prop · FZ0396 · 1975-12-31 00:00:00 — I det förra fallet rör det sig närmast om tjänstgöringsintygmedan det i det senare fallet är fråga om tjänstgöringsbetyg som förutom deupplysningar som Ijänslgöringsinlyget lämnar även iimehåller värdeomdömen. UDPförordar alt ell tjänstgöringsintyg i fortsättningen utfärdas pertjänstgöringsställe. Intygen bör innehålla utförliga uppgifter om arten ochomfattningen av de arbetsuppgifter som tjänstemannen utfört och bör upprättasav närmaste chef i samråd med den berörde tjänstemannen. Införandet avtjänstgöringsintyg tillgodoser enligt UDP:s mening önskemålet om ett objektivtbeslutsunderlag som det kan ge en anvisning om en tjänstemans lämp- 1975/76: 96 41 lighetför en viss post. UDP är däremot tveksam till tanken att införa ett system förpersonalbedömning med fixerade bedömningsfaktorer och vitsordsskalor.Uppfattningen grundas framför allt på svårigheten att få fram ett rättvisandebetygssystem. UDP hänvisar också till atl något be-dömningssyslem av liknandeslag normalt inle förekommer inom den centrala statsförvaltningen i övrigt. UDPär tveksam även till införandel av en ordning där tjänstemännen till ansökan omomplacering skulle foga referenser lill personer som kan lämna uppgifl om hurarbetsuppgifterna har skötts. Däremot är det en naturlig strävan attkontinuerligt förbättra arbetssituationen och ge den enskilde tjänstemannenbättre överblick över hans situation. Återkommande samtal mellan chef ochmedarbetare är härvid en självklar metod. Vidare kan kontakter las medföreträdare för den av föreslagna personaladminislraliva enheten och för defackliga organisationerna som genom deltagande i besluls-och samrådsgruppermedverkar i personalplaneringen. Sombakgrund lill sina över. 'äganden i utbildningsfrågor ger UDP en översiktligredogörelse för den nuvarande utbildningsverksamheten i utrikesförvaltningen.Introduktions- och nybörjarutbildningen inriktas på aspiranter,utrikeskanslister samt sekreterarpersonal och expeditionsvakter. Nyanställda aspirantergenomgår en tvåårig utbildning, vars övervägande del ägnas åt praktisktjänstgöring dels vid tre olika avdelningar i ulrikesdepartementet, dels vidutlandsmyndighet, dels också vid myndighet eller annan organisation iStockholm utanför . Den teoretiska utbildningen är uppdeladi tre studieblock. Aspiranlerna får därunder en allmän orientering omutrikesförvaltningen och genomgår en förvaltnings- och handläggarkurs. Deövriga sludieblocken omfattar kurser inom de ämnesområden som utgör dehuvudsakliga verksamhetsgrenarna för utrikesförvaltningen. Aspiranlerna fårockså en orientering om inrikespolitik samt ekonomiska, sociala och kulturellafrägor. Utbildningenav nyanställda utrikeskanslister pågår . Denteoretiska utbildningen sammanfaller i stora drag med aspirantulbildningen. Denpraktiska tjänstgöringen under utbildningsskedet äger för utrikeskanslisternasdel mm vid bl. a. administrativa avdelningen, rättsavdelningen ochutrikeshandelsenhetema. Språkutbildningen har integrerats med aspiranternasmoisvarande utbildning. Introduktionsutbildningför sekreterarpersonal anordnas tre å . Introduktionskursenpågår och om-fatfar bl. a. anställningsförhållanden ochallmänna sekreterargöromål, pass- och viseringsfrågor samt orientering om utrikesförvaltningens 1975/76: 96 42 verksamhet.Inför den första utlandsplaceringen utbildas sekreterama i chiffer, telex ochradioteknik m. m. Introduktionsutbildningen för nyanställda expeditionsvakteromfattar med vissa modifikationer samma kurser som för sekreterare. Dennuvarande fortbildningen inom utrikesförvaltningen är med undantag förspråkutbildningen relativt oslmklurerad. Tyngdpunkten ligger på intematkurser.Dessutom har särskilda seminarier och studiecirklar om exempelvis svenskutrikespolitik arrangerats. Särskilda fördjupningskurser utanför departementetförekommer även. Tjänstemännen har dessutom vissa möjligheter att delta iinternationella kurser och seminarier. Vad beträffarspråkutbildningen genomgår nyanställda aspiranter och utrikeskanslisterundervisning i engelska, franska och tyska. Tyska språket kan bytas ut motspanska eller ryska, i enstaka fall också mot annat språk. Inom ramen förfortbildningen anordnas kurser i bl. a. engelska, franska, spanska, ryska,arabiska och kinesiska. Vid sidan härav har alla tjänstemän som behöverspråkkunskap i sitt arbete rält till bidrag för enskilda språkstudier. En typav strikt målinriktad språkutbildning har också prövats i några fall. Det rörsig här om språkträning som särskilt inriktas på kommande placeringarutomlands. Sedan elt par års tid pågår ett omfattande arbete för att utarbetaen språkutbildningsstrategi för utrikesförvaltningen. Som ett led i dennaunderkastas numera alla nyanställda aspiranter och flertalet handläggarespråktester som gör det möjligt att i större utsträckning än tidigare anpassautbildningen lill förkunskaperna. I arbetet ingår också att kartlägga behovetav språkkunskaper på olika tjänster. F.n. förekommer inle någon organiserad utbildning av lokalanställda. Bidrag förstudier i svenska och engelska har dock utgått i en dd fall. Undanlagsvis harlokalanställda på Sverige-besök beretts möjlighet atl delta i kurser somanordnats av departementet. Utbildningsinsatsergörs även för medföljande make. De inskränker sig f. n. lill främstspråkutbildning. Makar har även bereits tillfälle att delta i vissa delar avaspirantulbildningen samt i internalseminarierna i Sverige-kunskap. UDPframhåller att man måste räkna med atl den undervisning som förmedlas genom detallmänna skolväsendets försorg behöver kompletteras med intern utbildning avpersonal. Detla gäller i särskilt hög grad för utrikesförvaltningens personalsom en följd av de täta omplaceringar som sker mellan olika uppgifter och olikamiljöer. Demokratiseringen av arbetslivet har successivt bidragit till nyasamarbetsformer med ökat inslag av projektarbete, långt gående delegering avolika beslutsfunktioner och ökat medinflytande för de enskilda tjänstemännen iarbets- och beslutsprocesser. Också detta medför förändrade och delvis nya kravpå i första hand den arbelsledande personalen och de fackliga företrädarna. Prop.1975/76: 96 43 Utbildningenmåste enligt UDP ses som en integrerad dd av tjänstgöringen. Tjänstemännenmåsle stimuleras att utveckla och fördjupa sina kunskaper inom olika områden.Genorn återkommande personalsamtal måste varje tjänsteman beredas möjlighet altmedverka i den fortlöpande planeringen av de teoretiska utbildningsinsatsersom gäller honom själv. Praktiska möjligbeter måste enligt UDP skapas förtjänstemännen atl frigöra sig från det ordinarie arbetet under den lid degenomgår utbildning, exempelvis genom att man inrättar särskildautbildningstjänster. Fråndessa allmänna utgångspunkter har UDP skisserat ett utbildningsprogram förutrikesförvaltningen som anges ligga i linje med förslaget om att förenhetligautrikestjänsten och slopa det nuvarande aspi-rantutbildningssystemet. Strävanhar varit att fördela utbildningsresurserna på ell sådant sätt att enpersonalintegralion främjas. Ökad tonvikt har lagts på fortbildning ochvidareutbildning med kursavsnitt som är gemensamma för tjänstemän på olikanivåer. Utbildningsprogrammet förutser atl alla tjänstemän efteranställning genomgår en basutbildning. Den nuvarande fortbildningen inomutrikesförvaltningen bör breddas och ylterligare struktureras. Den bör ocksåges en sådan inriktning att den underlättar för den anställde att specialiserasig på något eller några av utrikesförvaltningens huvudområden, att den gerut-landstationerade tjänstemän möjligheter att återknyta kontakten med svensktsamhällsliv samt a't den främjar personalsamverkan på alla nivåer. UDP förutseratl inom ramen för fortbildningsprogrammet särskilda resurser kan behövaavsällas under ell övergångsskede för att underlätta den föreslagnapersonalintegralionen. UDP:sförslag innebär att den nuvarande aspirantulbildningen slopas. Basutbildningenav handläggare föreslås i stället ingå som ett led i departementets allmännautbildningsprogram. För den enskilde tjänstemannen bör utbildningen läggas uppså att den kompletterar tidigare utbildning och erfarenheter och anpassas tillkommande verksamhetsområde. Ökad hänsyn bör alltså tas lill att behovet avutbildning kan växla från en tjänsteman till en annan. Av administrativa skäl,av kostnadsskäl och av rättviseskäl kan del dock enligt UDP:s mening vara lämpligtall ange en schematisk utgångspunkt för den individuella utbildningsplaneringen.När det gäller utbildningsbehovet hos nyanställda handläggare har UDP skisseraten grundmodell som innefattar en utbildning om i allt vari ingårtvå praklikperioder och tre studieblock. Till skillnad från vad som gäller nuföreslås utbildningen inte omfatta någon praktiktjänstgöring vidutlandsmyndighet. Inte heller förutses utbildningen omfatta någonpraktiktjänstgöring vid andra departement, myndigheter eller organisationer.Skälet är att UDP räknar med att de flesta nyanställda handläggare kommer atlha föregående praktisk erfarenhet från tjänstgöring på annat håll. 1975/76: 96 44 Allnyanställd personal i utrikesförvaltningen bör genomgå någon veckasintroduktionsutbildning. Denna bör vara gemensam för alla nyanställda iSverige. Även tjänstemännens makar bör beredas tillfälle att delta. För denlokalanställda personalen måste av praktiska skäl särskild utbildninganordnas. UDPföreslår att den biträdande personalen efter genomgången introduktionsutbildningliksom nu genomgår en grundkurs . För expedilionsvaklernaförutses många kursmoment bli desamma som för sekreterarpersonalen. I övrigtmåsle utbildningen anpassas till de kommande arbetsuppgiftema. Biträdandepersonal som avses stationeras utomlands bör härutöver undervisas om arbetetvid utlandsmyndigheter och om de särskilda förhållanden som råder vidtjänstgöring utomlands. Deallmänna förvaltnings- och handläggarkurser sovn redan är introducerade idepartementet bör ingå i utbildningsprogrammet. Kurserna syftar i första handtill alt säkerslälla alt alla nyanställda handläggare erhåller nödvändigakunskaper om statsförvaltningen och dess arbete och om principerna förhandläggning. De bör slå Öppna för all personal i utrikesförvaltningen. ex. ingå som elt led i utbildningen av assistenter. Grundkursenför handläggare kan, menar UDP, ses som ett komplement lill den allmännaförvaltnings- och handläggarkursen och syftar till alt sätta in tjänstemännen ide olika delarna av utrikesförvaltningens verksamhet. I kursen bör ingå enallmän orientering om utrikesförvaltningens verksamhet. Utbildningen börläggas upp så att handläggaren efler genomgången utbildning skall vara såinsatt i administrativa rutiner och handläggning av ärenden att hansjälvständigt kan lösa enklare uppgifter. Han bör vidare kunna formuleraskriftliga och telegrafiska rapporter och promemorior samt göra muntligaföredragningar. Han bör dessutom ha sådan kunskap om och svenskutrikespolitik, handelspolitik, biståndspolitik och internationell rätt liksomom formerna för inlernaliondlt samarbete att han är väl förberedd för sin nyatjänst i departementet eller vid utiandsmyndighet. Grundkursen riktar sig iförsta hand till handläggare som för sin fortsatta tjänstgöring behöver enbred och allmän överblick över utrikesförvaltningen. Även specialister ihandläggarkarriären liksom kvalificerade assistenter bör dock kunna komma ifråga för denna kurs. UDPföreslår också att fördjupningskurser anordnas inom olika områden. Dessakurser föreslås ligga till gmnd för en ökad specialisering hos tjänstemännen.Inom varje delområde bör kurspaket av varierande svårighetsgrad utarbetas. Endd av dem kan integreras i del Iredje skedet av grandutbildningen förhandläggare. Dessa kurser bör utgöra stommen i fortbildningsprogrammel. Vidsidan härav kan särskilda konferenser ocb seminarier i skilda ämnenarrangeras. 1975/76: 96 45 tagandei regionala konferenser och i intemationella kurser och seminarier böruppmuntras. UDP anser att allautlandsstationerade tjänstemän på bandläggarnivå bör delta i Sverige-seminariumminsl en gång . Utlandsmyndighetemas chefer bör få motsvarandeutbildning i samband med de årliga möten till vilka de kallas. Speciellainsatser kan visa sig erforderliga för tjänstemän som på gmnd av långvarigutlandsvistelse behöver förnya och fördjupa kunskaperna om och kontakterna medsvenskt samhällsliv i vid mening. Den snabba utvecklingen pådet förvaltningsdemokratiska området motiverar enligt UDP atl alla tjänstemänfår utbildning i ledarskap och samverkan på arbetsplatsen. Starka skäl talarenligt UDP för att alla tjänstemän, även sidorekryle-rade, som skall besättachefspost i utrikesförvaltningen, bör genomgå en särskild chefsutbildning. UDP betonar vikten av altden lokalanställda personalen bereds bättre utbildningsmöjligheter. I allmänhetlorde det bli fråga om att genom utbildningsbidrag möjliggöra förlokalanställda atl studera på platsen. Personalpolitiken böruppmuntra sådan utbildning som omfattar universitetsstudier eller praktik påannat håll. Språkutbildningen i utrikesförvaltningen såsom den nu bedrivs ochdet utvecklingsarbete som pågår föranleder inga särskilda förslag från UDP:ssida. UDP framhåller attmedföljande makar som så önskar bör få möjlighet att genomgå språkutbildning.Man bör ställa sig välvillig till önskemål om bidrag för annan utbildning somföranleds av att medföljande make på frivillig gmnd i en eller annan formmedverkar i arbetet att företräda utomlands. UDP menar också atl barnsom medföljer tjänsteman vid slationering utomlands skall ba rätt tillspråkstudier eftersom sådana kan underlätta anpassningen på den nyastationeringsorten. tjänstemän gäller samma pensionsbestämmelser som förandra statsanställda. I olika sammanhang har emellertid ifrågasatts omsärskilda avgångsregler bör införas för utrikesförvaltningens personal medhänsyn till utrikestjänslgöringens speciella karaktär. Bland omständigheter somkan göra utlandstjänsten särskilt påfrestande har nämnts pressandeklimatförhållanden, svårigheter att erhålla god hälso- och sjukvård, oregelbundenarbetstid, isolering på grund av bl. a. språksvårigheter, glesa direktkontaktermed hemlandet saml i några länder dålig personlig säkerhet. Frågan har senastprövats av en särskild 1975/76: 96 46 sakkunnigsom tillkallades av dåvarande ministern för utrikes ärendena. I betänkandetAvgångsregler inom utrikesförvaltningen (Ds UD 1972: 2) framhåller densakkunnige att ulrikesljänstens särförhållanden enligt hans mening inte medförsådana konsekvenser alt det finns anledning att pensionera varje tjänstemanvid utrikesförvaltningen tidigare än inom statsförvaltningen i övrigt. Däremotkonstateras att följderna av ulrikesljänstens påfrestningar i individuella fallkan medföra att lidiga-rdagd avgång är önskvärd från både arbetsgivarens ocharbetstagarens synpunkler. Den sakkunnige diskuterar mot den bakgmnden möjlighetenatt införa en pensioneringsperiod med vidgade gränser jämfört med dennuvarande, omfatlande exempelvis intervallet 60 till . Utredningsmannenstannar dock vid alt inle föreslå någon generell förändring ulan förordar istället att man i sådana fall bör utnyttja det redan befintliga institutet"försättande i disponibililet på tjänstemannens begäran". Utredningens förslag barremissbehandlats. Flertalet remissinstanser delar utredningens uppfattning atlnuvarande pensioneringsperioder för utrikesförvaltningens personal börbibehållas. Ingen remissinstans bar uttryckligen vänt sig häremot. Personalenshuvudorganisationer anser dock all frågoma om vidgade möjligheter tilldifferentierade pensions-tidpunkter bör övervägas ytterligare. UDP:s grundläggandeinställning är att man i möjlig mån bör sträva efler enhetliga avgångsreglerinom statsförvaltningen. Endast om starka skäl motiverar detta bör särreglerinföras. UDP har inte kunna finna att tiUräckliga skäl föreligger för attinföra specialbestämmelser för utrikesförvaltningens personal. Det är UDP:smening att personalpolitiken i stället bör inriktas på alt så långt detla ärmöjligt förebygga och minska den speciella belastning som utrikestjänsten kanmedföra. För tjänstemän som innan de uppnått pensionsåldern av olika skäl inlelängre kan fullgöra sina ordinarie arbetsuppgifter måsle enligt UDP:s uppfattningomplacering till andra lämpliga arbetsuppgifter i första hand prövas,eventuellt i kombination med utbildning, omskolning, förflyttning etc Mot denbakgrunden anser såväl UDP som avgångsutredningen det angeläget atl tjänster ilönegrad F 23/24 och högre vid behov kan inrättas i departementet förtjänstemän som av en eller annan anledning inte bör inneha chefsbefattning vidutlandsmyndighet. Eftersom liknande svårigheler kan uppstå även vid placeringav andra tjänstemän än myndighetschefer, bör motsvarande möjligheter finnas påsamtliga nivåer. Förlida avgång ur tjänst kan emellertid enligt UDP ibland varaden lämpligaste lösningen både för den enskUde och för arbetsgivaren. UDP anserliksom avgångsutredningen att disponibililetsinstilutet i sådana fall bör kunnakomma till användning. Normalt bör detta ske i samförstånd med den enskilde.Tvångsvis försättande i disponibililet bör liksom nu 1975/76: 96 47 kommai fråga endast om det är påkallat med hänsyn till rikels bästa, alltså med stödav 33 § statstjänstemannalagen. I 1975 årsbudgetproposition (prop. 1975: 1, bil. 2, s. 21) har framhållits att etl antalordinarie tjänster med förordnande för bestämd tid som är förenade med rälttill förordnandepension som följd av en ändring i statstjänstemannalagen kankomma att omvandlas till tjänster med förordnande tills vidare. Normaltförutses delta inle vålla några problem eftersom innehavare av elt löpandeförordnande för bestämd tid självfallet får behålla detta om han så önskar ochalltså bevarar sin rätt till förordnandepension. Det kan dock uppkomma situationerdär det från såväl den enskildes som statsförvaltningens synpunkt kan vara tillfördel om regeringen har möjlighet att besluta om pension till innehavare avordinarie tjänst med förordnande tills vidare. Sådana situationer kan uppkommabeiräffande såväl tjänsteman som varit innehavare av ordinarie tjänstmed förordnande för bestämd tid som annan ordinarie tjänsteman med förordnandetills vidare. Regeringen har därför fått bemyndigande alt eflerprövning i varje särskilt fall besluta om pension åt sådan tjänsteman (InU1975: 4, rskr 1975: 218). Som fömtsättning för beslut skall gälla atttjänstemannen bar ansökt därom eller förklarat sig inte ba någon erinrandäremot. UDP ulgår ifrån att manför enskilda tjänstemän även inom utrikesförvaltningen efter prövning i varjesärskilt fall och i samförstånd med berörda tjänstemän skaU kunna prövamöjligheterna alt tidigarelägga avgången med stöd av delta bemyndigande.Slutligen erinrar UDP om att det f. n. pågår ett omfattande reformarbete påpensionsområdet. a. träder nya regler om rörlig pensionsålder i kraftsamtidigt med sänkningen av den allmänna pensionåldem till den 1 juli1976. Enligt vad UDP har erfarit kommer förhandlingar mellan statens avtalsverkoch de statsanställdas huvudorganisationer att påbörjas med anledning av denya pensionsreformerna. UDP fömtsätter atl i den mån gällande avgångsreglerför statsanställda ändras detla kommer atl slå igenom i utrikesförvaltningen. UDPhar noterat att förhållandena för personalen inom utrikesförvaltningen vidullandsslationering skiljer sig på många sätt från vad som gäller vidtjänstgöring i . En förflyttning till utlandet eller mellan tvåullandsposter innebär i varierande grad beroende på ort och person en radpraktiska problem. Därtill kommer fysiska och psykiska påfrestningar för denenskilde och i förekommande fall för hans familj. Tjänstemannen möter en okändarbetsmUjö. Ändå måste han eller hon snabbt lära känna anställningslandet ocharbeta upp de nödvändiga kontakterna. krävs god orientering omutvecklingen i . 1975/76: 96 48 Klimatetkan vara pressande och hälsovården kan lämna mycket övrigt att önska.Anpassningsproblem kan uppslå för barn och för tidigare förvärvsarbetandemake. Despeciella förhållanden som råder vid en utlandsmyndighet - och sorn kan varierakraftigt från en utlandsmyndighet till en annan motiverar att särskildaåtgärder vidtas för att underlätta för en tjänsteman att snabbt anpassa sigtill sin nya arbets- och levnadsmiljö och bli en väl fungerande medarbetare.Tjänstemannen måste få tillfälle atl noga förbereda sig för sin nya post.Förutsättningar måsle skapas för att tjänstemannen på ett effektivt sätt skallkunna verka i anställningslandet. Föratt skapa förutsättningar för en rationell arbetsfördelning och en ökadsamverkan mellan alla tjänstemän vid en utlandsmyndighet har UDP bl. a.föreslagit att en personalintegration skall komma tUl stånd. I detta syfte harockså lagts fram förslag om alt de lokalanställdas anställningsförhållandenförbättras samt om att specialattachéema integreras i de svenskautlandsmyndigheterna. UDP menar alt man som ett komplement till dessa åtgärderbör skapa likartade tjänstgöringsvillkor för all utsänd personal i statstjänstoavsett vem som är huvudman i . Innanen tjänsteman tillträder en ny post kan han på olika sätt förberedas för sinuppgift. Viktigast är givelvis att han besitter erforderliga kvalifikationerför att fullgöra de arbetsuppgifter som väntar honom. Det är också nödvändigtatt han redan vid tUllrädet behärskar åtminstone något i värdlandet gångbartspråk. Han bör helst också vara bekant med dess eget språk. Baskunskaperna börkompletteras med praktiska förberedelser för den enskilda poslen. UDP anseratt alla tjänstemän i anslutning till förflyttning skall ges tUlfälle attunder erforderlig tid genom kontakter med personer inom och utomutrikesförvaltningen och genom inläsning av dokumentation sätta sig in ifrägor som rör det nya anställningslandet. Det kan enligt UDP vara lämpligt atlfrån- och tillträdande tjänstemän också ges tillfälle att tjänstgöra parallelltunder . Utrikesdepartementetmåsle enligt UDP:s uppfattning ha sådana resurser för personalplaneringen atthänsyn kan tas till alt viss del av personalen måsle kunna frigöras från detordinarie arbetet för förberedelser av delta slag. Fråganom hur en nytillträdande tjänsteman skall anmälas hos värdlandets myndigheter'år ofta av stor betydelse för möjlighetema att fullgöra arbetet eftersom entjänsteman genom anmälan får vissa immuni-tetsrättigheler och privilegier. Deallmänna principerna för anmälan av tjänsteman vid beskickning och konsulatfinns nedlagda i 1961 och om diplomatiskaförbindelser ocb om konsulära förbindelser m.m. (prop. 1966: 148, prop. Staterna bestämmer i princip själva i vilken egenskap tjänstemännenskall anmälas. Prop.1975/76: 96 49 EnligtUDP:s mening bör ingen tvekan råda om alt alla handläggare skall anmälas somdiplomatisk eller konsulär personal. Vad gäller den biträdande personalen börgrundregeln vara att anmälan skall ske som administrativ/teknisk personal.Liksom nu torde det emellertid vara nödvändigt att i vissa länder anmäla ocksåbiträdande tjänstemän som diplomatisk eller konsulär personal. Vidlokal anmälan utomlands bör tjänstetiteln enligt UDP motsvara tjänst ochlönegrad i utrLkesförvaltningen. Liksom inom hemmaförvaltningen bör enenhetlig titelskala eftersträvas också utomlands. UDP anser att det inlelängre bör förekomma att tjänsteman i lägre lönegrad av besparingsskäl anmäls ihögre tjänstestäUning ulan alt tilläggas den därmed förenade lönegraden ochövriga förmåner. Enligtnuvarande bestämmelser kan biträdande tjänsteman förordnas alt tjänstgöra somolönad kanslist. Därigenom får vederbörande behörighet att ombesörja ärendensom eljest åvilar handläggande personal. UDP anser att systemet med olönadekanslister vid lönade myndigheter bör avskaffas. Temporära vakanser bör påsedvanligt sätt fyllas genom vikariatsarrangemang. Utsändaexpedilionsvakler och expeditionsförmän anmäls f. n. som kanslivaktmästare. Dehar framfört önskemål om atl anmälan i stället bör ske som ambassadassislenl.UDP har förståelse för detta önskemål och förordar atl det tUlmötesgås.