prop · FY0320 · 1975-12-31 00:00:00 — Utredningens förslagi fråga om långfilmsproduktion är knutna till förslaget om utökat samarbete meUanSveriges Radio och filmen. Enligt utredningens beräkningar skulle ca 10 milj.kr. komma att tUlföras om biograffilmvisningar itelevisionen kom att beläggas med avgift. Dessa medel skulle kunna fördelas ienlighet med filmavtalets bestämmelser eller användas för samproduktioner. Som jag har redovisat har ett avtal träffats mellanSveriges Radio och om ökat samarbete påfilmproduktionens område. Under det första avtalsåret kommer minst 7 milj. kr.om året att användas för produktion av långfUmer. Genom avtalet kommer produktionen av biograffilmer att tillföras ytterligare inemot 4 milj. kr. jämförelse med innevarande budgetår. Härigenom bör denökning av biograffilmsproduktionen som har skett kunnaförstärkas ytteriigare. Vidare ger överenskommelsen möjlighet till ettfruktbärande samarbete meUan de två viktigaste distributionskanalerna förspelfilm, nämligen biograferna och televisionen. Jag räknar med attförutsättningar härmed skapats för en mångfald intressanta produktioner somkommer såväl biopubliken som televisionens publik tUl del. Även när del gällerkortfilmen ger avtalet möjlighet för ökade insatser i produktionen. a. tillgången öka på filmer som är lämpliga att visa internt, t. ex.inom föreningslivet. De stathga åtgärderna för filmvisning bör inriktas på attstödja och underlätta de ohka försök som görs för att skapa alternativ till denkommersiellt uppbyggda filmvisningen på biograferna. En viktig förutsättning för att man skall lyckas medförsöken all skapa nya visningsmöjligheter för film, vare sig det gäller filmför barn eller vuxenfilm, är all det finns ett lokall engagemang iverksamheten. Det är en fördel om initiativet kommer från lokall håll och detär de lokalt intresserade som bör svara för utformningen och det löpandearbetet. 1 många kommuner har man medvetet gått in för att i allt högre gradförlita sig på organisationernas insatser inom kultur- och fritidsverksamhet m.m. Detta är enligt min mening en riktig politik som skapar goda förutsättningarför ett mångsidigt lokalt kultur- och frilidsliv. Kommunerna har i dessa sammanhang den viktiga uppgiftenatt svara för alt del finns goda förutsättningar för organisationernas arbetegenom tillgång tUl lokaler, teknisk utrustning och andra resurser som ärnödvändiga för ett gott resultat. På många håll har emellertid inteorganisationerna en sådan styrka att de själva kan bära upp en verksamhet avdet slag det här är fråga om. Då kan det bli aktuellt att kommunerna engagerarsig i den direkta utformningen av verksamheten för att trygga denna del av detlokala kulturUvet. kan statsbidrag i olika former utgå tillfilmvisningar. Jag vill erinra om att bidraget till kulturprogram inomföreningslivet får användas för filmförevisningar saml att bidraget tillungdomsorganisationemas lokala verksamhet kan användas vid filmvisning inomungdomsorganisationerna. Studieverksamhet på filmområdet som uppfyller kravenför statsbidragsberättigade studiecirklar kan få stöd genom detta bidrag.Statsmakternas beslut i anledning av prop. 1974:28 innebär förbättrademöjligheter för studiecirkelverksamhel i kulturämnen. Jag vUl slutligen hänvisatill att staten ger stöd såväl till nybyggnad som till upprustning avbiograflokaler i samband med stödet tUl allmänna samlingslokaler. Del behövs emellertid mer än ett lokalt engagemang och ettlokalt ansvar för att en filmvisningsverksamhet av här berört slag skall kunna bU Visningsverksamheten har en sådan karaktäratt många uppgifter med fördel sköts på central nivå. Jag avser t. ex.bevakning och dokumentation av fUmutbudet, samordning och organisation av film-bokningen,metodutveckUng, utformning av projekt och kampanjer, ledarutbildning ochinformation och andra organisatoriska uppgifter. Staten bör stödja utveckUngenav sådana centrala funktioner. Folketshusrörelsens försöksverksamhet med spridning avkvalitetsfilm. Bio Kontrast, fyller genom sin uppbyggnad många av de krav somman enligt min mening kan ställa på en verksamhet av detta slag. Det gällerförankringen i det lokala föreningslivet men också samspelet mellan den lokalanivån och en stark och funktionsduglig centralorganisation, vilket synes skapagoda förutsättningar för att driva en smidigt fungerande kontinuerligverksamhet. Enligt vad jag erfarit är inte verksamheten begränsad till enbart folketshusrörelsensbiografer, utan omfattar också biografer med andra huvudmän. har föreslagit centrala serviceinsatserför spridning av kvalitetsfilm. Förslaget, som innebär att uppgifter skulleanförtros och Folkets husföreningarnas riksorganisation, har ivissa avseenden stark anknytning till organisationens nuvarande verksamhet medBio Kontrast. Jag anser att en betydande del av de resurser som staten satsarpå att förbättra visningsmöjligheterna för film bör användas för alt ge möjlighet att konsolidera och bygga ut dennaverksamhet. Del nuvarande bidraget för detta ändamål bör därför höjas från . Vid sidan av Bio Kontrast-verksamheten finns flera olikainitiativ som syftar till att tUlhandahålla en alternativ filmrepertoar förlokalt förankrad visningsverksamhet. Del gäller både öppna visningar och internverksamhet inom föreningar och i andra sammanhang. Som jag har förordatbör staten stödja sådana initiativ genom att göra del möjligt all bygga upp ochvidmakthålla centrala funktioner. Jag har därför under anslaget Bidrag tillsärskilda kultureUa ändamål för /76 räknat med att 750 000 kr.bör kunna användas för bidrag till sådan verksamhet. har ansöktom bidrag till försök med distribution av långfilm i format.Filmutredningen och flera remissinstanser har uttalat sig positivt om en ökadanvändning av film. Jag räknar med att ändamålet kommer att kunna tiUgodosesinom ramen för dessa medel. För verksamhet som bedrivs av organisationer är det avväsentlig betydelse att organisationerna själva får svara för utformningen avverksamheten i enlighet med de egna målsättningarna. Det finns emellertid åtskiUigauppgifter av icke-kontroversiell natur där stora fördelar kan uppnås om manorganiserar verksamheten i stor skala och kan få underlag för arbetsbesparanderutiner. För sådana uppgifter bör en koncentration av resurserna eftersträvas.Dessa förhållanden bör beaktas vid bidragsgivningen så att man kan få tillstånd en ändamålsenlig arbetsfördelning. Verksamhetens utformning bör inte nu låsas avstatsmakterna utan det praktiska resultatet bör få komma fram som en följd av iiyainitiativ och samspelet mellan olika deltagande grupper. Jag räknar med attverksamheten bör utvärderas efter en lämplig tidsperiod och att resultatet avutvärderingen kan ge underlag för en bedömning av hur de fortsatta statligainsatserna skall utformas. En viktig förutsättning för att filmvisningar vid sidan avde vanliga biograferna skall kunna bedrivas på ett smidigt sätt är att man hartillgång tUl ett effektivt fungerande distributionssystem. För detta syfteföreslås i departementspromemorian (Ds U 1972:9) Smalfilmsdistribution att en filmcentralinrättas vilken skulle få till uppgift att bl. a. registrera och katalogiseraall smalfilm och att ge ut kataloger m. m. samt att distribuera sådanundervisningsfilm som har för låg användningsfrekvens för att köpas in av AV-centralerna. Remissinstanserna vitsordar i allmänhet behovet av ett merenhetligt katalogmaterial. Däremot har förslaget att inrätta en filmcentralavvisats av många remissinstanser. Några av de remissinstanser som avstyrkerförslaget förordar andra alternativ, som innebär en mindre långtgåendesamverkan mellan olika filmdistributörer. Flera av de remissinstanser somavstyrker förslaget betonar starkt betydelsen av att det finns distributionsföretagsom särskilt är inriktade på att förse skilda avnämargrupper med film, som äranpassad till de olika gruppernas behov och önskemål. Vissa delar av förslagethar förverkligats under ledning. Inom ramen för Kommunsamköp/Kommun-akliebolagetsverksamhet har man dels startat viss filmdistribution för utbildningsområdet,dels lagt upp ett datorbaserat system för registrering och katalogisering avall slags smalfilm. Viss distribution av utbildningsprogram i videogramformkommer också att ske på detta sätt. Det centrala registreringssystemet skulle - om det kundetillämpas även utanför utbildningsområdet medföra en väsentlig arbetsbesparingför såväl de filmdistribuerande företagen som för dem som använder film i sinverksamhet. En sådan utvidgning kan endast komma till stånd efter en frivilligöverenskommelse mellan berörda företag. Jag anser att det bör gå att finnaformer som tillgodoser såväl kraven på ekonomisk rationalitet i filmhanteringensom kraven på en särskild inriktning av verksamheten. har föreslagit fraktstöd för värdefull biograffilm.Förslaget har i allmänhet mottagits positivt av remissinstanserna. Vissainvändningar förekommer dock. a. föreslår flera remissinstanser attfraktstöd skall kunna utgå även för film och inte enbart för och 70mm film som utredningen föreslår. Beredningen av denna fråga är ännu inteavslutad. förslag i fråga om barnfUm innefattarsåväl åtgärder på biograffilmens område som åtgärder som är inriktade på andra Remissinstanserna har i allmänhet mottagitförslagen positivt, även om vissa invändningar förekommer. Fleraremissinstanser framhåller särskilt vikten av att på olika sätt stödjafilmvisningar för barn utanför de vanliga biograferna. Enhgt min mening bör de statliga åtgärderna nu främstinriktas på att förbättra möjligheterna till visning av barnfilm i former somutgör alternativ tiU biografernas matinéföreställningar. Resurserna för sådana alternativa visningsformer ärotillräckliga och sphttrade. Ansvaret för åtgärder på detta område är fördelatpå flera organ. sysslar främst med granskning av film frånkonsumentsynpunkt och med information om barnfilm. importerarbarnfilm samt svarar för distributions- och informationsverksamhet m. m. Jag har redogjort för mma förslag om statligainsatser för att bygga upp och vidmakthålla de centrala funktioner som ärnödvändiga för en smidigt fungerande lokal visningsverksamhet. 1 detsammanhanget betonade jag vikten av att en ändamålsenlig arbetsfördelningkommer tiU stånd samt att verksamheten bör utvärderas efter en lämpliglidsperiod. Jag räknar med att en betydande del av de resurser som står tillförfogande på detta område kommer barnfilmverksamheten till del. Härvid bör bl.a. organisationer med barnfUmverksamhet på sitt program kunna få förbättraderesurser. För att de medel som sätts in skall få största möjligaeffekt är det enligt min mening nödvändigt att de ohka grupper som är verksammapå barnfilmområdet får tillfälle tiU en fortlöpande samverkan inom ramen förett organ som har en samlad överbUck över barnfilmfället. För detta ändamål bör finnas ett barnfilmråd. Jag avseratt i annat sammanhang föreslå regeringen att tillsätta ett sådant råd. Härvidavser jag att föreslå regeringen att i rådet skall ingå bl. a. företrädare förbarn- och ungdomsorganisationer, filmarbetarna, samt förkommunal verksamhet. Rådet bör t. v. ha provisorisk karaktär i avvaktan påresultatet av den tidigare nämnda barnkulturgruppens arbete inom . Barnfilmrådet bör fungera som ett forum för kontinuerligadiskussioner när det gäller utvecklingen inom alla delar av barnfilmområdet.Jag räknar med att rådets synpunkter kommer att utgöra ett värdefuUt underlagför regeringens ställningstaganden i ohka frågor som rör barnfilm. Barnfilmrådet bör också kunna få väsentliga funktioner somsamrådsorgan. Jag avser att längre fram föreslå att Svenska filminstituteterhåller statsbidrag för en ökad verksamhet på barnfilmområdet. I fråga omutnyttjandet av dessa bidrag bör föreskrivas att skall samrådamed barnfUmrådet. Det bör ankomma på regeringen att meddela närmareföreskrifter härom. Jag räknar med att barnfilmrådet kommer att få tiUfälle altfölja och ge synpunkter på även annan verksamhet inom barnfilm-området än sådantill vilken det utgår statsbidrag. F. n. svarar , som är en frivilligsammanslutning av olika organisationer med intresse för barnfilmfrågor, förverksamhet med granskning av barnfilm och viss informationsverksamhet. Enligtvad jag erfarit har och enats om attBarnfilmkommittén institutionellt skaU samordnas med . Härigenomkommer ansvaret för nuvarande verksamhet att föras övertil) . Jag har för avsikt att, vid beräkningen av detstatsbidrag som bör erhålla för barnfilmändamål, ta hänsyn tilldetta förhållande. bör samråda med barnfUmrådet omgranskningsverksamhetens uppläggning och inriktning. Den erfarenhet av dessafrågor som har samlats inom bör kunna tas till vara vidsammansättningen av barnfilmrådet. Kraven på filmer som skaU visas för barn i andra miljöerän biografens skiljer sig avsevärt från de krav som gäller för biograffilm. Detgäller framför allt att fUmerna skall vara kortare än vanlig biograffilm. Ävenkraven på filmernas innehåU påverkas emellertid av visningssituationen. Visningav film för barn i lämpligare lokaler än de vanhga biograferna skapar fömt-sättningarför ett aktivt deltagande från barnens sida. Det är då väsentligt att filmernahar en sådan karaktär att en sådan aktivitet stimuleras. Både enskUda filmareoch organisationer med filmverksamhet för barn och ungdom på sitt program harvisat intresse för att få fram filmer av denna typ-Många program som producerats inom kani form av fUm eller videogram vara ett lämpligt material för den här aktuella filmvisningsvcrksamheten.Utnyttjande av sådant material för distribution i nya former är emellertidförenat med vissa upphovsrätlsliga och ekonomiska problem. Radioulrcdningen (U1974:08) har i uppgift alt pröva olika möjligheter att inom ramen för nugällande lagstiftning lösa dessa problem. De program för barn som produceras avTRU är i aUmänhet fria för distribution i olika former. Möjligheterna att inom filmavlalets ram producera kortarefilmer för barn är begränsade genom alt resurserna för produktion av kortfilmöver huvud taget är relativt blygsamma. Under /74 kunde ca . användas för detta ändamål. En del av dessa medel användes förverksamhet i en s. k. filmverkstad. Enligt uppgift har viss barnfilmproducerats inom filmverkstaden. I övrigt producerades under nämnda budgetårmed hjälp 12 kortfilmer. Ingen av dessa är särskilt avsedd förbarn. Jag anser att möjligheterna att producera kortfilm förbarn bör förstärkas väsentligt. Härigenom ökar tillgången på aktuell svenskfilm för visningsverksamhet för barn utanför de vanliga biograferna. Enligt det avtal mellan och som jag har berört är minst 1 milj. kr. under det förstaavtalsåret särskilt avsatt tiU produktion av film för barn. Filmerna kommer attvara fria för visning i såväl televisionen som i andra sammanhang. ges produktionen av barnfilm som är lämphg för användning i olikaformer av barnverksamhet inom organisationer och kommunala institutioner en Dessutom bör det vara möjligtatt skapa en beslutsordning för denna typ av film som tar de hänsyn tillbarnens behov som är befogade. I avtalet föreskrivs att de personer som skall svara för handhavandetav fonden väljs av efter samråd med bl. a. barnfUms-intressen.Jag utgår från att barnfUmrådet kommer att få inflytande över personalvaletsamt att rådet fortlöpande kommer att kunna följa den del av verksamheten somavser produktion av barnfilm. Tillgången på lämplig film kan emellertid inte tillgodosesendast genom produktion i . De flesta filmerna måste importeras. Jaganser att bör få ökade resurser för import av barnfilm. Importenbör avse barnfilm i smalfilmsformat av sådan karaktär att den är lämplig attvisa i andra sammanhang än på biograferna, t. ex. i föreningshvets regi. Vidutformningen av verksamheten bör samråda med barnfUmrådet.Barnfilmrådet får här en viktig funktion genom att företräda de olika önskemålsom kommer från de grupper som använder film i sådana sammanhang. Jag beräknari det följande under anslaget Filmslöd . för import av /76. Den verksamhet som skall bedriva i samrådmed barnfilmrådet bör omfatta också försök med distribution av barnfilm. Dennaverksamhet,bör bedrivas i nära kontakt med organisationer och andra som ärverksamma med visning av barnfilm utanför de vanliga biograferna. För de nya uppgifterna på barnfilmområdet bör FUminstitutetfå förstärkta resurser. Jag avser att under anslaget Filmstöd utöver detidigare nämnda medlen för import av barnfilm - beräkna ett bidrag till Filminstitutetav . Något statligt bidrag bör i fortsättningeninte utgå till . Jag har i denna fråga samrått medföreträdare för . 11.4.6 Undervisning om film och television Utredningen har föreslagit en rad olika åtgärder i syfteatt förstärka filmens och televisionens ställning inom utbildningsväsendet ochinom förskola och fritidshem. Jag anser det vara viktigt alt filmen ochtelevisionen får den plats i dessa sammanhang som svarar mot dessa mediers rolli samhäUet. Emellertid måste behovet av ytterligare insatser för film ochtelevision avvägas mot andra angelägna behov. Den bästa möjligheten att överbhckade olika aspekterna har de centrala myndigheter som har ansvaret för de olikasektorerna. Dessa har i allmänhet vidsträckta befogenheter att disponera sinaresurser för insatser på de områden som bedöms särskilt angelägna. Huvuddelenav filmutredningens förslag torde kunna tillgodoses inom ramen för SÖ:sfortlöpande verksamhet med en översyn av läroplanerna, inom ramen för denverksamhet med fortbildning av lärare som bedrivs samt med hjälp av detstatliga stödet för produktion av Äv dessa skäl avser jag att i annat sammanhangföreslå regeringen att filmutredningens förslag jämte remissyttrandenöverlämnas tiU berörda myndigheter. På en punkt vill jag emellertid föreslå en omedelbaråtgärd. Kostnaderna för professuren i filmforskning vid iStockholm skall f. n. betalas av . I enlighet med fUmutredningensförslag, som får ett aUmänt stöd hos remissinstanserna förordar jag attkostnaderna för nämnda professur fr. o. m. /76 övertas avstaten. 1 samband härmed bör medel beräknas för forskningoch institutionsarbete. har föreslagit en utredning av fUmarkivensställning. Detta område behandlas av dataarkiveringskommittén (U 1968:48) ibetänkandet (SOU 1974:94) Bevara ljud och bild, vUket f. n. remissbehandlas. 11.4.7 Det administrativa ansvaret för filmfrågoma Genom beslut (prop. 1974:28, KrU 1974:15, rskr1974:248) har området för statens kulturpolitiska insatser avgränsats. Filmeningår i detta område i likhet med medier för kommunikation såsom radio ochtelevision. har dels allmänna uppgifter av framför alltbevakningskaraktär och som remissinstans för kulturområdet som helhet, delsmer preciserade uppgifter som avser direkta ansvarsområde. Vid minanmälan av prop. 1974:28 förordade jag all filmen, i avvaktan påställningstagande till filmutredningens förslag, inte borde föras tillkulturrådets direkta ansvarsområde. föreslår att filmen inte skall ingå i slatenskulturråds ansvarsområde, om massmedier såsom radio, television och de nya audiovisuellamedierna faller utanför. Som skäl anför utredningen att filmen har mergemensamt med dessa massmedier än med teater, dans och musik. Den väntadetekniska utvecklingen på massmedieområdet ställer enligt utredningen krav på enhög beredskap från samhällets sida. Också det speciella stödsystem som gällerpå filmområdet och filmens speciella problem anges av utredningen som motiv föratt inle föra filmen till ansvarsområde. För egen del vill jag erinra om att harett allmänt ansvar för filmen såsom en del av kulturområdet. Jag räknar med attkulturrådet i fortsättningen kommer att anlitas som remissinstans i sådanafilmfrågor där bedömning av frågorna utifrån allmänna kulturpolitiska aspekterär påkallad. När del gäller del direkta ansvaret för de statligaåtgärderna på filmområdet vill jag anföra följande. har ansvaretför de åtgärder som grundas på avtalet mellan staten och filmbranschensorganisationer. När det gäller de nya statliga insatserna har jag föreslagitatt verksamhet med stöd tiU import och försök med distribution av barnfilm börhandhas av som i dessa frågor skall samråda med ett särskilt barnfilmråd. Bidragen tiUförsöksverksamhet med nya visningsformer för film bör t. v. efler beslut avregeringen utgå från anslaget Bidrag till särskilda kulturella ändamål. Medhänsyn härtill bör filmen t. v. inte föras tiU direktaansvarsområde. Jag vill stryka under att flera av de nya statliga insatserna ärav försökskaraktär och att såväl deras innehåll som deras administrativatillhörighet kan behöva omprövas sedan erfarenheter vunnits. I sin anslagsframställning för /76 harorganisationskommittén för föreslagit att en ny nämnd skallinrättas inom för handläggning av massmediefrågor. Till dessa hör fUmärenden.Med hänsyn till att sådana frågor, enligt vad jag just har förordat, inte t.v. bör föras till direkta ansvarsområde bör någon nämnd förmassmediefrågor inte nu inrättas inom . 11.5 Kulturpolitiska insatser för språkliga minoriteter Om man vill tillgodose jämlikhets- och rältvisekrav måsteinsatserna för grupper som har begränsade möjligheter att ta del av kullurutbudeteller att själva delta i en skapande verksamhet ges förtur när det gäller attbygga ut de statliga åtagandena inom kulturområdet. Detta har också lagts fastsom en väsentlig del av målen för den statliga kulturpolitiken. Äv särskUtintresse i det sammanhanget är invandrarna och de språkliga minoriteterna.Deras möjligheter att föra de egna kulturtraditionerna vidare är f. n. i mångafall begränsade. Att bevara det egna kulturarvet är ofta av avgörande betydelseför invandrarnas identitetsupplevelse. I en framåtsyftande invandrar- ochminoritetspolitik måste enligt min mening åtgärder för att ge de aktuellagrupperna möjligheter att bevara och utveckla det egna kulturarvet utgöra enbetydelsefull del. Att kulturyttringar av skiftande nationellt ursprung fårtillfälle att utvecklas inom vårt land är emellertid inte bara i minoritetsgruppernasintresse. De kulturmönster invandrarna för med sig måste betraktas somstimulerande nytillskott till vårt inhemska kulturliv. Även detta betonas i demål som gäller för kulturpolitiken. Insatser för att ge främstinvandrargrupperna förutsättningar all bevara sitt ursprungslands kultur iSverige främjar på ett enkelt och naturligt sätt ett utbyte av erfarenheter ochidéer inom kulturområdet över språk- och nationsgränserna. konstaterar i sitt slutbetänkande allde m å 1 för kulturpolitiken som lagts fast av äger giltighet ävenför de särskilda insatser som behövs för invandrare och språkliga minoriteter.Utredningen anser det emellertid befogat att mera detaljerat precisera hurdessa insatser bör göras och föreslår därför fyra särskilda delmål inomkulturpolitikens ram. Ansvaret för insatser bland språkliga minoriteterföreslås åvila som bör disponera vissa särskUda medel fördelta ändamål. Liksom utredningen finner jag att de fastlagda målen förkulturpolitiken äger giltighet för utformningen av insatser för invandrare och språkUga minoriteter. Dessutom inrymmer dessa mål, pådet sätt som jag har redogjort för, även de mer speciella motiven ochprinciperna för åtaganden avseende dessa grupper. Dessa principer ansluterockså till målen för samhällets invandrar- och minoritetspolitik som helhetsåsom de redovisats i invandrarutredningens betänkande. De synpunkter somutredningen har presenterat utgör en värdefull precisering av målen förkulturpolitiken inom en viktig sektor. Med hänsyn tiU att utredningens förslagryms inom de allmänna mål som redan gäller för kulturpohtiken finner jagemellertid inte skäl att förorda att regeringen föreslår att godkännade föreslagna delmålen som särskilda delmål för den statliga kulturpolitikenför språkliga minoriteter. Den redovisning av invandrarnas och de språkligaminoriteternas kulturella situation som invandrarutredningen har gjort visaratt det på flera områden finns stora brister. Jag delar utredningensuppfattning att det är nödvändigt att förstärka samhällets insatser för attkomma tillrätta med detta förhållande.