågor som jag gjort iremissprotokollet rörande dessa brott har sålunda alltjämt giltighet. 'Beslut om lagrädsremiss fattat vid regeringssammanträde . Prop.1975/76:3 156 Med anledning av vad lagrådet under 15 och 16 §§ baruttalat om till-lämpligheten av lagen (1974: 515) om ersättning vidfrihetsinskränkning vill jag påpeka att den som har utsatts för obefogadfrihetsinskränkning genom beslut av domstol har möjlighet atl få ersättninginte bara med stöd av den paragraf lag som lagrådet närmast syftarpå 1 § ulan i vissa fall också med stöd av 3 § (se prop. 1974: 97 s. 88).Liksom lagrådet anser jag något behov av ändring lag inteföreligga. Enligt 7 § 7 i det remitterade förslaget till lag ominternationellt samarbete rörande lagföring för brott ges möjlighet att avslåen utländsk framställning om överförande av lagföring, om den andra staten harbrutit mol de regler för förfarandet som föreskrivs i lagföringskonventionen.Lagrådet har i sitt yttrande anfört att hänvisning inte bör göras till lagföringskonventionenutan till de föreskrifter som skall meddelas enligt 18 § i lagförslaget. Eflersomden andra staten inte kan bli bunden av dessa föreskrifter utan endast av konvenlionen,ler det sig enligt min mening dock naturligast att hänvisa lill konventionen ien så väsentlig fråga som alt avslå framställning på formella grunder. Dettasynes inte medföra några svårigheter för de myndigheter som närmast kommer althandha tillämpningen av lagen. Jag kan alltså inte dela lagrådets uppfattningpå denna punkt. Lagrådet har vidare förordat att den mot art. 47 svarandeövergångsbestämmelsen utgår under förutsättning att 1 § i den föreslagna lagenutformas enligt lagrådets förslag. Som jag redan har nämnt kan jag biträdalagrådets förslag om jämkad lydelse av denna paragraf Övergångsbestämmelsen,som är avsedd att få generell tillämplighet, är dock enligt min mening av sådanbetydelse att den bör ingå i lagen. Detta torde vara av värde inle minst för detillämpande myndigheterna. Jag är därför inte beredd att frångå detremitterade förslaget i denna del. Jag godtar lagrådels förslag att i 30 kap. 9 §rättegångsbalken la in en erinran om den föreslagna möjligheten tillöverförande av lagföring till främmande stat även i fall då lagakraftägande domhar meddelats här i landet. Utöver vad som har sagts nu bör vissa redaktionellaändringar vidtas i förslaget till lag om internationellt samarbete rörande lagföringför brott. Vid remissen till lagrådet föreslog jag all Sverigetillträder om överförande av lagföring i brottmål.Vidare förordade jag att vid ratiflkationen görs förbehåll mot art. 23 och moldel V i konventionen dels såvilt bestämmelserna i denna del innebär hinder mot lagföringi för brott för vilket det lindrigaste straff som är stadgat i svensklag är fängelse eller däröver, dels såvilt dessa bestämmelser innebärhinder mol verkställighet i av här i 1975/76: 3 157 landetådömd eller ålagd påföljd för brott. Jag förordade slutligen att vissa/örAr/ari/igarenligt art. 13.3 och 18.2 avges. Med hänvisning till vadjag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår dels att antaga de avlagrådet granskade lagförslagen med vidtagna ändringar. dels att antaga inom justiliedeparlementetupprättat förslag till lag om ändring i , delsalt godkänna den europeiska konvenlionen om överförande av lagföring i brottmåli enlighet med vad jag förordat i det föregående. Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå all antaga de förslag som föredraganden har lagtfram. Prop.1975/76: 3 158 Propositionens huvudsakliga innehåll................................ .... 1 Lagförslag ....................................................................... .... 2 1 Förslag tilllag om internationellt samarbete rörande lagföring för brott :. 2 Förslag tilllag om ändring i ................... .... 6 3 Förslag till lag om ändring i ............. .... 7 Utdrag avprotokoll vid regeringssammanträde 8 1 Inledning .................................................................. .... 8 2 Föredraganden ......................................................... 9 2.1 Tilllräde liU konventionen ..................................... 9 2.2 Förbehåll och förklaringar...................................... .. 13 2.3 Huvuddragen av lagstiftningen ............................ 17 2.3.1 Metoden för atl införliva konvenlionenrned svensk rält m. m 17 2.3.2 Lagens tillämpningsområde ........................ .. 19 2.3.3 Framställning om överförande av lagföringfrån 21 2.3.4 Verkan här i landet avframställning om överförande av lagföring från ................................ .. 22 2.3.5 Framställning om överförande av lagföringlill 29 2.3.6 Verkan av framställning omöverförande av lagföring till 35 2.3.7 Tillfälliga tvångsåtgärder iavvaktan på beslut med anledning av framställning om överförande av lagföring flllSverige ..................................... 36 2.3.8 Ändringar i ,rättshjälp m. m....... 38 2.3.9 Ikraflträdandebestämmelser ....................... 41 3 Upprättadelagförslag.................................................. 42 4 Specialmotivering ...................................................... 42 4.1 Förslaget lill lag ominternationellt samarbete rörande lagföring för brott 42 4.2 Förslaget till lag om ändring ibrottsbalken ........... 56 5 Hemställan ............................................................... 56 Bilaga 1Departementspromemoria (Ds Ju 1973: 12) Internationellt samarbete rörande överförande av lagföring i brottmål . . 57 Bilaga 2Remitterade lagförslag ..................................... 139 Utdrag avlagrådels protokoll ................. 146 Utdrag avprotokoll vid regeringssammanträde . . 155