prop · FZ033 · 1975-12-31 00:00:00 — Harfråga om ansvar för gärning prövats genom lagakraftägande dom, meddelad ifrämmande stal där gärningen förövats eller i främmande stat som har tillträttden europeiska konventionen om broltmålsdoms internationellarättsverkningar eller den europeiska konventionen den 15maj 1972 omöverförande av lagföring i brott- ' Senaste lydelse 1973:342 1. om han harfrikänts från ansvar, 2. om han harförklarats skyldig tiU brottet utan att påföljd har ådömts, 3. om ådömdpåföljd har verkställts i sin helhet eller verkställigheten pågår, eller 4. om ådömdpåföljd har bortfallit enligl lagen i den främmande staten. mål, må den tilltalade ej här i riket lagforas för sammagärning, 1. om han har frikäntsfrån ansvar, 2. om han harförklarats skyldig lill brottet utan alt påföljd har ådömls, 3. om ådömdpåföljd har verkställts i sin helhet eller verkställigheten pågår, eller 4. om ådömdpåföljd har bortfallit enligl lagen i den främmande staten. Första slyckel gäller ej i fråga om brott som avses i 1 §eller 3 § 3,5 eller 6, såvida ej lagföringen i den främmande staten har skettpå begäran av svensk myndighet. Har fråga om ansvar för gärning prövats genom dom meddeladi främmande stat och föreligger ej på grund av vad förut i denna paragrafsagts hinder mot lagföring, må åtal för gärningen väckas bär i riket endastefter förordnande av Konungen eller den Konungen bemyndigat därtill. 1975/76:3 139 Lag om internationelltsamarbete rörande lagföring för brott 1 §Denna lag äger tillämpning vid samarbete rörande lagföring för brott med stat som tillträtt den europeiska konvenlionen om överförande av lagföring i brottmål. Lagen gäller dock ej samarbete rörande lagföring för väglrafikbrott med stal som har tillträtt den europeiska konventionen om straff för vägtraflkbrotl. Överförandeav lagföring från till annan stat 2 §Misstankes någon för brott enligl svensk lag, får framställning om överförande av lagföring lill annan stat göras 1. om den misstänkte har hemvist iden andra staten, 2. om den misstänkte är medborgarei den andra staten eller om denna stal är hans ursprungliga hemland, 3. om den misstänkte undergåreller skall undergå frihelsberövande påföljd i den andra staten, 4. om lagföring för samma ellerannat brott har inletts mot den misstänkte i den andra staten, 5. om överförande av lagföringpåkallas av utredningsskäl, 6. om verkställighet av dom pågrund av brottet i den andra staten kan antagas öka möjligheterna lill dendömdes sociala anpassning, 7. om den misstänktes personliganärvaro ej kan säkerställas vid förhandling här i landet men vid förhandling iden andra staten, eller 8. om dom på grund av brottet ejkan verkställas här i landet ens med användning av ullämningsförfarande menverkställighet kan ske i den andra staten. misstänkte dömts här i landet genom dom som vunnit laga kraft, fårframställning enligl första stycket göras endast om domen ej kan verkställashär ens med användning av utlämningsförfarande och den andra staten ickeerkänner principen om verkställighet av utländsk dom eller vägrar attverkställa sådan dom. Regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer beslutar om framställning enligt dennaparagraf Prop.1975/76:3 140 3 §Har framställning om överförande av lagföring gjorts enligt 2 §, får ej åtal väckas eller strafföreläggande eller föreläggande av ordningsbot utfärdas. Annan åtgärd för lagföring får vidtagas intill dess den andra statens beslut med anledning av framställningen har mot tagits. Överföreslagföring sedan åtal väckts, skall delta förhållande anses utgöra rätlegångshinderi brottmålet. Dom,som har meddelats här i landet mot den misstänkte för brottet, får ejverkställas sedan framställning om överförande av lagföringen har gjorts. 4 §Bestämmelserna i 3 § utgör ej hinder för fortsalta åtgärder för lagföring eller verkställighet här i landet, 1. om den andra staten meddelar alt den beslutat allej vidtaga åtgärder med anledning av framställningen eller avbryta sådanaåtgärder eller avslå framställningen eller återkalla sill bifall lill dennaeller 2. om framställningen återkallas innan den andrastaten har meddelat all den beslutat att vidtaga åtgärder med anledning av den. 5 §Har framställning om överförande av lagföring gjorts enligt 2 §, förlänges tiden för ålalspreskription här i landet . överförandeav lagföring från annan stat till Prövningav framställning om överförande av lagföring 6 §Framställning om överförande av lagföring från annan stat skall avslås 1. om misstanke om brott ejföreligger eller gärning, som avses med begäran om lagföring, ej motsvarar brollenligt svensk lag eller gärningsmannen, om gärningen hade begåtts i , ejskulle ha varit underkastad ansvar för brottet enligt svensk lag, 2. om hinder mol lagföringföreligger enligt 2 kap. 5 a § , 3. om åtalspreskription inträtt iden andra staten enligt dess lag innan framställningen gjordes, 4. om åtalspreskription inträtt enliglsvensk lag innan framställningen mottogs, 5. om lagföring skulle strida motSveriges internationella åtaganden, eller 6. om lagföring skulle strida motgrunderna för rättsordningen här i landet. 7 § Framställning om överförande av lagföring får avslås 1975/76:3 141 1. om med motsvarande tillämpningav 2 § hinder mot sådan framställning skulle ha förelegat, 2. om den misstänkte icke har hemvisti , 3. om den misstänkte icke ärsvensk medborgare och ej heller hade hemvist i vid liden för brottet, 4. om brottet är av politisk natureller ell rent militärt eller skatterättsligt broll, 5. om det finns grundad anledningantaga att framställningen har föranletls av hänsyn till ras, religion,nationalitet eller politisk åsikt, 6. om gärningen har begåtts utomden andra statens område, eller 7. om den andra staten har brutitmot någon av de regler för förfarandet som föreskrives i den konvention somavses i 1 § första meningen. 8 §Har framställning från annan stat om överförande av lagföring bifallils, skall beslutet härom återkallas 1. om grund för avslag enligl 6 §1 3 framkommer, eller 2. om grund för avslag enligt 6 §46 framkommer innan åtal har väckts. 9 §Har framställning från annan stat om överförande av lagföring bifallits, får beslutet härom återkallas 1. om den misstänktes personliganärvaro vid förhandling i ej kan säkerställas eller dom för gärningenej kan verkställas i , 2. om grund för avslag enligl 7 §framkommer innan åtal väckts, eller 3. i annat fall, om den andrastaten samtycker härtill. 10 §Har brottet begåtts av person i offentlig ställning i den andra staten eller mol sådan person eller offentlig institution eller egendom med offentlig karaktär i denna stat, skall brottet anses begånget av person i offentlig ställning här i landet eller mot person, institution leregendom som här i landet motsvarar den mol vilken det begåtts. 11 §Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer prövar fråga som avses i 69 §§. Verkanav framställning om överförande av lagföring 12 §Är både här i landet och i den andra staten åtal beroende av angivelse, har angivelse som har gjorts i den andra staten samma verkan som angivelse som gjorts här i landet. Krävesangivelse endast här i landet, får åtgärd för lagföring vidtagas även omangivelse ej har gjorts, om den som har rält all göra angivelse ej har gjortinvändning häremot inom en månad från det alt under- 1975/76:3 142 rättelseom hans rätt alt göra sådan invändning delgivils honom. 13 §Har framställning från annan stat om överförande av lagföring bifallits, får åtal väckas här i landet, även om sådant förordnande som avses i 2 kap. 5 § eller 5 a § tredje stycket ej har med delats. Grundassvensk domstols behörighet uteslutande på 2 kap. 3 a § , skall vidtillämpningen av svensk lag gärningen bedömas som om moisvarande gärning hadebegåtts i . Härvid får ej ådömas påföljd som är alt anse som strängareän det svåraste straff som är stadgat för brottet enligl lagen i den andrastaten. 14 §Åtgärd för väckande av åtal eller förundersökning, som har vidtagits enligl lagen i den andra staten, har samma giltighet här i landet som om den hade vidtagits av svensk myndighet. Den får dock ej tillerkännas större bevisverkan än den har i den andra staten. den andra staten vidtagits åtgärd som enligt lagen i den staten medförförlängning av den tid inom vilken påföljd kan ådömas, skall åtgärden ha sammaverkan här i landet vid tillämpning av 35 kap. 1 4 och 6 §§ . Tillfälligatvångsåtgärder i avvaktan på beslut med anledning av framställning omöverförande av lagföring 15 §Har annan stat meddelat sin avsikt all göra framställning om överförande av lagföring och kan för brottet dömas efter svensk lag endast med stöd av 2 kap. 3 a § , får den misstänkte på framställning av den andra staten anhållas eller häktas här i landet, om häktning för brottet får ske enligt svensk lag och del skäligen kan befaras atl den misstänkte avviker eller undanröjer bevis. I fråga om sådan tvångsåtgärd tillämpas i övrigt vad som är föreskrivet i svensk lag. fall som avses i första stycket framställning om överförande av lagföringåtföljd av föreskrivna handlingar mottagits från annan stat, får här i landetvidtagas alla de tvångsåtgärder vilka hade kunnat företagas enligl svensk lag,om det brott som har föranlett framställningen hade begåtts här i landet. 16 §Tvångsåtgärd som avses i 15 § skall upphöra, om rätlen lill lagföring återgår lill den andra staten. Densom har anhållits eller häktats skall friges, om framställning omöverförande av lagföring ej mottagits från den dag då han berövadesfriheten på grund av beslutet om anhållande eller häktning eller om dehandlingar, som skall åtfölja framställningen, ej erhållits fråndet framställningen mottogs. Prop.1975/76:3 143 Tidenför frihelsberövande enligt 15 § första slyckel får ej i något fall överskrida40 dagar. 17 § Kan i ärende enligt denna lag för brott dömasendast med stöd av 2 kap. 3 a § skall den som avses medframställningen eller meddelandet om sådan hänvändelse som anges i 15 § förstastycket vid behov lämnas rättshjälp. Härvid äger bestämmelserna om offentligförsvarare i och om annan rättshjälp åt misstänkt i brottmål irättshjälpslagen (1972: 429) motsvarande tillämpning. Ersättning som harutgivits av allmänna medel till offentlig försvarare samt kostnad förrättshjälp enligt 36 § rättshjälpslagen skall dock stanna på statsverket. 18 § I fråga om förfarandet vidsamarbete mellan och annan stat rörande lagföring för brott gäller debestämmelser som meddelas av regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer. Dennalag träder i krafl den dag regeringen bestämmer. Lagenäger ej tillämpning vid samarbete rörande lagföring för brott som har begåttsinnan den i I § första meningen nämnda konvenlionen trätt i kraft mellanSverige och den andra staten. Prop.1975/76:3 144 Lag om ändring i Härigenom föreskrives i fråga om dels alt i balken skall införas en ny paragraf, 2 kap. 3 a§, av nedan angivna lydelse, dels atl 2 kap. 5 a § skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Bifalles framställning om överförande av lagföring frånstat, som har tillträtt den europeiska konventionen omöverförande av lagföring i brottmål, dömes för gärningen efter svensk lag ochvid svetisk domstol, även om gärningen ej omfattas av 13 §§. 5 a §1 Har fråga om ansvar för gärning Har fråga omansvar för gärning prövatsgenom lagakraftägande prövats genom lagakraftägande dom, meddelad i främmande stat dom, meddelad i främmande stat där gärningen förövats eller i där gärningen förövats eller i främmande stal som har fllllrätt främmande stat som har tillträtl den europeiska konvenlionen den den europeiska konventionen om brottmålsdoms om broltmålsdoms internationella rättsverkningar, må internationella rättsverkningar eller den tilltalade ej här i riket lag- den europeiska konventionen den föras för samma gärning, om överförande av lagföring i brottmål, må den tilltalade ej här i riketlagforas för samma gärning, 1. om han har frikänts från 1. om han har frikänts från ansvar, ansvar, 2. om han harförklarats skyldig 2. om han har förklarats skyldig lillbrottet utan alt påföljd har flllbrottet utan att påföljd har ådömts, ådömls, 3. om ådömdpåföljd har verk- 3. om ådömd påföljd har verkställtsi sin helhet eller verkställig- ställtsi sin helhet eller verkställigheten pågår, eller heten pågår, eller 4. om ådömdpåföljd har bort- 4. om ådömd påföljd har bortfallitenligt lagen i den främmande fallitenligt lagen i den främmande staten. Första slyckel gäller ej i fråga om brott som avses i 1 §eller 3 § 3, 5 eller 6, såvida ej lagföringen i den främmande staten har skettpå begäran av svensk myndighet. 1 Senaste lydelse 1974: 565. Prop.1975/76:3 145 Har fråga om ansvar för gärning prövats genom dom meddeladi främmande stat och föreligger ej på grund av vad förut i denna paragrafsagts hinder mot lagföring, må åtal för gärningen väckas här i riket endastefter förordnande av regeringen eller den regeringen bemyndigat därtill. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. lO-Riksdagen 1975/76. 1975/76:3 146 Utdragav protokoll, hållet i lagrådet Bergslen, regeringsrådet , justitierådet , justitierådetBrundin. lillhandakommet utdrag av protokoll vidregeringssammanträde har regeringen på hemställan avstatsrådet beslutat inhämta lagrådels yttrande över förslag lill 1. lag om internationelltsamarbete rörande lagföring för brott, 2. lag om ändring i . Förslagen,som finns bilagda detta protokoll, har inför lagrådet föredragits av rådmannenBengt . Förslagenföranleder följande yttranden: Lagrådethar ej någon erinran mol alt, såsom förordas i lagrådsremissen, tillträder1972 års lagföringskonvention. När det gäller utformningen av denförfattningsreglering som krävs vid svensk anslutning till konventionen delarlagrådet föredragande statsrådets uppfattning, att den s.k. transformationsmetodenbör användas, vilket innebär att konventionens olika regler i erforderligutsträckning förs över lill svenska författningsbestämmelser. Enligt förslagetsammanförs bestämmelserna i en särskild lag, benämnd lag om inlernalionelllsamarbete rörande lagföring för broll. Därjämte kompletteras 2 kap. BrB, bl.a.med en bestämmelse syftande till alt fastslå den utvidgning av svensk domstolsbehörighet att döma över utomlands begångna brott som följer av konventionen. Idet väsentliga ger utformningen av lagregleringen i förslaget ej anledning tillinvändningar. Lagrådet förordar emellertid vissa ändringar i den särskildalagen såvitt gäller förutsällningarna för alt lagföring skall få överföras hitfrån annan stat. Ytterligare en del ändringar i denna lag föresläs, huvudsakligenavseende jämkningar av formell natur. Vad angår det förut nämnda tillägget lill2 kap. BrB kommer utvidgningen av den svenska straffrättsliga behörigheten tilluttryck redan i den särskilda lagen, som även anger hur svensk lag skalltillämpas då lagföring överförs till på grundval avkonventions-reglerna. Tillägget bör vid sådant förhållande ges formen av en hänvisningtill den särskilda lagen. 1975/76: 3 147 Denstraffrättsliga behörigheten för svensk domstol är, oberoende av konvenlionen,mycket vidsträckt enligt de bestämmelser som ges härom i 2 kap. 13 §§ BrB. Detbör understrykas att den föreslagna lagstiftningen reglerar enbart de fall somhänförs under konvenlionen. Den begränsar inte de möjligheter till lagföring iSverige som följer av de nämnda bestämmelserna i . Förslagettill lag om internationellt samarbete rörande lagföring för brott Enligtden inledande bestämmelsen i denna paragraf äger lagen tillämpning iförhållande lill stat som har tillträtt lagföringskonventionen. Tillämpningenav lagen anknyts alltså enbart till det faktum alt främmande stat tillträttkonventionen. Huruvida så är fallet med en viss stat kräver en undersökning närfrågan uppkommer. Bekvämare för både myndigheler och allmänheten är atlregeringen för varje stat som ansluter sig till konvenlionen förordnar omlagens tillämpning i förhållande till den staten och tillkännager delta pålämpligt sätt. Delta förfaringssätt har i allmänhet tillämpats, dålagstiftning genomförts med anledning av svenskt tillträde lill enmultilateral konvention. Förfaringssättet är f.ö. det enda möjliga i fråga omen sådan öppen konvention enligl vilken en stats anslutning till konvenlioneninte ulan vidare medför att konvenlionen blir gällande mellan den staten ochannan konventionsstat. Lagföringskonventionen är visserligen ej av denna typ,men del är önskvärt att en enhetlig ordning såvitt möjligt upprätthålls påområdet. Lagrådet hemställer därför alt i första meningen i paragrafen angesatt lagen äger tillämpning "enligt förordnande av regeringen". Enligtandra stycket av denna paragraf kan överförande av lagföring till annan statske även i del fall alt dom rörande gärningen har meddelats här i landet ochvunnit laga kraft. Möjligheten lill överförande är dock i delta fall mycketbegränsad, i det atl den föreligger endast om domen är fällande och inte kanverkställas här ens med användning av utlämningsförfarande samt den främmandestaten ej erkänner principen om verkställighet av utländsk dom eller vägrar atlverkställa sådan dom. Villkoren för begäran om ny prövning i den främmandestaten överensstämmer i huvudsak med de villkor som enligt 2 kap. 5 a § BrBgäller för ny lagföring här i landet, när lagakrafl- 1975/76:3 148 ägandedom rörande gärningen meddelats i främmande stat (jfr art. 35 p. 1 i konvenlionen).Till förtydligande av den föreslagna regelns innebörd vill lagrådet förorda enlydelse som närmare ansluter till nyssnämnda bestämmelse i BrB. Förslagsviskan regeln få lyda att, om fråga om ansvar för gärningen prövats här i landetgenom dom som vunnit laga krafl mol den misstänkte, framställning enligt förstastycket får göras endast om påföljd ådömts genom domen men denna ej kanverkställas här ens med användning av utlämningsförfarande saml den andrastaten ej erkänner principen om verkställighet av utländsk dom eller vägrar altverkställa sådan dom. Denangivna möjligheten alt begära lagföring i främmande stal även i fall då lagakraftägandedom meddelats här i landet bryter mot den i vår rält gällande grundprincipen ombrottmålsdomens rättskraft. Med hänsyn till de stränga villkor som uppställtsför denna möjlighet till ny prövning och lill de skäl som förestaval denföranleder förslaget ej någon invändning i denna del. Emellertid synes detundantag från angivna princip som möjligheten innebär vara av den betydelse alterinran därom bör göras i 30 kap. 9 § RB, där principen om rättskraft kommittill uttryck. En sådan erinran torde kunna införas i andra stycket av nämndaparagraf, så att detta får förslagsvis denna lydelse: "Om förändring ochförening av brottspåföljd, om särskilda rättsmedel samt om överförande av lagföringtill främmande stat i visst fall gälle vad därom är stadgal." Iförsta och andra styckena av förevarande paragraf regleras förhållandet mellanen svensk framställning om lagföring i annat land och åtal för samma broll häri landet. Enligt första slyckel får ej, sedan framställning om lagföring gjortsenligl 2 §, åtal väckas eller strafföreläggande eller föreläggande avordningsbot utfärdas. Annan åtgärd för lagföring får dock vidtas intill dessden andra statens beslut med anledning av framställningen har mottagits. Iandra stycket föreskrivs atl, om lagföring överförs sedan åtal väckts, dettaförhållande skall anses utgöra rättegångshinder i brottmålet. Desålunda föreslagna bestämmelserna föranleder ej erinran i sak. Däremot villlagrådet förorda den redaktionella jämkningen i första slyckel alt de bådaspeciella straffprocessuella förfarandena strafföreläggande och föreläggandeav ordningsbot ej nämns särskilt. Som lagrådet i annat sammanhang framhållit -i anslutning lill remitterat förslag till ändringar i utlämningslagsliftningen (prop.1975:35 s. 105) -är delta onödigt och dessutom ägnat att framkalla missförståndrörande dessa båda former av förenklat slraffprocessuelll förfarande. 1975/76:3 149 Deföljer nämligen i princip de villkor som gäller för åtal. 1 fråga omstrafföreläggande stadgas sålunda i 48 kap. 5 § RB, atl strafföreläggande inlefår utfärdas, om förutsättningar för allmänt åtal ej föreligger. Och i frågaom föreläggande av ordningsbot kommer samma princip till uttryck i 48 kap. 13 §andra stycket RB, som föreskriver att bestämmelserna om föreläggande avordningsbot inte är tillämpliga om särskilt villkor är stadgat för allmäntåtal. Med hänsyn till denna principiella överensstämmelse mellan åtal och dessabåda speciella former för slraffprocessuelll förfarande torde någonmissuppfattning ej behöva befaras rörande innebörden av det i andra punktenföljande uttrycket "annan åtgärd för lagföring" sålunda, att däriskulle kunna inläsas de båda nämnda formerna av föreläggande. Att märka är attdessa ej nämns särskilt vid sidan av åtal i det föreslagna andra stycket avparagrafen. I tredje stycket beaktasdet fallet alt fråga om överförande av lagföring uppkommer sedan dom mot denmisstänkte för brottet har meddelats här i landet. För sådant fall föreskrivs,att domen ej får verkställas sedan framställning om överförande av lagföringenhar gjorts. Meningen är enligl vad som sägs i specialmotiveringen, attframställningen utgör hinder mot verkställighet av såväl påföljd som förverkandeeller annan särskild rättsverkan av brottet eller beslut om återbetalningsskyldighelmol svenska statsverket. Däremot får domen verkställas såvitt avser målsägandenflllerkänl skadestånd m.m. Det senare bör enligt lagrådets mening komma lilluttryck i bestämmelsen. Lagrådet förordar därför, alt tredje stycket får denlydelsen att dom, som har meddelats här i landet mot den misstänkte förbrottet, får utom såvitt angår enskilt anspråk i anledning av brottet ejverkställas sedan framställning om överförande av lagföring har gjorts. Enligtdenna paragraf förlängs tiden för åtalspreskription här i landet med sexmånader, när framställning om överförande av lagföring till annan stat gjorts.Bestämmelsen går tillbaka på art, 22 i konventionen. Det är oklart vad somnärmare avses med att framställningen "gjorts". Möjliga tolkningarär att beslut om framställning fattats, att framställningen avlålils och attframställningen mottagils av den främmande staten. Troligast är att del äravlåtandet av framställningen som avsetts. Bestämmelsen torde böra preciserasi detta avseende, så att tvekan om innebörden ej behöver uppkomma. 1975/76:3 150 Med 6 ij inleds detavsnitt av den föreslagna lagen som behandlar lagföring här i landet påframställning från främmande stat. 1 6 § anges i sex olika punkter fall dåsådan framställning om lagföring 5Afl//avslås, och i 7 § anges i sju olikapunkter fall då framställning om lagföring/år avslås. Avsnittet innehåller däremotinte någon regel som anger under vilka förutsättningar en framställning om lagföringhär kan bifallas. En sådan regel har tydligen ansetts kunna undvaras med hänsynlill de nämnda bestämmelserna i 6 och 7 §§ om när en framställning om lagföringskall eller får avslås. Rikligheten av denna uppfattning kan emellertidifrågasättas. Visserligen innebär den föreslagna lagstiftningen i principenbart en utökning av vår jurisdiktionskompetens; svensk strafflag skall alltidtillämpas. I överensstämmelse med konventionen föreslås emellertid iförevarande lag även vissa bestämmelser av materiell natur som kompletterar vårstrafflagstiftning. Del gäller bestämmelserna i 14 § om betydelsen av åtgärdersom förelagils i den främmande staten för väckande av åtal ellerförundersökning eller som medför förlängning av liden för åtalspreskription.Genom dessa bestämmelser tillerkänns andra åtgärder än sådana som omfattas avvår strafflagstiftning verkan i det straffprocessuella förfarande - lagföring -som företas här på grundval av framställning enligt den nu föreslagna lagen.Lagen får därigenom en något mera vidsträckt betydelse än som följer av enbarten utsträckning av vår jurisdiktionskompetens.