prop · FY0350 · 1975-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition nr 50 Prop. Regeringensproposition med förslag till transpiantationslag, m. m.; Regeringenföreslår atl antaga de förslag som har upplagils i bifogade uldrag avregeringsprotokoll. 1propositionen läggs fram förslag till transpiantationslag, som skall ersätta nugällande lag av . Den föreslagna lagen har sin utgångspunkt i nordiskt samarbeleoch innebär en harmonisering med motsvarande lagstiftning i och Norge.Genom laglorslaget införs en författnings-mässig reglering av förutsättningarnaför iransplanlalionsingrepp på levande givare med särskilda regler beträffandeformerna för samtycke m. m. 1 fråga om iransplanlalionsingrepp på den somavlidit införs uttryckliga bestämmelser om skyldighet all underrätta näraanhöriga för alt dessa skall ges tillfälle att ange sin inställning lillingreppet. Propositioneninnehåller vidare förslag till en obduktionslag, som skall gälla i alla andrafall än då obduktion sker i rättsmedicinskt syfte. Förslaget innebär främsl altdet liksom i och införs en lagsladgad skyldighet att underrättaden avlidnes nära anhöriga innan obduktion sker. Enligt lagförslaget lårobduktion i regel inle ske utan all de anhöriga underrättats, såvida inle denavlidne i livstiden särskilt medgivit att obduktion får ske efter dödsfallet.Motsätter sig de anhöriga obduktion flr sådan inle genomföras annat än för attorsaken lill dödsfallet skall kunna fastställas. Dennya lagstiftningen föreslås träda i kraft . I ';oml. 1§ Denna lag äger tillämpning på sådana ingrepp som innebär all organ och annatbiologiskt material tages från levande eller avliden person för behandling avsjukdom eller kroppsskada hos annan person. Lagengäller ej i fråga om lagande av blod, avlägsnande av hud eller andra mindreingrepp. 2§ Om särskilda skäl föreligger för medgiva atl biologisk materialtages för annat medicinskt ändamål än sådant som avses i 1 ! 3 §Ingrepp som avses i denna lag skall förelagas på lasarett eller därmed jämförligt sjukhus. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer kan föreskriva all ingrepp enligt lagen flr företagas vid annan institution än sådan som har sagts. Beslutom ingrepp fattas av överläkare eller biträdande överläkare vid sjukhus ellerföreståndare för annan institution som avses i första stycket. Sådant beslut flrdock icke fattas av läkare som ansvarar för vården av den person lill vilken transplanlalionskall ske. Särskildabestämmelser om levande givare 4 §Ingrepp som avses i denna lag flr företagas på levande person om denne skriftligen samtyckt lill ingreppet. Ingrepppå den som ej fyllt aderlon år eller som på grund av psykisk sjukdom, hämmadförståndsutveckling eller psykisk abnormitet av annat slag saknar förmåga altlämna samtycke enligt första stycket får ske om medicinska skäl påkallar altbiologiskt material för transplanlalion tages från denne. 1 fall som nämntsfordras tillstånd till ingreppet. Innan styrelsen avgörtillståndsfrågan skall beträffande den som är underårig hans vårdnadshavare ochbeträffande den som lider av psykisk abnormitet förmyndare eller god manberedas tillfälle all yttra sig. Tillstånd får lämnas endast om synnerliga skälföreligger. Ingrepp flr icke förelagas mol givarens vilja. 5 §Vill någon komma i fråga som givare av biologiskt material skall den läkare som enligl 3 S har räll alt besluta om ingrepp upplysa honom och, i förekommande fall, vårdnadshavare, förmyndare eller god man om in greppels beskaffenhet och om de risker som är förknippade med detta. tyckesom avses i 4 !j skall lämnas lill läkaren. Denne skall därvid förvissa sig omall givaren har förstått innebörden av upplysningarna. 6 §Organ och annat biologiskt material flr icke tagas, om ingreppet med hänsyn till sin art eller lill givarens hälsotillstånd kan befaras medföra all varlig skada lill liv eller hälsa. Särskildabestämmelser om avlidna givare 7 §Ingrepp som avses i denna lag får företagas på avliden person om denne under sin livstid skriftligen har medgivit detla. Ävenulan medgivande enligt första stycket flrorgan och annat biologiskt materiallagas från avliden person, om icke den avlidne eller nära anhörig lill honomhar uttalat sig emot det eller ingreppet eljesi kan antagas slå i strid med denavlidnes eller nära anhörigs uppfattning. 8 § I fall som avses i 7 vj andra stycket skall, därdet kan ske, nära anhörig lill den avlidne underrättas om ingreppet innan dettaäger rum. 9 § Organ och annat biologiskt material får ickelagas om behov av rättsmedicinsk obduktion eller annan rättsmedicinskundersökning kan antagas föreligga och resultatet av undersökningen skullekunna äventyras genom ingreppet. 10 § Protokoll skall föras när organ och annalbiologiskt material tages från avliden person. 11 § Talan mol beslut enligl 4'! ;andra stycket föres hos kammarrätt. Dennalag träder i kraft . Genom lagen upphäves lagen (1958:104) omtillvaratagande av vävnader ochi annat biologiskt material från avliden person. 1 § Denna lag äger tillämpning på obduktion som ickeinnefattar rättsmedicinsk undersökning. 2 § Obduktion får företagas om den avlidne under sin livslidskriftligen har medgivit detla. 3 § Saknas medgivande som avses i 2 ! ;, flr obduktionföretagas om det behövs för alt orsaken lill dödsfallet skall kunna fastställaseller viktig upplysning angående sjukdoms beskaffenhet erhållas. Ärdödsorsaken känd får dock obduktion icke äga rum, om den avlidne eller näraanhörig till honom har uttalat sig emot det eller åtgärden eljest kan antagasstå i strid med den avlidnes eller nära anhörigs uppfattning. 4 § 1 fall som avses i 3 !j skall, där det kan skeoch icke särskilda skäl talar emot, nära anhörig till den avlidne underrättasom obduktionen innan denna äger rum. Ärdödsorsaken känd får obduktion icke påbörjas förrän skälig lid förflutit efterunderrättelsen. Dennalag träder i kraft . Lagom ändring i lagen (1937:249) om inskränkningar i rätten att utbekommaallmänna handlingar Härigenomföreskrives att 14 S lagen (1937:249) om inskränkningar i rätten alt utbekommaallmänna handlingar' skall ha nedan angivna lydelse. 14vj- Handlingar vilka av läkare eller hos eller på läkares ellerstyrelsens föranstaltande upprättats till utredning i mål eller ärende hos domstoleller i ärende som avses i giftermålsbal ken; handlingar i ärenden rörande kriminologiskundersökning för forskningsändamål; handlingar vilka upprättats vidpsykologisk undersökning som utförts för forskningsändamål eller i samband medinskrivning av värnpliktiga eller yrkesvägledning, arbetsvärd eller omskolningeller i ärende om anställning eller upphörande av anställning hos myndigheteller i ärende om ullagning av anställd hos myndighet till viss utbildningeller tjänstgöring; handlingar i ärenden hos statens arbetsklinik ellerkommunall arbetsvårdsinstitul rörande prövning av handikappade eller från arbetssynpunktsvårbedömda personers förutsättningar för arbele eller rörande arbelsträningav sådana personer; läkarutlåtanden i ärenden om statlig personalpensionering;handlingar i ärenden enligt lagen (1972:119) om fastställande avkönstillhörighet i vissa fall; handlingar rörande uppsökande verksamhet som enligllag åligger socialnämnd; handlingar i ärenden rörande hälsovård, sjukvård,socialhjälp, understöd vid barnsbörd, samhällets barnavård och ungdomsskyddeller eljesi verksamhet, sådan familjerådgivning som drivesav kommun, landstingskommun, församling eller kyrklig samfällighel, rätt förenskilda alt inköpa alkoholhaltiga drycker, behandling av alkoholister eller eljesinykierhetsnämnds verksamhet, allmän försäkring eller yrkesskadeförsäkringeller eljesi , försäkringsrådets eller allmän försäkringskassasverksamhet, siudiestöd under sjukdom, tillsyn å understödsföreningar,hjälpverksamhet vid arbetslöshet; så ock handlingar i ärenden rörande kontrollå utlänningar, som här i riket vistas eller hit söka tillträde, må, i vad deangå enskilds personliga förhållanden, icke ulan hans samtycke till annanutlämnas tidigare än efter handlingens datum. Även utan sådantsamtycke skall dock handling som sagts utlämnas, om, med hänsyn till detändamål för vilkel utlämnande åslundas och omsländighelerna i övrigt, trygghetkan anses vara för handen, all del ej kommer att missbrukas lill skada ellerförklenande för den vilkens personliga förhållanden i handlingen avses ellerför hans nära anhöriga. Vid utlämnande böra erforderiiga förbehåll göras. 'Lagen omtryckt 1971:203. 'Senasle lydelse 1974:903. 1* 1975. Angår handling, som i förslå stycket avses, någons intagning, vård eller behandling å anstalt eller inrättning eller någons vård eller behandling av läkare annorstädes än å anstalt, och finnes grundad anledning antaga att genom handlingens utlämnande ändamålet med vården eller behandlingen skulle motverkas eller någons personliga säkerhet sältas i fara, må utlämnande vägras, ändock atl enligt bestämmelserna i första stycket utlämnande bort ske. Likaledes må utbekommande av handling, utvisande vem som gjort anmälan i ärende rörande samhällets barnavård eller ungdomsskydd eller rörande behandling av alkoholister eller vem som eljest lämnat upplysningar i sådant ärende, vägras, om grundad anledning finnes alt aniaga atl den, om vilken anmälan gjorts eller upplysningarna lämnats, skulle missbruka kännedom i berörda hänseende till skada för annan person. Vad i denna paragraf stadgas har Vad i denna paragraf stadgas har icke avseende å myndighelsbeslut som särskilt utfärdats eller i proto koll upptagits, där fråga ej arom bar navårdsnämnds, nykterhets- nämnds, eller allmän försäkringskassas beslut, centrala sludiestödsnämndens be slut rörande studiestöd under sjuk dom eller om beslut i ärende som rör tillämpningen av lagen om fast ställande av könstillhörighet i vissa fall, smiiiskyddslagen (1968:231), så vitt den angår veneriska sjukdomar, abortlagen (1974:595), lagen (1941:282)om sterilisering W/p/-lagen (1944:133) om kastrering. icke avseende åmyndighets beslut som särskilt utfärdats eller i proto koll upptagits, där fråga ej är om bar navårdsnämnds, nykterhets- nämnds, eller allmän försäkringskassas beslut, centrala be slut rörande siudiestöd under sjuk dom eller om beslut i ärende som rör tillämpningen av lagen om fast ställande av könslillhörighet i vissa fall, smiiiskyddslagen (1968:231), så vitt den angår veneriska sjukdomar, abortlagen (1974:595), lagen (1941:282) om sterilisering, lagen (1944:133) om kastrering eller irans- plantationslagen (1975:000), såvlii an går tillstånd enligt 4 § nämnda lag. Uppgifteroch anteckningar, vilka tillhöra de i kommunerna förda socialregistren, må ejutlämnas i vidare mån än som följer av lagen om socialregister. Dennalag träder i kraft . Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , , ,, , . Propositionmed förslag till transpiantationslag m. m. Enligtlagen (1958:104) om tillvaralagande av vävnader och annat biologiskt materialfrån avliden person får sådant material under vissa rörutsättningartillvaratas för behandling av sjukdom eller kroppsskada hos annan. Ar 1967 ladeen arbetsgrupp som hade tillsatts av dåvarande medicinalstyrelsen fram enutredning med förslag lill bestämmelser även för levande givare. Utredningen remissbehandladesav styrelsen. Sedermera upprättades inom ett förslag lill lagom transplanlalion, avsett att ersätta lag. Förslagel, som innehållerbestämmelser om transplanlalion både med levande och avliden givare,överlämnades lill Kungl. Maj:t och remissbehandlades. 1senare skrivelse föreslog viss ändring lag. Förslagetinnebar all biologiskt material efler tillstånd av styrelsen skall få tillvaratasäven för annal ändamål än transplanlalion om särskilda omständigheterföreligger. Som exempel på sådant ändamål anförde styrelsen framställning avläkemedel i vissa speciella fall. 1 31S första och andra styckena sjukvårdskungörelsen (1972:676) finns vissabestämmelser om obduktioner. 1 dessa föreskrivs bl. a. att obduktion mot anhörigsuttryckliga vilja endast får äga rum om dödsorsaken är okänd. 1 elt uttalandeår tolkade justitieombudsmannen (JO) sistnämnda bestämmelse så atlavliden persons närmaste anhöriga bör underrättas om planerad obduktion där detkan ske utan olägenhet. Invändningar mot denna tolkning gjordes från fierahåll. 1 skrivelse till Kungl. Maj:t utvecklade JO därefter närmare sinasynpunkter på frågan. Medanledning av de frågor som sålunda har väckts och på grundval av de förslag somlagts fram upprättades inom en promemoria (DsS1974:5) med förslag lill ändrad lagstiftning om transplantationer ochsjukhusobduktioner m.m. Förslaget beträffande träns- a. bestämmelser om tillvaratagande av biologiskt material frånlevande personer. 1 fråga om sjukhusobduktioner innehåller förslagelbestämmelser om skyldighet all underrätta den avlidnes nära anhöriga omplanerad obduktion. Förslagen i promemorian överensstämmer i alll väsentligtmed motsvarande lagstiftning i och . Efterremiss har yttranden över departementspron-iemorian avgelts av justitiekanslern(), riksåklagaren (), hovrätten för , kammarrätten i Slockholm,, försvarets sjukvårdsstyrelse, ,, riksskatteverkel, universitetskanslers-ämbetet,i ärkestift, domkapitlen i Lunds och , dejuridiska fakulleterna vid , Lunds och , demedicinska fakulteterna vid , , och ,medicinska fakulteten vid inslilulet. , , , . Svenska läkaresällskapetoch Svensk sjuksköterskeför-ening. Flera remissinstanser har bifogat yttrandensom de inhämtat. 1departementspromemorian framhålls atl tidpunkten för dödens inträde - som är enmedicinsk fråga - liksom skall fastställas av läkaren i del enskildafallet på grundval av vetenskap och beprövad erfarenhet. Underremissbehandlingen av promemorian har en del remissinstanser fört framsynpunkter på frågan om en lagreglering av dödsbegreppel. På denna punkt villjag hänvisa lill att prövat frågan om en utredning rörande dödsbegreppetsenast på grundval av socialutskottets belänkande 1974:31. 1 detta belänkande,som godkändes av , har utskottet ställt sig avvisande till enutredning av frågan om dödsbegreppet med hänsyn till alt denna fråga utföriigtbehandlats vid utredningsarbetet inom . Samlidigl har utskottetframhållit angelägenheten av atl förutsättningarna förtransplantationskirurgin är gynnsamma. 1 samband med den översyn av frågoromsjukvård i livels slutskede,som föreslogs av utskottet i samma belänkande,borde därför även vissa frågor beträffande transplantationskirurginuppmärksammas. En utredning med generaldirektören som ordförande harnumera tillsatts för den översyn av frågorna om sjukvården i livets slutskedesom utskottet föreslagit. Med anledning av del anförda kommer jag inle allvidare gå in på den nu berörda frågan i delta sammanhang. 2Transplantationer 2.1 Gällande ordning Enligtlagen (1958:104) om tillvaratagande av vävnader och annal biologiskt materialfrån avliden person får för behandling av sjukdom eller kroppsskada sådantmaterial tillvaratas från den som har avlidit på sjukhus eller som död införtsdit. Ingrepp får inte äga rum om den avlidne eller nära anhörig lill honom haruttalat sig mot detta, om ingreppet annars kan antas slå i strid med denavlidnes eller hans närmastes tänkesätt eller om särskilda skäl finns motåtgärden. Vidare är ingrepp förbjudet om del finns anledning att anta att behovav rättsmedicinsk undersökning kan föreligga och resultatet av denna skullekunna äventyras genom ingreppet (1 ij). Ingrepp får endasl företas på sjukhussom regeringen bestämmer. Beslut om ingrepp skall fallas av överiäkare eller lasarettsläkarevid sjukhuset (2 S). Över ingreppet skall föras protokoll. 1 detla skall angestidpunkten för dödsfallet och dödsorsaken, såvitt dessa förhållanden kunnatutrönas, samt den läkare som har konstaterat dödsfallet och på vad sätt dettahar skett (3 ! Enligtkungörelse (1958:285) med tillämpningsföreskrifter till lagen får ingrepp somavses i lagens 1 § företas på undervisningssjukhus och lasarett saml eflersocialstyrelsens bestämmande även på annal sjukhus (1 fj). Om del finnsanledning att anta all del föreligger behov av rättsmedicinsk undersökning avden avlidne skall den läkare som har all besluta om ingreppet sällasig i förbindelse med vederbörande polismyndighet eller obduceni (3 i;).Protokollet över ingreppet skall innehålla vissa uppgifler utöver dem som angesi lagen (4 S). Protokollet skall föras av befattningshavare vid sjukhuset.Dess riklighet skall bestyrkas av den läkare som beslutat om ingreppet saml,om annan läkare utfört detla, även av denne (5 S). Omtillvaratagande av biologiskt material från levande personer finns ingaförfattningsbestämmelser. Inte heller finns några bestämmelser som reglerartillvaratagande av sådant material från avlidna personer för andra medicinskaändamål än behandling av sjukdom eller kroppsskada. Promemorianinnehåller förslag lill regler för lagande av iransplantat från såväl levandesom avlidna personer. Såvitt gäller iransplantat från avlidna bygger förslageli huvudsak på bestämmelserna i lagen (1958:104) om tillvaratagande av vävnaderoch annat biologiskt material från avliden person. Beträffande levande givarebygger förslaget på det förfarande som har utbildats i praxis. Del framhålls ipromemorian alt detla förfarande bör regleras i lag dels för all stärka levandegivares rättssäkerhet, inte minst då det ärfråga om omyndiga givare, dels för alt från svensk sida fullfölja det nordiskasamarbetet på iransplaniationsområdet. Med Iransplantatavses i promemorian sådant biologiskt material, dvs. vävnader och organ, somkan komma i fråga för transplanlalion eller annat medicinskt ändamål. Transplanlalioninnebär i promemorian överföring av biologiskt material från en människa annan. Lagförslaget behandlar endast ingrepp på givare av iransplantat. Vadgäller mottagaren hänvisas i promemorian lill rådande praxis vid sjukhusen föroperationer i allmänhet. 1promemorian behandlas först förslag lill allmänna förutsättningar för lagandeav iransplantat. Det framhålls all Iransplantat i första hand bör få las förbehandling av sjukdom eller kroppsskada hos en annan människa. Därmed bör enliglpromemorian också avses sådan forskning som syftar till atl förbättra iransplanlalionslekniken.Emellertid gör den medicinska teknikens snabba utveckling del också motiveratatt skapa en möjlighet atl tillvarata Iransplantat förändra angelägna ändamål.1 promemorian pekas på behovet av biologiskt material förläkemedelsframställning vid vissa sjukdomstillstånd då blod och annal materialanvänds. Då ändamålet med ingreppet inle är atl behandla sjukdom eller skada iell enskilt fall bör dock enligl promemorian särskilda omständigheter föreliggaoch en särskild prövning hos äga rum för all ingreppet skallfå ske. Medhänsyn till transplanlationsoperaiionernas speciella karaktär bör enligtpromemorian iransplantat bara fl tas på sjukhus som har den utrustning sombehövs och där iäkarna har tillräcklig kompelens. Del konstateras att en regelmed sådan begränsning redan gäller beträffande lagande av iransplantat frånavlidna enligt transpiantationslag. Det framhålls all nödvändigaresurser framförallt finns vid undervisningssjukhus och lasarett. För att iransplaniaiionsverksamheteninte onödigtvis skall hämmas, bör det emellertid finnas en möjlighet att utförairansplanlalionsingrepp även vid annan sjukvårdsinrättning som socialstyrelsengodkänt för sådant ändamål. Beslut om lagande av Iransplantat bör enligtpromemorian fallas av överiäkaren ensam. Själva ingreppet bör dock få ulförasäven av annan läkare på överläkarens uppdrag. Promemorianbehandlar därefter förslag till speciella villkor för tagande av Iransplantat.Dessa villkor, som gäller ingrepp både för behandling av sjukdom eller skadaoch för andra medicinska ändamål, är delvis olika beroende på om levande elleravliden givare används. 1promemorian konstateras att de senasle årens snabba utveckling främsl inom njuriransplantationskirurgingjort all man börjat överväga lagbestämmelser även för tagande av iransplantatfrån levande personer. Atl låta operera bort ena njuren anses numera inleinnebära någon större risk för en givare med god hälsa. Njurtransplantation medlevande givare har i de fiestafall visat sig ge bättre resultal än transplanlalion från avliden. Även om deli regel måste anses tillåtet all la Iransplantat från en levande person meddennes samtycke ulan reglering i lag är det, framhålls i promemorian, inlegivet all 1. ex. avlägsnande av en njure från en person för transplaniation annan i alla situationer är att bedöma som ett rältsenligt ingrepp endast avden anledningen alt samtycke finns. Det är enligt promemorian av betydelse förrättssäkerheten atl i lag fastställa särskilt de gränser inom vilka givarenssamtycke bör ha denna verkan och vilka krav som bör ställas på ett samtycke föralt det skall vara giltigt. Dengrundläggande förulsätlningen för all tagande av iransplantat från en levandeperson skall kunna tillåtas bör enligl promemorian vara att givaren lämnatgiltigt samtycke till ingreppet. Med giltigt samtycke menas elt samtycke somfrivilligt och med insikt om ingreppets innebörd och risker lämnas i skriftligform. Medhänsyn till iransplantationsingreppets karaktär är det enligl promemorian motiveratalt samtycket lämnas skriftligen. En skriftlig handling kan också, framhållsdet i promemorian, vara ell skydd för den läkare som beslutat om ingreppet, omhan efter utförandel av detta skulle bli utsatt för kritik. 1 promemorianföreslås alt fastställer ell särskilt formulär till skriftligtsamtycke och utfärdar anvisningar rörande formulärels innehåll. Den läkare sombeslutar om ingreppet föreslås i promemorian ensam få bära ansvaret för all giltigtsamtycke föreligger. Del bör alltså vara till denne läkare som givaren skalllämna sitt samtycke. För atlell samtycke skall kunna anses giltigt måste det enligt promemorian ocksåkrävas alt det kommit lill fullt frivilligt. Hur denna frivillighei skali konstaterasbör få avgöras från fall till fall. Givaren av iransplantatet måste också,framhålls del i promemorian, då han lämnar sitt samtycke ha insikt dels omingreppets innebörd för honom själv och för mottagare av iransplantatet, delsom de risker som är förknippade med ingreppet. Det bör åligga den beslutandeläkaren alt upplysa givaren härom och atl förvissa sig om alt givaren fållerforderlig insikt. Detbetonas i promemorian att ett lämnat samtycke måste kunna återkallas när somhelst före transplantationsoperationen. Den läkare som skall utföra operationenbör åläggas atl före denna inhämta givarens bekräftelse på att hanalltjämt är villig att underkasta sig ingreppet. Givaren bör fä lämna dennabekräftelse muntiigen. Det måsle emellertid ske frivilligt och medan han är vidfullt medvetande. Varoch en som fyllt och inte är omyndigförklarad eller psykiskt avvikandebör enligt promemorian anses utan särskild prövning ha förmåga all lämna ellgiltigt samtycke lill lagande av iransplantat. Beträffande den som är omyndigeller psykiskt avvikande bör åläggas att pröva om förmåga altlämna giltigt samtycke finns. Om en sådan person anses böra accepteras somgivare bör styrelsen lämna tillstånd till atl ingrepp under vanliga förulsäitningarfår ske. Samtycke får därefter lämnas lill den beslutandeläkaren, som har att på vanligt sätt pröva samtyckels giltighet. 1 promemorianföreslås vidare atl innan beslut fallas i frågan om tillståndom möjligt inhämtar yttrande från vårdnadshavare eller make om den tilltänktegivaren är underårig och från hans förmyndare om han är omyndigförklarad. 1vissa fall kan yttrande också behöva inhämtas från psykiatrisk expertis. Utomgiltigt samtycke från givaren bör enligt promemorian en förutsättning för atl iransplantatskall få las vara alt givaren inle orsakas eller kanbefaras bli drabbad av allvarlig skada, vare sig av fysisk eller psykisk art.Läkaren bör, framhålls det, väga ingreppets art mol givarens psykiska ochfysiska hälsotillstånd. Vidare bör beaktas de fördelar för mollagaren somingreppet kan antas medföra. Dessa bestämmelser bör enligt promemorian förhindravissa särskilt omfattande or-ganiransplantalioner med levande givare.