prop · FY0366 · 1975-12-31 00:00:00 — Regeringensproposition nr 1975 Prop. Regeringensproposition om vissa stimulansåtgärder för arbetsmiljö-förbättringar Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. Ipropositionen föreslås att staten tecknar garanti för lån som skall användasför att finansiera förbättringar av arbetsmUjön, i första hand i mindre ochmedelstora företag. Garantin avser lån tiU ett högsta belopp av 100 000 kr.per företag. Det statliga garantiåtagandet gäller totalt 200 mUj, kr. underåren 1975 och 1976. Lånegarantintecknas av företagareföreningen i resp. län. För att garanti skall ställaskrävs att lånet avser förbättringar av arbetsmUjön i existerande anläggningarsamt att låneansökan har tUlstyrkts av de anställdas företrädare iskyddsfrågor. Lånens löptid avses bli med amorleringsfria.För att stimulera företagen att förbättra arbetsmiljön föreslås räntebefrielseunder för de föreslagna garantilånen. Föratt täcka kostnaderna för räntebefrielsen och andra kostnader som följer avförslaget samt för att infria ställda garantier föreslås en höjning avarbetarskyddsavgiften . Ipropositionen redovisas i vilka former arbetsmUjöåtgärder av avsett slag skallkomma tUl stånd vid statiiga myndigheter. avses härvidfå en samordnande funktion. Kommuneroch landstingskommuner föreslås undantagna såväl från garantisystemet som frånden förhöjda arbetarskyddsavgiften. Erforderliga arbetsmUjöåtgärder av detslag som tas upp i propositionen kommer, liksom på det statliga området, tillstånd i andra former. 1 1975.1 saml. Lagom ändring i lagen (1971: 282) om arbetarskyddsavgift Härigenomföreskrives att i lagen (1971: 282) om arbetarskyddsavgift skall införas en nyparagraf, 5 §, av nedan angivna lydelse. Förett vart av skall arbetarskyddsavgift utgå med ytterligaretre hundradels procent av lönesumman enligt 3 §. Förhöjd avgift skall dock ej erläggasav kommun eller landstingskommun. Genom tilläggsavgiften influtna medel skall föras till en fond benämndfonden för arbetsmiljöförbättringar, som förvaltas enligt grunder somregeringen fastställer. Medlen skall enligt särskilda bestämmelser användas för att bekostaräntelättnader och täcka vissa andra kostnader i samband med statligtkreditstöd för arbetsmiljöförbättringar. Dennalag träder i kraft . Lagom beslutanderätt för företagareförening i fråga om kreditstöd förarbetsmiljöförbättringar 1 § Enligt de närmare föreskrifter som beslutas avregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer får företagareföreningbesluta om statligt kreditstöd i form av lånegaranti förarbetsmiljöförbättringar. 2 § Den som hos företagareförening har tagitbefattning med ärende enligt denna lag får ej obehörigen yppa vad han därvidhar erfarit om affärs- eUer driftsförhåUanden. Dennalag träder i kraft . Sträng, ordförande, och statsråden , , , ,, , , , , , , , ,Hjelm-WaUén. Propositionom vissa stimulansåtgärder för arbetsmiljöförbättringar Imotioner tiU riksdag framstäUdes yrkanden om åtgärder för attstimulera tiU förbättringar av arbetsmUjön inom industrin. Med anledning häravgav Kimgl. Maj:t till känna den i en reservation i socialutskottetframförda meningen, att det var motiverat att vissa stimulansåtgärder sattes inunder en övergångstid för förbättringar av arbetsmiljön (SoU 1974: 74, rskr1974: 78). I; reservationen anfördes alt många äldre företag har svårt attekonomiskt klara kostnaderna för arbetsmiljöförbättringar. Då statsbidragkunde utgå för förbättringar av omgivningsmiljön vore det på samma sättmotiverat att lämna stöd åt förbättringar avarbetsmiljön. Förslag borde föreläggas . Medstöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande,tillkallade jag därför sakkunniga för att utreda frågan om stimulans åtgärder för att förbättra arbetsmUjön (A 1974: 06). De sakkunniga an tog benämningen . De avlämnade betänkandet (DsA1974:8) Stimulansåtgärder för att förbättra arbets miljön. Betänkandet med imdantag av bilagoma bör fogas tiU proto kollet i detta ärende som bilaga. Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av fortifikationsförvaltningen,, statens vägverk, statskontoret, ,(), (), arbetarskyddsstyrelsen,styrelsen för arbetarskyddsfonden, statens industriverk, Sverigesinvesteringsbank, , riksbank, allmännapensionsfondens styrelse, yrkesinspektionerna i Stock- ', ordförande, samt riksdagsledamöterna . 1975: 66 4 holms,och distrikt, arbetsmiljöutredningen. iSverige (LO), (), CentralorgaiusationenSACO/SR, (), , , , hantverks- ochindustriorganisation. samtföretagareföreningarna i , , och , Älvsborgsoch . Arbetsmiljönförbättras genom den ständiga förnyelse av lokaler, maskiner, utrustning ochverktyg som sker inom ramen för företags och förvaltningars fortlöpande investeringsverksamhet.Endast i begränsad utsträckning behandlas arbetsmiljöförändringar utbrutna ursitt sammanhang och kostnadsberäknas särskilt. Stödi form av bidrag eller lån från samhäUets sida för att underlätta investeringarfungerar som ett stöd för förbättring av arbetsmiljön, även när stödet primärthar tillkommit på regionalpolitiska, industripolitiska eller andra grunder. Avsärskilt intresse i detta sammanhang är det regionalpolitiska stödet och detstatliga kreditstödet tUl hemslöjd, hantverk och småindustri, främst hantverks-och industrilånen. Dessa lån förmedlas av företagareföreningarna. Detstöd tiU miljövårdande åtgärder inom industrin i syfte att minska föroreningari vatten och luft som tUlkom har i någon utsträckning också kunnatanvändas till åtgärder för att förbättra arbetsmUjön. I vissa fall har åtgärdersom priniärt syftar tUl att minska avgivningen av buUer och utsläpp avluftföroreningar tiU omgivningen även medfört förbättringar av arbetsmUjön. Ensärskild finansiering som är inriktad på arbetsmiljön utgör arbets-miljöfondema.Enligt lagen (1974: 325) om arbetsmiljöfonder är företag med en vinst för år1974 som uppgår tiU . skyldiga att avsätta av vinsten,dock högst 70 milj. kr. Belopp motsvarande avsättningen skaUinsättas på särskUt, icke räntebärande konto i . Lagen gälleraktiebolag, ekonomisk förening och sparbank som huvudsakUgen driver rörelse,jordbruk eller skogsbruk. Fonderna kan utnyttjas förinvesteringar i arbetsmUjön eller andra ändamål som är ägnade att förbättra deanställdas förhållanden i företaget. Belopp motsvarande utnyttjad del av fondenfår därvid lyftas från företagets arbetsmiljökonto. Investeringar som görs medfondmedel anses avskrivna. Fondemas medel får utnyttjas endast tilländamål som tUlstyrkts av majoriteten av de anställdas representanter iskyddskommitté eller företagsnämnd. Om fonderna inte tagits i anspråk inom femår, återförs medlen till företaget och beskattas. 1975: 66 5 Avbetydelse i sammanhanget är också yrkesinspektionens tillsyn påarbetsplatserna. Denna tUlsyn är ofta förenad med konsultationer och rådgivningoch är inte avgiftsbelagd. TUl viss del finansieras dock arbetarskyddsverketskostnader med medel från arbelarskyddsfonden, som finansieras genom avgiftenfrån företag. Slutligenbör nämnas att stöd i form av bidrag kan lämnas till företag som bedriver forsknings-och utvecklingsarbete på arbetsmiljöområdet. Stimulansutredningenhar haft i uppdrag att utreda frägan om stimulansåtgärder för arbetsmiijöförbättringarinom industrin. Enligt direktiven borde särskilt de mindre och medelstoraföretagens problem uppmärksammas. Utredningen har haft att utgå från att dekostnader som kan följa av förslaget skall finansieras kollektivt av företagengenom avgifter. Stimulansutredningensförslag ansluter till den princip i frågan om hur . arbetsmiljöåtgärder skallbekostas som omfattas av arbetsmarknadens parter och som anslöt sig tUlvid behandlingen av propositionen (1973: 130) angående åtgärder för bättrearbetsmiljö. I propositionen fastslogs att kostnadema för att förbättraarbetsmiljön skaU betraktas som en del av projektkostnaderna och ingå i företagensnormala kalkyler. Utredningen avvisar sålunda tanken på direkta bidrag och har isitt huvudförslag sökt tUlgodose de mindre och medelstora företagens behov avkredit och likvida medel i samband med akuta miljöproblem. De sakkunniga har emeUertidinte velat dra en gräns meUan industri och andra näringar utan hävdar attarbetsmiljöproblemen återfinns i alla slag av företag och förvaltningar. Behovav insatser för att förbättra arbetsmiljön kan även uppkomma inomservicesektorn och den offentliga sektorn. Det föreslagna systemet syftar tillatt vara lättadministrerat ur de mindre och medelstora företagens synvinkelgenom att prövningen av låneansökningar samt utbetalningar sker regionalt. Huvudförslageti betänkandet innebär att en lånefond upprättas genom en tUlfällig höjning av arbetarskyddsavgiftcnmed vilket med 1974 årsavgiftsunderlag ger ett tillskott om ca 260 milj. kr. Från fonden fårföretag samt kommuner och landsting möjlighet att låna pengar för attfinansiera förbättringar i arbetsmiljön. Särskilda krav på säkerhet för lånenställs inte. Lånen skall enligt förslaget amorteras . De två förstaåren skaU vara amorteringsfria. Lånesumman föreslås bli begränsad tiU högst . för företag och . för konmiuner och landsting. Föratt stimulera intresset för att föiMttra arbetsmiljön med stöd av lån ur fondenredan under inledningsskedet föreslås räntebefrielse under periodenden 1 juU 1975den . Därefter utgår samma ränta som förhantverks- och industrilån. Lånur fonden föreslås bU förmedlade genom företagareföreningarna i resp, län.Företagareföreningarna bör ges möjlighet att i särskilda fall samråda medyrkesinspektionen och med lokal facklig organisation. För att lån skaU kunna bevUjasskall ansökan ha tiUstyrkts av de anstäUdas företrädare i skyddskommitté eUerav skyddsombud. Företag med mer än . i arbetsmiljöfond får enligtförslaget inte komma i fråga för lån. Utredningenföreslår att av fondens medel reserveras för lån efter beslut avarbetarskyddsfondens styrelse. Dessa lån avses utgöra ett komplement tillarbetarskyddsfondens bidragsgiyning, och användas för att stödja företag somprövar nyheter på arbetarskyddets område eUer som på annat sätt genomföråtgärder som arbetarskyddsfonden firmer vara av speciellt intresse. Utredningenhar inte funnit det lämpligt att ge de statliga myndigheterna lånerätt i denföreslagna fonden. Vid statliga myndigheter utom affärsverken bör enligtförslaget i stället resp. fortifikationsförvaltningen svaraför behövliga arbetsmiljöförbättringar inom ramen för sina ordinarie anslag. Ombehovet av åtgärder hänför sig till utrustning och inredning som finansierasöver myndighetsanslag men medel inte står tUl förfogande under löpande budgetårbör i stället överskridande kunna komma i fråga. De affärsdrivande verkenförutsätts i likhet med de större företagen kunna ombesörjaarbetsmiljöförbättringar utan speciella åtgärder från samhällets sida. Vidsidan av sitt huvudförslag föreslår utredningen att garantier skapas för attarbetsmiljöfrågan aktualiseras i samband med investeringar där staten medverkarmed regional- och sysselsättningspoUtiskt stöd. Förslaget i denna del innebäratt ansökan om lokaliseringsstöd samt statiigt kredUstöd till hemslöjd,hantverk och småindustri skall vara åtföljt av intyg om att de anställdas förettädarei skyddsfrågor har tagit del av ansökan. Utredningenanser vidare att frågan om stöd tiU arbetsmiljöförbättringar bör prövas isamband med att en branschs situation och framtidsutsikter behandlas. Därförbör statUga branschutredningar regelmässigt få i uppdrag att även pröva fråganom eventuellt stöd för arbetsmUjö-förbättringar i branschen. Utredningensförslag har i stort sett mottagits positivt av remissinstansema. Praktiskttaget samtliga remissinstanser tiUstyrker att stimulansåtgärder vidtas för attförbättia arbetsmiljön. De instanser som avvisar utredningensförslag till en avgiftsfinansierad lånefond pekar i allmänhet i stäUet på altemativavägar att nå samma syfte. Några remissvar äi kortfattade och tar endast uppvissa delar av förslaget. Det stora flertaletremissinstanser tillstyrker förslaget i dess huvuddrag, men har synpunktereller reservationer i fråga om olika delfrågor. Några remissinstanser påpekaratt utredningsförslaget i vissa avseenden är ofullständigt och att det därförär svårt att förutse effekterna. Statskontoret imderstryker betydelsen av ensmidig och snabb handläggning av låneärenden. RRV anser att ytterligareöverväganden bör göras beträffande fondens storlek och de villkor som bör varaförknippade med lån. Arbetarskyddsstyrelsen stödjer förslaget i huvudsak men ifrågasätterflera detaljer, bl. a. fondens storlek, omfattningen av företagareföreningarnasprövning av låneansökningarna och arbetarskydds fondens roU i lånesystemei. Manefterlyser regler för den utiåning som skall beslutas av arbetarskyddsfondensstyrelse. Styrelsen ifrågasätter även den roll som yrkesinspektionen föreslåsfå vid prioritering av låneansökningar. Yrkesinspektionerna i ,och distrikt stäUer sig positiva tiU förslaget i stort.Yrkesinspektionen i ifrågasätter om de föreslagna högstalånebeloppen är tiUräckliga. i Hämösands distrikt menar attamorteringstiden är för kort och den föreslagna räntenivån för hög förföretag under stark expansion och för företag med dålig lönsan:ihet.Yrkesinspektionen i distrikt ifrågasätter om inte direkta bidrag skullekunna ges i särskilda faU, såsom då statliga bestämmelser utfärdas som heltrycker undan förutsättningarna för en pågående verksamhet.. Styrelsen för arbetarskyddsfondenansluter sig tiU utredningens förslag och välkomnar möjligheten att kombinera bidragsgivningenmed lån. Fondstyrelsen framför tanken att inom ramen för de medel fondstyrelsenskulle disponera av lånefonden i första hand rikta lånen till åtgärder för atteliminera miljöproblem av slor vikt, TCOframhåUer att utredningsförslaget ansluter sig till organisationens uppfattningbeträffande finansieringen av arbetsmUjöförbätlrande åtgärder. Organisationenunderstryker kraftigt att behovet av sädana åtgärder är stora även inom denoffentliga sektorn och föreslår att de statliga myndighetema innefattas ilånesystemet. TCO och SACOjSR välkomnar den helhetssyn på arbetsmiljön somutredningen har anlagt, /SR anmäler ett positivt intresse för utredningensförslag men anser att det är ofullständigt. Organisationen säger sig inte kunnabedöma om arbetarskyddsfonden har fömtsättningar att klara de uppgifter somden tilldelats i förslaget. LO accepterar med viss tvekan utredningensförslag. Man uttalar sin oro för att i det beslut som föregick tUl-sättandetav utredningen medverkat tUl att luckra upp företagens ansvarskänsla för arbetsmUjön.Organisationen anför vidare att utredningen borde ha prövat olika former föratt finansiera den föreslagna lånefon< 1975: 66 8 den.LO framhåUer också att gränsen för lånebeloppens storlek bör höjas samt att statiigamyndigheter bör få rätt att låna om de skall vara med och betala tUl fonden. Defem företagareföreningar som har yttrat sig över förslaget ställer sig aUapositiva tiU det. Man framhåller att företagareföreningarna är lämpUga organför att administrera låneverksamheten. pekas på att en så omfattande utläningsverksamhetsom den utredningen föreslår innebär avsevärt merarbete för föreningarna och fömtsätteratt förhandUngar upptas för att fastställa den ersättning som bör utgå. Företagareföreningeni ställer sig tveksam till om man bör avstå från en kreditprövningav de företag som söker lån. i län önskarkompletterande regler för företag som saknar skyddsombud och anför vidare attlånen bör kombineras med informations- och utbUdningsaktiviteter riktade tillde små och medelstora företagen. Även företagareföreningen i länönskar ge företagareföreningarna en mer aktiv roll i arbetsmiljösammanhang.Företagarföreningen i anser att de föreslagnabeloppsgränserna är illa motiverade samt att någon form av behovsprövning börövervägas för att säkerställa att medlen kommer de mest angelägna projekten tUldel. Fleraremissinstanser ställer sig avvisande till tanken att bygga upp en fond medavgifter. SAF och anför i ett gemensamt yttrande attdet bör undersökas om inte medel ur någon redan existerande fond kan utnyttjasför ändamålet. En naturlig lösning vore att anknyta till statens hantverks- ochindustrilånefond. Förutom att SAF och finner det onödigtatt bygga upp en ny fond hävdar de, att det under nuvarande samhällsekonomiska förhåUandenär olämpligt att skatte- eller avgiftsfinansiera en fond. Även Sverigeshantverks- och industriorganisation vänder sig mot tanken påavgiftsfinansiering. Organisationen anser vidare att om finansieringen ordnaspå annat sätt bör ingen räntesubvention komma ifråga. Svensk industriföreningförordar att medel till den föreslagna fonden anvisas över statsbudgeten, ochföreslår att 200 milj. kr. anvisas för ändamålet. och ställer sig avvisande tillförslaget. utvecklar i sitt yttrande ett alternativt förslagenligt vilket behövliga lånemedel anskaffas genom ett tillskott tUl statenshantverks- och industrilånefond. betraktarutredningsförslaget som onödigt. I den mån extra tiUskott till kreditmarknadenbehövs bör de kunna slussas via redan befintliga fonder. Kommun- ochlandstingsförbunden önskar att kommuner och landsting undantas från detföreslagna lånesystemet. Arbetsmiljöutredningentar inte ställning till förslaget utan efterlyser i sitt remissvar fortsattutredning, då man anser att förslaget i vissa delar är ofullständigt. Detföreslagna lånesystemet med viss amorterings- 1975: 66 9 frihetoch räntebefrielse anses innebära ett visst avsteg från principen attarbetsmiljökostnaderna skall utgöra en del av produktionskostnaderna och ingåi företagens normala investerings- och driftkalkyler. Vidare ifrågasätts bl. a.den föreslagna anknytningen till arbetarskyddsfonden och arbetarskyddsavgiften,arbetarskyddsfondens uppgifter i sammanhanget, lånefondens storlek och denförenklade bedömning av låneansökningar som föreslås. Desakkunniga har som redan nämnts tagit avstånd från stödåtgärder förarbetsmiljöförbättringar i form av bidrag eller lån och föreslår i stället ettlånestöd med vissa begränsningar i fråga om kraven på säkerheter. TiUdenna principiella lösning ansluter sig praktiskt taget alla de remissinstansersom berör frågan. Bland dem kan nämnas statskontoret, RRV, styrelsen förarbetarskyddsfonden, statens industriverk, TCO, SAF och industriförbund.Några remissinstanser anser att även ett lånesystem i enlighet med förslagetkan innebära att man inkräktar på principen att arbetsmiljökostnader skallbäras av produktionen. Arbetarskyddsstyrelsen framhåller att ett lånesystemmed förmånliga räntevillkor kan leda till orättvisor mellan företag someftersatt sin arbetsmiljö och företag som redan har vidtagit arbetsmUjöförbättrandeåtgärder. Sanrnia uppfattning framförs av arbetsmiljöutredningen. Även LO uttalarsin oro för att principen om företagens ansvar för arbetsmiljön uppluckras mensäger sig kunna acceptera att en lånefond inrättas för en tidsbegränsad periodmed tanke på att den främst riktar sig till de små och medelstora företagenvilka ofta har arbetsmiljöproblem och små förutsättningar att avhjälpa dem. Desakkunniga föreslår att lånefonden skall finansieras genom en tiUfällig höjningav arbetarskyddsavgiften från 0,1 till . Höjningen skall avse såvälprivata som offentliga arbetsgivare men endast företag samt kommuner ochlandsting skall få låna ur fonden. Flertalet remissinstanser godtar förslaget.Några remissinstanser har dock avvikande uppfattning i fråga om den offentiigasektorns medverkan. och önskar somtidigare nänrnts undanta kommuner och landsting från de föreslagnastödåtgärderna. anför att det föreslagna lånesystemet för kommunemasdel inte är av något egentligt värde. Man instämmer vidare i utredningenskonstaterande att stat och kommun redan nu bestrider stora kostnader förbrister i arbetsmiljön i företagen via arbetsmarknadspolitiska ochsocialpolitiska insatser, sjukvården m. m. Kommunerna bör inte heller bidratill finansieringen av förbättringar av arbetsmiljön 1975: 66 10 påden privata sektorn. hävdar i sitt remissvar att förslagetär av begränsat värde för landstingen samt att dessa i egenskap av huvudmän förhälso- och sjukvården ändå betalar stora kostnader för brister i arbetsmiljön.Förbundet delar utredningens uppfattning att det är angeläget att förbättra arbetsmUjönmen anser att respektive landsting kan tillgodose det slag ayarbetsmiljöinsatser som utredningsförslaget syftar till genom de medel förreparation och underhåll som finns tUlgängliga. LOpåpekar att statliga myndigheter liksom kommuner och landsting sällan har medelbudgeterade för akuta arbetsmiljöbehov. Det upplevs därför av arbetstagarna somorättvist att de statiiga myndigheterna stäUs utanför lånemöjUgheterna menlikväl skaU vara skyldiga att avsätta pengar till fonden. Vidare anför LO attom inte antar de principer om budgetöverskridande som utredrungenföreslår så skall staten ges rätt att låna från den föreslagna fonden på sammavillkor som kommuner och landsting. TCO understryker att statliga myndighe terinte har visat något föredöme vad gäller att förbättra arbetsmiljön och att deanställdas krav ofta tillbakavisas med hänvisning tUl att medel för begärdaåtgärder saknas. Den väg som utredningen förordar för de statligamyndigheternas del har enligt organisationen hittiUs inte gett önskaderesultat, varför TCO föreslår att statliga myndigheter skall få låna på sammavillkor som övriga arbetsgivare på den offentliga sektom. Desakkunniga föreslår vidare att endast företag som saknar arbets-miljöfond ellervars behållning i arbetsmiljöfonden understiger , skall få rätt attlåna från den föreslagna fonden. De, sistnämnda föreslås få låna högst etlbelopp motsvarande mellanskillnaden mellan behållningen i arbetsmiljöfonden och75 . Förslaget tillstyrks av flertalet remissinstanser, bl. a, LO ochSAF. förslag skall fonden tiUföras närmare 800 milj. kr. Någraremissorgan anser att fondens storlek inte tillräckUgt har motiverats avutredningen. Andra anser att behoven har överskattats, RRV framhåUer att ingaberäkningar har presenterats som underlag för förslaget om fondens storlek.Samma synpimkter framförs av arbetarskyddsstyrelsen ocharbetsmiljöutredningen. Den senare ifrågasätter även om inte medel för attförbättra arbetsmUjön skulle kimna användas ef- fektivare på annat sätt. betvivlar att efterfrågan på lån enligt förslaget är så storsom utredningen förutser. Man förordar i stället att 200 milj. kr. stäUs tiUförfogande över den statiiga budgeten. För den händelse skullebesluta om en ökad arbetarskyddsavgift bör ökningen begränsas till . Därefter kan åter ta stäUning när behoven bättre kan fömtses.Statens industriverk uppskattar i sitt aUeinativa förslag behovet till 100milj. Prop.1975: 66 11 Starttidpunktenför den föreslagna lånefonden m. m. Medden av utredningen föreslagna finansieringen kommer medel att inflyta i fondenförst . Utredningen anser det viktigt attutlåning från fonden kan komma till stånd efter det attbeslut har träffats av . Vikten av att genomtillfällig upplåning möjliggöra en tidig start understryks av AMS, somframhåller att man därigenom kan stödja sysselsättningen under år 1975.Liknande synpunkter anförs av hantverks- och industriorganisation.Fyra kreditinstitutioner har yttrat sig beträffande möjligheterna att genomupplåning finansiera den föreslagna lidigareläggningen av lånefondens start.Sveriges investeringsbank förklarar sig beredd att medverka till behövligtlån. och allmänna pensionsfondens styrelse förordar att enrörlig kredit i ställs till förfogande. Även SverigesRiksbank förordar en rörlig kredit i såsom den naturligastelösningen. Övriga av utredningen skisserade alternativ avstyrks av riksbanken.Upplåning i Investeringsbanken med réfinansiering i utlandet eller i riksbankenanges vara en för investeringsbanken främmande verksamhet. Direkt upplåning iriksbanken förutsätter ändring i riksbankslagen och upplåning i allmännapensionsfonden bedöms som mindre lämpUg eftersom fondens resurser behövs föratt tillgodose efterfrågan på långfristiga krediter. Desakkunniga föreslår att lån i fonden får uppgå tUl högst . per kommun eller landsting.