prop · FZ0339 · 1975-12-31 00:00:00 — ochUngdomar har nämnt att brister i den kommunala färdtjänsten och avsaknad avpersonell assistans inte får lägga hinder i vägen för handikappade barn att iintegrerade former ta del av fritidsverksamheten. Fleraremissinstanser nämner att man inte finner utredningens behandling av utemiljönfullt tillfredsställande. anser attbarnstugeuiredningen behandlat frågorna om ulemiljön alltför ytligt. Förbundethar funnit alt parklekverksamheten nämnts i betänkandetmen saknar en beskrivning av verksamheten med pedagogiska mål, personalålgång,kostnader m. m. Man efteriyser därvid för riket gällande gemensammarekommendationer för parklekverksamheten. anser alt utformningenav nuvarande lekplatser i många stycken inte är tillfredsställande och allsamråd med barn- och ungdomsorganisationer bör förekomma vid planering avulemiljöer i bostadsområdena. Skid- och understryker altett förverkligande av de pedagogiska förslag som framläggs i belänkandet intepå ett fullt tillfredsställande sätt kan tillgodose barns olika behov avutomhusaktiviteter. finner i motsats tillutredningen inte att erfarenheterna från en handikapplekplats i kan geimpulser för diskussion och åtgärder i . ,socialutredningen, , och ochUngdomar har uttryckt att huvudinriktningen bör vara alt även svårthandikappade barn i slösta möjliga utsträckning skall kunna tas emot påallmänna lekplatser. Nästan alla remissinstanser har i sina yttrandentagit upp utredningens förslag om att vidga det traditionella fritidshemmetgenom att på olika sätt 1975/76:39 208 getillgång till öppen verksamhet. Så gott som samtliga finner idéerna om detutvidgade fritidshemmet intressanta och omkring en tredjedel av dem har ingasom helst invändningar. noterar med tillfredsställelse attutredningen funnit tillsynsformer som tillgodoser kravet på god tillsynsamtidigt som de är ekonomiskt acceptabla. Utredningens samlade förslag präglasenligt styrelsen av den fiexibilitet som möjliggör för kommunerna att välja deteller de alternativ som bäst passar behov och förutsättningar i den egnakommunen. Styrelsen menaratt förslagen i huvudsak tillgodoser de fundamentalakrav som enligt styrelsens erfarenhet bör vara tillgodosedda vid en utvecklingoch förändring av den existerande verksamheten. Deremissinstanser som i stort accepterar idéerna om del utvidgade fritidshemmet,men som på en eller flera punkter har haft invändningar att göra, berör nästanalla förslaget om att del utvidgade fritidshemmet bör knytas till låg- ochmellanstadieskolan (LM-skolan). SÖ finner de skäl som utredningen anför för delutvidgade fritidshemmet övertygande men vill framhålla au man intebör ensidigt låsa sig för att låta LM-skolans elevuppiagninsområde vararekryteringsbas för fritidshem och fritidsverksamhet. I vissa fall kan enligtstyrelsen låg-, mellan- och högstadieskola vara ett bättre alternativ specielltmed [tanke pä dess högre lokalstandard. Förskoleseminariei i Stockholmifrågasätter i viss motsats till detta om inte anknytningen till LM-skolor imedelstora och stora skolor kommer att innebära alltför storaupptagningsområden. vill i nuvarande läge inte instämmai all fritidshem i LM-skola skall betraktas som basmodell. Med hänsyn lillgeografisk stmktur och andra lokala förhållanden kan enligt förbundet andramodeller för fritidsverksamheten lämpa sig bättre. Förbundet betonar i likhetmed flera andra remi.ssinstanser att formerna för del utvidgade fritidshemmet,i enlighet med utredningens förslag, prövas i er omfattande försöksverksamhet.1 detta sammanhang ser förbundet iel uessutom som angeläget alt formerna förföräldrarnas medverkan prövas. Flera kommuner resonerar i sina yttranden päliknande sätt. framhåller att fritidshem anslutet till skolankan vara lämpligt för de barn som har sin bostad nära skolan. Många barn hardock lång gångväg till skolan och utredningen har enligt planverkets meninginte fäst tillräckligt stor uppmärksamhet vid betydelsen av närhet mellanbarnens hem och deras fritidsmiljö. anser därför att förutsätt-ningarnabör undersökas för utvidgade fritidshem med hemvist med placering i närmiljön.Såväl socialutredningen som Föreningen anser att tankenpå att utnyttja LM-skolorna ter sig naturlig och riktig men alt det i denföreslagna modellen finns risker. Båda remissinstanserna framför liksom fleraandra att en alltför stark koncentration av såväl barn som fritidsresurser kange en del negativa effekter i form av otrygghet, otillräckliga vuxenkontakter,understimulans och mobbing. Man menar att det för en del barn kan blipåfrestande all tillbringa även fritiden i skolan, varför alternativa formerför fritidsverksamhet och tillsyn måste finnas. 1975/76:39 209 Flera remissinstanser nämner särskilt de problemsom är förknippade med fritidsverksamhet för barn med särskilda behov av stödoch stimulans. ifrågasätter möjligheterna attintegrera dessa barn i så stora grupper som föreslås speciellt med tanke på desvårigheter som kan uppstå all avskilja hemvisldelen från allrummet.Länsstyrelsen i framhåller att även om anknytningen avfritidshem till LM-skolan är en ekonomiskt lämplig lösning så kan svårigheteruppstå att fånga upp svagpreslerande eller skoltrötta barn och barn medkontaktsvårigheter eller kamratproblem. Föreningen att barn med särskilda behov av stöd och stimulans inte fixeras i enproblemsituation genom au speciella miljöer skapas för dem. Även LO betonar viktenav att en integrering kommer till stånd inom fritidsverksamheten. Landstingsförbundetanser att de aktiviteler som diskuteras för friska barn även bör komma barn påsjukhus till del så långt del är möjligt med hänsyn till vårdrutiner på envårdavdelning. Barnomsorgsgruppen och är båda positiva lill utredningens förslag men vill varna för attkommunerna i första hand kommer att salsa på den allmänna fritidsverksamhetendå detta ställer sig billigare, enklare och kan omfatta flera barn med mindrekostnader och mindre anspråk på lokaler. Pä liknande sätt resonerar statensungdomsråd som framhåller all de traditionella fritidshemmen i regel ärförknippade med dryga avgifter för föräldrarna. Om deltagandel i det utvidgadefritidshemmets verksamhet och i den allmänna fritidsverksamheten kan ske utanstörre kostnad skulle detta kunna fä till följd att föräldrar föredrar denallmänna verksamheten för sina barn och att fritidshemmets roll blirunderordnad. menar att vissa av de uppgifter somutredningen skisserar för det utvidgade fritidshemmet kan överföras till deorganisationer som svarar för en kontinueriig verksamhet på eftermiddagstid./4fif uttrycker viss tveksamhet till tanken på öppelhusverksamheten ifritidshemmets allrum. En organiserad verksamhet av öppethuskaraktär anser ABFinte vara att föredra ulan vill i stället betona vikten avsmä-gruppsakliviteler. Ett tiotal remissinstanser har berört personalensansvarsområde. a. och framhåller att utredningen inte lämnat någotsvar pä hur tillsynsansvaret för hemvistpersonal skall utformas. Flera avremissinstanserna framhåller att skyndsamt anger riktlinjer föransvarsfrågornas tillämpning. Utredningen föreslår i betänkandet attsocialstyrelsen för göra en översyn av rådande praxis vad gäller ansvarsregleroch deras tolkning. är beredd all samla in material som kanbelysa frågor om skadeståndsskyldighei, analysera frågorna ur praktisk ochjuridisk aspekt saml utarbeta rekommendationer i frågan. Arbetet bör enligtstyrelsen utföras i samarbete med och berörda personalorganisationer.Styrelsen förutsätter i samband härmed att översynen, tillika 14 1975/76. I saml Nr 39 1975/76:39 210 medoffentlighets- och sekretesslagsliftningskommitténs arbete, bör kunna ge ettunderiag för sekretessregler för de personer som deltar i arbetet med barnsfritid. 2.4Allmän fritidsverksamhet för de yngre skolbarnen Ungeför hälften av remissinstanserna har berörtutredningens beskrivning och förslag om föreningsverksamheten. Mängaremissinstanser, inte minst föreningslivets och organisationernas egna,framhåller att utredningen på ett föredömligt sätt presenterat omfattningen ochutvecklingen av ungdomsorganisationernas arbete. Man ser också medtillfredsställelse den allmänt positiva hållning lill folkrörelser somgenomgående präglar utredningens framställning. Så gott som allaremissinstanser som yttrat sig i frågan ansluter sig i princip till de tankarsom utredningen för fram beträffande föreningslivets medverkan ifrilidshemsverksamheten och den allmänna fritidsverksamheten för de yngreskolbarnen. betonar i likhet med flertalet övriga kommuneratt den föreslagna satsningen är angelägen för att möjliggöra en snabbutbyggnad av en bred verksamhet. framhåller att försöksverksamheteni visar att utredningens tankegångar är riktiga. kommunframhåller att man redan i den nuvarande verksamheten i olika grenar av densociala omsorgen räknar med betydande insatser från föreningslivets sida ochhar goda erfarenheter av sådana. ser i likhet medutredningen det angelägna i att förutsättningar ges för barn och ungdom attredan i lågsia-dieåldrarna fö kontakt med de olika idériktningar somföreningslivet representerar. Förbundet understryker emellertid attkommunernas resurser för fritidsverksamhet är begränsade varför en prioriteringmellan olika lokala behov är nödvändig. I ett 20-tal remissvar betonas vikten av attföreningar och organisationer ger möjligheter att bevara sin profil. Nästanalla remissinstanser som berört detta betonar också all kommunalt anordnadfritidsverksamhet bör träda tillbaka då föreningar och organisationer är istånd att organisera motsvarande verksamheter för barn och ungdomar. a.Statens kulturråd understryker härvid vikten av samspel mellan kommun och ettfritt verkande, rikt förgrenat föreningsliv. Om samarbete saknas blir dekommunala insatserna snarare konkurrerande till föreningars och organisationersverksamhet än kompletterande. och ,som instämmer i utredningens allmänna målsättning för föreningslivets roll,anser att utredningen något pessimistiskt redovisat att samhället tagit övermånga av de aktiviteter som föreningslivet tidigare stått för. Enligt deras uppfattninghar föreningslivet i dessa avseenden fungerat som förnyare av samhällsarbetetoch medverkat till metodutveckling och nya samverkansnormer. Man anger attfolkrörelserna har svårare än tidigare att delta i detta arbete men attdet för samhället är angeläget att sådan verksamhet stöds 1975/76:39 211 omvi i fortsättningen vill ha aktiva folkrörelser som kanaler för opinionsbildningoch instrument för en levande demokrati. kristna ungdomsråd m. fl. avde till anslutna remissinstanserna menar att en ökad integreringav föreningslivet i fritidshem och skola med nödvändighet måste ske påföreningslivets egna villkon Föreningarna får enligt rådet under ingaomständigheter uppfattas som en lilläggsresurs som kan ulföra serviceuppgifterål kommunen utanför föreningarnas egentliga målsättning och verksamhet. Drygthälften av de remissinstanser som i sina yttranden har behandlat den allmännafritidsverksamheten påtalar föreningarnas vidgade behov av stöd för alt på detsätt som utredningen föreslår kunna utvidga sin barn-och ungdomsverksamhet. Avde fömtsättningar fören utvidgad verksamhet som särskilt påtalas är tillgångenpå ledare den vanligaste. Härvid berörs också speciella insatser förledarrekrytering, ersättning lill samt utbildning av ledare. I fråga omrekrytering av ledare påtalar I all svårigheter försådan kommer att finnas sä länge en förkortning av de vuxnas arbetsdag intekommer till stånd. SÖ instämmer i utredningens förslag om rekrytering av ledarebland högstadie- och gymnasieelever, hög-skole- och andra studerande samthemmavarande föräldrar osv. Styrelsen framhåller särskilt att rekryteringlämpligen kan ske bland lärare och skolans personal i övrigt. påtalar dock att om skolungdom rekryteras som ledareså för de inte utnyttjas som billig arbetskraft. och statensungdomsråd redogör för försöksverksamhet bland invandrare där man funnit attledare som verkat bland invandrare fungerat bättre om de rekryterats blandinvandrare och fött ungdomsledarutbildning på sitt hemspråk. anser att organisationerna för att kunna medverka iföreslagen eftermiddagsverksamhet bör ges ökade resurser så all de på etttillfredsställande sätt kan ersätta alla de ledare som engageras i dennaverksamhet. Enligt förbundet har utredningen varken lämnat riktlinjer ellerförslag i detta avseende. Förbundet lar också upp utbildningsfrågan, som enligtdess mening i första hand bör bedrivas av organisationerna själva. framhåller att betänkandet inte tillräckligt ingåendebehandlat frågorna om ledares möjligheter till fortbildning och utveckling.Förbundet anser sig inte f n. kunna ge lösningar pä delta vitala problem menframhåller att dessa frågor ytteriigare måste utredas och ingående diskuterasom utredningens idéer skall kunna realiseras. Lokalfrågan berörs också av några remissinstanser.De flesta av dem anser att helt fria lokaler är ett självklart krav.Länsstyrelsen i anser alt utredningens rekommendation om attkommuner som ännu inte ställer fria lokaler till förfogande successivt börinföra detta system synneriigen välmotiverat. menar attförslaget för ses som ett exempel på tänkbara insatser och alltså inte som engenerell lösning, till-lämpbar i alla kommuner. SÖ anser det önskvärt attskollokaler kostnadsfritt 1975/76:39 212 ställstill föreningarnas förfogande men betonar att detta inte för innebära att deorganisationer som sä önskar inte skall kunna fö bidrag till egna lokaler.Statens ungdomsråd delar i viss utsträckning utredningens synsätt att skolanoch dess lokaler blir centrum för fritidsaktiviteter av skilda slag. I de fallskolan inte är placerad i bostadsområdet anser rådet att anslutningen lill ochintresset för verksamheten blir större om aktiviterna genomförs ibostadsområdet. ochHandikappförbundens centralkommitté har särskilt tagit fasta på deinstiiutionsplacerade barnens behov av kurs-, klubb- och föreningsverksamhet.Man framhåller att organisationerna måste stimuleras alt komma tillinstitutionerna och att erbjuda barnen att delta i aktiviteter utanförinstitutionerna. Båda remissinstanserna anser att det finns behov av speciellastödåtgärder för kommuner med stora institutionen Utredningens förslag om en utvidgning av denuppsökande verksamheten att omfatta även barn i skolåldern berörs positivt avremissinstanserna. anför i sitt yttrande att behovet avsärskilt stöd och stimulans givetvis inte är begränsat till förskoleåldrarna.Den form för den uppsökande verksamhet som utredningen föreslår synes enligtstyrelsen väl avvägd och funktionell. accepterar ocksåtanken på en utvidgning och delar utredningens uppfattning att föräldrarnaunder i förskolan ges information av fortsatt heldagsomsorg, avaktiviteter under fritid och vuxenkontakt . De vägarutredningen anvisar för hur denna information skall lämnas för enligt förbundetses som exempel på möjliga åtgärder och måste få variera beroende på lokalaförhållanden. Förbundet instämmer i förslaget att barnomsorgsgruppen för vidgasitt uppdrag sä att det omfattar uppsökande verksamhet för skolbarn. ,och Föreningen ser denuppsökande verksamheten som förebyggande och tillstyrker utredningens förslagatt den är nödvändig men varnar för alt det i verksamheten finns enallvariig risk inbyggd då den kan vidareutvecklas till en stämpling ochutstötning av vissa barn med särskilda behov av stöd och stimulans. Statenskulturråd och ABF anser det naturiigt att studieförbundens erfarenhet tastillvara i det uppsökande arbetet. Utredningens förslag om att en nybörjarinskrivninginkl. hälsoundersökning genomförs före barnens skolstart i direktsamverkan mellan olika organ har berörts i flera remissyttranden.Socialstyrelsen delar med flera andra remissinstanser utredningens uppfattningom att föriägga hälsoundersökningen av nybörjare före skolstarten.Detta skulle innebära flera fördelar och bl. a. kan barnens inskolningsperiodunderlättas. 1975/76:39 213 Mångaanser dock i likhet med all vissa av förslagen isamband med nybörjarinskrivningen är orealistiska och att det bör få ankomma päden enskilda kommunen hur inskrivningen i skall gå till. SÖinstämmer i att det skulle flnnas vissa fördelar med hälsoundersökning påvåren men gör gällande att vissa bestämmelser lägger hinder i vägen.Barnomsorgsgruppen understryker vikten av en fortsatt samordning av social ochmedicinska insatser. Gruppen betonar att samordningen bör syfta till alltillgodose de behov barn och föräldrar har oberoende av förvallningsmässiguppdelning. Man betonar att det är angeläget aU landstingen i snabbare takt änvad som sker tar över ansvaret för hälsovården i förskolorna och attskolhälsovårdens huvudmannaskap diskuteras. Gruppen förordar att utredningensförslag i delta avseende tillsammans med vad remissinstanserna framförtöverlämnas lill utredningen rörande skolhälsovårdens innehåll, organisationoch huvudmannaskap för att vägas in i bedömningen om skolhälsovårdens framlidaorganisation. 2.6 Samverkan och planering för barns fritid Drygt tre fjärdedelar av remissinstanserna har isina yttranden i större eller mindre utsträckning berört utredningens förslagom samarbetet i barnens närmiljö och planering för fritid. Alla är i principöverens med utredningen om vikten av alt resurserna förs samman. Utredningensförslag, alt det praktiska ansvaret för en samordning inom LM-området läggs pånågon eller några personer, har mer utföriigt kommenterats i några remissvar.SÖ finner behovet av en personell samordningsresurs väl styrkt och anser attolika modeller att lösa denna fråga bör prövas i en försöksverksamhet.Länsstyrelsen i och Fritidsledarskolorna framhåller att utredningensförslag förefaller välmotiverat och ser i samordnaren för fritid en ytterstviktig person. anseratt samordningsuppgiften efterlämpligheisbedömning kan tilldelas någon av de inom området verksamma.Kommunens erfarenheter av hiuillsvarande samverkan mellan olika förvaltningarpekar klart på behovet av att utse särskild befattningshavare för uteslutandeplanerings- och verksamhelsledning för barns och ungdomars frilid. ABF däremotavstyrker förslaget då man anser alt behovet av en samordningsfunktion inte ärtillräckligt preciserat och befarar att förslaget kan leda till eninnehållsmässig styrning av verksamheten. I några yttranden berörs också vidareutvecklingenav elevvårdskonferenserna som ett forum för återkommande samarbetskonferenser.Flertalet remissinstanser är positiva till utredningens förslag. SÖ framhålleralt elevvårdskonferensen, om den utökas med ytteriigare deltagare frånfritidssektorn, är det organ som främst torde ha förutsättningar att behandlamer generella frågeställningar medan viss erfarenhet tycks visa att man i detdirekta behandlingsarbetet kring främst barn med behov av särskilda stödåtgärdermåste söka sig något annorlunda samverkansformer. Prop.1975/76:39 214 munförbundetmenar all samverkansformerna får bli föremål för lokal bedömning. Ett 50-tal remissinstanser har uttalat sig omförvaltningsansvaret för fritidsverksamheten. I ca tio av remissvaren går maninte emot utredningens förslag om ett oförändrat förvaltningsansvar. Stockholmskommun betonar att utredningen handlat riktigt dä det f n. inte finns anledningatt ändra principerna för huvudmannaskapsfrågorna. påpekarliksom utredningen att barnavårdsnämnden/sociala centralnämnden enligtförarbetena till gällande barnavårdslag har det yttersta ansvaret för atterforderiiga åtgärder vidtas för att främja goda uppväxtförhållanden för barnoch ungdom. Ansvaret kvarstår även om annan driververksamhet för barn och ungdom. Förbundet ser det inte heller som realistisktatt tro att insatserna i dessa avseenden med den nuvarande organisatoriskauppbyggnaden i kommunerna skulle kunna sammanföras under en förvaltning. Densamordning som måste ske skulle lämpligen kunna genomföras enligt den avförbundet rekommenderade modellen för samverkan mellan socialvård, skola ochfritid. framför liknande synpunkter och nämner därtill att delär funktionellt att samma förvaltning har det yttersta ansvaret för såväl denallmänna förskolan som fritidshemmen och de yngre barnens fritidsverksamhet.Riksrevisionsverket påtalar att de lokala fömtsättningarna inom kommunernavarierar och att del från statligt håll inte finns anledning att inskränkakommunernas handlingsfrihet vad gäller huvudmannaskap för fritidsverksamheterför barn. 5Ö har uppfattal alt utredningens förslag omfattar två delar somtidsmässigt är klart avgränsade. Den ena delen består av fritidsverksamhetunder skoldagen, helt motsvarande SIAis "fria aktiviteter", och denandra omfattar olika typer av verksamhet före och efter skoldagen. Styrelsenfinner del naturiigt att central tillsyn och lokalt huvudmannaskap vad gällerden första delen sammanförs med skolans ansvarsområde. Beträffande övrigaföreslagna frivilliga aktiviteter före och efter den fasta skoldagen anserstyrelsen att samverkansformer och administrativa rutiner bör utformas sä attverksamheten bland barnen inte störs av oklara förvaliningsmässigagränsdragningsfrågon , , Föreningen några kommuner framhåller att den kommunala verksamheten är sådan altkommunerna, inte minst ur budgetsynpunkt, måste bestämma sig för vem som skallha förvaltningsansvaret för de föreslagna aktiviteterna. Man förordar barnavårdsnämnden/socialacentralnämnden som huvudman oavsett barnens ål-den Några remissinstanser förordar skolstyrelsen somhuvudman för verksamheten. Bland dessa finns 7"C0 och som hävdar attansvaret för skolbarns fritidsverksamhet bör falla på skolan. Flera organisationer framhåller all fritidsnämndenbör vara huvudman för fritidsverksamheten. De flesta av dessa svar ger härviduttryck för alt fritidsnämnden bör bli reglerad nämnd. 1975/76:39 215 länmenar alt fritidsnämnden därutöver bör göras lill huvudansvarig för stödet lillföreningsverksamheten. Såväl Unga Örnar som framhåller alt fritidshemmen bör ses som en del av kommunensplanering för fritid och att fritidsnämnden därför bör vara huvudman för fritidshemmenexkl. heldagsomsorgen i hemvist. anser att fritids- ochkulturpolitiken bör samlas under en nämnd, fritids- eller kulturnämnd ochinsatserna bör planeras utifrån alla medborgar-gruppers behov, inte ensidigtför barn och ungdom. bör därvid vara del organ som harplanerings- och samordningsansvaret. Omkring 30 av remissinstanserna tar upputredningens förslag lill planeringsmodell för barns fritid. Drygt hälften avdem ställer sig i princip positiva till den modell som utredningen skisserarmen i många fall görs kommentarer eller tillägg. Statskontoret och statensplanverk har inget att erinra mot utredningens förslag men tillägger altuppläggningen av planeringen bör betraktas som en angelägenhet. Socialstyrelsenanseratt i den mån kommunema har inrättat samarbetsgrupper inom ramen förexisterande PBU-samarbete skulle dessa grupper med viss utvidgning avrepresentationen med fördel kunna utgöra de planeringsgrupper som föreslås. Pådetta sätt kan man undvika att dubblera samarbetsorgan som till vissa delar harsamma funktion. och Föreningen utredningens syn pä planeringsverksamheten i stort sett riktig menbefarar all modellen under nuvarande förhållanden kan bli alltför formaliseradoch administrativt betungande. framhåller altutredningens resonemang i princip ansluter sig till förbundets rekommendationbeträffande samverkan mellan socialvård, skola och frilid. Förbundet understrykerdock att utredningens nivåer knappast är en planeringsnivå ulan snarare ennivå för samordningen av genomförandet av olika verksamheter. Beträffandeprogramgruppens arbete motsätter sig förbundet bestämt att gruppens förslagöveriämnas till kommunstyrelsen för kännedom som det överlämnas tillresp, nämnd. Detta vore enligt förbundet alt föregripa facknämndernasbehandling av programgruppens förslag. Vissa remissinstanser föreslåralternativa modeller för planeringen. presenterar en modell som enligtrådets mening garanterar föreningslivets inflytande.