prop · FY0335 · 1975-12-31 00:00:00 — hanunderlåtit att, oaktat hinder ej mött, lämna landet inom efterrättegång och undergående av straff eller annan påföljd som må hava ådömtshonom för brott, varför utlämning ägt rum eller hanåtervänt dit sedan han lämnat landet. Vad som föreskrivesunder 2 skall i fråga om politiskt brott gälla även när den som utlämnas icke är svensk medborgare. Densom utiämnas må alle nast i fall som avses i 8 § eller ef ter medgivande enligt 18 § utläm nas till tredje stat för brott, som han förövat före utlämningen. Isamband med beviljande av utlämning må uppställas de ytterligare villkor, somprövas erforderliga. Den som är efterlyst förbrott, vilket enligt denna lag kan föranleda utlämning, må, såframt för gämingeneller gäming av motsvarande beskaffenhet enligt svensk lag är stadgatfängelse, i avvaktan på begäran om utlämning anhållas eller åläggasreseförbud av polis- eller åklagarmyndighet enligt vad som i allmänhet gäl- >Senaste lydelse 1964:212. Den som är misstänkt,tilltalad eller dömd för brott, vilket enligt denna lag kan föranleda utlämning,må, såframt för gämingen eller gärning av motsvarande beskaffenhet enligtsvensk lag är stadgat fängelse, på begäran av den främmande staten eller medanledning av där utfärdad efterlysning anhållas eller Beslag må ock i åläggas reseförbud av åklagar- sådant faU äga mm. myndighet enligt vad som i all- mänhetgäller om brottmål. Beslag må ock i sådant fall äga rum. Beslut om användningav tvångsmedel enligt denna paragraf skall på begäran av den som beslutet avserprövas av rätten, som i ärendet skyndsamt skall hålla förhandling enligt vad ombrottmål är stadgat. Mot rätlens beslut må talan ej föras. Polis- elleråklagarmyndighet i den främmande staten skall ofördröjligen underrättas dåbeslut faltals om användning av tvångsmedel enligt denna paragraf. Har ickeframställning om utlämning mottagits från det underrättelsenavsändes, skall beslutet hävas. Polis- elleråklagarmyndighet i den främmande staten skall ofördröjligen underrättas dåbeslut fatlats om användning av tvångsmedel enligt denna paragraf. Har ickeframställning om utlämning mottagits från det underrättelsenavsändes, skall beslutet hävas. Om anhållen i annat fall ej frigives,skall framställning om hans häktande avlåtas till rätten sist å femte dagenfrån den dag anhållningsmyndigheten fick del av utlämningsframställningen. Dennalag träder i kraft . Lagom användning av tvångsmedel på begäran av främmande stat Härigenomförordnas som följer. 1 § Är någon i främmande statmisstänkt, tUltalad eller dömd för där straffbelagd gärning, får efterframställning av den främmande staten här i riket befintlig egendom tagas ibeslag, om egendomen skäligen kan antagas äga betydelse för utredning om gämingeneller vara någon från-händ genom denna. 2 § Egendom som enUgt 1 § tagitsi beslag får, såvida ej annat följer av vad nedan stadgas, överlämnas tUl denfrämmande staten. Därvid får föreskrivas de förbehåll, som av hänsyn till enskUdsrätt eUer från allmän synpunkt finnes påkaUade. 3 § FramstäUning om beslag skallinnehålla uppgift om personens namn, nationalitet och hemvist, den egendom somavses med framställningen, brottets beskaffenhet, tid och plats för detta samti den främmande staten tiUämpliga straffbestämmelser. Har dom meddelats i denfrämmande staten, skall avskrift därav fogas vid framstäUningen. 1975: 35 101 annatfall skall uppgift lämnas om de omständigheter som styrker misstanken elleråtalet och, i förekommande faU, det enskilda anspråk varom är fråga. 4§ Framställning från , , eller skall av vederbörandepolis- eller åklagarmyndighet göras antingen hos riksåklagaren eller, omegendomens förvaringsplats är känd, direkt hos stats- eller distriktsåklagare. FramstäUningenfår ej bifaUas, om hmder mot uflämning för brottet skulle ha förelegat enligt 3§ första stycket, 4 § eUer 5 § lagen (1959: 254) om utlämning för brott tiUDanmark, , och . Fmneråklagaren icke hinder enligt denna lag föreligga mot bifaU tillframställningen, får han företaga de åtgärder som påkaUas därav. Bestämmelsernai 27 kap. 2, 3 och 913 §§ samt 28 kap. 1 och 310 §§ ägerdärvid motsvarande tiUämpning. Verkställtbeslag skall skyndsamt anmälas hos rätten, som har att pröva om åtgärden är lagligengmndad och om den i beslag tagna egendomen skall överlämnas till den främmandestaten. Skall egendomen överlämnas har rätten att i förekommande fallföreskriva förbehåll som avses i 2 §. Om rättens handläggning av målet gäller itillämpliga delar vad som föreskrives i 27 kap. 5 § . Rättensavgörande av saken sker genom beslut. 5 §FramstäUning från annan stat än som nämnts i 4 § skall göras på diplomatisk väg. Framställningenfår ej bifallas, om hinder mot utiämning för brottet skuUe ha förelegat enligt4 § första stycket första punkten, 5 §, 6 § eUer 10 § lagen (1957: 668) om utiämningför brott. Framgårav inkomna handlingar, att framstäUningen icke lagligen kan bifallas, skall denomedelbart avslås av regeringen. I annat fall överlämnas de inkomnahandlingarna genast från tiU riksåklagaren. 6 §Anser riksåldagaren alt framställning enligt 5 § icke bör bifallas, skaU han genast överlämna ärendet jämte eget yttrande tUl regeringen. Finner regeringen anledning föreligga atl icke bifalla framställnmgen, skaU den avslås. I aimat fall skall ärendet återlämnas tUl riksåklagaren. Avslåsicke framställningen, skall riksåklagaren låta företaga de åtgärder sompåkallas därav. Bestämmelserna i 27 kap. 2, 3 och 913 §§ samt 28 kap. 1 och310 §§ äger därvid motsvarande tillämpning. Verkställtbeslag skall skyndsamt anmälas hos rätten, som har att pröva om åtgärden är lagligengnmdad samt i förekommande fall om förbehåll som avses i 2 § bör föreskrivas. Iövrigt äger 4 § fjärde stycket motsvarande tillämpning. Beslut av rättengäller tiUs vidare till dess regeringen avgjort ärendet. Sedanrättens beslut vunnit laga kraft, skall ärendet av riksåklagaren anmälas förregeringen. Om rätten funnit beslaget ej vara lagligen gmndat, får framställningenicke bifallas. I annat fall skall, om framstäUningen bifalles, de förbehåUföreskrivas som rätten funnit påkallade eUer regeringen eljest ansererforderliga. Dennalag träder i kraft . Lagom ändring i lagen (1963:197) om allmänt kriminalregister Härigenomförordnas att 3 § lagen (1963:197) om allmänt kriminalregister skall ha nedanangivna lydelse. Iregistret skall anteckning ske 1. om för den som dömts tiU påföljdav beskaffenhet att skola antecknas i registret prövotid förlänges ellerpåföljden förklaras skola avse jämväl annat brott eller undanröjes eller ockpåföljd förklaras skola träda i stället för annan påföljd; 2. om villkorligt medgiven frihetförklaras förverkad; 3. om för den som dömts till skyddstillsynförordnande meddelas om behandling enligt 28 kap. 3 § ; 4. om för den som dömts tillungdomsfängelse domstol förlänger den längsta tid som ungdomsfängelse må pågåeller före-skiver, att överförande till vård utom anstalt ej må ske före visstidpunkt; 5. om för den som dömts tUl interneringdomstol medgiver förlängning av tiden för vård i anstalt eller bestämmer nyminsta tid för anstaltsvården; 6. om beslut meddelas jämlikt 34kap. 10 § ; samt 7. om för den som erhållit anståndmed verkställigheten av förvandlingsstraff prövotiden förlänges elleranståndet förklaras förverkat. Iregistret skall anteckning ske 1. om för den som dömts tillpåföljd av beskaffenhet all skola antecknas i registret prövotid förlängeseller påföljden förklaras skola avse jämväl annat brott eller undanröjes ellerock påföljd förklaras skola träda i stället för annan påföljd; 2. om vUlkorligl medgiven frihetförklaras förverkad; 3. om för den som dömts tUl skyddstillsynförordnande meddelas om behandling enligt 28 kap. 3 § ; 4. om för den som dömts tillungdomsfängelse domstol förlänger den längsta tid som ungdomsfängelse må pågåeller föreskriver, att överförande till vård utom anstalt ej må ske före visstidpunkt; 5. omför den som dömts tUl in ternering domstol medgiver för längning av tiden för vård i an stalt eller bestämmer ny minsta tid för anstaltsvården; 6. om beslut meddelas jämlikt 34kap. 10 eller 18 § ; samt 7. om för den som erhållit anståndmed verkställigheten av förvandlingsstraff prövotiden förlänges elleranståndet förklaras förverkat. Dennalag träder i kraft . 1Senaste lydelse 1964: 549. 1975: 35 103 Utdragur protokoll, hållet i lagrådet . Närvarande: justitierådet , regeringsrådet , justitie-rådel , justitierådetBrundin. tillhandakommel utdrag av protokollet över justitieärenden,hållet inför Hans Maj:t Konungen i statsrådet , har Kungl.Maj:l förordnat, att lagrådets yttrande skulle inhämtas över upprättade förslagtill 1, lag om ändring i lagen (1957:668) om utiämning för brott, 2, lag om ändring i , 3, lag om ändring i lagen (1959:254) om utiämning för brott lUl , , och , 4, lag om användning avtvångsmedel på begäran av främmande stat, 5, lagom ändring i lagen (1963: 197) om allmänt kriminalregister. Förslagen, som finns bUagda detta protokoll, har inför lagrådet Förslagenföranleder följande yttrande av lagrådet: Förslagettill lag om ändring i lagen om utlämning för brott Enligtförslaget skall derma paragraf, som uppställer det principiella kravet för utiänmingall brottet begåtts utom riket, upphävas. Föredragande departementschefenuttalar, att delta inte innebär att det uppstår någon skyldighet att utiämnaför gärning som har förövats här i landet, utan att frågan får bedömas inomramen för den diskretionära prövningsrätt som enligt lagen alltid föreligger.Av uttalandet kan slutas att det är förutsatt att vid träffande av utlämningsavtalmed främmande stat aUtid skall göra förbehåll om prö-vnings-rätt beträffandeutlämning för gärning begången i , Det kan ifrågasättas om inte den diskrelionäraprövningsrätt som avses borde såsom skett i den finska utlämningslagen och idet norska utkastet till ny utlämningslag få stöd i lagtexten genom en regelsom anger att särskilda skäl krävs för att uflämning skall få ske för sådangärning. *Bilagan har uteslutits här. Förslagen är likalydande med dem som är intagna på s.90102. 1975: 35 104 Iredaktionellt avseende anmärkes, att i första stycket uttrycket "annansärskild författning" torde böra utbytas mot "annan författnmg". Ilagrådsremissen föreslås ingen ändring i denna paragraf. Emellertid börparagrafen kompletteras med anledning av de nya regler som föreslås i 4 § andrastycket och 9 § andra stycket. Sålunda bör i andra stycket av förevarandeparagraf infogas en bestämmelse av innebörd att i fall som avses i 4 § andrastycket vid framställningen om utlämning alternativt skall fogas "annanutredning på vilken framställningen grundas". Närfrämmande stat gör framstäUning om utiämning från , blir ärendet anhängigthos regeringen. Ett sådant ärende skall, liksom övriga regeringsärenden,beredas inom (7 kap, 1 § regeringsformen). Hur beredningennärmare skall gå till bestäms av regeringen och behöver inte föreskrivas i lag.Beredningen av ett utlämningsärende syftar i första hand tUl att införskaffaden särskilda utredning som lagen närmast av hänsyn tiU den enskUdesrättsskydd kräver. Sålunda skall RA yttra sig och högsta domstolen prövaframställningen. Beslut alt inhämta behövliga yttranden och upplysningar underberedningen av regeringsärenden kan i regel träffas inom vederbörandedepartement på departementschefens ansvar (7 kap, 2 § regeringsformen och 17 §instruktionen för , se SFS 1974: 834), Anledning lorde inteföreligga att tUlämpa annan ordning i utlämningsärenden. Enligt nuvarandelydelse av 15 § utiämningslagen skall emellertid regeringen alltid företa vissomedelbar prövning av inkommen utiämningsframstäUning, och för överlämnande avhandlingarna till RA har regeringsbeslut ansetts erforderligt. Med den ändringav 15 § som föreslås avses att införa den ordningen att handlingarna, ominte anledning lill avslag förekommer, skall kunna sändas till RAutan formellt regeringsbeslut. Denföreslagna ändringen synes välgrundad. Lagrådet vill dock förorda vissjämkning av lydelsen på så sätt att paragrafen får innehålla att, innanregeringen meddelar beslut i anledning av framställningen, yttrande skall avgesav RA och ärendet prövas av högsta domstolen samt att, om det är uppenbart attframställningen ej skall bifallas, den skall avslås. Någonregel som tar sikte på en prövning av RA i uppenbara avslagsfall synes intebehövas. Första stycket i 16 § i det remitterade förslaget torde därför kunnautgå. Som en följd härav bör den föreslagna bestäm- 1975: 35 105 melseni 16 § andra stycket, vilken i stället får bilda ett första stycke iparagrafen, jämkas och ges det innehållet att RA skall till grund för sittyttrande verkställa erforderlig utredning enligt vad om förundersökning ibrottmål är stadgal. Vidare kan orden "enligt vad nedan sägs" i andrapunkten i tredje stycket i 16 § ulgå. Om15 och 16 §§ avfallas enligt det anförda, torde ordet "eget" i 17 § som enligt det remitterade förslaget lämnas oförändrad böra ersättas med"sitt". Detär tydligtvis avsett alt framställning om åtgärd enligt paragrafen ej skallbehöva göras på diplomatisk väg. För klargörande av detta kan lämpligen iförsta stycket före "den främmande staten" inskjutas orden"behörig myndighet i". Ordet"åklagarmyndighet" bör i anslutning till terminologibytas ul mol "åklagare". Genomdet remitterade förslaget införs möjlighet att utiämna också för brott som harbegåtts i . Därmed uppkommer inte bara fråga, om utlämning skaU få skenär åtal redan har väckts här i riket för brottet, ulan också fråga, om åtalskall få väckas sedan framställning om utiämning har gjorts. Den förra fråganbesvaras genom den föreslagna ändringen av 10 § första stycket. Den senarefrågan behandlas i förevarande 24 a §. Denna föreskriver i första stycket atl,sedan framställning om uflämning gjorts, åtal ej må väckas och inte hellerstrafföreläggande eller föreläggande av ordningsbot utfärdas beträffande deluppgivna brottet, såvida inle framställningen avslagils. I elt andra stycke avparagrafen föreskrivs att, om utlämning beviljas sedan åtal väckts, dettaförhållande skaU anses utgöra rättegångshinder i brottmålet. Vadsålunda föreslagits ger ej anledning lUl erinran i sak. Invändning kan dockriktas mot atl i paragrafen särskilt nämns strafföreläggande och föreläggandeav ordningsbot. Detta är nämligen onödigt och dessutom ägnat att framkaUamissförstånd rörande dessa båda speciella former av förenklat straffprocessuelltförfarande. Båda följer nämligen i prmcip de vUlkor som gäller för åtal. Ifråga om strafföreläggande stadgas sålunda i 48 kap. 5 § , attstrafföreläggande mte får utfärdas, om förutsättningar för aUmänt åtal ej föreUgger.Samma princip kommer tUl uttryck i fråga om föreläggande av ordningsbot i 48kap. 13 § andra stycket samma balk, som föreskriver att bestämmelsema omföreläggande av ordningsbot inte är tUlämpliga, om särskilt villkor är stadgatför allmänt åtal. 1975: 35 106 föratt orden "eller strafföreläggande eller föreläggande av ordningsbotutfärdas" får utgå ur första stycket. Förundvikande av a-beteckning synes förevarande paragraf böra få beteckningen 25 §,varvid nuvarande 25 och 26 §§ kommer att betecknas 26 och 27 §§. Förslagettill lag om ändring i lagen om utlämning för brott till , ,och I5 och 7 §§ bör vidtas samma redaktionella jämkning som lagrådet förordatbeträffande 10 § allmänna utlämningslagen. Vidare bör av samma skäl som anförtsvid 23 § allmänna utlämningslagen i första stycket av 17 § före "denfrämmande staten" inskjutas "polis- eller åklagarmyndighet i"samt "åklagarmyndighet" ändras tiU "åklagare". Förslagettill lag om användning av tvångsmedel på begäran av främmande stat Dettalagförslag syftar till att möjliggöra att egendom las i beslag och överlämnastill främmande stal, då någon är misstänkt, tilltalad eller dömd i den statenför gärning som är straffbelagd där. Förslagetföranleder i sakligt hänseende inga väsentliga invändningar från lagrådelssida. Hänvisningen i 4 § fjärde stycket till 27 kap. 5 § tordedock kunna utgå och ersättas med en hänvisning direkt till 24 kap. 17 § andrastycket samma balk. Behov av interimistiskt beslut som avses i 27 kap. 5 §tredje stycket sista punkten synes ej föreligga.Bestämmelserna i 6 § första stycket i förslaget bör kunna utgå iöverensstämmelse med vad lagrådet anmärkt vid 15 och 16 §§ allmänna utiämningslagen.Vidare kan enligt lagrådets mening föreskriften i 6 § tredje stycket sistapunkten, att beslut av rätten gäller tills vidare till dess regeringen avgjortärendet, undvaras. Föreskriften fyller ingen funktion för det fall att rättenfunnit verkställt beslag ej vara lagligen grundat. Beslut av rätten som innebärall beslaget skall bestå, skall självfallet gälla i avbidan på regeringensprövning av ärendet. Vid avslag på framställningen förfaller det, och omregeringen beslutar att den beslagtagna egendomen skall överiämnas till denfrämmande staten, ersätts beslaget av erforderliga åtgärder för verkställighetav beslutet. Vadangår den redaktionella utformningen av förslaget blir enligt lagrådets meninglagtexten mera överskådlig, om viUkoren för användningen av tvångsmedel samlasi ett avsnitt, som i så fall bör inleda lagen. I delta avsnitt bör då fömtomden inledande 1 § upptas regler motsvarande 4 § andra stycket och 5 § andrastycket samt dessutom regler motsvarande 4 § tredje stycket andra punkten och 6§ Prop.1975: 35 107 andrastycket andra punkten såvitt angår de där upptagna hänvisningarna till 27 kap.2 och 3 §§ och 28 kap. 1 och 3 §§ . Vidare bör där ingå 2 § iförslaget. Att beslaglagen egendom kan överlämnas till den främmande statenbör framgå redan av 1 §. Bestämmelserna om förfarandet torde sedan få bildatvå särskilda avsnitt i lagen, det första avseende framställning från utomnordiskstat och det andra framställning från nordisk stat. När det gällerframställning från nordisk stat synes reglerna om åklagarens handläggning avärendet böra förtydligas så, att det uttryckligen anges att han genast skallavslå framställningen, om han finner att hinder mot bifall lillframställningen föreligger eller att bifall eljest bör vägras. Ilagens rubrik bör ordet "vissa" inskjutas före"tvångsmedel". Efter omarbetning enligtdet anförda och med vissa redaktionella jämkningar i övrigt kan lagen avfattasförslagsvis på sätt som framgår av bilaga till lagrådets protokoll. Förslagenlämnas utan erinran. 1975: 35 108 Lagom användnmg av vissa tvångsmedel på begäran av främmande stat Villkorför aitvändningen av tvångsmedel 1 § Är någon i främmande statmisstänkt, tUltalad eUer dömd för där straffbelagd gäming, får enUgt vad som föreskrivesi denna lag föremål eller skriftiig handling, som finns här i riket, efterframställning tagas i beslag och överlämnas tUl den främmande staten. 2 § Egendom som avses i 1 § fårtagas i beslag, om den skäligen kan antagas äga betydelse för utredning omgärningen eller vara någon från-händ genom denna. Beslämmelsema i 27 kap. 2 och3 §§ äger därvid motsvarande tiUämpning. Föreftersökande av egendom som är underkastad beslag får husrannsakan företagas enUglvad som föreskrives i 28 kap. 1 och 3 §§ . 3 §Med anledning av framställning från annan stat än , , eller får åtgärd enligt 1 § ej vidtagas, om hinder mot utlämning för brottet skulle ha förelegal enligt 4 § första stycket första punkten, 5 §, 6 § eller 10 § lagen (1957: 668) om utiämning för brott. Närfråga är om framställning från , , eller fåråtgärden ej vidtagas, om hinder mol utiänming för brottet skulle ha förelegatenligt 3 § första stycket, 4 § eller 5 § lagen (1959: 254) om utlämning förbrott till , , och . 4 §I beslut om överlämnande av beslagtagen egendom tUl den främ mande staten får stadgas de förbehåll som är påkallade av hänsyn till enskild rätt eller från allmän synpunkt. Förfarandetvid framställning från utomnordisk stat 5 §Framställning från annan stat än , , eller skall göras på diplomatisk väg. Framställningenskall innehålla uppgift om personens namn, nationalitet och hemvist, denegendom som avses, brottets beskaffenhet, tid och plats för brottet samt i denfrämmande staten tUlämpliga straffbestämmelser. Har dom meddelats i denfrämmande staten, skaU avskrift därav fogas vid framställningen. I annat fallskall uppgift lämnas om de omständigheter som åberopas till stöd för misstankeneller åtalet och, i förekonmiande fall, det enskUda anspråk varom är fråga. 6 §Framställningen och övriga inkomna handlingar skaU genast över lämnas till riksåklagaren. Är det uppenbart att framställningen ej skall bifallas, skall den dock avslås av regeringen. 1975: 35 109 7 § Riksåklagaren skaU låtaföretaga de åtgärder som påkallas av framställningen. Bestämmelserna i 27 kap.913 §§ saml 28 kap. 410 §§ äger därvid motsvarande tUlämpning. 8 § Verkställt beslag skallskyndsamt anmälas hos rätten för prövning, huruvida beslaget är lagligen gmndatoch följaktiigen skall bestå samt om det är påkallat att vid egendomens överlämnandetUl den främmande staten stadga förbehåU som avses i 4 §. Rättenskall så snart det kan ske hålla förhandling i frågan. Om förhandlingen gälleri tillämpliga delar bestämmelserna i 24 kap. 17 § andra stycketrättegångsbalken. Rättens avgörande av saken sker genom beslut. 9 §Sedan de åtgärder som avses i 7 och 8 §§ fullgjorts, överlämnar riksåklagaren ärendet jämte eget yttrande till regeringen. Harrätten funnit verkstäUt beslag ej vara lagligen grundat, skall regeringen avslåframställningen, I annat fall prövar regeringen, om den beslagtagna egendomenskall överlämnas till den främmande staten. Vid bifall till framställningenstadgas de förbehåll enligt 4 § som rätten funnit påkallade eller somregeringen eljesi finner erforderliga. Förfarandetvid framställning från nordisk stat 10 §Framställning från , , eller skall av vederbörande polis- eller åklagarmyndighet göras antingen hos riks åklagaren eller, om del är känt var egendomen finns, hos stals- eller distriktsåklagare. Angåendeframställningen gäller bestämmelserna i 5 § andra stycket. 11 § Finner åklagaren att hindermot bifall till framställningen föreligger enligt denna lag eller att bifalleljest bör vägras, skall han genast avslå framställningen. I annat fall skallhan företaga de åtgärder som påkallas av framstäUningen. Därvid ägerbestämmelserna i 27 kap. 913 §§ samt 28 kap. 410 §§ rättegångsbalkenmotsvarande till-lämpning. 12 § Verkställt beslag skallskyndsamt anmälas hos rätten. Denna prövar om beslaget är lagUgen gmndat ochavgör om egendomen skall överlämnas till den främmande staten. Bifalles framstäUningen,skall rätten stadga de förbehåll enligt 4 § som finnes erforderliga. Ifråga om rätlens handläggning av ärendet gäller vad som föreskrives i 8 §andra stycket. Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , , ,, , , , , , , , ,, , Propositionom ändringar i lagstiftningen om utlämning för brott m. m. Föredragandenanmäler lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brott, 2. lag om ändring i , 3. lag om ändring i lagen (1959:254) om uflämning för brott liU , , och , 4. lag om användning avtvångsmedel på begäran av främmande stat samt 5. lagom ändring i lagen (1963: 197) om aUmänt krunmalregister. Föredraganden redogör för lagrådets yttrande och anför. Enligtdel remitterade förslaget skall 3 § allmänna utlämningslagen, som f. n. ställerupp det principieUa kravet för utlämning att brottet har begåtts utom riket,upphävas. I motiveringen tiU förslaget i denna del yttrade jag iremissprotokollet bl. a. att ett upphävande av det berörda kravet för utlämninginte innebär atl det uppstår någon skyldighet att utlämna för gärning som harförövats här i landet utan att frågan om utlämning i ett sådant fall skall bevUjasfår bedömas inom ramen för den diskretionära prövningsrätt som föreligger idessa ärenden. I enlighet med vad som påpekats av lagrådet förutsätter dettaatt det i utlämningsavtal med främmande stat görs förbehåll om prövningsrättbeträffande utiänming för gärning begången i .