prop · FY0321 · 1975-12-31 00:00:00 — Avgiftsfrågan bör lämpligen tas upp i samband medprövningen av byggnadslov. För byggnadsprojekt som inte kräver byggnadslov börenligt utredningen avgiflsfrågan prövas i anslutning till sådan anmälan somenligt 66 § byggnadsstadgan skall göras hos . Utredningen föreslår vidare att byggnadslov inte får utnyUjasförrän skyddsrumsavgiften betalats. Avgiften bör enligt utredningen få räknasin i projektets övriga initialkostnader och i finansieringshänseende be- handlas på samma sätt. Hänsyn bör sålunda tas tillskyddsrumsavgiften när byggnadskreditivets storlek bestäms. Avgiften bör enligtutredningen också ingå i det statliga låneunderlaget. Utredningen föreslår att skyddsrumsavgifterna skallerläggas tUl kommunen. Av avgifterna bör kommunen ha rätt att tillgodoräknasig viss mindre del för administrationskostnader. I övrigt skall avgifterna användastiU ersättningar åt fastighetsägare som anordnar skyddsrum eller tiU att täckakostnader som uppkommer för kommunen genom skyddsrumsbyggen i egen regi. Influtna skyddsrumsavgifter bör enhgt utredningen hoskommunen redovisas på sådant sätt att det lätt kan konstateras hur mycket somär tillgänghgt för skyddsrumsbyggande. Utredningen föreslår att avgifternabokförs på ett särskilt konto bland kommunens rörliga tillgångar och skulder iden s. k. normalkontoplanen. Genom skyddsrumsplaneringen bestäms hur mångaskyddsrumsplatser som skall anordnas inom varje skyddsrumsområde. Utredningenföreslår att kommunen så långt möjligt skall tUlgodose detta nybyggnadsbehovmed tUlgängliga skyddsrumsavgifter. I princip skall avgifterna med undantagför den del som avses täcka kommunens administrationskostnader - i sin helhetanvändas för att bekosta skyddsmmsbyggen. EmeUertid kan avgifterna alternativtanvändas till modernisering av äldre skyddsmm. Detta användningssätt måste enhgtutredningens mening dock betecknas som en undantagsföreteelse. Kommunerna bör ha stor frihet när det gäller valet avskyddsrumslösning. Del kan därvid visa sig vara mest fördelaktigt t. ex. attbygga ett friliggande skyddsrum under gata, torg, park eller annan aUmän plats.Sådant skyddsmm bör enligt utredningen anordnas av kommun, som därvid bör tiUgodoräknasersättning efter samma regler som gäller för övrigt skyddsrumsbyggande. Den som enligt åläggande av civilförsvarsnämnden anordnarett skyddsrum bör enligt utredningen givetvis ha ersättning för de kostnadersom skyddsrummet åsamkar honom. Emellertid möter det stora svårigheter attberäkna skyddsrumskostnaderna. Eftersom skyddsrum som regel skall anordnas isamband med annat byggnadsprojekt måste kostnaderna för skyddsrummet - ellerskyddsrumsfunktionen, där denna "byggs in" i lokal som ärprogrammerad för annan användning utskiljas bland de andra kostnaderna förprojektet. Det kan därvid framhåller utredningen vara tveksamt vilka kostnadersom skall tillskrivas skyddsrummet (skyddsrumsfunktionen). Utredningen framhåller att erfarenheten visar attskyddsrumskostnader inte kan beräknas entydigt. Alltför många svårbedömbarafaktorer påverkar resultatet. Utredningen föreslår därför att ersättningar förskyddsrumskostnader skall utgå med schablonberäknade belopp för attskyddsrummens finansiering skall bli enkel och praktisk och orsaka det allmänna så små administrationskostnader som möjligt. Iprincip bör ersättningen för ett skyddsrum enligt utredningens mening motsvaraprodukten av antalet platser i skyddsrummet och den uppskattade normalkostnadenför att anordna en skyddsrumsplats. Normalkostnaden bör fastställas avcivilförsvarsstyrelsen för varie kommun där skyddsrum skall anordnas.Beräkningen av normalkostnaden bör ske med beaktande av byggnadskostnadernasgeografiska variationer. Utredningen föreslår att de ortskoefficienler somtillämpas vid beräkningen av statliga bostadslån läggs till grund förberäkningen. Innan civUförsvarsstyrelsen fastställer normalkoslnaden bör därförsamråd las med bosladsstyrelsen. Normalkostnaden bör enligt utredningenomprövas regelbundet och anpassas till byggnadskoslnadernas utveckling. Utredningen föreslår all i normalkostnaden bör utöveranläggningskostnaden inräknas ett engångsbelopp, avsett att utgöra skäligersättning för skyddsrummets framtida vård och underhåll. Utredningen anser altersättningen kan begränsas till 10 ä . Enligt utredningens mening är det viktigt attnormalkostnaden inte bestäms till ett så lågt belopp alt det genomgående ansesvara en svår ekonomisk belastning att bli ålagd att anordna ett skyddsrum. Ennegativ inställning till skyddsrumsbyggandet från de byggandes sida skulle medsäkerhet tynga det administrativa förfarandet. Det är då bättre att accepteraatt det för en del faU kan bli ekonomiskt fördelaktigt alt bygga skyddsrum.Denna möjhghet bör enhgt utredningen vara en värdefull stimulans förbyggherrarna alt tUlsammans med civUförsvarsnämnden komma fram till de mestfördelaktiga skyddsrumslösningarna. Utredningen framhåller emeUertid att det inte torde kunnaundvikas att det kan innebära en ekonomisk belastning att anordna skyddsrum. Isådana fall där det inte är möjligt att finna ekonomiskt fördelaktigaskyddsrumslösningar kan de fastighetsägare som åläggs att anordna skyddsrum blioskäligt drabbade. Med hänsyn tUl sådana fall bör det enligt utredningensmening finnas en möjlighet att få ersättning enhgt generösare regler än dem somtillämpas normalt. Utredningen föreslår därför alt högre ersättning än annarsskall kunna utgå om synneriiga skäl finns för det. Med synnerliga skäl böravses att kostnaderna för skyddsrummet väsenfiigt överstiger den ersättning somerhållits om beräkningen grundats på normalkostnaden. Prövningen härav börenligt utredningen ankomma på . Ytterst är det fråga om en skälighetsprövning.Bl. a. bör beaktas om fastighetsägaren kunnat påverka kostnaderna pä ettavgörande sätt. Ersättningar till dem som åläggs anordna skyddsrum börenligt utredningen i normala fall beräknas av civilförsvarsnämnden.Utredningen föreslår alt ersättningen betalas ut först när skyddsrummet äravsynat och godkänt av . får skyddsrumskostnadernaliksom övriga byggnadskostnader finansieras med sedvanligt byggnadskrediliv. Enföljd härav är att kredilivkostnaderna bör beaktas när normalkostnaden bestäms. Utredningen har sökt belysa de kostnadsmässigakonsekvenserna av förslaget. Utgångspunkt härvid har bl. a. varit att skyddsrumi fortsättningen skall anordnas även i de större tätorternas innerområden ochi låghusbebyggelse. Utredningen framhåller att förslaget har enkostnads-besparande effekt. Enligt utredningen skulle kostnaderna för ettskyddsrumsbyggande enligt nu gällande system kunna beräknas till100 milj. kr. Om skyddsrumsbyggnadsskyldigheten utökas till att också omfatta innerområdenoch låghus stiger kostnaderna till 148 milj. kr. Om skydd i stället samma århade anordnats enligt utredningens förslag skulle kostnaden inkl. kostnaden förskyddsrum i innerområden och låghusbebyggelse ha stannat vid 86 milj. kr.Utredningen har kommit fram till att de kostnadsbesparande effekterna avförslaget är så stora att de med oförändrat hög ambitionsnivå beträffandeskyddsrumsbyggandet väl väger upp de kostnadsökningar som följer av altskyddsrum i fortsättningen skall anordnas i de större tätorternas innerområdenoch låghusbebyggelse. Utredningen framhåller emellertid att planeringen avskyddsrumsbyggandet inte kan utföras utan administrativa insatser på såvälcentral som regional nivå. En väl genomförd planläggning är emellertid enförutsättning för att få tUl stånd ett rationellt skyddsrumsbyggande och föratt befintliga skyddstillgångar skall kunna utnyttjas på riktigt sätt. Utredningens förslag till nya regler förskyddsrumsbyggandet innebär att huvudansvaret för skyddsrumsbyggandetsplanering, genomförande och finansiering läggs på kommunerna. Utredningen harsträvat efter att så långt möjligt inte belasta kommunerna med några ökadekostnader. Utredningen bortser då från sådana kostnader som kommunerna hargenom att de i egenskap av fastighetsägare är tvungna att betalaskyddsrumsavgifter för byggnadsverksamhet inom skyddsrumsort. Motdenna bakgrund föreslår utredningen att kommunerna skall få tillgodoräkna sigviss mindre del av influtna skyddsrumsavgifter såsom ersättning föradministrationskostnader. Utredningen har överslagsvis utgått från attkommunens ersättning i normalfallet kan beräknas uppgå tUl . av detbelopp, som för varje person skall betalas för olika avgiftspliktigabyggnadsprojekt. Beloppet, som skall grundas på kommunernas faktiskakostnader, bör enligt utredningen faststäUas av regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer. Innan fastställelse sker, bör kommunförbundet höras. 6 Remissyttrandena över utredningens förslag 6.1 Allmänt I fråga om de grundläggande principerna för skyddsmmsbyggandet,utom såvitt avser finansieringsfrågan, tillstyrks eller lämnas förslaget utanerinran av flertalet remissinstanser, bland dem ÖB, beredskapsnämnden förpsykologiskt försvar, postverket, , , RR V,länsstyrelserna i , , , , ,, , , och ,civilbefälhavarna i Nedre civilområde och Östra civilområdet, boendeutredningen,bygglagutredningen, , , , , ,och Hyresgästernas Riksförbund.Kommunstyrelserna i flera kommuner tUlstyrker eller lämnar förslaget ulanerinran, bland dem kommunstyrelserna i , , , ,och kommuner. Tillstyrkandena förknippas emellertid iflertalet fall med reservationer eller erinringar. Från flera håll ifrågasättsandra vägar att lösa finansieringsfrågan. Ett flertal remissinstanser anser attnågot system med finansiering över statsbudgeten är att föredra och framhålleratt denna fråga bör bli föremål för ytterligare överväganden. Fleraremissinstanser lämnar emellertid utredningens förslag i finansieringsfråganutan erinran. ställer sig klart avvisande tillutredningens förslag. Styrelsen anmärker att utredningen bygger sitt arbete pådirektiv , skrivna mot bakgrund av bl. a. resultaten från 1968års normalskyddsrumsutredning (DS Fö 1968:6). Sedan denna tidpunkt har dels ettnytt planeringssystem införts inom försvaret, dels det framtidaskyddsrumsbyggandet studerats inom ramen för civilförsvaretsperspektivplanering (åren 197071), dels ett nytt försvarsbeslut fattals avriksdagen (). Styrelsen framhåller att granskningen av förslaget visarall förutsättningarna i vissa avseenden förändrats och att utredningens förslagibland berör områden inom vilka i perspektivplanenföreslagit andra lösningar. a. anser styrelsen att bebyggelse med källareäven kommer att dominera byggandet och att det i flertalet falläven kommer att bli billigast att tUlgodose skyddsrumsbehovet ikällare. Direktiven till utredningen ger intryck av att störregångavstånd än f. n. skulle kunna medges medan perspektivplanenshuvudalternativ innebär oförändrade förutsättningar för gångavståndet ochförsvarsbeslutet medför behov av kortare gångavstånd. Skyddstaktiska kravmedför kortare gångavstånd med hänsyn till kortare förvarningstider. Med hänsyntill skyddstekniska krav finner styrelsen att ökad skyddsrumsstorlekvisserligen medför minskad kostnad per skyddsplals för storlekar upp till200-250 personer men för större skyddsrum ökar därefter kostnaden per plats. styrelsen all del är olämpligt all bygga skyddsrum förbostadsområden i närheten av utsatta arbetsplatser. Styrelsen delar inte hellerutredningens uppfattning angående hänsynstagande till minskad boendetäthet och borträkningav värnpliktiga m.fl. Genom försvarsbeslut har behovet minskat av ettskyddsrumsbyggnadssystem som möjliggör behovsberäkning och inplanering avskyddsrummen områdesvis, CivUförsvarsstyrelsen framhåller också att behovet avatt i kostnadsbesparande syfte bygga större skyddsrum synes blitillfredsställande tillgodosett av kommande nya tekniska bestämmelser i den månså är möjligt med hänsyn till skyddskraven. Det av utredningen föreslagnaskyddsrumsbyggnadssystemet kommer vidare all innebära ett vidgat kommunallengagemang i civilförsvarsfrågor. Detta anser styrelsen i och för sig vara avpositiv karaktär men det kommer alt medföra icke obetydlig ökning avkommunernas beredskapsuppgifter och kostnader. Styrelsen kan sammanfattningsvisinte tillstyrka att utredningens förslag läggs till grund för ändradlagstiftning och nya tillämpningsföreskrifter för det framtida skyddsmmsbyggandet. framhåller alt omutredningens förslag genomförs kommer färre skyddsrum att byggas ochallvarliga brister i fråga om tillgång på skyddsmmsplatser att bestå under långtid. anser att frågan om sjukvårdens behov av skydd ärofullständigt utredd och förordar en översyn av frågan, ÖEF finner inte attutredningen påvisat sådana fördelar med det föreslagna nya systemet alt detutan vidare kan läggas till grund för det framlida skyddsrumsbyggandet. anser sig inte, med hänsyn till betydandekostnadsökningar, kunna tillstyrka förslaget om en utvidgning av kravet påskyddsrum till att även gälla en- och tvåfamiljshus samt i vissa fallflerfamiljshus med mindre än tre våningar. och iHallands län hävdar att utredningens förslag i nuvarande skick inte kan läggastill grund för beslut samt all förslaget bör ses över och sammanvägas medfördelarna i nuvarande skyddsrumsbyggnadssystem. i anser att utredningensförslag bör modifieras. a. bör grunderna för beräkning av skyddsplatsbehovoch frågan om längsta gångvägsavstånd ytterligare studeras och övervägas.Vidare bör studeras om, inom samma medelsram, en bättre skyddseffekt skulleuppnäs genom att för vissa byggnader, t. ex. bostadshus, eller förnyproduktionsområden behålla den i nuvarande system tillämpade automatiken iskyddsrumsbyggandet. Kostnaderna för administrationen skulle därmed eventuelltkunna minska till förmån för den egentliga produktionen av skyddsrum. i Göteborgs- och län förordar atthittillsvarande automatik i skyddsmmsbyggandet behålls beträffandenytillkommande bostadsområden. i finner att denallvarligaste anmärk- ningen mot utredningens förslag hänför sig tiU attsystemet ger sådana frihetsgrader i lokalisering och storlek hos skyddsrummen,som från skyddssynpunkt inte bör accepteras, som de kostnadsberäkningarsom gjorts knappast underbygger antagandet att några ekonomiska fördelaruppnås med koncentreringen till de stora skyddsrammen. anmärker attett konsekvent genomfört nödbostadsutnytl-jande omöjliggör dubbelutnyttjandenär skyddsrumsberedskap är anbefalld. a. att den till-lämpade automatiska knytningen avskyddsrumsbyggnadsskyldigheten till uppförande av fastighet innebär vissafördelar främst med beaktande av att skyddsrummet är färdigt när byggnaden stårklar för inflyttning och att gångavståndet blir det kortast tänkbara. anmärker att utredningen inle på ett tillfredsställande sättlyckats lösa frågan hur bebyggda områden med brister i fråga om skyddsrum skallkunna förses med sådana utan finansiering direkt av staten och kommunerna. HSBdelar inte utredningens uppfattning beträffande de föreslagna åtgärderna ifråga om samordnandet av skyddsrumsbestämmelser med övriga byggbestämmelser. Flerakommunstyrelser riktar viss kritik mot utredningens förslag. Kommunstyrelsen iStockholms kommun framhåller all de föreslagna reglerna innebär att kommunenåläggs nya omfattande arbetsuppgifter. Skyddsrumsplaneringen börvara en statlig angelägenhet och kommunens uppgifter bör begränsas till att tafram för planeringen nödvändigt underlag. Kommunstyrelserna i ,, Kumla, , och kommuner anser att förslagetinnebär en ekonomisk och administrativ belastning för vae konunun. Liknandesynpunkter har kommunstyrelsen i kommun, som finner all svårighetersåväl ekonomiskt som planeringsmässigt kan kom.ma att uppstå i samband medövergången till den nya lagstiftningen. Kommunstyrelserna i , ochÖrnsköldsviks kommuner framhåller att bestämmelserna synes bli svåra atttillämpa för de mindre orterna där exploateringstakten är låg och utbyggnadenav skyddsrumsområden kan ta avsevärd tid. Kommunstyrelsen i kommun äroroad över vilka konsekvenser utredningens förslag om att skyddsrum även skallbyggas för låghusbebyggelse kan få för kommuner vilkas bebyggelse tillhuvuddelen består av låghus. Kommunstyrelsen i Ystads kommun anser attskyldighet att anordna skyddsrimi för låghusbebyggelse inte bör gällautrymningskommuner. Också kommunstyrelsen i är skeptisk mot enutökning av skyddsrumsbyggnadsskyldighelen vad gäller låghusbebyggelse ochfinner förslaget vara förenat med nackdelar och praktiska svårigheter.Kommunstyrelsen i kommun anser att skyddsrumsbyggnadsskyldigheten böråvila staten, och kommunstyrelsen i hävdar attskyddsrumsbyggnadsskyldigheten för kommunen bör upphöra. Kommunstyrelsen iLudvika kommun anmärker på utredningens föreslagna krav på skyddsrummensutrymme och standard och framhåller all för att sänka kostnaderna kraven börändras till att närmare ansluta sig till motsvarande krav igrannländerna. Kommunstyrelsen i framhåller att utredningensförslag inte ger de stadsbyggnadstekniska fördelar som, jämfört med nuvarandeordning, står i proportion till den komplicerade handläggningen och det merarbetesom uppkommer på alla nivåer. Kommunstyrelsen i föreslår attdet bör ankomma på länsstyrelserna att i samråd med kommunerna upprättaskyddsrumsplaner och avvisar utredningens förslag att administration avskyddsrumsbyggnadsverksamheten skall åvila kommunerna. I stället förordas attden verksamheten bör åvila statliga myndigheter. 6.2 Behovsanpassning av skyddsrumsbyggandet Utredningens förslag om en bättre behovsanpassning avskyddsrumsbyggandet har fått ett övervägande gynnsamt mottagande av remissinstanserna. ÖB framhåller att den sammanlagda effekten av utredningensförslag innebär bättre anpassning av skyddsrumsutbyggnaden till befolkningsfördelningen.Denna effekt synes dessutom uppnås till lägre kostnader i förhållande tillnuläget. försvar anser fölsIaget om attlåghusbebyggelsen och 14 av de största tätorternas innerområden inte längreskall undantas från skyddsrumsbyggandet vara ett betydande framsteg. Liknandesynpunkter framförs av flertalet remissinstanser. finner detsärskilt värdefullt att förslaget tarsikte på att skyddsrumsbyggandet baseraspå ett nettobehov av skyddsrumsplatser, vilket bör medföra ett bättreutnyttjande av de stora investeringar som görs i skyddsrum. RRV finner attförslaget, trots ökade administrativa kostnader, innebär en effektivareanvändning av de totala resurserna som avdelas för skyddsrumsbyggandet. En delav rationaliseringsvinsterna görs emellertid genom att man i förhållande tilldagsläget ändrar ambitionsnivån. SÖ framhåller att förslaget borde resultera ien jämnare fördelning av skyddsrum i landets tätorter samt ett bättreutnyttjande av byggda skyddsrumsplatser och en vidgad fredsanvändning. Fleralänsstyrelser har inte haft något att erinra mot utredningens förslag.Civilbefälhavarna i Nedre civilområde och Östra civilområdetframhåller att det är angeläget att åstadkomma ett väl planerat och behovsanpassatskyddsrumsbyggande bl. a. på grund av att det ger större möjligheter förmyndigheterna att hos den enskilde medborgaren upprätthålla en positivförsvarsvilja och stark motståndsanda. Utredningens förslag synes vidare skapaförutsättningar för att skyddsrumsbyggandet redan i ett tidigt skede kaninordnas på ett ändamålsenligt sätt i samhälls- och bebyggelseplaneringen.Härigenom ges möjligheter att styra skyddsrumsbyggandet till områden inom vUkadet föreligger ett reellt skyddsrumsbehov. Några remissinstanser ställer sig emellertid kritiska tillutredningsförslaget. FOA anmärker att utredningen inte beaktat att införandet av perspektivplanering inom civilförsvaret förutsätter attutformning och utnyttjande av civilförsvaret inte låses genom lagtexter utankan förändras med hänsyn till utvecklingen. Föreslagen lagtext binder i alltförhög grad skyddsrumstaktiken och utbyggnadsstrategin. Regeringen och ansvarigamyndigheter bör ha handlingsfrihet att anpassa genomförandeverksamheten tillav statsmakterna fattade försvarsbeslut. Flera remissinstanser bl. och några länsstyrelser samt flerakommunstyrelser framhåller i likhet med civUförsvarsstyrelsen, attutredningens förslag innebär oacceptabla gångavstånd för de skyddssökande.Svenska kommunförbundet anser inte utredningens förslag vara så utformat attdet främjar tillkomsten av skyddsrumsplatser i bristområden, eftersomnybyggnationen i sådana områden kan väntas bli ringa och därigenom inte inomrimlig tid ge nämnvärda tillskott av skyddsrumsplatser. Vad gäller utredningens förslag om behovsberäkningsprincipernaär remissopinionen delad. För utredningsförslaget är , RR V,SÖ, , statens planverk, länsstyrelserna i ,, och samt SBEF. RR V framhåller att det från ekonomisk synpunkt synesrimligt att antalet skyddsrumsplatser dimensioneras för det behov som bedömsföreligga under större delen av byggnadernas livslängd och inte efter ettmaximalt behov som endast bedöms vara tillfäUigt, RRV biträder utredningensförslag i övrigt och finner att det bör leda tUl en bättre anpassning mellanbehov och tillgång på skyddsrumsplatser och till ett effektivare utnyttjande avresursema. anser utredningens förslag att beräknaskyddsrumsbehovet vara en riktig dimensionerings-regel. framhåUeratt de förändringar i behovsberäkningen som utredningen föreslår torde ge enavsevärt bättre anpassning av skyddsrumsbyggandet till de faktiska behoven änvad nuvarande bestämmelser gör. Möjligen kan vara en väl långtidshorisont vid anpassning till en förväntad befolkningsutglesning med tankepå att det innebär att nybyggda skyddsrum i krigstid kan behöva härbärgera upp tiU30 % fier människor än de är avsedda för. anmärker att den faktiskalägenhetsytan kan beräknas först sedan byggnaderna projekterats och att därförvåningsytan är att föredra som mått då den finns tUlgänglig redan i samband meddetaljplanens upprättande. i framhåller attutredningens beräkningsmetod medför en avsevärt reducerande effekt.Länsstyrelsen finner utredningens förda resonemang väl motiverat och anserreduceringen av antalet skyddsmmsplatser helt motiverad. Länsstyrelserna iMalmöhus och biträder utredningens behovsberäkningsprinciper. Flera remissinstanser har inte kunnat godta utredningens behovsberäkningsprinciper.Sålunda framhåller ÖB att förslaget medför att färre skyddsrum byggs. FOA anseratt behovsberäkningsprinciperna inte bör tas in i lagtext. Denna bör innehållagenerella riktlinjer, som skall möjliggöra anpassning av utbyggnadsstrategi ochskyddstaktik när skyddsrummen utnyttjas. Handlingsregler härför bör utformas och framgå av innehållet i perspektivplan och statsmakternasställningstagande tUl denna. Det bör således övervägas vUka bestämmelser somskall ingå i lagtexten och vilka regler som kan införas i planeringsdokumenten.Civilförsvarsstyrelsen anmärker att utredningens beräkning attskyddsrumsplatsbehovet skulle kunna minskas med metoden dag/natlbonusbygger på oacceptabla skyddstaktiska förutsättningar. Genom att områdena medhänsyn till den kortare förvarningstiden måste göras väsentligt mindre än vadutredningen räknat med reduceras bonusen väsentligt. Vidare måste skyddsrum förarbetsplatser vara så närbelägna för samtliga anställda att de kan nås undertillgänglig förvarningstid. Skyddsrum för industrier är inte lämpade för att tiUgodoseskyddsbehovet för angränsande bostadshus eftersom industrierna kan utgöraanfallsmål. Styrelsen anser vidare att samutnyltjande av skyddsrumsplatsermellan s. k. dag- och nattbefolkningen begränsas även av förekomsten avskiftesarbete. Visst samutnyttjande är dock möjligt, t. ex. när affärs- ochkontorslokaler förekommer blandade med bostadslägenheter i samma eller intUliggandehus. De områden inom vilka den s. k. bonuseffekten kan tillgodogöras blir små.Styrelsen ifrågasätter om en minskning för värnpliktiga bör läggastill grund för beräkning av skyddsrumsbehovet i bostadsområden, eftersom skyddsrummenkan behöva utnyttjas utan alt mobilisering i full omfattning genomförts.Styrelsen ställer sig också kritisk tUl utredningens hänsynstagande till boendeutglesningvid beräkning av platsbehovet. Styrelsen anser att förslaget innebär att manskulle underdimensionera utrymmet i skyddsrummen avskyddsrummens livstid.