prop · FY0320 · 1975-12-31 00:00:00 — Ett förverkligande av målenför de aktuella grupperna torde emellertid inte kunna ske utan säråtgärder,främst då vad gäller det språkbundna kulturutbudet. Utredningen anger fyradelmål för åtgärder inom kulturpolitikens ram till förmån för invandrare ochspråkliga minoriteter: ökade möjligheter till delaktighet i det allmännasvenska kulturutbudet, till kontakt med ursprungslandet, liU kultureUegenverksamhet och till kulturell växelverkan mellan minoriteterna ochmajoritetsbefolkningen. Förverkligandet av de riktlinjer som utredningen anger förkulturpolitiska insatser för invandrare och minoriteter kräver enligtutredningen särskilda ekonomiska insatser från statens sida, nämligen dels stödtill invandrar- och minoriletsorganisationernas verksamhet, dels särskildamedel för främjande av kulturell verksamhet för språkliga minoriteter. Detcentrala ansvaret för invandrarnas och de språkliga minoriteternas kulturfrågorföreslås åvila som bör få i uppgift att fördela de särskildamedlen. Med utgångspunkt i de angivna riktlinjerna granskarutredningen de olika kultursektorerna och lägger fram förslag till åtgärder. I kulturella samarbete med andra länder och iSverigeinformationen utomlands ligger tonvikten f. n. på de stora europeiskaländerna och på samt vissa delar av . Det är angelägetoch av stor betydelse för den ömsesidiga förståelsen mellan och deländer varifrån stora invandrargrupper har sökt sig hit att hänsyn också tastUl de informationsbehov som skapas i dessa länder genom invandringen tUlSverige. och andra organ som sysslar med Sverigeinformationav kulturell karaktär bör uppmärksamma detta informationsbehov. Del är vidareangeläget att i i ökad omfattning ge allsidig information om kulturellaförhållanden i invandrarnas ursprungsländer. Vad gäller insatser på lilteraturområdet harlitteraturutredningen och invandrarutredningen gemensamt lagt fram ett förslagom upprustning av länsbibliotekens och lånecentralernas litteraturbeslånd (sevidare 8.3.2). förutsätter att statligt stöd därutöverskall utgå till de lokala biblioteken för inköp av litteratur för språkligaminoriteter i huvudsak i samma omfattning som f. n. Utredningen pekar särskiltpå invandrarbarnens litteraturbehov. Enligt invandrarutredningen kommer de avlitteraturutredningen föreslagna åtgärderna vad gäller stöd till produktion avsvensk skönlitteratur endast till en del att lösa problemen med utgivning avböcker på minoritetsspråk i . Utredningen föreslår därför att ett direktproduklionsslöd skall kunna utgå till förlagt som ger ut litteratur påminoritetsspråk. Behovet av stöd bör prövas från fall till fall. Stödet börkunna utformas som ett garantibelopp som ställs till förfogande om underskottskulle uppstå. föreslås få ansvaret för stödet. Utredningenföreslår vidare att slöd bör utgå till översätining till svenska av verk somutkommit i invandrarnas ursprungsländer och i samt till översättningarav svenska verk till invandrarspråk. Till författare som skriver påminoritetsspråk föreslås vissa stipendier kunna utgå. Utredningen behandlar även omfattningen och inriktningenav T V -och radiosändningar för invandrare och andra språkliga mirioriteter.Enligt utredningen är del mycket angeläget att särskilda sändningar förekommeri betydligt större utsträckning än f. n. för dessa grupper. De språkligaminoriteternas programbehov bör enligt utredningen tillgodoses inom ramen förprogramavvägningarna i stort och bör finansieras med avgiftsmedel. Avsteg fråndenna princip för finansieringen av program för språkhga minoriteter bör docki viss begränsad utsträckning kunna göras i fråga om försök med nya programtyperoch för vissa initialkostnader. Inom lokal- och regionalradioverksamheten börsändningar på minoritetsspråk kunna förekomma i betydande utsträckning. Vidarebör i det internationella våglängdssamarbetet samt i nordiskt och annatinternationellt samarbete på etermedieområdet särskild hänsyn tas tillinvandrarnas behov. Utredningen behandlar också behovet av åtgärder för despråkliga minoriletema i fråga om teater, film och m u s i k. Av det anslagstatens kulturråd föreslås få disponera för olika insatser bör medel utgå tillteaterverksamhet bland språkliga minoriteter. Utredningen uppehåller sigsärskilt vid behovet av en permanent finskspråkig ensemble för turnéverksamhet.Ensemblen bör även kunna svara för vissa instruktörs-och inspiratörsuppgifler iamatörlealerverksamheten i de lokala finska föreningarna. Utredningen anservidare att det är angeläget att såväl svenskar som invandrare får se filmerfrån invandrarnas ursprungsländer. har i det sammanhanget ensärskilt ansvarsfuU uppgift då filmbranschens struktur och agerande utifrån kommersiellaintressen utgör ett hinder för att filmer av aktueUt slag kommer upp påbiograferna. Även spridning av musik från invandrarnas hemländer försvåras avkommersieUa intressen. Dokument och föremål som belyser invandringen till Sverigeoch dess konsekvenser bör samlas och bevaras på ett bättre sätt än vad som f.n. sker. En sådan uppgift bör enligt invandrarutredningens mening läggas på enredan befintlig institution inom kulturminnesvårdssektorn. Statens kulturrådföreslås få i uppgift att i samarbete med ochriksarkivet utreda vilket organ som bör ha ansvaret för en verksamhet avangivet slag. slutbetänkande har remissbehandlatsgenom försorg. De av utredningen föreslagnadelmålen för kulturpohtiska insatser för invandrare och språkliga minoriteterliksom förslagen och övervägandena rörande konkreta åtgärder har mottagitspositivt av remissinstanserna. De föreslagna delmålen accepteras eller lämnas utanerinran av så gott som samtliga instanser. konstaterar attett av de av statsmakterna fastlagda målen för kulturpolitiken anger att dennapolitik i ökad utsträckning skall utformas med hänsyn till eftersatta gruppersförutsättningar och behov. Generella metoder och principer eller ett allmäntkulturutbud kan inle tillfredsställande svara mot de språkliga minoriteternasbehov och krav. Det är därför också logiskt att samhället söker fastställadelmål för de åtgärder som inriktar sig på invandrare och minoriteter.Kulturrådet vill emellertid se detta som en integrerad del i kulturpolitikenoch som en precisering snarare än som en särskild politik. Riksförbundet finskaföreningar i anser att målen representerar en synnerligen högambitionsnivå och alt de svarar mot de mål som riksförbundet ställt upp i sittsocial- och kulturpolitiska program. Ätt med samhällets stöd skapaförutsättningar för en på invandrarnas ursprung baserad kulturaktivitet påderas eget språk är en oundgänglig åtgärd om man vill ge dessa grupper en chanstill ett mångsidigt och personlighetsutvecklande självförverkligande anserförbundet. Vissa instanser, bl. SÖ, , statens invandrarverk,ABF, Folkparkernas centralorganisation och , anser att utredningeninle tillräckligt uppmärksammat det fria och frivilliga folkbildningsarbetetsmöjligheter att bidra till ett förverkligande av de föreslagna målen. Utredningens förslag att skall haansvaret för kultur-politiska insatser för språkliga minoriteter saml att rådetskall förfoga över särskilda medel för sådana insatser tillstyrks eller lämnasutan erinran av nästan samtliga remissinstanser. konstateraratt kan ansvaret för kullurpolitiska insatser för de berörda grupperna sägas ligga hos . Vidare betonarrådet att de särskUda medlen måste ses som ett komplement till de anslag sområdet och olika kulturinstitutioner har att fördela och som givetvis ocksåskall kunna komma den verksamhet till del som bedrivs av invandrargrupper.Dessa anslag är emellertid oftast bundna av relativt fasta bidragskriterier därinvandrarna och de språkliga minoriteterna har svårt att hävdasig. Ett särskilt anslag är sålunda motiverat. Detta anslag skall emellertidenligt tas i anspråk först sedan andra bidrags-möjhgheter prövats.Immigrant-institutet avstyrker förslaget om ett särskilt anslag förkulturverksamhet bland språkliga minoriteter. Institutet anser att bidrag börges inom ramen för redan existerande bidragsformer. Utredningens synpunkter på kulturella samarbetemed andra länder bemöts positivt av remissinstanserna. ärberett att medverka i särskild informationsverksamhet i invandrarnasursprungsländer, dock endast i form av uppdragsverksamhet och underförutsättning att särskilda resurser ställs till institutets förfogande försådan verksamhet. Utredningens förslag om produktionsstöd till förlag i Sverigesom ger ut litteratur på minoritetsspråk tillstyrks av bl. SÖ, statensinvandrarverk, , , allmänna biblioteksförening.Svenska bokförläggareföreningen och i framhåller att det föreslagna stödet i form avett garantibelopp inte utgör en tillräcklig stimulans. För att förtagen skallha något intresse av att ge ut litteratur på minoritetsspråk bör ett visstbelopp per projekt utgå på förhand. Beloppet bör vara så stort att det minskarutgivningsrisken till en nivå som innebär att utgivningen av litteratur päminoritetsspråk från förlagssynpunkt ter sig lika attraktiv som utgivning påsvenska. i anser att produktionsstödetinte endast bör kunna utgå till redan existerande förlag utan att även förlagsom t. ex. byggs upp på kooperativ grund inom språkliga minoriteter bör kunnafå stöd. Lettiska centralrådet påpekar vikten av all produktionsstödet ävenkommer små minoritetsspråk till del. överväganden om ytterligare insatserinom radio och TV har vunnit anslutning bland remissinstanserna. Nämnden församhällsinformation anser att radioutredningen bör få i särskUt uppdrag attpröva frågan om radiosändningar för invandrare och språkliga minoriteter innanbeslut fattas i enlighet med invandrarutredningens överväganden. SverigesRadio framhåller att om invandrarutredningens önskemål skall kunna tUlgodosesmåste statsmakterna anslå medel för en utökning av den totala sändningstideninom radio och TV. Om en tilldelning av ökade resurser sker anser SverigesRadio att följande utveckUngsvägar bör övervägas, nämligen utveckling avfinskspråkig ljudradioverksamhet, införande av program på andraminoritetsspråk än finska i ljudradion, utökat nordvisionssamarbete ochinförande av invand-rarmagasin och andra integrerade inslag i olika TV-program samt insatser inom den framtida lokalradions ram. a.statens invandrarverk och LO ansluter sig till utredningens förslag attskattemedel i viss omfattning bör kunna användas för att finansiera särskildradio- och televisionsverksamhel för språkliga minoriteter. Inteheller i fråga om förslagen rörande insatser på teaterns, filmens och musikensområden framförs några principiella invändningar från remissinstansernas sida.En del instanser anser emellertid att medlen för teaterverksamhet är för lågträknade. LO framhåUer sålunda alt del föreslagna anslaget för teaterverksamhetbara ger utrymme för att finansiera en finskspråkig teaterensemble och attytterligare medel bör anslås för teaterverksamhet inom andra grupper. Ävenstatens kulturråd, statens invandrarverk. m. fl. anser att ytterligare medel för teaterverksamhet börställas till förfogande. i betonarvikten av att den föreslagna finskspråkiga teaterensemblen arbetar i närasamverkan med förbundet och med . Några remissinstanser behandlar utredningens förslag attdet skall utredas vilket organ som skaU svara för a r k i v e r i n g avdokument och föremål som belyser invandringen. förklarar sig berettatt delta i ett sådant utredningsarbete men framhåller att det kan röra sig ommer omfattande uppgifter än vad utredningen tycks anse. Museerna har här enviktig uppgift att dokumentera och medverka till bevarande avinvandrarkulturernas egenarter. är tveksamt till tanken att låtaett särskilt organ svara för de arkiverande uppgifterna. Det är inte på sammasätt som vad gäller föremål möjligt att samla dokument till en institution föratt belysa invandringen till . framhåUer att samarbete redanhar etablerats med sammanslutningen Baltiska arkivet samt att ett motsvarandesamarbete otvivelaktigt kommer att etableras med andra invandrarorganisationer.De statliga insatserna bör inriktas på att hjälpa organisationerna att sköta deegna arkiven. föreslår därför att ett statligt stöd utgår tillinventering och vård av invandrarorganisationers och etniska minoritetersarkiv. framhåller att ansvaret för insamUngen av dokument ochföremål inte bör läggas på ett enda organ utan i stället på alla deinstitutioner som har ansvaret för motsvarande uppgifter i förhållande tillmajoritetsbefolkningen. Insamlandet av dokument och föremål bör kompletterasmed insamling av munthg tradition och bild som alltid sker i fråga om denkulturhistoriska dokumentationen. Verksamhet av detta slag bedrivs redan avNordiska museet och andra museer. 8.3 Biblioteken och de språkliga minoritetemaslitteraturförsörjning Böcker på invandrarnas egna språk finns såväl på debibliotek som verkar lokalt som på länsbibliotek och lånecentraler. och tillförhtliga uppgifter rörande bokbeståndens storlekfinns inte. Undersökningar som gjorts tyder dock på att antalet volymer perinvånare är mycket mindre för invandrare än för svenskar. Den rekommenderadeschablonen för folkbibUotekens bestånd av aktuell utlåningslitteratur om 23volymer per invånare motsvaras troligen för flera av de större invandrarspråkenav en siffra på omkring 0,5 volymer per invånare och på de små av en siffra påbetydligt under 0,1 volymer per invånare. Stora variationer förekommer ocksåmellan olika län och kommuner. Under /74 utgick statliga s.k. punktbidragom sammanlagt . till kommunerna för inköp av litteratur påinvandrarspråk. Kommunerna bidrog med i stort sett motsvarande belopp varför detotala medlen för inköp av invandrarlitteralur kan beräknas ha uppgått tilldrygt 1 milj. kr. Av de statliga bidragen avsåg knappt hälften finsk barnlitteraturoch resterande del litteratur på serbokroatiska, grekiska och turkiska. Församordnade inköp och central bibliotekshantering anvisades för böcker på detre sistnämnda språken . Under innevarande budgetår beräknas destatliga punktbidragen uppgå till ungefär samma nivå som föregående budgetår. Bibliotekstjänst har på sinasambindnings-listor haft med litteratur på finska vilket väsentligt underlätlatkommunernas inköp av litteratur på detta språk. Försäljningen till kommunernahar fram t. o. m. uppgått till 45 000 exemplar. och invandrarutredningen hargemensamt lagt fram ett förslag om insatser för de språkliga minoriteternaslitteraturförsörjning. En huvudprincip i den svenska invandringspolitiken är attinvandrarna skall kunna ta del av en med andra grupper jämförligsamhällsservice av olika slag. Detta gäller även möjligheterna att bevara detegna språket och kulturarvet vUket verksamt kan bidra till anpassningen i detsvenska samhället samt underlätta en eventuell framlida ålerutvandring tillursprungslandet. De båda utredningarna tillmäter i detta sammanhang bibliotekenen väsentlig betydelse bl. a. på grund av de språkliga minoritetsgruppernasbegränsade möjligheter att genom kommersiella kanaler få tillgång tiU Htteralurpå det egna språket. och invandrarutredningen föreslår,med utgångspunkt i ett förslag från en arbetsgrupp inom SÖ:s dåvarandebiblioteks-sektion, att en engångsupprustning görs av bokbeståndet på invandrarspråkvid länsbibliotek och lånecentraler för ett belopp av 12 milj. kr. varav 9,3milj. bör avse länsbiblioteken och 2,7 milj. kr. 1beloppet bör inräknas de centrala kostnaderna i anslutning till litteraturensanskaffande och hantering. Beslutet om upprustningen bör fattas i ettsammanhang men kostnaderna bör av praktiska skäl fördelas Medlen bör fördelas av den statligatillsynsmyndigheten för länsbibliotek och lånecentraler efter samråd medstatens invandrarverk och i huvudsaklig överensstämmelse med de riktlinjer somSÖ:s arbetsgrupp föreslagit vad gäller fördelningen mellan bibliotek och språk.Som bidragsvillkor bör gälla alt böckerna vid mera betydande förändringar avinvandrarnas antal i länen skall erbjudas andra länsbibliotek och/eller någonav lånecentralerna. Utredningarna förordar vidare att en upprustning avbokbeståndet på invandrarspråk vid de lokala biblioteken genomförs.Upprustningen bör ske med hjälp av s. k. punktbidrag varvid de totala statligainsatserna bör kunna uppgå till ca 2,5 milj. kr. Vidmera betydande förändringar i invandrarunderlagel bör inköpta böcker erbjudasandra bibliotek. Utredningarna framhåller även vikten av altskolbibliotekens litteratur-bestånd på invandrarspråk rustas upp saml attbiblioteksservicen på fångvårdsanstalter, sjukhus och andra vårdinstitutionerutformas så att invandrare som vistas där har tillgång till litteratur påmodersmålet. 1 litteraturutredningens och invandrarutredningens förslagatt en upprustning bör göras av länsbibliotekens och lånecentralernaslitteraturbestånd på minoritetsspråk instämmer SÖ, , statensinvandrarverk, styrelsen för , . Bibliotek i samhälle, . Barn- ochungdomsboksrådet, LO, , ABF samt och kommuner. , och kommun anser altäven efter den föreslagna engångsuppruslningen bör bidrag kunna utgå tillbibliotekens inköp av litteratur på minoritetsspråk. Vid upprustningen bör behovet av barn- ochungdomslitteratur särskilt beaktas framhåller SÖ, statens invandrarverk,allmänna biblioteksförening. Bibliotek i samhälle. Barn- ochungdomsboksrådet, TCO, och . Flertalet av dessa instanser anser attskolbiblioteken bör bygga upp egna bestånd av barn- och ungdomslitteratur påinvandrarspråk att användas i undervisningen samt för elevernas fria läsning.För denna upprustning bör det föreslagna bidraget kunna utgå. Administrationen och distributionen av den aktuellalitteraturen vid länsbiblioteken och lånecentralerna kommer enligt SÖ attmedföra ökade krav på personal och medel för verksamheten. Belastningen kommeratt bli mycket ojämn på de olika biblioteken. Ett extra statsbidrag iproportion till omfattningen på invandrarservicen bör därför utgå. Liknandesynpunkter framförs av allmänna biblioteksförening. Invandrarnas kulturcentrum, ochABF förordar att urvalet av litteratur vid upprustningen sker i samråd medinvandrarna och deras organisationer. tionernabör även ske för att informera om vilken litteratur som finns vid biblioteken. Bibliotekstjänst menar attdet är nödvändigt att göra centrala inköp för att kostnaderna skall kunnareduceras och framhåller att företaget bör erhålla projektstöd för sinverksamhet med invandrarlitteralur. 9 och statens historiska museer 9.1 och uppgifter och statens historiska museum ärknutna till Vitterhets-, historie- och antikvitetsakademien. fungerar i vissa avseenden som styrelse för ämbetet ochmuseet. Utskottet behandlar förslag tUl anslagsframställning hos ,vissa tjänstetillsättningar m. m. Övriga ärenden avgörs av riksantikvarien,som även är ensam beslutande i ärenden som enligt kulturminnesvårdensspeciallagstiftning ankommer på ämbetet. För interna samordningsfrågor m. m.har ämbetet och museet bildat ett chefskollegium. Medelhavsmuseel står under och riksantikvarieämbetetsöverinseende. Museets verksamhet finansieras från ett särskilt riksstatsanslag. Chef för och statens historiskamuseum är riksantikvarien. leds historiska museets arbeteav en museidirektör. Den direkta ledningen av verksamhetutövas av en museiföreståndare. och museet har sammanlagt tolvenheter, tre inom , fyra inom museet och fem gemensammaför ämbetet och museet. Ett schema över ämbetsverkets nuvarande organisation,inkl. de till ämbetsverket och akademin knutna s. k. vetenskapliga företagen,torde få fogas som bilaga 1 till protokollet i detta ärende. Verkets löneslal omfattar totalt ca 130 tjänster. a. extra personal, av AMS avlönade arkivarbetare och vapenfriatjänstepliktiga. De flesta av ämbetets arkeologiska undersökningar bedrivs somuppdragsverksamhet och den därmed sysselsatta personalen bekostas avin-komslmedel. Ämbetets vård av landets kulturminnesmärken finansieras tillstörsta delen av AMS. Enligt instruktionen (1965:734) för riksantikvarieämbetetoch statens historiska museum (ändrad senast 1971:1266) är riksantikvarieämbetetcentral förvaltningsmyndighet för ärenden om forn- och kulturminnesvård i denmån dessa ärenden inte ankommer på annan myndighet. Ämbetet är vidarebeslutande myndighet enligt kulturminnesvårdens speciallagstiftning ochtUlsynsmyndighet för landsantikvarieorganisationen. Tillsammans med historiskamuseet skall ämbetet verka för att kunskap om landets kulturminnen och omgångna tider vidgas och sprides. Genom delning ochöverflyttningen av dess kulturhistoriska byrå har ämbetet tUlförts uppgiftenatt vara central myndighet för den sektor av det offentliga byggnadsväsendetsom omfattar byggnadsminnesmärken, kyrkobyggnader och begravningsplatser. Förstatens och räkning förvaltar ämbetet ett 100-talkulturhistoriska fastigheter. Ämbetet inventerar och registrerar kulturminnen,bedriver kulturhistoriska, främst arkeologiska, undersökningar saml utförvårdarbeten på landets kulturminnen. Ämbetet initierar och samordnar forskning som är avbetydelse för kulturminnesvården. Ämbetet bedriver även utåtriktad utbildningoch information. Bland ämbetets övriga uppgifter kan nämnas att ämbetet somremissinstans yttrar sig över bl. a. ansökningar om lotterimedei och omfördelningen av AMS-medel till ändamål inom kulturminnesvården. Ämbetet deltari det internationella samarbetet inom bl. a. och . tre enheter ärfornminnesavdelningen, bygg-nadsminnesavdelningen och kulturhistoriska byrån.Den senare knöts provisoriskt till ämbetet i samband med byggnadsstyrelsensdelning . Fornminnesavdelningen är uppdelad på tre sektioner, enaUmän sektion med runverket, en sektion för fornminnesinventering och ensektion för uppdragsverksamhet. Den för byggnadsminnes- ochfornmin-nesavdelningarna gemensamma vårdsektionen är administrativt knuten tillfornminnesavdelningen. Inom den allmänna sektionen handläggs ärenden som rörkulturminnen från . biträder allmänna sektionen vidgranskning av planärenden m. m., som berör runstenar. AUmänna sektionen svararäven för förvaltningen av ett 50-tal kulturhistoriska fastigheter som ägs avVitterhetsakademien eller staten. Den primära uppgiften för sektionen förfornminnesinventering är inventering av kulturminnen, i första hand fastafornlämningar, för registrering på den ekonomiska kartan över . Kartankompletteras av ett fornlämningsregister, som tjänar som underlag för bl. a.den antikvariska granskningen av ärenden rörande kullurminnen och för beslut ombevarande och vård. Sektionenför uppdragsverksamhet har i första hand till uppgift att genom arkeologiskautgrävningar dokumentera fornlämningar och andra kulturhistoriska företeelsersom av olika skäl inte kan bevaras. Den fasta arbetsledande personalen vidriksantikvarieämbetets gotlandsundersökningar är förordnad vidfornminnesavdelningen. Lönekostnaderna bestrids emellertid av AMS. Ivårdsektionens uppgifter ingår att tillsammans med forn- ochbyggnadsminnesavdelningarna, vederbörande landsantikvarie och länsarbetsnämndupprätta översiktliga planer för vårdinsatser. Byggnadsminnesavdelningen består av en allmän sektion ochen textilkonserveringsanstalt. Den allmänna sektionen handlägger ärendenrörande kulturminnen från medeltid och nyare tid samt ärenden rörande kyrkligainventarier och utförsel från landet av vissa äldre kulturföremål. Sektionenutför vidare, ofta med hjälp av landsantikvarierna, alla förarbeten i sambandmed byggnadsminnesförklaringar. Byggnadsminnesavdelningen förvaltar även ett40-tal kulturhistoriska fastighetsområden. Textilkonserveringsanstaltens uppdrag avser konserveringoch vård av textilier från kyrkor, museer och enskUda samt konserveringsuppdrag från olika avdelningar inom ochhistoriska museet. Den kulturhistoriska byrån har behållit den inreorganisation som fanns före överföringen från , dvs. enavdelning för utredning och information, en för granskningsärenden samt enenhet för kansli och arkiv. Byrån handlägger ärenden rörande byggnadsminnesmärkensamt byggnader eller anordningar på kyrkotomt och begravningsplatser. skall bevara minnet av kulturutvecklingeni och verka för att kunskap om landets kulturminnen och om gångnatider vidgas och sprides.