prop · FY0319 · 1975-12-31 00:00:00 — - vars yttrande avser kommunalasammanträden och sammankomster - delar kommitténs uppfattning att det bör varaföi bjudet för enskild deltagare atl utan tillstånd spela in på band vad somavhandlas eller att på annal sätt bereda utomstående möjlighet att åhöra vadsom förekommer. Befogenheien att ge samiycke lill inspelning bör emellertidinle tillkomma ordföranden ensam. Del bör i stället ankomma på samlligabeslulande ledamöter som deltar i sammanträdet atl la stäUning till frågan omsamiycke. Kommitténs förslag lill regler om åtal föranleder intenågon krilUc från remissinslanserna. Förslagel tiUstyrks ultryckligen av RÅ,hovrätten över och , överåklagaren i , länsåklagaren iVästmanlands län, i och domareföreningen. Kommitténs förslag tiU skadeståndsregel tillstyrks av flertaletremissinstanser som yttrar sig i frågan. RÅ konstaierar i denna del atl om förslaget genomförs,synes det vara följdriktigt atl del öppnas möjlighet att utdöma ideelltskadestånd också vid brytande av post- eUer telehemlighet. Samma slåndpunktintar överåklagaren i . uttalar atl del i och för sig skuUe varaönskvärt om del kunde införas en allmän regel om skadeståndsrätt vid kränkningav den personUga integriteten men tillstyrker ändå kommitténs mera begränsadeförslag. Föreningen utgår från all avfattningen av skadeståndsregeln kommeratl prövas på nytt i samband med den pågående översynen av skadeståndsrätlen idess helhet. Hovrätten över och avstyrker den föreslagnaskadeståndsregeln. Hovrätten erinrar därvid om att enligl gäUande räll ideeUlskadestånd inte kan utgå vid brolt mot frid (NJA 1968 s. 211 samt Karigren,Skadeståndsrätl 4 uppl. s. 112). Något särskilt starkt behov av en rätt lillsådani skadestånd synes enhgt hovrätten inle heUer föreligga vid olovligavlyssning. Frågan härom bör därför behandlas i samband med lagstiftning om ersättning för ideell skada vid övriga 5 1975 I saml Nr 19 DärliU kommer enligt hovrätten all delförefaller oklart vem som skaU anses tillskyndas Udande genom olovligavlyssning. Av ordalydelsen i kommUténs förslag lill bestämmelser i 4 kap. 6 a§ 1 st. och 2 st. och av bestämmelsernas plals i balken framgårnärmasl atl det är den som förfogar över den lokal, där den olovUgaavlyssningen sker, som tillskyndas lidande genom brollel. Kommitlénsuttalanden, som är någol oklara på denna punkl, synes däremot tyda på att delär den avlyssnade personen som Uder ideell skada. För en sådan tolkning talarockså brottels karaktär av kränkning av den enskildes integritet. Införs den avkommillén föreslagna skadeståndsregeln, bör del därför genom en omarbetning avdess ordalydelse eller åtminstone genom elt uttalande i motiven göras klarl vemsom lUlfogas Udande genom avlyssningen. Kommitléns ståndpunkt alt det inle bör införas någonsärskild rätt för polis- eller andra myndigheter att använda inlegrilelsfarligapparatur i brottsbekämpande syfte lämnas ulan erinran av flertaletremissinslanser men kritiseras också av en del instanser. RÅ och länsåklagaren i biträderkommilléns uppfattning all polis- och andra myndigheler inte bör lUlåtas att isill arbeie begagna integritetsfariig apparatur. RÄ framhåller alt del i dagensläge är myckel svårt all överblicka vad ell sådani tillstånd skuUe innebära ochvUka följder det skulle kunna få. är mer tveksam men anslutersig ändå lill kommitténs uppfattning. Föreningen finner det självklart alt delskaU föreUgga synnerUgen slarka skäl för atl en myndighet skall få användaintegritetsfariig apparatur. Möjligen kan man ifrågasätta om inle delovillkorUga integriletsskyddel bör vika för atl underiätla brottsbekämpningen,under förulsätlning atl det ges stränga processuella garantier mol missbruk, ianalogi med beslämmelserna om telefonavlyssning. i anser alt frågan om användning av integriletsfarUg apparatur i brottsbekämpande syfte börövervägas ytterligare. Brottsligheten har förgrovats avsevärtoch på många områden fåll en yrkesmässig karaklär. Polis och åklagare kan lällbli maktlösa inför förslagen yrkeskriminalitet, om de bUr helt avslängda frånmöjUghelen all använda de hjälpmedel som den moderna akustiska teknikenerbjuder. En användning av olika former av avlyssning vid bekämpandet avexempelvis de grövsta formerna av narkotikabrottslighet lorde inle menligtinverka på medborgarnas förtroende för polisen. Tvärtom kan sådana ålgärderanlas ha slöd hos flertalet medborgare. Även i län anserall frågan bör ulredas ytterligare, kanske med sikle på beslämmelser liknandedem som gäller för telefonavlyssning. Värdel av atl brott uppklaras måstegivelvis aUtid vägas mot inlegriletsinlressel. Men denna avvägning synes böraske genom de processuella reglernas ulformning och inte genom all man gör detomöjUgt för myndigheterna all för brottsbekämpning använda en teknisk metod,som kan tänkas bli effektiv. Enligt överåklagaren i bör polisen efter domstolsprövning kunna medges rätt atl använda inlegrilelsfarlig apparatur i samtligade fall där förutsältningar för anordnande av telefon- och postkontroll äruppfyUda. Det saknas anledning anla all medborgarnas förtroende för pohsenhärigenom skulle minskas. Särskilt när det gäller brott som är riktade motrikels säkerhet, synes starka skäl föreligga för all tillerkänna poUsen ensådan rält. Del synes uppenbart atl i dessa faU rikels säkerhet bör få gå föreindividens intresse av att hans privatUv skaU vara skyddat mot insyn. Kommitténs aUmänna synpunkler i fråga om näringsrätlsligaålgärder godtas av nästan aUa remissinslanser som yttrar sig i denna del. Kommitléns ståndpunkt atl del i fråga om annan apparaturän radiosändare inle f. n. bör företas näringsrätlsliga ålgärder lämnas ulanerinran av flertalet remissinslanser som särskilt lar ställning lill dennafråga. menar däremot att näringspoUtiska ingripanden måste komma i fråga.Den allt siörre användningen av transistorer samt en alll mera utvecklad leknikmed apparatur i mikroformat kommer inom en nära framlid all medföra altmarknaden översvämmas av "leksaker" som är väl tjänliga för bl. a.avlyssning av samtal i privatlivet. Kommitléns mening atlintegritetskränkningar skall kunna skyddas genom kriminalisering somhandeln med integriletsfarUg apparatur förbUr legal framslår enUgt förbundetsom absurd. Förbundet är väl medvetet om svårigheterna all tillämpa enreglering av handeln, men anser atl kommittén har överskattatsvårigheterna. handelskammare medger all del i många faU ärprakiiski omöjligt alt genomföra begränsningar i handeln med hänsyn tillvederbörande apparats legitima användningsområden. Om flera i betänkandetberörda apparater synes det dock knappast kunna sägas att aUmänheten ulgör dennaturliga avnämarkretsen. Som exempel nämner handelskammaren bl. a.spikmikrofoner och telefonadaplrar. Handelskammaren ifrågasätter om intenäringsrätlsliga ålgärder är motiverade för apparater av detla slag.Handelskammaren förordar alt man under del fortsatta lagstiftningsarbetetöverväger möjligheten alt med ulgångspunkt från de oUka apparaternas normalaanvändningsområden begränsa rätten all utan tillstånd förvärva respekliveapparat lill de kategorier som framstår som den naluriiga avnämarkretsen. Förslagel om ytterligare näringsrätlsliga åtgärder i frågaom radiosändare lillstyrks hell eller i väsentliga delar av RÅ,, hovrätten över och , ,länsstyrelserna i och , handelskammaren i , , och . Erinringar av principiell nalur framförs i denna del avFöreningen . Föreningen ansluter sig lill syftet meddet framlagda förslaget men anser det synnerligen beklagligtatt kommittén inle har ansett sig kunna finna rättsliga former för en kontrollav endast sådana radiosändare som är avsedda för obehörig avlyssning. Dessaradiosändare i mikroformat, s. k. bugs, har f. n. och under överskådlig tidframåt elt utseende som helt avviker från sändare för legalt bruk. All regleringen i radiolagen enligl förslaget skaUutvidgas att gäUa ofullständig radiosändare och byggsats för tillverkning avradiosändare tillstyrks av bl. a. , -iom anser atl utvidgningen inlekommer all medföra några väsentliga adminislraliva ölägenheter för verket menväl underlätta kontrollen av lagens efterlevnad. Hovrätten för i och för sig inget all erinra mol förslaget men framhåller atl det tordevara svårt atl dra en gräns meUan ofullständig radiosändare och byggsats, å enasidan, och en samling komponenter, å andra sidan. Föreningen påpekar atl del är svårt atl definiera begreppen byggsats ochofullständig sändare. Detta kan medföra alt det bUr lätt atl kringgå lagen. Såkan ske om liU försäljning utbjuds en ofullständig byggsals, som saknar entransistor eller etl molstånd eUer någon annan detalj som kan köpas vid sidanav byggsatsen. Frågan om själva tillståndsgivningen för radiosändarebehandlas i åtskilliga remissyttranden. 1 yttrande framhålls nuvarande tillståndsprövningen är mycket summarisk. F. n. ges tillstånd förprivatradio utan annan prövning än att sökanden är svensk medborgare över 18 åroch har uppgett etl godtagbart ändamål för användningen. Ändamålet kan godtasäven om det är relativt okvalificerat, exempelvis användning underskogspromenader, jakt, bärplockning osv. Vid sin prövning av ansökan omtillstånd kommer verket även i fortsättningen att pröva sökandens uppgivnabehov av och ändamål med sändaren. Därvid kommer verket också att söka bedömarisken för missbruk, särskilt i fråga om mindre sändare. Men att korrekt bedömadenna risk är svårt. Verket nämner i detta sammanhang all man i samband medöverläggningar inom den västeuropeiska post- och telefonkonferensen (CEPT) harövervägt atl lägga fram förslag om att slopa det nuvarande kravet påindividuellt tillstånd och tillåla att envar får anskaffa och använda sändareför privatradio under förutsättning att gällande beslämmelser följs. Handelskammaren i anser all tillståndsgivningenbör bli liberal och understryker viklen av all syslemet inte blir aUlförbetungande i administrativt hänseende. Inte enbart myndigheler såsom polisenoch har ett intresse av detta. Många företag både inom produktionoch transportväsendet är för en rationeU hantering beroende av att kunnaanvända radiosändare i det dagliga arbetet. radiohandlares riksförbundanser det angeläget atl tillståndsgivningen inle blir byråkratisk och kostnadskrävandeför återförsäljarna. framhåller att den föreslagnautvidgningen av systemet med tillståndsgivning uppenbarligen kommer all medföravissa administrativa olägenheter för främst och . förutsätter alt systemet i praktiken genomförs på etlsådani säll atl radiohandeln i minsta möjliga utsträckning hindras eUerbelastas i sin verksamhet. Delta synes kunna ske genom att man ger berördamyndigheler klara normer och behövUga organisatoriska resurser. i finner det angelägel alt manvid liUslåndsprövningen kommer atl fästa stort avseende vid sökandens personoch riskerna för missbruk lill men för annans personliga integritet. EnligtGotlands handelskammare kan det möjligen sättas i fråga om del bör ankomma påteleverket all bedöma om en viss lillståndssökande kan antas missbruka sändarenpå ell integritelsfarligt sätt. Genomförs förslaget i denna del bör televerketi aUt fall ges delaljföreskrifter som underlag för denna kanske ömtåligaprövning. , som också lar upp denna fråga, föreslår alt delskaU ankomma på länsstyrelse atl la slällning till frågan om sökandenspersonUga lämplighet och alt tillstånd först därefter skaU meddelas avteleverket. Vad gäller förslaget om förbud mot imporl av radiosända-re redovisar generaltullstyrelsen vissa krUiska synpunkter. Enligl slyrelsenkan sålunda övervakningen av importförbudets efterlevnad medföra vissasvårigheter för lullpersonalen. Atl bedöma vad som är atl hänföra lillradiosändare etc. kan nämligen i vissa faU kräva sådana kunskaper i radiotekniksom endasi den tekniskt mera erfarne tiänstemännen har. Detla är av betydelse ifall då del lämnas vilseledande beteckningar på fakturor och andraluUhandlingar. Med hänsyn härtill och då övervakningen av importförbudetendasi kan ske stickprovsvis är möjlighelerna alt förhindra avsiktligaöverträdelser begränsade. Trots detla torde del föreslagna importförbudet ha enpreventiv effekt. Den reglering som kommittén föreslår i fråga omöveriålelse av radiosändare föranleder uttalanden av några remissinstanser. Hovrätten över och har inle någol atterinra mot all det skall vara straffbart all sälja radiosändare till den sominle har tillstånd. Däremot synes det enligt hovrätten oriktigt alt ålägga enöverlåtare atl visa att en förvärvare har tUlstånd. All lägga bevisbördan påden tilltalade strider mol en av de grundläggande principerna i strafflagstiftningen.Del är åklagaren som skaU styrka all brott föreligger. Något avsleg från dennagrundprincip bör inle göras. I prakliken lär en skyldighet för åklagaren atlvisa att förvärvaren saknar tillstånd inle heller behöva medföra en så sloravvikelse från den föreslagna regeln. handelskammare hyser viss tvekan om del ärskäligt alt låla en radiohandlare bli straffrättsligt ansvarig för alt hanöveriåter radiosändare ulan atl kunna visa alt förvärvaren hade tillstånd.Från konlroUsynpunkl synes de föreslagna reglerna dock kunna leda till enönskvärd förbättring. tillstyrker i princip den föreslagnaskärpningen men ifrågasätter ändå om del är motiverat atl den som förvärvarradiosändare skall lämna etl exemplar av tillståndet till överiåiaren. Alltillstånd skaU utfärdas i två exemplar är självfallel inle i och för sigbetungande för verket. Men det bör uppmärksammas att verket hiltills i regelhar förfarit på del sättet atl sökanden försl får en s. k.frekvensreservation, som innebär ett slags förhandsliUstånd, och all delformeUa liUståndet utfärdas försl sedan verket har underrättats om att sökandenhar skaffat sändare. Verket överväger nu att ändra della förfarande så alttillstånd utfärdas direkt före anskaffningen av sändare. Men tUl dess att såhar skelt förutsätter verket atl förvärvaren kan lill överiåiaren överlämna ettexemplar av frekvensreservationen i stället för tillslåndet. Undanlag från denföreslagna bestämmelsen alt förvärvaren skaU överlämna ell exemplar avtillståndet måste också göras för de faU där genereUt liUstånd ges och aUlsåindividueUa tillstånd saknas. När en försliten sändare skall ersättas med en nysändare ulan alt frekvensen ändras eller i övrigl ulan alt någon väsenlligändring sker, brukar nylt tillstånd inle utfärdas. I dessa faU bör det kunnavara tillräckligt all den gamla sändaren företes eller atl en kopia av deltidigare tillståndet överlämnas. FöreningenSveriges sändareamatörer avstyrker den föreslagna beslämmelsen i 2 b §radiolagen om överlämnande av lUlståndsbevis vid överiålelse. Denna ordningkommer nämligen att medföra avsevärda nackdelar såväl för de personer som hartillstånd som för . Med hänsyn lill all del f. n. finns cirka 3 500radioamatörer med licens för radiosändare och dessutom bortåt 30 000 personermed licens för privatradio kan man räkna med alt inom 10 000-talstillslåndsbevis kommer att vara spridda över landet med de risker för missbmksom della innebär. En annan lösiung måste därför sökas. Efiersom del väsentligaenhgt kommittén är alt överiåiaren får möjlighet atl vid kontroU visa, dels tiUvem han har utlämnat radiosändaren eUer byggsatsen och dels alt mottagaren varbehörig att inneha föremålet i fråga, skulle en smidigare melod vara allförvärvaren överlämnar en bestyrkt kopia av liUslåndsbeviset. Eventuellt skulledet samlidigl uppställas ell krav på legitimation. För radioamatörerna skulleockså en annan lösning kunna komma i fråga, nämligen att bemyndigarföreningen all uifärda skriftliga bevis på behörighet atl köpa sändare. Ellsådani bemyndigande skulle självfaUet kunna göras lidsbundel. RÅ viU i motsats lill kommittén all även utlåning ochuthyrning av radiosändare skaU kriminaliseras på samma sätt som överlåtelse.Samma ståndpunkt intar överåklagaren i . Han framhåller atl om utlåningoch uthyrning lämnas ulanför del straffbara området är det fara för att mindrenogräknade firmor söker utnyttja della förhåUande. Kommilléns förslag liU fullmaklslagsliftning omnä-ringsrä11s1 i g a ålgärder rörande inlegrilelsfarlig a p p a r a t u rfår elt blandat mollagande av remissinslanserna. Fleraremissinslanser lillstyrker förslagel. Till dem hör RA, rikspoUsstyrelsen,överåklagaren i , kommerskollegium, länsstyrelserna i ochÄlvsborgs län, domareföreningen. Några remissinstanser är tveksamma om lagen är berättigad.Televerket ifrågasäller sålunda om del över huvud tagel är lämpligt atl redan idelta sammanhang uifärda en lag av detla slag. Gollands handelskammare erinrarom atl del enligl kommittén saknas belägg för atl inlegrilelsfarlig apparaturhar missbrukats i . Det kan därför möjligen sällas i fråga om det behövsen fullmaklslag. 1 varje fall kan del inte anses påkaUal all låla Kungl. Maj:tförordna om lagens lillämpning utan atl försl höra . Handelskammaren iGöteborg ifrågasätter också om inte de åtgärder mol integriletsfarUg apparatursom kan komma alt visa sig nödvändiga lika väl kan vidtas under medverkan avriksdagen, som är samlad under större delen av årel. Den förebyggandeeffekl som en fuUmaklslag enligl kommittén kan vänlas få, lorde knappast kunnabli av någon större praktisk betydelse. Hovrättenöver och motsätter sig bestämt all den föreslagna lagen införs.Inledningsvis konslaterar hovrätten alt under begreppet integritetsfariigapparatur enligt kommilléns definition faller t. ex. radio-och lelevisionsmotlagaresamt bandspelare. Rälten att inneha sådana apparater har slor betydelse förinformations- och yttrandefriheten. Därför har rätten för var och en altinneha radiomottagare uttryckligen slagils fast i 3 § radiolagen. Lagförslagelshela syfte har angetts vara all man skall kunna undvika tidsuldräkt om detskuUe visa sig all några apparater som inle är kända kommer att saluföraseUer användas. Hovrätten anser del viktigare att har erforderligkontroll över stiftandet av lag än all någon mindre tidsutdräkt skulle kunnauppkomma i dylika faU och avstyrker bestämt avsteget från den vanligalagsliftningsprincipen. Rörande själva avfattningen av lagförslaget anmärkerhovrätten all begreppel inlegrilelsfarlig apparatur är från språklig synpunklklarl olyckligt. I släUel kan i lagtexten lämpligen användas uttrycket tekniskthjälpmedel för återgivning av ljud. anser alt den föreslagna definitionen avbegreppel inlegrilelsfarlig apparatur är alltför vid. Den bör begränsas tillsådan apparatur som har visat sig särskilt användbar för olovlig avlyssning,med undanlag för radiosändare. erinrar om atl definitionen, såviiigäUer radiomottagare, slår i slrid med 3 § radiolagen. Försvarels forskningsanstalt lar upp definitionsfrågan uren särskild synvinkel, nämligen med hänsyn till hur lagstiftningen kanåterverka på möjligheterna att bedriva forskning och ulveckling. Om begreppetintegriletsfarUg apparatur enligl lagförslaget skall tolkas restriktivt -vilketstyrelsen utgår från - bör därmed förstås apparater som är specialtillverkadeför dold avlyssning. I så fall behöver den föreslagna lagstiftningen intehindra eUer nämnvärt försvåra den vetenskapliga verksamheten. Om man däremoiskall lolka begreppet inlegrilelsfarlig apparatur vidsträckt - vUket lagtexteninte utesluler - kan de negativa verkningarna bli avsevärda. Anstaltenkonstaterar härefter att med den vida definition som kommittén har använt lagenskuUe komma all omfatta åtskilliga hjälpmedel för återgivning av ljud som egentligeninle avses med lagen. Den i lagtexten angivna definitionen bördärför begränsas. I några remissyttranden framkastas tanken på alt det vidinförande av en fullmaklslag också bör ges möjlighet för importörer och andranäringsidkare atl få förhandsbesked om en viss apparat kan ansesintegritetsfariig eller inle. Handelskammaren i anser all en sådanförhandsprövning bör införas. I annat faU, lorde importörer inle säUan kunnariskera oförulsebara och oskäliga förluster i samband med snabbaklioner enligtden föreslagna fullmaktslagen. Även påtalar de riskersom den föreslagna fuUmaklslagen kommer att medföra för näringsidkare, om detinte öppnas möjUghet att erhålla förhandsbesked. Lagen kommer i så faU atlavvika från den i svensk rätt hävdade principen om förutsebarhel och inger dåvissa betänkligheter från rättssäkerhetssynpunkt. Även Svenska arbetsgivareföreningenoch framför liknande synpunkler. tar upp de problem som uppstår i frågaom apparatur som redan finns ute i marknaden, när det förordnas attfuUmaklslagens beslämmelser om innehav och överiålelse skall tillämpas. Dessaapparater kan då enligl styrelsen antingen omfattas av lagen eUer också genom övergångsbestämmelserundantas från tUlslåndstvång. Om apparaterna inle undantas fråntillståndstvång, uppstår frågan vad den person skall göra som redan innehar ensådan apparat men som av någon anledning inte kan få tillstånd tiU fortsaltinnehav. Enligl slyrelsen bör man här tänka sig någon form avinlösningsförfarande i likhet med vad som sker med vapen i vissasituationer. Den iförslaget till fuUmaklslag intagna bestämmelsen angående reklam omintegriletsfarUg apparatur föranleder kritik från en del remissinslanser.Gotlands handelskammare och anser att bestämmelsenbör utgå. Anstalten motiverar sill avstyrkande med alt del knappast ärsannolikt alt den som vill skaffa sig apparatur för all kunna olovligen lyssnapå en människa låter sig påverkas av en erinran om all han vid missbruk kanstraffas. Information om lagstiftning lUI skydd för den personUga integritetenbör lämnas i andra och effektivare former. Liknande synpunkler framförs avlänsåklagaren i . Han menar atl den föreslagna beslämmelsen ärprincipieUt mindre lämpUg och i viss mån unik. villkraftig understryka nödvändigheten av att hålla en klar gräns mellantryckfrihetsförordningens område och den marknadsrättsliga lagstiftningensområde. Vid lillämpningen av den föreslagna beslämmelsen bör aUmän domstolsbehörighet ulanför tryckfrihetsprocessen därför begränsas tiU framslaUning somuppenbarligen saknar betydelse för sådan informaiion och åsiktsbildning somingår i den aUmänna opinionsbUdningsprocessen. 7 Departementschefen 7.1 Inledning Den lekniska utvecklingen har medfört all del under senareår kommU fram en mångfald nya apparater för ljudupptagning, ljudöverföring ochfotografering. Den moderna tekniken har gjort del möjligl alt lUlverkamikrofoner, radiosändare, bandspelare och kameror i sådant format all de lällkan döljas i kläder, tändsticksaskar, pennor och andra bruksföremål. Vissaapparatlyper kan ulan svårighet anbringas i väggar och möbler eUer annarsplaceras på sådani sätl alt de lätt undgår upptäckt. Det finns ocksåavlyssningsapparatur och kamerautruslning som tillåter hemlig avlyssning eUersmygfoiografering på stora avstånd. Förstärkare, transistorer, motstånd,kondensatorer, högtalare och övriga komponenter som kan ingå i enavlyssningsutrustning men vUka för övrigt har en mångfald olika legalaanvändningsområden säljs i den vanliga butikshandeln. Även apparatur somär särskilt utformad för avlyssningsändamål finns att köpa, i vårt land bl. a.hos ohka postorderfirmor, vilka även lillhandahåUit s. k. byggsatser eUerenbart beskrivningar för tillverkning av t. ex. radiosändare. Priset på de oUkakomponenterna i en avlyssningsutrustning är i aUmänhet lågt och mikrofoner,radiosändare, bandspelare och kameror i mikroformal kan numera framställas tilljämförelsevis låg kostnad varför inle heller marknadspriserna för sådanutrustning behöver bli så höga atl de avskräcker från förvärv. Möjligheternaall med hjälp av dold apparatur skaffa sig underrättelse om andras förhållandenhar således i hög grad ökat. Denna ulveckling har på många håll i världen väcktfarhågor för missbruk. Även i vårt land har man pekat på de risker somföreligger alt avlyssningsapparaler och apparatur för smygfotografering kommeri händerna på personer som vill använda dem för alt utforska andras privatliveller för atl sätta sig i besittning av affärs- eller yrkeshemligheter.