prop · FY031 · 1975-12-31 00:00:00 — Somjag tidigare framhållit har det emellertid sina förklaringar i deninternationella efterfrågans svängningar, lagersituationen ochkapacitetsutnyttjandet i våra exportindustrier. Exporten av råvaror kom attminska med , medan exporten av färdigvarorna stegmed . Importen av varorökade med . Förloppet påverkades självklart i särskilt stor utsträckning avutvecklingen for den privata konsumtionenoch lagerinvesteringarna. Utvecklingenav utrikeshandelsprisema blev exceptionellt snabb. Prop.1975:1 Bilagal Finansplanen 12 portprisernasteg med i genomsnitt , varvid naturligtvis de höjdaoljepriserna spelade en stor roll. Exportpriserna ökade med medsärskilt stora uppgångar för trävaror, massa, papper och papp och för järn ochstål. Sammanfattningsvis präglades den svenskaekonomin av en kraftighögkonjunktur. Produktionsuppgångeh var betydande, sysselsättningen varhögre än någonsin och hushållens realinkomsler steg snabbare an något annat årefter . Industriinvesteringarna fortsatte att expandera. Deninhemska efterfrågan ökade högst väsentligt,särskilt som en följd av en kraftig uppgång för den privata konsumtionen.Prisstegringarna var stora, men dock lägre än i flertalet andra industriländer.Den ekonomiska politiken hade en inriktning som siktade till att bibehålla etthögt kapacitetsutnyttjande och en låg arbetslöshet, parad med särskildainsatser för att hålla inflationstendenserna tillbaka.Den externa balansen försvagades emellertid högst avsevärt till följd avoljeprisstegringama. m. m. ' Uppskattningen grundas på utfallet av utrikeshandeln januarioktober. Enligt beslut skall enredovisning av allmänna pensionsfondensfjärde fondstyrelses verksamhet lämnas till . Fondensredovisning för föreligger ännu inte varför jag avser attåterkomma tUl denna fråga i den reviderade finansplanen. 3.Den ekonomiska politiken 1975 3.1 Deinternationella förutsättningarna Den ekonomiska situationen i vår omvärldhar i flertalet industriländer präglats av en mycketsnabb inflation, stigande arbetslöshet och stagnerande eller rentav vikandeproduktion. Nästan samtliga uppvisar mycket stora bytesbalansunderskott.1 flera länder präglas situationen av politisk instabilitet och social oro. Utsikternaför 1975 i denna vår omvärld tyder på att en vändning Prop.1975:1 Bilaga 1 Finansplanen 13 tUl det bättre kommer att ske, dock endast successivt.Inflationstakten kommersannolikt att bromsas upp:men för flertalet länder kommer den alltjämt att ligga över 10-procentsnivån.Arbetslösheten som ökat förhållandevis snabbt i nästan samtiiga länderunder kan trots insatta stimulansåtgärder ännu ökanågot. Tillväxttakten för OECD-området som helhet kommer för andra året iföljd att vara betydligt under kapaciteten.Bytesbalansproblemen kommer att bestå och kan för enstaka länder skapaallvarliga svårigheter. Mot denna internationella bakgrund framstårutvecklingen i vårt land som myckel god. Även ter sigutsikterna för vår ekonomi goda, sett i ett internationellt perspektiv. Vi har kunnat notera denhögsta sysselsättning vi någonsin haft. Antalet sysselsatta var i november1974 ca 100 000 fler än elt år lidigare. Arbetslösheten enligtarbetskraftsundersökningarna var nere i och antalet arbetslösakassamedlemmar under var ca 28 000,vilket motsvarar av antalet kassamedlemmar. Ocksåproduktionsutvecklingen har varit gynnsam i . Medan tUlväxten iVästeuropa stannade vid 2 3/och den totala produktionen minskade i såväl Förentastaterna som , ökade vår BNP med räknat från produktionssidan.Genom skattesänkningar, sociala reformeroch en internationeUt sett låg prisstegring ökade realinkomsternaexceptionellt snabbt eller med . Man kan såledeskonstatera att svensk ekonomi trols störningarna förorsakade av oljekrisenhösten haft ett osedvanligt gynnsamt år. Utvecklingen avbytesbalansen har emellertid varit klart ogynnsam.För 1974 beräknas underskottet tUl ca . och del väntas stiga tillca . har underskottet täckts genom en neddragning av valutareserven men kommerupplåning i utlandet att få spela en större roll. Som jag redovisat i,det föregående haroljeprisstegringarna 1973 1974 lett till att OECD-områdels koUektivabytesbalansöverskolt på ca förbytts i ett underskott påbortåt . Försöken attmöta den uppkomna bytesbalanssituationen och den genom oljeprisstegringamaaccelererande inflationen med restriktiv ekonomisk politik förklarartill stor del den svaga ekonomiska utvecklingen i flertalet industriländer. Det är uppenbart att inteunder någon längre lid kan leva med bytesbalansunderskott av dennastorleksordning. Visserligen kan man för entid söka låna tUlbaka en del av oljeländernas valutatillgångar men detla är självfallet ingen långsiktig lösning påproblemet. Vissa låntagareskreditvärdighet kan relativt snabbt bli urgröpt. och övrigaOECD-länder måste således anpassa sina ekonomier till de nya oljepriserna. Problemetkompliceras av att de av oljeprisstegringama orsakade underskotten för vissa länder lagts tillredan tidigare stora underskott. 1975:1 Bilaga 1 Finansplanen 14 Mestuppenbart är detta i , och . Dessa länder söker nugenom en restriktiv inhemsk efterfrågepolitik att återställa en merabalanserad situation. Detta innebär för övriga länder, inkl. ,försämrade exportmöjligheler på dessa marknader och en hårdare internationellkonkurrens. Denna utveckling måste vi emellertidacceptera om vi skall uppnå en mera balanserad situation inom OECD-området. Den svenska ekonomiska politiken har, somjag tidigare nämnt, varit klart expansiv. Detta harinneburit att vi medvetet accepterat att tapå oss en skälig del av del samlade bytesbalans-underskottet iOECD-området. Vissa andra länder, bl. a. ,och har fört en restriktiv politik. Syftet har varit attgenom en dämpning av den intema efterfrågan bekämpa inflationen och, när detgäller de två sistnämnda länderna, begränsa den försvagning av bytesbalansensom följt av oljeprisstegringarna. Effekten av den förda politiken har blivitalt produktionskapaciteten utnyttjas ofullständigt och att arbetslöshetenstiger. Denna politik har däremot i allmänhet inte haft någon mera märkbareffekt på inflationstakten. Den har vidare lett till all trycket på de svagareländemas bytesbalans ökat. Mot denna bakgrund måste man välkomna denomläggning i expansiv riktning som sker av den ekonomiska politiken i bl. a. Västtysklandoch . Även i kan man notera ansatser till en lättnad i den restriktiva ekonomiska politiken. Finansieringen av OECD-länderaasunderskott är ett allvarligt problem som blir alltmer besvärligt för varje årsom går utan att bytesbalansen mellan oljeländer och industriländeråterställts. Det framstår som nödvändigt alt man på eltinternationellt plan når fram till långsiktiga lösningar på dessafinansieringsproblem. Ett primärt mål för och övrigaOECD-länder måste vara att så snabbt som möjligt återställa balansen ibetalningarna med oljelän-dcrna. Denna process kommer dock sannolikt att krävaflera år. Medlen för att uppnå balans är i första hand ett minskatoljeberoende och en ökad export. får i likhet medövriga länder acceptera alt i huvudsak finansiera underskottet med internationellupplåning. Vårt utgångsläge är i detta hänseende bättre än flertalet länders eftersom har en mycketbegränsad internationell skuldsättning. Den nödvändiga anpassningen av vårekonomi till de nya oljepriserna försvåras av stora beroende avimporten av olja. av totala energikonsumtion utgörs f. n. avolja och oljeprodukter. Det innebär att vår ekonomi belastas med ett belopp istorleksordningen . till följd av de stegrade oljepriserna. Vårt slora oljeberoendegör oss vidare ytterst sårbara för störningar i tillförseln. Jag vill härendast erinra om de mycket allvarliga konsekvenser som 1975:1 Bilagal Finansplanen ,.;,;. skulleha uppstått för sysselsättningen i vårt land om begränsningarna i oljetillförseln fortsattytterligare . Det är således både av bytesbalansskäloch av försörjningsberedskapsskäl nödvändigt att söka begränsa vårtoljeberoende. Det kan för övrigt nämnas att man överväger att ställa krav påoljebesparingsaklio-ner som villkor för lån av internationella organ. Jag villvidare erinra om att man också från oljeländemas sida har uttryckt starkaönskemål om att industriländerna skullebegränsa sin oljekonsumtion. De medel som ståross tdl buds när det gäller att begränsa vår oije-konsumtion är dels sparåtgärder av skildaslag, dels utvecklingen av alternativa energikällor. Effektema avbegränsningsåtgärderna och av olika besparingsaktioner leddetill att elkonsumtionen 1974 låg på i stort sett samma nivå som 1973. förutses nu en uppgång med . För oljeprodukter uppnåddes delvis som enföljd av direkta begränsningsåtgärder, delvis som ett resultat av denmUda vintern en minskning av konsumtionen med bortåt jämförtmed 1973. förutses nu en uppgångmen konsumtionen beräknas alltjämt ligga års nivå. Motbakgrund av den på nytt stigande trenden i energiförbrukningen är olikaåtgärder i syfte alt dämpa konsumtionen av slor betydelse. Regeringen log redan våren 1974initiativet till att medel skulle anvisasför energibesparande åtgärder inom bostadssektorn, industrin och tjänstesektorn.Ytterligare medel anvisades av höstriksdagen 1974. En brett upplagd sparkampanjdrogs igång . Regeringen kommer senare i vår attpresentera ett samlat energipolitiskt program. I samband härmed kommer fråganom den framtida energibeskattningen attlas upp. En utgångspunkt blir därvid all stimulera till sparande inomsåväl hushållssektorn som industrin. När det gäller alternativa energikällorvill jag först erinra om det omfattande utredningsarbete som pågått som ett ledi förberedelserna för den proposition om energipolitiken som regeringen kommeratt redovisa för senare i vår. Idenna kommer att behandlas bl. a. forskning om alternativa energikällor,problemen kring försörjnings-tryggheten påenergiområdet och hur vår framtida energipolitik bör utformas. De femkärnkraftaggregat som kommer att vara i drift beräknas motsvara enårlig besparing i fråga om oljeimport på ca 2 300 000 m eller avSveriges årskonsumtion av olja . Det är inte möjligt alt utan mycketdrastiska ingrepp i vår ekonomi och medborgarnas levnadsstandard få ned vårtoljeberoende så kraftigt att vi på det sättet återställer balansen i vårautrikes betalningar. som vi söker begränsa oljeimporten måste vidärför söka öka vår export. Denna exportökning måste bl. a. riktasmot de marknader som fått en ökad köpkraft genom oljeprisstegringarna, dvs.oljeländerna. 1975:1 Bilaga 1 Finansplanen 16 1974synes enligt tillgänglig slatistik svensk industri tillhöra dem som hävdat sigbäst på dessa nya köpstarka marknader. Staten och näringslivet har samverkat isyfte att främja denna exportökning. I syfte att underlätta en fortsatt snabbexpansion av vår e.xport på oljeländerna föreslåsnu i årets budgetproposition kraftiga förstärkningar av vår handelsrepresentationi . 3.2Målen för den ekonomiska politiken De centrala målenför den ekonomiska politiken ligger fast: full sysselsättning, snabb ekonomisk tillväxt,jämnare inkomstfördelning, rimligprisstabilitet och balans i utrikesbetalningarna. I dessa mål innefattas liksomlidigare kravet på bättre regional balans. Det primära målet för politiken är attupprätthålla den fulla sysselsättningen. I detla syfte inriktas politiken påen fortsatt expansion av produktion ochefterfrågan även om det kortsiktigt leder till ökade påfrestningar på den utrikes balansen. Om vi skall kunnavaraktigt uppfylla målet fullsysselsättning krävs emellertid att politiken utformas så, attfömtsättningar skapas att återställa den externa balans som gick förlorad 1974.Ett bestående underskott i bytesbalansen leder nämligen till successiva begränsningar i möjligheterna att föra en självständigoch expansiv ekonomisk politik. Erfarenheten visar också att de länder som underen haft sådana underskott nödgats tiUgripa så restriktiva åtgärderatt de fått direkta konsekvenser för sysselsättningen. Med den centrala rollsom sysselsättningen spelar måste därför den ekonomiska politiken inriktas på att undvika en liknande utveckling i vårtland. Detta kräver att våra samlade arbetskrafts- och kapitalresurserfullt ul utnyttjas för insatser som syftar tUl att återställa den externabalansen. Ett centralt element i en sådan politikblir att främja produktiva investeringar.Det gäller alltså att bygga ut exportindustrin och de im-portkonkurrerandesektorerna saml alt investera i energibesparande åtgärder. Ett annat element ipolitiken blir att genom aktiva åtgärder på prisområdetmotverka inflationens sociala orättvisor och bevara vår internationellakonkurrenskraft. De inrättade särskildainvesteringsfonderna har lagt en god gmndför en investeringsstimulerande politik. Budgetpropositionen innehållervidare förslag som syftar till att begränsa prisstegringarna samt att motverkainflationens verkningar för inkomstsvaga grupper. De bedömningar som kunde göras underslutet av och början av1970-talet visade att bytesbalansen skuUe utsättas för betydande påfrestningarunder . Delta framtidsperspektiv ledde regeringen till slutsatsenatt en fortsatt snabb utbyggnad av industrins produk- 1975:1 Bilaga 1 Finansplanen 17 Därför har strävandena att öka industrins produktionskapacitetoch investeringar varit ett ledmotiv i den ekonomiska politiken under1970-talel. Denna politik har också varit framgångsrik.Industriinvesteringarna har sålunda uppvisat en oavbruten tillväxt alltsedan 1968. Den totala volymenindustriinvesteringar 1974 beräknasligga nivå. Den svenska industrins exportkapacitethar härigenom fått en betydande förstärkning och den imporlkonkurrerandeindustrin har ökat sin konkurrenskraft. Den totala exportvolymen har under detvå ökat med och exporten av färdigvaror med . De problem i frågaom bytesbalansen som kunde förutses har i stor utsträckningkunnat uppvägas av en ökad exportförmåga.De problem de ökade oljepriserna nu ställer vårt land inför innebär emellertid att kraven på tillväxten avvår långsiktiga exportkapacitet måste höjas ytterligare som deimporlkonkurrerande näringarna rustas upp och åtgärder för att sparaenergi sätts in. Alla dessa typer av åtgärder kräver omfattande investeringar.Detta leder således oundvikligen fram tiUslutsatsen att den tidigare investeringspolitiken måste fortsätta medännu större kraft. Det är emellertid inte enbart problemenmed bytesbalansen som ställer krav på ökade industriinvesteringar. Under enlång följd av år har kunnat noteraen internationellt sett mycket snabb ökning av produktiviteten inom industrin.Denna gynnsamma utveckling har medverkat tdl att stärka den svenskaindustrins internationella konkurrenskraft och skapa utrymme för en kraftigstandardförbättring för hela folket. Underde förefaller emellertid takten i produktivitetsförbättringenatt ha dämpats. En svagare produktivitetsutvecklingåterverkar negativt på möjligheter att öka konsumtionsstandarden och attfinansiera ökade kostnader för utbyggnad avreformpolitik och offenUig service. I den mån lönehöjningarna blirsnabbare än produktivitetsökningen uppstår dessutom en press uppåt påprisnivån. Mot den bakgmnden ar det naturligt attlUlmäla åtgärder som syftar tdl att öka rationalisering och effektivitet inäringslivet en central betydelse vid utformningen av den ekonomiskapolitiken. Detta stäUer i sin tur krav på omfattande investeringar inom företagen. Även utifrånförelagens utgångspunkter framstår behoven av ökade investeringar klart.Åtskilliga företag har under de gynnsamma marknadsförhållanden som rått tvingats avståfrån order eller senarelägga leveranser på grund av otillräckligproduktionskapacitet. Många företag upplever därför ett klart behov av attytterligare bygga ut. De ökande krav påarbetsmiljön som de anstäUda ställer reser också krav som endast kan tUlgodoses genom omfattande investeringsåtgärder. 1975:1 Bilaga 1 Finansplanen 18 De drastiskt ökade energikostnaderna harockså skapat nya förutsättningar och nyakrav på expansion i företagens investeringsplaner. En rad åtgärder isyfte att spara energi framstår vid de nya priserna som mycket räntabla projektsärskilt inom energiintensiva produktionsområden. En klok hushållning med våra råvarorsätter vidare gränser bl. a. för utbyggnaden av skogsindustrins kapacitet.Därför blir det naturligt och angeläget altsatsningen inom denna bransch sker på vidareförädling tUl färdigprodukter. vidtog regeringen två åtgärderi syfte att kanalisera de höga vinsterna i näringslivet lill investeringarunder kommande år i stället för att öka utdelningarna till aktieägarna. Detgäller avsättningarna tillarbetsmiljöfonder och tUl särskilda investeringsfonder på sammanlagt av vinsten före avsättningar. Med hänsyn till angelägenheten av en höginvesteringstakt även räknar jag med att en stor del av dessafondavsättningar kommer att få utnyttjas för investeringar . Avsiktenär också att förlänga den nu gällande möjligheten att få utnyttjainvesteringsfonderna intill utgången av . Även kreditpolitiken bör i görligaste månutformas under hänsynslagande till behovetav ett finansiellt utrymme för de investeringar som förstärker vårexterna balans. Vid utformningen av denna politik möter man emellertid sammakonflikt som i många andra länder, nämligen att hänsynen till inflationsbekämpningenoch de internationella kapitalrörelserna motiverar att kreditmarknaden håUsstram som behovet av en fortsatt investeringsuppgång pekar åt andrahållet. Den lämpliga avvägningen mellandessa motstridiga önskemål får bl. a. göras mot bakgrund av enbedömning av det utrymme som kommer att finnas för en självfinansiering hos företagen i form av likviditetsneddragning ochvinst dispositioner. Kreditpolitikens stramhet får också bedömas medhänsyn till hur stor andel av den i dagens läge nödvändiga utiändska upplåningensom bör falla på näringslivet. Ju större denna andel bedöms behöva bli och justörre bidrag man kan räkna med från företagens egna vinster och egenlikviditet, desto stramare utformning kan man ge kreditpolitiken utan attdetta behöver komma i konflikt med målen för investeringar och sysselsättning. har näringslivetgenom den stärkta vinstutvecklingen och den lätta penningpolitiken successivtbyggt upp en betydande likviditet i form avfinansieUa tillgångar. Kreditgivningen tiU näringslivet låg betydligt över nivån 1972 och 1973.Under loppet av 1974 har emellertid kreditpolitiken successivt åtstramats. Föraffärsbankemas utlåning har detta lett till enuppbromsning av kreditgivningen även om utiåningen till industrin håUits uppepå en hög nivå. har emellertid näringslivels finansieringsbehov vuxitrelativt kraftigt. Ökningen av såväl de fasta investeringarna som avlagerinveste- 1975:1 Bilaga 1 Finansplanen 19 ringarna har i löpande priser varit betydande. Trots enrelativt hög upplåning ochtrots ett ökat rörelseöverskott får man därför räkna med att näringslivet somhelhet reducerat sina finansiella tillgångar under loppet av 1974. Neddragningen synes emellertid inte havarit lika stor som de föregående årenslikviditetsuppladdning utan företagens likviditetssitualion synes fortfarandevara relativt god. Betydande skillnader kan dock föreligga mellan olika delarav näringslivet och mellan företag av olika storlek, eftersom bådevinst- och investeringsutvecklingen varit mycket splittrad. Del är i anslutninghärtUl värt att notera att vinst- och likviditetsutvecklingen förefaller att ha varit särskiltstark inom exportindustrin och då isynnerhet inom pappers- och massa- samt järn- och stålindustrin. Medhänsyn tUl det läge som den svenska ekonomin nu befinner sig i synes man ha välgrundad anledning alt räkna med att företagen använder sin goda likviditet tiU investeringar. Härtill kommer de medel som frigörsgenom de tidigare berörda möjligheterna att använda olika fondavsättningar.Givna kreditpoUtiska riktiinjer för medger också en vissexpansion av affärsbankernas utlåning. Utrymmet för industrin blir större i denmån utiåningen tUl andra ändamål kan hållastillbaka. De flesta industriländer konfronteras f. n. med exceptionellaexterna och intema finansieringsproblem. Även för vår del kan det blinödvändigt inte minst för företagen att göra avkall på tidigare tumregler förden externa finansieringen. Det beräknade underskottet påbytesbalansen kan inte i någon störreutsträckning finansieras genom en ytterligare neddragning av valutareservenutan en fortsatt upplåning utomlands framstår med hänsyn lill behovet av en valutapol itisk rörelsefrihet som erforderlig.Såväl staten som kommuner,kreditinstitut och företag bör komma ifråga som låntagare. Frågan om enstatlig utlandsupplåning för att stärka valutareserven har övervägts . Denu aktuella utsikterna för vår bytes- och betalningsbalans har gett denna frågaökad aktualitet. Formen och lidpunkten för genomförandet av en sådan upplåning får bestämmas när behov och lånevUlkormotiverar ett positivtställningstagande. Det framstår emellertid som rimligt att näringslivetfår ta på sig en relativt betydande del av utlandsupplåningen. De lånevillkorsom gäller för denna är ju likartade de som i allmänhet gäller för företag som konkurrerar med den svenska exportindustrin varförman knappast kan hävda alt detta skulle verka återhållande på de svenska, utlandskonkurrerande näringarnasinvesteringsbenägenhet. Man har i anslutning härtUl dessutom anledningatt peka på de förbättringar av lånevillkoren som redan inträffat på deinternationella kreditmarknaderna. Frågan om hur de mindre och medelstoraföretagen skall få tillgång till de utländska lånemarknaderaa får dock närmareövervägas. 1975:1 Bilaga 1 Finansplanen 20 Läget påarbetsmarknaden kännetecknas f. n. av en klart högre sysselsättning ännågonsin tidigare samt en låg arbetslöshet. Antalet sysselsatta låg i november100 000 högre än året innan. Antalet arbetslösa kassamedlemmar under65 är var 28 000 motsvarande av antalet kassamedlemmar och dentotala arbetslösheten enligtarbetskraftsundersökningarna uppgick till av arbetskraften,vilket är lägre än . Antalet obesatta lediga platser ligger nuväsentligt högre än under de senaste åren.Det råder brist på arbetskraft inom vissa delar av arbetsmarknaden.Särskilt gäller detla yrkesulbildad arbetskraft. Inte minst tackvare en osedvanligt snabb tillströmning lill arbetsmarknaden man kan räkna med attarbetskraften ökade med netto 55 000 personer mot i genomsnitt 27000 under de fem föregående åren har de ökade personalbehoven inom framförallt industrin och tjänstesektorn kunnat tUlgodoses. Även om den allmänna efterfrågan påarbetskraft sålunda är hög finns naturligtvis betydande sysselsättningsproblemför många människor. Deras problem är dock i allmänhet av ett sådant slag atten ökad generell efterfrågan inte skulle skapa ytterligare förutsättningar fören arbelsplacering. I sådana fall ställs krav på en rad olika särskildainsatser. De arbetsmarknadspolitiska åtgärder som görs riktas också huvudsakligen mot de grupper som har särskUdaproblem på arbetsmarknaden. Som ett uttryck för det förbättrade lägetpå arbetsmarknaden bör man också se denganska kraftiga minskning som skett av beredskapsarbetena. De arbetsmarknadspolitiska åtgärdernabyggs ut för att möjliggöra en aktiv sysselsättningspolitik. Jag vill då bl. a.peka på den förstärkning av arbetsförmedlingens resurser med 350 personer somföreslås i budgetpropositionen. Vidare sker en effektivisering av arbetsförmedlingengenoin att moderna tekniska hjälpmedel kan anlitas. ADB-baserade platslistorinförs i de tre storstadslänen och under det kommandebudgetåret i ytterligare nio län. Arbetet med att förbereda införandet av meraavancerade ADB-lösningar i förmedlingsarbetet fortsätter i större skala.Arbetsmarknadsutbildningen beräknas nästa budgetår omfatta ca 135 000deltagare. En ytterligare uppräkning avutbildningsbidragen föreslås ske . En omfattande reformeringav utbildningsbidragen i arbetsmarknadsutbildningen föreslås ske från den 1januari 1976. Slarthjälpen föreslås höjas nästa budgetår med . förfamiljeförsörjare och med . Strävandena inom sysselsättningspolitikensyftar till alt upprätthålla antaletarbetstillfällen inom varuproduktionen.