prop · FY0348 · 1975-12-31 00:00:00 — Ivägbyggnadsföretag som var av synnerlig vikt för två eller flera fastighetersändamålsenliga brukande skulle enligt 2 kap. EVL dessa samfällt delta. Skyldigatt delta i vägunderhåll eller vinterväghåUning var ägare av fastighet som hadenytta av vägen marken var bar resp. snötäckt. Förhandhavande av sådan gemensam väghåUning och därmed förenade angelägenheter utgörefler förrättning de deltagande fastigheterna en samfäUighet. SamfäUighetenfår inte utöva verksamhet som är främmande för angivna ändamål. FörsamfäUigheten skulle antas stadgar. Vidare skulle styrelse ulses, I stadgarnaskulle anges bl. a. samfällighetens ändamål. Vid förrättning prövades bl. Denna skyldighet fördelades mellan fastigheterna medhänsyn till den omfattning vari de beräknades begagna vägen. Ändelen fick-dockinte vara större än som svarade mot fastighetens nytta. Vid förrättningenbestämdes hur stor andel av väghållningsskyldigheten (ahdelstal) som skulleåligga envar dellagande fastighet. Styrelsenhar att ombesörja den gemensamma väghåUningen och ätt i övrigt förvaltasamfällighetens angelägenheter, Öe väghållningsskyldigas rätt att besluta isamfällighetens angelägenheter utövas på sammanträde. Vägsamfällighetsmedelsbehov läcks geriöm uttaxering av bidrag i pengar, om det inle fylls genomandra inkomster. skall samfäUigheten upprätta utgifts- ochinkomstslat. Förslag till sådan stat uppgörs av styrelsen. Förslaget skallframläggas för granskning och fastställas på sammanträde med deväghållningsskyldiga. Gäller i fråga om skyldigheten att delta i kostnadernaskilda regler beträffande olika poster, skall utgifterna ined hänsyn härtilldelas upp i grupper och inkomsterna beräknas särskilt för varje sådan grupp. Uttaxeringsker, där annan ordning inte föreskrivits i stadgarna, genom alt styrelsenupprättar och på sammanträde framlägger debiterings-längd med dels det beloppsom skall uttaxeras, dels vad därav belöper på varje bidragsskyldig och delstiden för inbetalningen. Upplösningav vägsamfällighet skall ske, när förordnande därom meddelats genomförrättning eller dom eller när den gemensamma väghållningen eljest upphört isin helhet. SamfäUigheten får inte upplösas förrän all dess skuld betalatseller medel för betalnineen nedsatts hos läns- 1975: 48 43 styrelsen.Överstiger vid upplösnmgen samfällighetens tillgångar dess skulder, skallöverskott efter vad som är rättvist fördelas mellan dem som då är delägare isamfäUigheten, såvida inte annat föreskrivs i stadgarna. I4 kap. EVL fanns bestämmelser om skogsvägar. Väghållningsskyldighetenspecialreglerades endast om det befanns skäligt för främjande av godskogshushållning. I Övrigt gällde bestämmelserna i 2 kap. EVL, Vid förrättningkunde bestämmas att uttaxering av bidrag i första hand skulle ske i form avavgifter på skogsprodukter som transporterades på vägen (vägavgifter).Andelstal skuUe också fastställas. De skulle ligga till grund för uttaxeringenendast i den fnån det visade sig att den på dem belöpande kostnaden intetäcktes av vägavgifter. Om begär det, skall densom har att betala vägavgift lämna uppgift om skogstransporterna. ALoch LFS har som nämnts ersatt bestämmelserna i 2 och 4 kap. EVL i fråga omvägsamfäUigheter som bildats fr. o. m. . Enligt AL gäller atträtt för fastighet att bygga väg över annan fastighet eller rätt att begagnaväg över annan fastighet kan upplåtas, om det är av väsentlig betydelse förfastigheten. Bestämmelsernaom fördelning av kostnader, förrättning m. m. som meddelats i AL för andratyper av gemensamhetsanläggningar än vägar skall i stort sett ha motsvarandetillämpning på de enskilda vägar som regleras i AL. Särskild fördelnmg kanemellertid göras av kostnaderna för åtgärder för att vägen skall kunna användasvintertid, ALhar som tidigare anförts inte ersatt 3 kap. EVL om -vissa vägar inom områdenmed tätare bebyggelse. Inom sådant område kan förordnas att fastigheternaskall utgöra en samfäUighet vägförening "med ändamål att ombesörja ochbekosta väghållning i fråga om de vägar, vilka förklaras skola anses såsomföreningens vägar, samt att handhava' de i föreningen ingående fastigheternasgemensamma angelägenheter i övrigt rörande dessa vägar". Föreningenäger i normalfallet att mot ersättning lösa rätt att begagna vägmark ellerbefintlig väg för föreningen, sedan det slutUgt avgjorts att väg skall byggaseller tas i anspråk för föreningen. Fastigheterna i vägföreningen skall bidralUl föreningens utgifter enligt huvudregeln i förhållande till fastigheternassenast fastställda taxeringsvärden. I stället för taxeringsvärdet kan i vissafall med hänsyn till fastigheternas nytta av vägen m. m. bidragsskyldighetenbestämmas efler annan grund. Vägföreningbildas efter förrättning som företas efter initiativ av . inte fullgör sin väghållningsskyldighet, kan länsstyrelsenförelägga föreningen att företa erforderliga åtgärder vid äventyr attåtgärderna annars verkställs genom försorg på föreningensbekostnad. skall antas stadgar och finnas styrelse. 1975: 48 44 a. föreningens ändamål under hänvisning tUl beträffande föreningenmeddelade beslut. Vägföreningensmedelsbehov skall täckas genom uttaxering av medlemmarna i föreningen, ommedelsbehovet inte fylls genom andra inkomster. Styrelsen upprättardebiteringslängd som framläggs för granskning vid sammanträde. De deltagandefastigheterna svarar för föreningens förbindelser efter sina andelstal. Förvarje år skall utgifts-och inkomststat faststäUas vid föreningssammanträde.Utgiftema för föreningen kan i vissa fall delas upp i grupper, då skUda regleri vissa fall gäller beträffande olika slag av utgifter. Inkomsterna beräknasdärvid särskilt för varje sådan gmpp. medlemmar skall årUgenefter sitt andelstal tillskjuta nödigt förlag och, om förlaget inte ärtillräckligt för årets utgifter, fylla bristen. Om utgifterna för vägbyggnadeller annat, som inte är att hänföra till vägunderhållet, vinter-väghållningeneller förvaltningen , beräknas bli betydande, kan föreningen få ta upp lån för att täcka utgifterna och amorteralånet under högst enligt en av godkänd plan. 3.1.3Gemensamma anläggningar enligt VL R egleringssamfälligh eter Vattenregleringkan enligt 3 kap. VL ske antingen med eller utan tvångsdelaktighet. Den som fårmer än hälften av båtnaden av ett vat-tenregleringsföretag reglering av"vattnets avrinning ur sjö eller annan vattensamling eller ivattendrag" kan påfordra att de övriga fastighetsägarna som har gagn avföretaget skall ta del i kostnaden för detsamma. Sålunda skall alla strömfall,för vilka vattenregleringen medför båtnad, och all den mark som genom företagetvinner stadigvarande torrläggnmg, utgöra en samfäUighet med skyldighet förägarna att ta del i kostnaden för företaget, envar efter värdet av den båtnadsom bereds hans egendom. Denna fördelningsgrund gäller såväl anläggningskostnadensom kostnader för byggnad i vatten eller annan anläggning förvattenregleringcn, kostnader för underhäll och skötsel och andra utgifter förföretaget. Även kommun kan, om den lämnat visst anslag till regleringen och harbåtnad av förelaget, bli ansedd som delägare i företaget. Ansökanom vattenreglering görs hos . Sedan medgivande till vattenregleringerhållits, skall stadgar antas och styrelse utses. Stadgarna skall ange bl. a.företagets ändamål under hänvisning till de beslut som meddelats beträffandeföretagets utförande och delaktigheten däri. Styrelsen äger ombesörja arbetenaför företaget, hos deltagarna ta ut nödiga bidrag och i övrigt handha deangelägenheter som är förenade med företaget. 1975: 48 45 Uttaxeringav deltagarnas bidrag skall ske genom att styrelsen framläggerdebiteringslängd med dels det belopp som skall uttaxeras, dels vad däravbelöper på varje deltagare och dels tiden för inbetalningen. Deltagamasrätt att handha de angelägenheter som är förenade med regleringsföretagetutövas på sammanträde. Eneller flera strömfallsägare kan överenskomma om att utföra ettvattenregleringsföretag. Reglerna för ett sådant företag är i stort settdesamma som för ett vattenregleringsföretag med tvångsdelaktighet. Övrigagemensamma anläggningar enligt VL 136 §§ VL handlar om dikning. Vill någon ta upp dike för torrläggning avsin mark och annan vill för sin mark delta i dikningen, kan denne normaltfordra att diket ges det läge, djup, sträckning och omfattning, som ger störstabåtnaden åt hans mark. Om dike, som någon vill ta upp, är till båtnad ocksåför annans mark, är denne skyldig att ta del i dikningen. All mark, för vilkendUcningen medför båtnad och vars ägare skall ta del i dikningen, utgör ensamfäUighet. Delägare i dik-ningssamfällighet är skyldig att ta del i kostnadenför samfällighetens torrläggning efter värdet av den båtnad som hans markbereds genom torrläggiungen. Dikningsföretaget kan för båtnadsberäkningen hänförastill särskUda avdelningar med hänsyn till vattnets avrinning till olika grenarav diket e. d. Med torrläggningskostnad avses förutom arbetskostnad ocksåskadestånd och annan ersättning som föranleds av företaget. Dike skallunderhållas av deltagarna i företaget. Underhålls-kosmaderna fördelas enligtsamma norm som torrläggningskostnaden. 3748 §§ VL handlar om vattenavledning. Vill någon "för torrläggningav sin mark sänka eller uttappa sjö eller annan vattensamling, fördjupa,utvidga eller räta älv, å eller annat vattendrag eller eljest avleda vattendärifrån", skall i huvudsak reglerna om dikning tUlämpas, Invallningbehandlas i 7 kap. 4955 §§ VL. Vill någon "för sin marks torrläggning videller i vattendrag, sjö eller annan vattensamling eller havet göra vall ellerannan byggnad till skydd mot vattnet", skall i huvudsak reglerna omvattenavledning äga motsvarande tiUämpning. Vissagemensamma bestämmelser finns i 7 kap. VL om förvaltningen avtorrläggningsföretag som avser dUcning, vattenavledning och mvall-ning. Omdeltagarna i företaget är flera än två skall sålimda styrelse, bestående av eneUer flera ledamöter utses för företaget. Stadgar kan antas. Rätten att handhaföretagets angelägenheter utövas på sammanträde, där varje delägare harrösträtt efter sitt andelstal, beräknat med hänsyn till den båtnad företagetmedfört. I8 kap. regleras vissa gemensamma avloppsföretag. Fråganom bildande av företag enligt 7 och 8 kap. VL prövas vid förrättning. Prop.1975: 48 46 3.1.4 övriga gemensamma anläggningar I 4 kap. lagen om ägofred behandlas bl. a. frågor omstängselskyldighet. Denna skyldighet skall prövas vid syneförrättning. Ansökanom förrättning görs hos . Vid förrättningen skall tlUses bl. a.om stängselskyldighet föreligger samt vilka fastigheter skyldigheten åligger,hur skyldigheten skall fördelas mellan fastigheterna och hur stängsel skallvara beskaffat. Om det i laga ordning bestämts att flera än två sakägareskall hålla stängsel, skall för samfäUigheten utses styrelse, bestående av eneller flera ledamöter. Om stadgar antas, skall de fastställas av länsstyrelsen.Uttaxering av sakägarnas bidrag skaU, om annan ordning inte föreskrivits istadgarna, ske genom att styrelsen framlägger debiteringslängd med dels detbelopp som skall uttaxeras, dels vad därav belöper på varje delägare och delstiden för inbetalningen. Sakägares rätt alt delta i handhavandet avsamfällighetens angelägenheter utövas på sammanträde. Vid detta äger sakägarnarösträtt efter det andelstal, som är bestämmande för hans delaktighet ikostnadema för del arbete som åligger samfäUigheten. Marksamfälligheter finns av ålder, t. ex.häradsallmänningar och allmänningsskogar. Föreskrifter om nyttjande ochförvaltning av dessa marksamfälligheter lämnas i häradsallmänningslagen resp.allmänningsskogslagen. Andra bestämmelser om marksamfälligheter finns i 1012och 16 kap. byggningabalken angående bl. a. äkta sockenallmänningar och iförordningen om skogarna i riket. På marksamfälligheter som förvaltas av juridisk person harbysamfällighetslagen gällt fram till , om inte bestämmelser förförvaltningen lämnats särskilt såsom i t. ex. häradsallmänningslagen. Förvaltningenav marksamfälligheter j de fall denna reglerats i bysamfällighetslagen liksomförvaltningen ay övriga marksamfälligheter, för vilka särskildaförvaltningsföreskrifter inte lämnats, regleras fr. o, m. den 1 juU 1974 i LFS. 3.2.1 Häradsallmänningar, allmänningsskogar m. in.Häradsallmänningar ocli oäkta socjienallmäiiningar Med häradsallmänning förstås i häradsallmänningslagen ayålder bestående häradsallmänning. Häradsallmänning tillhör ägarna,av de fastigheterinom häradet som är satta i mantal eller med vilka rätt tUl delaktighet iallmänningen är förenad enligt vad.som bestämts vid fastighetsbildning. Somhuvudregel gäller att häradsallmänning skall tUlgodogöras för delägarnasgemensamma räkning. 1975: 48 47 Häradsallmänningoch dess avkastning skall förvallas av en av del--ägarna valdallmänningsstyrelse enligt reglemente som fastställs av regeringen.Allmänningsstyrelsen utövar delägarnas beslutanderätt i alla frågor, i vUkabeslutanderätten inle genom lag eller reglemente för-behåUUs delägarna, I defall då beslutanderätten tUlkommer delägarna utövas den på allmänningsstämma.Länsstyrelsen kan förordna att faslighet med beskattningsnaturen annanfastighet som är delaktig i allmänningen skall avlösas mot ersättning ipengar. Häradsallmänningskall i princip behållas oförminskad och får inte intecknas och med visstundantag inte heller utmätas. Under vissa förulsätlningar får område som hörtill häradsallmänning avyttras. Avyttring beslutas av delägama men skaUgodkännas av regeringen eller . Delägarna eller, om reglementetmedger det, allmänningsstyrelsen får inköpa mark för utvidgning avallmänningen. Sådan mark skall i princip införlivas med allmänningen genomsärskilt beslut av . TUlhäradsallmännings avkastning räknas all inkomst in natura eUer i pengar utomkapitalinkomst. Behållen avkastning får användas eller fonderas för utdelningåt allmänningens samtUga delägare efter deras delaktighet i allmänningen ellerför annat ändamål som är till gagn för delägama. Rätt att besluta omanvändningen tUlkommer delägarna. Beslutanderätten kan genom reglemente uppdrasåt allmänningsstyrelsen, TUl kapitalinkomst hänförs i huvudsak medel sominflyter genom avyttring av mark från allmännmgen. Dessa skall användas ellerfonderas för gmndförbätlringar eller tUlskottsförvärv eller annat liknandeändamål. Delägare får inte åläggas skyldighet alt bidra till allmänningensutgifter. Även de s. k. oäkta sockenallmänningarna förvaltas enligthäradsallmänningslagen. Bestämmelsernai allmänningsskogslagen stämmer i stort sett överens med bestämmelserna ihäradsallmänningslagen. Med allmänningsskog avses i allmänningsskogslagenområde som avsatts till besparingsskog vid storskifte i pchGävleborgs län eller till allmänning vid avvittring i ochNorrbottens län. Avvikelser i förhållande tiU häradsallmänningslagen föreliggeri bl. a. följande avseenden. Delägarnasrätt till allmänningsskog skall tUlgodogöras för delägarnas ellerortsbefolkningens gemensamma räkning. I reglemente kan bestämmas att inkomstfrån skogen eller fond som bildats av sådan inkomst inte skall förvaltas avallmänningsstyrelsen utan av en .särskild ekonominämnd eller av myndighet.Behållen avkastning får enligt, närmare föreskrifter i reglementet användaseller fonderas för betalning av utskylder för de fastigheter som har del iallmäniiingsskogen, för främjande, av jordbmket inom vederbörande socken ellersockendel eller för anpat än- 1975: 48 48 damålsom är till gagn för delägarna eller för befolkningen i vederbörande sockeneller sockendel. 3.2,2Övriga marksamfälligheter Bestämmelsernaom förvaltningen av äkta sockenallmänningar och av övriga marksamfällighetersom bildats enligt tidigare eller nu gällande bestämmelser främst JDL och FBL finns numera i princip i LFS. Alltjämt gäller emellertid därutöver regler i16 kap. byggningabalken för äkta sockenallmänningar. Beträffande användningenav en bys oskiftade ägor i skog och mark gäller fortfarande 1012 kap.byggningabalken och vissa anslutande bestämmelser i förordningen den 1 augusti1805 om skogarna i riket. Av betydelse torde numera endast vara 10 kap, 1 §byggningabalken som i huvudsak innebär att varje delägare har rätt att ioskiftad skog och mark för sitt husbehov ta torv, näver, ved, timmer, gärdsel,löv och annat som krävs för fastigheten. Ocksånär det gäller områden som vid lantmäteriförrrättning avsatts för delägarnasgemensamma räkning torde i princip gälla att varje delägare får nyttja markenför husbehov. Han har dock inte rätt att använda samfäUigheten på ett sätt somstrider mot det ändamål för vUket den avsatts eller som hindrar annan delägareatt bmka samfäUigheten för detta ändamål. Husbehovsregeln gäller även för deäkta sockenallmänningarna. Tidigarehar förekommit att marksamfälligheter bildats utan att de varit avsedda förvisst ändamål. De har då mestadels haft anknytning till jordbruksnäringen. Somexempel på sådana samfälligheter kan nämnas samfällda vägar, grustag,vattenställen och kvarnplatser. Till denna gmpp hör också skogsområden, sjöar,vattendrag och strömfall, som avsatts som samfällda för fastigheter avövervägande jordbrukskaraktär. Numerakan marksamfälligheter i princip endast bildas för bestämt ändamål avstadigvarande betydelse för delägarfastighetema. Bestämmelserna härom lämnas iFBL. Däri lämnas även bestämningen av marksamfälUghet. Enligt FBL förstås medsamfäUighet mark som hör tUl flera fastigheter gemensamt. MarksamfälUghetskall enligt 6 kap. 1 § FBL få bildas för ändamål av stadigvarande betydelseför flera fastigheter, om inte ändamålet bättre kan tillgodoses på annat sätt. VidnybUdning av fastigheter för bostadsändamål eller fritidsbebyggelse särskilti område där stadsplan eller byggnadsplan saknas avsätts inte sällan mark förgemensamt ändamål. Det kan t. ex. gälla mark till väg för en gruppbostadsfastigheter eller mark tUl grönområde, badplats, båtplats eller platsför brygga för en gmpp fritidsfastigheter. Inom planområden kan emeUertid behovsom är gemensamma för fastigheterna inom en viss del av det planlagda området,t. ex. ett byggnadskvarter, tillgodoses enligt reglerna i FBL. 1975: 48 49 utrymme,t. ex. förbindelseled, parkeringsplats eller lekplats, kan inom sådanabebyggelsegrupper tUlgodoses bl. a. genom att mark avsätts som samfälld isamband med att fastigheterna bUdas. Enbetydelsefull kategori av marksamfälligheter är gemensamhels-skogarna somtidigare bildats enligt JDL och som regleras i FBL. Vidsidan av marksamfälligheter och anläggningssamfäUigheter finns andra former avfastighetssammarislutmngar som med hänsyn till konstruktionen och reglerna förförvaltningen hänförs lill gruppen samfälligheter. Ensärskild typ av gemenskap mellan fastigheter utgör fastighetssammanslutningarför jaktvård och fiskevård. De tillskapas och förvaltas enligt jaktlagen ochlageri (1960: 130) om fiskevårdsomfåderi. Enligljaktlagen kan ägare av särskilda fastigheter besluta att fastighe terna helt eller delvis skall utgöra jaktvåfdsområde med ändamål att be främja jaktvården där. Beslut om bildahde av jaktvårdsområde skall bi trädas av minst tre fjärdedelar av fastighetsägarna sötn också skall äga minst tre fjärdedelar av marken. Jaktvårdsområdet skall bildas för mel lan tio och . Beslutet skall bl; a. innehålla de huvudsakliga grunderna för jakten och viltvården inom området samt fastighetsägares skyldighet att på sin mark tåla, anlägga och underhålla inrättning för jaktvården. Fastighetsägarna kan förlänga tiden för jaktvårdsområdets fortbestånd. Beslut angående jaktvårdsområde skall fastställas av läns styrelsen. Enligtlagen om fiskevårdsområäén kan fiskevårdsömråde bildas för "samfälltordnande av fiskeförhållandena samt främjande av fiskerätts-ägarnas gemensammaintressen". meddelar beslut om bildande av fiskevårdsområdeoch fastställer stadgar för området. Stadgarna skall bl. a. ange grunderna förfiskets utövande och fiskevårdsområdets förvaltning. En förutsättning för altfiskevårdsområde skall bildas är att en majoritet av fastighetsägarna samtyckerdärtUl. Fiskevårdsområdet skall bildas för mellan tio och . Delägarnakan själva bestämma om delaktigheten i fisfcévårdsområ-del, om de är ense.Annars bestäms det för samfällt fiske efter andelarna däri och i övrigt genomuppskattning. Bidragsskyldigheten skall fördelas efter delaktigheten, om intesamtliga delägare är ense om annan beräkningsgrund. Inkomst som inte användseller fonderas skall enligl huvudregeln fördelas efter delaktighet mellandelägama. För fiskevårdsområdets förbindelser svarar delägarna normalt eflersin delaktighet. 1 .saml Nr 48 1975: 48 50 Fiskevårdsområdekan bildas efter ansökan av delägare, myndighet eller kommun. Ansökan görs hoslänsstyrelsen. Den skall innehålla uppgift om bl. a. det huvudsakligaändamålet med fiskevårdsområdet. Fiskevårdsområde bUdas i allmänhet eflerförrättning. För fiskevårdsområde skall finnas styrelse. Styrelsen utses avdelägarna eller i visst fall av . Ävenandra typer av gemenskap mellan fasligheter i jakt- och fiskefrågor finns ijaktiagen och i lagen (1950: 596) om rätt till fiske. 1jaktlagen regleras frågan om rätt till jakt på sockenallmänning, byaskog ellerannan sådan samfäUighet. Delägarna får sålunda jaga på samfäUigheten endast föregna behov, såvida de inte är ense om annat. Gäller särskilda föreskrifter ifråga om förvaltningen av allmänningen eller samfäUigheten, får delägarna ienlighet därmed fatta beslut om tUl-godogörande av jakträtten för gemensamräkning. I annat fall har bestämmelse om jakträtten kunnat träffas enligt bysamfällighetslagen. Omnyttjande av samfällt fiske finns bestämmelser i lagen om rätt till fiske.Enligt dessa bestämmelser får oskiftat fiske och annat fiske som är samfälltför flera fastigheter nyttjas av fastigheternas ägare efter vad de kan enas om.Enas de inte, kan på ansökan av någon av dem föreskriva hurfisket får nyttjas. Vidare får en fastighetsägare i allmänhet inte upplåtafiskerätt åt annan än någon av de övriga fastighetsägarna utan att de flestaav dessa samtycker till det. Bara i samband med upplåtelse av jord tillbrukande får upplåtelse av fiskerätt ske till utomstående utan sådant samtycke. Ävenandra samfällda rättigheter hänförs till gruppen samfälligheter. SamfäUdaservitut och liknande rättigheter förekonuner i stor utsträckning. Sådanarättigheter har ofta tUlkommit enUgt fastighetsbildningslagstiftningen. Numerahar de samfällda rättigheter som är grundade på lagstiftningen om gemensammaanläggningar fått en allt större betydelse. Förde typer av samfälligheter som nämnts i detta avsnitt finns särskUdaförvaltningsregler endast för dem som avser jaktvårdsområden ochfiskevårdsområden. På övriga samfälligheter och samfällda rättigheter gällernumera LFS. 4 Fastighetstaxering av samfälligheter Nyaregler om bildande av taxeringsenhet gäUer vid aUmännafastighetstaxering (prop. 1973: 162, SkU 1973:70, SFS 1973: 1099). TUl grundför förslagen har legat en inom upprättad promemoriaangående fastighetsbegreppet i skatte- 1975: 48 51 rätten,m, m. med bl. a. förslag till nya regler om fastighetstaxering avsamfälligheter. Enligtde nya reglerna om taxeringsenhet skall enligt andra stycket av anvisningspunkt1 tUl 8 § KL marksamfälUghet eller gemensamhetsanläggning utgöra en taxeringsenhet,om den förvaltas av juridisk person. Undantag från denna huvudregel gällergemensamhetsanläggning, vari de delägande fastigheterna uteslutande eller sågott som uteslutande utgörs av sådana en- eller tvåfamiljsfastigheter förvilka intäkt beräknas enligt 24 § 2 mom. första stycket. Undantag gäller vidareför marksamfälUghet eller gemensamhetsanläggning, som avser enskild väg ellerdike eller som har ett ringa ekonomiskt värde. De samfälligheter som undantagitsfrån huvudregeln om taxering av samfälligheter, som förvaltas av juridiskperson, skall inte utgöra en taxeringsenhet. Detsamma gäller allasamfälligheter som inte förvaltas av juridisk person. RSVhar års allmänna fastighetstaxering utfärdat anvisningar bl. a, omindelningen i taxeringsenheter av samfälligheter.