prop · FZ03180 · 1975-12-31 00:00:00 — Det fanns därför anledning all räkna med att aktiefonder ävenutan särskilda undantagsregler endast i mindre ulsträckning skulle komma attträffas av realisationsvinstskatt. En lindring i realisationsvinstbeskattningenantogs ocksä kunna utnyttjas för att åstadkomma opåkallade skattelättnader. Molbakgrund av det anförda föreslogs i propositionen inga särskilda realisationsvinstbesiämmdserför aktiefonder. Skatieutskotiet som fann föreslagna beskattningsregler i stortsett väl avvägda påpekade att frågan om beskattning av realisationsvinster bordeuppmärksammas vid en omläggning av realisationsvinstbeskattningen. och har i skrivelser tillfinansdepartementet anhållit all gällande regler för realisationsvinstbeskattningav aktiefonder ses över vid departementsbehandlingen av realisationsvinstkommitténsbetänkande. Föreningarna framhåller bl. a. följande. Sparandevia aktiefond är en av de få sparformer som slår småsparare lill buds när detgäller att skapa en rimlig möjlighet till inflationsskydd. Det är bl. a. avdenna anledning betydelsefullt att sparande via andel i aktiefond ej motverkasulan tvärtom främjas i lagstiftningen. De skäl som i prop. 1974:181 anfördesför att inte föreslå särskilda realisationsvinst-bestämmelser för aktiefonderhar föriorat aktualitet i och med realisationsvinstkommitténs förslag om reellvinstbeskattning på långlidsinnehavda aktier. Föreningarna anser att aktiefondej bör beskattas för realisationsvinst på äldre aktier, 6.5./Nuvarande regler Enligt19 S stämpelskattelagen (1964:308, SSL), ulgår stämpelskatt, s. k. emissionsstämf)el,vid bildande av aktiebolag och ökning av bolagets aktiekapital. Skattesatsen är10 öre för varje fullt 10-ial kr. av aktiens nominella belopp, dvs, i princip1 96 av aktiekapitalet. Motsvarande gäller för utfästelse om kommanditdelägaresinsats i handelsbolag. Prop.1975/76:180 121 ochandra skuldebrev, som ges ut i större antal och uppenbarligen är avsedda förden allmänna rörelsen, utgår enligt 21 S SSL stämpelskatt med för varjepåbörjat 100-tal kr, av obligationens eller skuldebrevets belopp, dvs. med 0,696 av lånet. Vidavyttring av fondpapper ulgår stämpelavgift, s. k. fondstämpel, enligtförordningen (1908:129) om en särskild stämpelavgift vid köp och byte avfondpapper (FSF). Fondpapper enligt FSF är i första hand aktier och obligationer.Skattesatsen är vid förvärv av obligationer av köpeskillingen och vidförvärv av fondpapper av annat slag av köpeskillingen. Fräganom slopande eller begränsning av emissions- och fondstämpel behandlades senastår 1974 (prop. 1974:181, SkU 1974:64, rksr 1974:389), Nägra ändringar vidtogsdå inte. 1 fråga om fondstämpeln hänvisades till att resultatet avrealisationsvinstskattekommitténs arbete borde avvaktas. 1skrivelse till har Svenska bankföreningenanhållit om slopande av stämpelskatt pä obligationer och därmed jämställdaskuldebrev samt på aktier. Därjämte har man begärt upphävande av FSF, Vinstvid icke yrkesmässig avyttring av egendom - realisationsvinst -beskattas i vårtland inom ramen för den vanliga inkomstbeskattningen. Enligt denursprungliga lydelsen av kommunalskattelagen (1928:370, KL) var skattepliktenberoende av hur lång lid den skatlskyldige hade innehaft egendomen. Beskattningskedde således endast om innehavstiden understeg ett bestämt antal är, för fastigheter och för annan egendom. Bakom denna begränsninglåg uppfattningen alt kapitalvinster i princip borde beskattas bara om de varresultatet av spekulation. Ett spekulationssyfte presumerades föreligga omegendom avyttrades relativt kort lid efter förvärvet, egendom somhade erhållits genom arv, testamente, gåva eller annat s, k. benefikt fång intekunde anses ha förvärvats i spekulationssyfte, var skatteplikten begränsad tillde fall då den avyttrade egendomen förvärvats genom s. k. oneröst fång, dvs.köp, byte eller därmed jämförligt fång. Dennaavvägning av skatteplikten framstod alltmer som otidsenlig. Vid 1966 och 1967års riksdagar genomfördes därför två större reformer på realisationsvinstbeskattningensområde. ändrades reglerna för aktievinstbeskattningen. Till grund förlagstiftningen låg aktievinstutredningens betänkande (SOU 1965:72)Aktievinsters beskattning. Vid näsla års riksdag Prop.1975/76:180 122 reformeradesrealisationsvinstbeskattningen vid fastighetsförsäljning. Denna lagstiftningbaserades till stor del markvärdekommitlés betänkande (SOU 1966:23och 24) Markfrågan. Dennya lagstiftningen innebar att en i tiden obegränsad skattskyldighet infördesför vinst vid avyttring av aktier och liknande värdepapper samt fastigheter.Samtidigt infördes vissa nya principer för vinstberäkningen och föreskrevs förbåda tillgångsslagen att skattskyldighet skulle föreligga även om den avyttradeegendomen hade förvärvats genom benefikt fång. Ettresultat av 1966 och reformer är att olika system tillämpas vidrealisationsvinstbeskattningen förde tre huvudkategorierna av egendom, nämligenfastigheter, aktier o.d, och annan lös egendom. För lästigheter gälleratt helavinsten beskattas, om avyttring sker inom tvä är från förvärvet, och attdärefter 75 96 av vinsten är skattepliktig. Vid vinstberäkningen far kostnadenför inköp och förbättring av fastigheten indexuppräknas. Vidare medgesbeträffande fastighet med bostadsbyggnad ett fast lillägg till anskaffningskostnadenmed , för varje är av innehavet. Vid avyttring av aktier o. d.beskattas hela vinsten pä tvä år. Därefier reduceras denskattepliktiga delen av vinsten stegvis ner lill under femte året. Vidaktieförsäljning tillämpas en schablonregel som innebär att 10 %av försäljningspriset i princip tas till beskattning, om det inte framsiår somsannolikt att avyttringen skett utan vinst eller med vinst som inle överstiger5 96 av försäljningspriset. Någon indexuppräkning av anskaffningskostnaden färinte ske vid aktievinstbeskattningen. Vinst vid avyttring av annan lös egendomän aktier o. d. beskattas på samma sätl som aktievinster.Sker avyttring efter femårstidens utgång, är vinsten däremot skattefri.Skattefrihet föreligger i princip också om egendomen förvärvats genom benefiktfång. Iförarbetena till de nämnda reformerna underströks att en samordning av de olikasystemen var angelägen. framhölls alt del kunde varaändamålsenligt att avvakta erfarenheterna av den praktiska till-lämpningen avde nya reglerna innan översynen påbörjades. fick särskilda sakkunniga (realisalionsvinstkommitlén)i uppdrag att göra en översyn av realisationsvinstbeskattningen i syfte attnärma systemen till varandra. Som allmän riktpunkt för arbetet gällde att ettenhetligt system för kapitalvinstbeskaltningen var önskvärt. Visade sig dettaomöjligt att åstadkomma ulan att lagstiftningen i alltför hög grad tyngdes medinvecklade bestämmelser, borde kommittén sträva efter att göra systemen så likasom möjligt inom ramen för ett i stort sett oförändrat sammanlagt skatteuttagför realisationsvinster. Kommitténhar redovisat sitt uppdrag i belänkandel (SOU 1975:53) Beskattning avrealisationsvinster. Kommitténs förslag har främsl teknisk karaktär.Huvudsyftet har varit att inom ramen för ett i stort sell oförändratskatteuttag göra systemen så lika som möjligt. Beträffande beskattningen avvinst vid fastighetsförsäljning föreslås i första hand regler som avser Prop.1975/76:180 123 attförenkla tillämpningen och komma till rätta med vissa olägenheter som visat den praktiska tillämpningen. Någon ändring i de grundläggande principernaför vinstberäkningen föreslås inle. 1 fråga om aktier föreslär kommittén attfull vinstbeskattning skall ske vid avyttring från förvärvet ochatt därefter 30 96 av vinsten skall beskattas. Nuvarande schablonbeskattningföreslås alltså bli upphävd. De regler som har föreslagits för aktier skallenligt kommittén tillämpas - förulom pä värdepapper o, d, som f n, behandlas påsamma sätt som aktier- även pä annan lös egendom, t, ex, obligationer, föriagsbevisoch fordringsrätter. För lösöre föreslår kommittén dock särskilda regler. Vidavyttring av konst, smycken, anlikviteter o. d. skall enligt kommittén helavinsten beskattas, om avyttring sker från förvärvet. Därefter skallbeskattningen ske enligt en schablon. Andra lösören föreslås bli undantagnafrån realisationsvinslbeskattningen. Ett stort antal remissinstanser har yttratsig över betänkandet. De fiesta är i princip positiva till kommitténs förslagom beskattning av faslighets-och aktievinsier, även om vissa anmärkningarriktats mot detaljutformningen. Däremot har remissinstanserna nästangenomgående ställt sig avvisande till förslaget om en i tiden obegränsadbeskattning av vinst vid försäljning av konst, smycken, antikviteter o, d. Avfiera skäl övergavs genom 1966 och 1967 ärs reformer systemet med entidsbegränsad beskattning av sädana realisationsvinster som uppkommer vidavyttring av fastigheter och aktier. Ett resultat av reformerna var att detäldre, i stort sett enhetliga systemet för realisationsvinstbeskattning ersattesav skilda regelsystem för olika slag av tillgångar. Realisationsvinstkommitténhar haft i uppdrag att undersöka i vilken män det är möjligt att åter närmasystemen lill varandra. Kommitténhar ingående diskuterai möjlighelerna alt åstadkomma en teknisk samordning. Denhar kommit till resultatet att de markpoliliska synpunkter, som har legat tillgrund för utformningen av reglerna om beskattning av fastighelsvinster, göratt dessa regler måste avvika från de regler som bör gälla vid försäljning avannan egendom. Teknisk samordning är därför enligt kommitténs mening möjligbara i begränsad omfattning. Flertaletremissinsianser delar kommitténs uppfattning och anser att dess förslag innebären lämplig avvägning. 1 några yttranden har dock ifrågasalts om inte ytteriigaresamordning hade varit möjlig. Enligtmin mening har kommitténs undersökningar visat att det f. n. är svårt attutforma ett från rent teknisk synpunkt enhetligt system för realisationsvinslbeskattningen.Detta kan i och för sig beklagas men behöver inle innebära någon störrenackdel. Det viktigaste är givetvis inte att reglerna 1975/76: 180 124 förde olika tillgängsslagen lekniskt selt stämmer överens med varandra utan alt deleder till en rimlig och förddningspolitiskl riktig beskattning. De bör inteheller medföra alltför stora skillnader i skattebelastningen vid avyttring avolika slags tillgångar. Om reglerna från teknisk synpunkt är likformiga, kandetta underlätta avvägningen av skalleuttaget, men teknisk likformighet utgörinte någon nödvändig förutsättning för en materiellt riklig beskattning. Mankan myckel väl - såsom skell - använda olika beskattningsteknik förskilda tillgångsslag och ändå uppnå önskade effekter. Kommitténhar inte haft i uppdrag att föreslå någon ändring i del totala skatteuttaget pårealisationsvinster. De förslag som kommittén har lagt fram är ocksä avseddaatt leda till ett i stort sett oförändrat skatteuttag. Flertaletremissinstanser har av naturliga skäl endast uppehållit sig vid de tekniskaaspekterna och har alltså inte uttalat sig i frågor som rör skatteuttagets storiekoch fördelning. 1några yttranden har dock efteriysts en mer genomgripande översyn, i vilkenrealisationsvinstbeskattningen ställs i relation till skattesystemet i övrigtoch där särskill fördelningsproblemaliken tas upp till behandling. Någraremissinstanser, bl, a. LO och TCO, har uttryckligen förordat en skärpning av realisationsvinstbeskallningen.Frän organisationer som företräder näringslivet har å andra sidan förordats ettlindrigare skatteuttag än enligt kommitténs förslag, I denna fråga får jag föregen del anföra följande. När förslaget om ändrad aktievinstbeskattninglades fram , framhölls särskilt alt de belydande värdestegringarna påbörsnoterade aktier kunde medföra en icke önskvärd omfördelning av inkomsieroch förmögenhet. Av fördelningspolitiska skäl och för att öka rörligheten päaktiemarknaden infördes en i tiden obegränsad aktievinstbeskattning. Deerfarenheter man haft av systemet visar att beskattningen inle fåll denegativa verkningar för företagens kapitalförsörjning som man på sina hållbefarade inom näringslivet. Däremot står det numera klart all aktievinstbeskattningeni vissa hänseenden varit allför förmånlig för aktieägarna. Utvecklingen påaktiemarknaden har visseriigen inte varil lika enhetlig under senare är somunder den period som föregick omläggning, men i många fall harbetydande värdestegringar kunnat iakttas. En beskattning enligt schablonregelnhar i dessa fall ofta inneburit att skatteuttaget på aktievinsierna blivit avsevärilägre än på andra inkomstslag. Det nu sagda gäller särskilt aktier i ickebörsnoterade förelag och har lett lill att vissa skattskyldiga med hjälp av skaiteexpertisomvandlat vad som egentligen utgör förvärvsinkomster lill kapitalvinster ochdärigenom vunnil slora inte avsedda skattelättnader. En sådan omvandling avinkomst har i själva verket varit huvudmotivet bakom en rad av de skattenykislransaktionersom tvingat fram särskilda lagstiftningsingripanden . Starkarättvisekrav och fördelningspolitiska skäl motiverar därför en skärpning av aktievinstbeskattningen.En sådan skärpning kan enligt min mening genomföras utan negativa återverkningarpå akliesparandet och företagens kapitalförsörjning. Prop.1975/76: 180 125 Isamband med reform av beskattningen av fastighelsvinster betonades bl.a. att betydande markvärdestegringar, som i hög grad varit att tillskrivasamhällets åtgärder och den allmänna ekonomiska utvecklingen, ofla hade letttill att markägare efter tio ärs innehav kunnat tillgodogöra sig storaskattefria vinster. Både markpolitiska och fördelningspolitiska skäl talade föratt tillföra del allmänna en skälig del av sådana vinster. Del främsta måletför den nya beskattningen var därför att träffa spekulativa investeringar imark. Detta mål gäller givetvis alltjämt. Ett uttalat syfte var attlämna ordinära vinster vid avyttring av egnahem, villor, hyreshus,industribyggnader och jordbruk utanför och att undanta vinster som berodde påpenningsvärdets fall från beskattning. Detta syfte är alltjämt aktuellt iprincip. Utvecklingen har dock visat att reglerna medfört attvärdestegringsvinster på fasligheter undantagits från beskattning i enomfattning som inte var avsedd när lagstiftningen genomfördes. Även när detgäller fastighelsvinster anser jag därför att del av fördelningspolitiska skälär befogat att i viss mån skärpa beskattningen. Avskäl som jag nu har redovisat kommer jag i det följande alt föreslå höjning avskatteuttaget pä aktievinsier och också viss skärpning av beskattningen av derealisationsvinster som uppkommer vid fastighetsförsäljning. Däremot är jaginte beredd att i detta sammanhang föreslå nägon mer genomgripande omläggningav realisationsvinstbeskattningen. Jag delar uppfattningen att man i principinte bör se denna beskattning isolerad utan som ett led i ett samlatskattesystem. Med anledning av att några remissinstanser efteriyst en mergenomgripande översyn av skattesystemet än den kommittén haft i uppdrag attutföra vill jag erinra om att en sådan översyn f n. pågår och kan vänlas fä belydelseför den framtida utformningen av realisationsvinstbeskattningen. Sålunda har fieraav de frågorsom behandlals inom förelagsskatteberedningen (Fi 1970:77) närasamband med beskattningen av realisationsvinster. Vidare är det enhuvuduppgift skatteutredning (Fi 1972:02) att pröva defördelningspolitiska aspekterna av skatte- och avgiftssystemet. Som ett led idet arbetet har utredningen naturiigtvis anledning att ta ställning till hurrealisationsvinstbeskattningen bör avvägas mol andra komponenter iskattesystemet, t, ex. förmögenhets-och arvsbeskatlningen. Jag anser attresultatet av denna pågående översyn bör avvaktas innnan frågan om en mergenomgripande omläggning av realisationsvinstbeskattningen tas upp tillövervägande. 7.3.1AUmänna regler för vinstberäkningen Somintäkt av tillfällig förvärvsverksamhet räknas enligt 35 S 1 mom, KLrealisationsvinst vid fastighetsavyttring, dvs, vinst som uppkommit genom ickeyrkesmässig avyttring av fastighel. Bedriver den som avyttrar 1975/76:180 126 fastighetenyrkesmässig handel med fastigheter, t. ex, tomirörelse eller byggnadsrörelse,utgör däremot fastigheten lagertillgäng i rörelsen och eventuellförsäljningsvinst beskattas då inte som inkomst av tillfällig förvärvsverksamhetulan som inkomst av rörelse. Realisationsvinst pä grundav fastighetsavyttring beräknas pä grundvaL av å ena sidan vad som erhållitsför fastigheten (försäljningspriset) och å andra sidan summan av alla omkostnaderför förvärvet och avyttringen (omkostnadsbeloppet). Omkostnadsbeloppet ulgör isin tur summan av den ursprungliga köpeskillingen för fastigheten ellermotsvarande värde (ingångsvärdet), kostnader för förbältring av fastighetenunder innehavstiden, inköps- och försäljningsprovision, stämpelskall o, d. samt- i vissa fall -ett fast tillägg pä , per är (3 000-kronorstillägg),Ingångsvärdet och förbättringskostnaderna får uppräknas med hänsyn tillförändringar i prisnivån (indexuppräkning).Omkostnadsbeloppet skall dock minskas med summan av vissa till fastigheten hänföriigavärdeminskningsavdrag för vilka den skatlskyldige åtnjutit avdrag underinnehavstiden. Avyttrasfastighel, som innehafts mindre än tvä år, är f n, i regel hela vinstenskattepliktig. Har fastigheten vid avyttringen innehafts eller mera ärendasl 75 96 av vinslen skattepliktig. Sistnämnda procenttal gäller också -även om innehavstiden understiger - om fastigheten har tagits i anspråkgenom expropriation eller annal tvångsmässigt förfarande, såvida det inte kangöras troligt att fastigheten skulle ha avyttrats även om tvång inte förelegat. Kommitténföreslår inte någon ändring av dessa regler. Realisationsvinstbeskattningen pägrund av fastighelsavytiring bör således enligl kommittén även varautformad så att den reella vinsten blir föremål för beskattning. Liksomhittills bör, anför kommittén, hela vinsten vara skattepliktig ominnehavstiden understiger tvä är och av vinslen vara skattepliktig om innehavslidenuppgått till minst två är. uttalat om den principiella utformningen av beskattningen avfastighetsvinster har på det hela taget godtagits eller lämnats utan erinranvid remissbehandlingen, 1 några remissyttranden har emellertid förordats enallmän skärpning av beskattningen. Sålunda anser t, ex, LO att hela vinsten pågrund av en fastighetsförsäljning bör vara skattepliktig oavsettinnehavstidens längd. Föregen del ansluterjag mig till kommitténs uppfattning att nuvarandegrundläggande principer för beskattning av realisalionsvinst vid fastighetsavyttringbör behållas. Som jag har framhållil i del föregående bör emellertid en vissskärpning av beskattningen komma till stånd. Ett lämpligt sätt att åstadkommadenna skärpning är att föreskriva att hela vinsten skall träffas av beskattningoavsett när och av vilken anledning fastigheten avyttrats. Ensådan omläggning har påtagliga praktiska förtjänster. Taxeringsmyndigheternabehöver t, ex, inte längre ta ställning till om en avyttring ägt Prop.1975/76: 180 127 rumpå grund av tvång eller inte. Några nackdelar från bostadspolitisk synpunktsynes inte heller vara förenade med omläggningen, eftersom indexuppräkningen m.m, gör att avyttring av villor och mindre jordbruksfastigheter endastundantagsvis ger upphov lill någon större realisationsvinst. Höjningen från 75till kommer alltså i dessa fall normalt inte att medföra någonanmärkningsvärd ökning av skattebelastningen. Vad angår industrifastigheter,hyresfastigheter och obebyggd tomtmark m. m, medför del höjda procenttaletskärpt realisationsvinstbeskattning först om värdestegringen på fastighetenöverstigit förändringen av konsumentprisindex. fastighetsavyttring i tiden obegränsad beskattning av hela vinsten kanmöjligen ses som ett avsteg från strävandena att skapa ett enhetligt system förbeskattning av realisationsvinster. Kommittén har ju beiräffande all slagsegendom föreslagit att en lindring i beskattningen skall inträda så snartinnehavstiden överstiger . Som jag redan framhållit behöver emellertid ensamordning av realisationsvinstbeskattningen inte med nödvändighet innebäraalt samma tekniska lösningar mäste väljas för olika tillgångsslag. Mol dennabakgrund synes någon invändning inte kunna riktas mot att hela reala vinstenbeskattas vid fastighetsavyttring medan beskattningen träffar endast en del avden nomineUa (icke indexuppräknade) vinsten vid avyttring av annan egendom änfastighet. Enligt min mening bör realisationsvinst på grund av fastighetsavyttringalltid vara skattepliktig till 100 96. Jagföreslär vidare en redaktionell ändring i punkt 1 av anvisningarna till 36 S KL.Kosinad för avyttringen - t.ex. försäljningsprovision - bör enligt min meningavräknas frän försäljningspriset och inte - som är fallet - ingå iomkostnadsbeloppet. Den följande framställningen bygger pä denna terminologi. Det fastigheisbegreppsom används i skatterätten är identiskt med det civilrättsliga. När det i KLtalas om fastighet avses alltså tillgångar som enligt jordabalken (JB) utgörfast egendom. Bestämmelserna i om fastighet skall dock i princip tillämpasäven på byggnad, som är lös egendom (4 S KL). Realisationsvinslreglerna gällervidare oavsell om fastigheten är belägen inom eller utom riket och ägertillämpning även på tomrätt, strömfall och rält lill vattenkraft (35 S 2 mom,sista stycket KL), Denomständigheten att det civilrättsliga fastighetsbegreppet överensstämmer meddet skatterättsliga innebär inte att olika delar av en fastighet skattemässigtalltid behandlas på ett och samma sätt. Som framgått av min redogörelse förnuvarande regler (se avsnitt 3.1.1) gäller exempelvis att s. k, fastainventarier och vissa markanläggningar - vilka civilrättsligt utgör fastegendom - i avskrivningshänseende behandlas på samma sätt som inventarier somär lös egendom. Vidberäkning av realisalionsvinst bör givetvis avdrag och intäkter hänföra sigtill samma egendom. Som intäkt skall tas upp den del av vederiaget förfastigheten som avser själva marken saml sådana delar av byggnaden Prop.1975/76: 180 128 ochmarkanläggningarna som skattemässigt inte behandlas som inventarier. Fastainventarier och därmed vid beräkning av värdeminskningsavdrag jämställdamarkanläggningar redovisas som intäkt av jordbruksfastighet resp, rörelse(punkt I av anvisningarna till 35 S KL). Ivad mån värdet på fasta inventarier m, m, skall beaklas på avdragssidan ärdäremot f n, något oklart. Det finns nämligen ingen uttrycklig regel i KL somsäger att värdet av sädana tillgångar inte fär inräknas i omkostnadsbeloppetför fastigheten. Denna oklarhet börenligt min mening undanröjas. Del bördärför uttryckligen föreskrivas att man vid realisationsvinslberäkningen heltskall bortse från tillgångar som - trots att de utgör fast egendom - iavskrivningshänseende behandlas som lösa inventarier. Jag kommer att i ettsenare avsnitt redovisa vilka konsekvenser detta ställningstagande medför. Vidvinstberäkningen görs, som tidigare nämnts, en jämförelse mellan å ena sidan vederiagetför fastigheten och å andra sidan alla omkostnader för förvärvet och avyttringen(omkostnadsbeloppet). Omkostnadsbeloppet utgörs i princip av summan av denursprungliga köpeskillingen eller motsvarande värde (ingångsvärdet), kostnaderför förbättring av fastigheten och - i vissa fall-- ettsärskilt tillägg på , . Ingångsvärdetkan beräknas på olika sätt. Härden som avyttrar fastigheten förvärvat dennagenom köp, byte eller därmed jämföriigt fång, är fastighetens ingångsvärde iprincip lika med vederiaget för fastigheten. Om fastigheten har förvärvatsgenom ett benefikt fång, t, ex, arv, gåva eller bodelning, lår som ingångsvärdelas upp det vederiag som betalades vid närmast föregående onerösa fång. Enligtnuvarande regler har skattskyldig, som innehaft fastigheten ,alltid rätt att som ingångsvärde använda 150 96 av det taxeringsvärde somgällde för fastigheten före avyttringen. Kan innehavsliden ledas tillbakaså långt som till är 1914 eller tidigare, har den skattskyldige även rätt attsom ingångsvärde välja 150 96 av taxeringsvärde.