prop · FZ03187 · 1975-12-31 00:00:00 — Dennamöjlighet har dock enligt LO:s uppfattning inte utnyttjats i tillräckligomfattning. majoritet av remissinstanserna tillstyrker demokratiutredningens förslagatt reglerna om ersättning för utgifter som är förenade med kommunalaförtroendeuppdrag vidgas så att kommuner och landstingskommuner kan ersättaäven kostnader för t. ex, barntillsyn, Stockholmsläns landsUngskommun betonar att de förtroendevaldas arbetsinsatser börersättas enligt i princip samma regler som gäller inom arbetslivet i övrigt.Från den synpunkten torde enligt landstingskommunen förslaget om särskildersättning för barntillsyn vara betänkligt. De få kommuner som avstyrkerförslagel menar att det innebär att de kommunala förtroendemännen kommer i enförmånligare ställning än andra grupper i samhället, Enligl Svenskakommunförbundei bör de kostnader som skall kunna ersättas avgränsas klart såatt man inte får ett system med individuella ersättningar. iStockholms län framhåller alt de nya reglerna bör utformas på ett sådant sätt,att kommunerna får full frihet att avgöra huruvida de vill åla sig dessamerkostnader. Det är enligt vidare angeläget att reglema blir såpreciserade att det klart framgår vilka kostnader som ärersättningsberättigade. Landstingsförbundetanser att även andra utgifter än de som utredningen har nämnt bör kunnaersättas. DHR kräver alt förtroendevald som behöver ledsagare och tolk ellerhar kostnader för inläsning på band på grund av uppdraget får ersättning försina kostnader eller att kommunen ställer sådana tjänster kostnadsfritt tillförfogande. Liknande synpunkter anförs av HCK och . Prop.1975/76:187 68 3.4,4Utbildningsinsatser m. m. Sågott som samtliga remissinstanser instämmer i demokratiutredningensrekommendation all kommuner och landstingskommuner bör ge partistöd i enomfattning som gör det möjligt för partierna alt i ökad utsträckning svara förgrundutbildning av blivande förtroendevalda. Botkyrkakommun anser att stödet bör kompletteras med ett särskilt ekonomiskt stöd förvidareutbildning av redan verksamma förtroendevalda. Invandrarverkei påpekaratt utbildning är särskilt nödvändig för invandrare, om rösträtt ochvalbarhet för invandrare beslutas. Deremissmstanser som yttrat sig i frågan instämmer i utredningens rekommendationatt särskilda insatser bör göras för att få till stånd ökad informaiion omkommunala frågor i skolorna. Del gäller även utredningens synpunkt att det ärangeläget att de politiska ungdomsorganisationerna ges förbättrade arbetsförutsättningarbland skolelever, Jönköpingsoch läns landstingskommuner påpekar att dessa frågor måsteuppmärksammas bl. a, vid utformningen av läroplanen. Ansvaret för en utvidgadinformation i skolorna måste delas mellan de statliga skolmyndigheterna samtkommuner, landstingskommuner och de politiska partierna. Landstingsförbundetoch har inget att erinra mot rekommendationerna.Kommunförbundet anser att både de politiska partierna och kommunala tjänstemänbör engageras, saml att lärarna i sin fortbildning bör få bredare kunskaper omden kommunala förvaltningen och metoder för en undervisning som syftar till attge eleverna en fördjupad kunskap. Kommunförbundei anför vidare allklarare regler behövs när det gäller partiernas utbildning av förtroendevalda.Kommunerna bör få utge ersättning till förtroendevalda som deltar i partiernaskurser i kommunal-poliliska frågor. Hittillsvarande rättspraxis ger dock inteklart stöd för uppfattningen att detta är tillåtet. rekommendation att personal bör avdelas med uppgift altge service till förtroendevalda i fullmäktige och landsting råder delademeningar bland remissinstanserna. ,som hyser viss tveksamhet i fråga om lämpligheten av en generellrekommendation, anför att det kan visa sig att behovei av särskild service ärbegränsat i mindre kommuner eller att behovet inte står i rimlig proportiontill kostnaderna. Förbundet påpekar också all sammanställningar avbakgrundsmaterial, framtagning av statistik etc, kräver mer personal än vad somvanligtvis finns på landstingskanslierna. understrykervikten av att beslutsunderiaget görs lättillgängligt och överskådligt.Förbundet anser dock all ett mer ändamålsenligt alternativ än att särskildaijänstemän ställs lill förfogande äratt fullmäktigeledamöterna mer intensivtulnyttjar de servicefunktioner som står lill förfogande i den nuvarandeorganisationen. Prop.1975/76:187 69 Drygthälften av de kommuner som har yttrat sig instämmer i utredningensrekommendation. Enligt , och kommuner bör det iförsta hand ankomma på de politiska partierna att svara för service tillförtroendeniännen. FUipstads, Orusts och TJörns kommuner anserattdemokratiutredningens rekommendation kan gälla förstora kommuner men att andralösningar kan vara att föredra i små kommuner, bl. a. av ekonomiska skäl. Ettantal kommuner och landstingskommuner anser att det bör åligga resp.fackförvaltning att svara för service till de förtroendevalda. Stockholmskommun anför att kommunen redan har vidtagit åtgärder som tillgodoser syftetmed utredningens rekommendation. Således har inom den centrala förvaltningensärskilda rotdkanslier fungerat, där speciell sekreterarpersonalhar lill uppgift att svara för service till de heltids-engageradeförtroendemännen och de olika fullmäktigegrupperna. Den 1 januari 1975inrättades en med uppgift att biträda fullmäktigesledamöter med information och mindre utredningar i frågor av betydelse förutövandet av deras uppdrag. 4De beslutande organen 4.1 Nuvarande förhållanden Närdet gäller att åstadkomma en ökad kommunikation mellan medborgare ochförtroendevalda är de beslutande organen av stor betydelse. Genom debatterna ide beslutande församlingarna kan medborgarna följa de kommunala frågornasbehandling direkl eller indirekt genom massmedierna. Olika meningsriktningarredovisas inför offentligheten. En livaktig debatt i de beslutande organen ökarintresset för de kommunala frågorna. Förändringarnanärdet gäller den kommunala verksamhetens omfattning och inriktning haremellertid kraftigt påverkat de förtroendevaldas arbetsförutsättningar ifullmäktige och landsting. Utvecklingen av fullmäktiges och landstingetsarbetsförhållanden kan sättas i samband med förändringarna inom förvaltningen.Såväl ärendenas stora antal som deras alltmer komplicerade karaktär har letttill ökade insatser för att bereda besluten. Påden kommunala sidan har expansionen inneburit att kommunstyrelsen har fåttökade arbetsuppgifter. Dess roll som ledningsorgan har under de senasledecennierna markerats alltmer. har det på vissa områden skett ensammanslagning av nämnder som har gett varje nämnd slörre uppgiftsområde ochresurser. Dessa förändringar har påverkat fullmäktiges arbetsförutsättningar. Liknandetendenser kan iakttas på den landstingskommunala sidan. Även rollhar påverkats och förändrats . Landstingskommunerna har tagitpå sig nya uppgifter och byggt ut den befintliga verksamheten.Förvaltningsutskoltens centrala roll har betonats alltmer. Del s. k.slällföreträdarskapet har använts i allt större utsträckning. Prop.1975/76:187 70 Kommunstyrelsen,förvaltningsutskottet och de övriga nämnderna har därför fått en starkareställning. Därigenom har fullmäktige och landsting enligt mångas uppfattningfått svårare att hävda sin roll, 4.1.1De beslutande organens ställning Debeslutande organens centrala roll kommer till utryck i kommunallagstiftningen.Fullmäktige och landsting skall utöva beslutanderätten. Debeslutande organen skall fatta alla viktigare finansiella beslut. Defastställer kommunal- och landstingsskatten och beslutar om taxor för denkommunala servicen. Debeviljar anslag till alla typer av utgifter. Genom anslagsvillkor påverkar denämndernas handlingsutrymme. Nämndernas lagliga befogenheter enligtspeciallagstiftningarna kan emellertid inte inskränkas genom beslut i fullmäktigeeller på landstingsmötet. Debeslutande organen skall besluta om viktigare frågor som gäller förfogandetöver förmögenheten. Det gäller t. ex. köp och försäljning av fastigheter,upptagande av lån och ingående av borgen. Kommunfullmäktigeoch landsting skall vidare fatta alla beslut av generell karaktär, t. ex.beslut om reglementen för nämnderna, utse ledamöterna i nämnderna saml laställning lill revisionsberättelsen och besluta om ansvarsfrihet förförvaltningen. Beredning,verkställighet och förvaltning skall skötas av kommunstyrelse respektiveförvaltningsutskott och övriga nämnder (4 S KL, 4 S KLS, 5 S LL). Destörre kommunerna och den expanderande verksamheten har medfört, att man pånågra håll har krävt att kommunfullmäktige skall få större möjligheter attöverföra beslutanderätt till nämndema. Uttryckligaregler som tillåter att beslutanderätt överförs från kommunfullmäktige tillnämnderna saknas i KL och KLS. Besluts- och verkstäl-lighetsfunklionen delasupp mera allmänt mellan organen i lagstiftningen. Den närmareuppgiftsfördelningen sker sedan genom rättspraxis. Kommunfullmäktigefår i princip inle överiåta något av sin beslutanderätt. Men i praxis har enviss delegation av beslutanderätt ansetts tillåten. Gränsdragningen mellan vadsom är beslutande, förvaltande och verkställande uppgifter är som antyttsinte i detalj angiven i lagstiftningen. Möjligheterna att överförabeslutanderätt är därför beroende av bl. a. hur begreppet"verkställighet" tolkas. Av praxis framgår att det exempelvis ärtillåtet för kommunfullmäktige alt uppdra åt en fastighetsnämnd all besluta omrutinmässiga förvärv eller försäljningar av fastigheter och att uppdra ållönenämnd eller motsvarande kommunalt organ att träffa avtal om personalensanställningsvillkor. Genom föreskrifier i spedalförfattningar har Prop.1975/76:187 71 nämndernavidare erhållit beslutanderätt i ett stort antal ärenden. Pågrundval av förslag av landstingsutredningen i belänkandet SOU 1963:64beslutade statsmakterna om ändringar i LL och sjukvårdslagen förattgöra det möjligt alt hålla landstingsmöten utöver det obligatoriskaoktobermötet (prop 1965:61, KU 1965:20, rskr 1965:210). Därmed skullelandstingsledamöterna lättare kunna följa ärendenas gång i beredningsarbetet.Dessutom skulle arbetsbördan kunna fördelas på ett rimligare sätt över året. Denuvarande reglerna om när landstingsmöte skall hållas innebär att landstingetskall sammanträda före oktober månads utgång för att ta ställning tillförslaget till budget för del följande året och varje valår före utgången avdecember för val av nämnder m, m. för nästa mandatperiod (19 och 60 SS LL).Landstingsmöte hålls även om regeringen antingen direkt eller genomlänsstyrelsen förordnar om detta. kan även sammankallas om förvaltningsutskottet,eller minst en tredjedel av ledamöter begär det, eller omlandstingets ordförande finner det behövligt. " läns norra och södra landsting, * Stockholmsläns landsting. Antaletlandstingsmöten har visseriigen ökat, men i fiertalet fall sammanträderlandstingen fortfarande endast två eller varie år. Åren 1970 och1973 var antalet sammanträden högre beroende på att landstingsmöte då måstehållas för val av ledamöter i nämnder m, m, (Tabell 4:1), länslandsting utgör ett undantag. Detta landsting sammanträder lika ofta somkommunfullmäktige i kommunerna. Enorsak till att normall inte sammanträder så ofta är attförvallningsutskottet enligt 41 S LL kan företräda mellan landstingsmötenai den mån annat inte är föreskrivet i författning eller genom landstingetsbeslut. Det s. k. slällföreträdarskapet innebär att förvaltningsutskottet kanfatta beslut i stället för landstingsmötet även i ärenden som är merbetydelsefulla. Innehållet i förvaltningsutskottens reglementen Prop.1975/76:187 72 tyderemellertid påatt landstingen inte har gjort några formella begränsningar avutskottens befogenhet att företräda landstingen. Slällföreträdarskapetger förvallningsutskottet väsentligt större möjligheter att besluta pålandstingets vägnar än vad kommunstyrelsen har i kommunerna. Genom attlandstinget i regel sammanträder endasl två ä harförvaltningsutskotten fått en mycket stark slällning. Medantalet landstingsmöten och förvaltningsutskottets ställning sammanhänger desärskilda regler som gäller för den s. k. dubbla beredningen (30 S LL).Ärenden som skall avgöras av skall vara beredda dels av den nämnddit de hör, dels av ett särskilt utskott som har utsett bland sinaledamöter. Syftetmed den dubbla beredningen, vilken saknar moisvarighei för kommunernas del, äratt landstingsledamöterna skall få lillfälle alt djupare tränga in i ärendenaunder själva mötet. Landstingsledamöterna kan inte på samma sätt somledamöterna i kommunfullmäktige följa nämndernas arbete mellan sammanträdena.Utskotten tillsätts i regel på nytt vid varje landstingsmöte. Endast i ettfåtal fall har ständiga beredningsutskott tillsatts. Där det förekommit har utskottensällan utnyttjat möjligheten att sammanträda mellan landstingsmötena.Beredningsutskottens organisation och arbetsformer regleras inte i LL.Bestämmelser om utskotten är i stället intagna i de arbetsordningar medföreskrifter om sammanträden och ärendenas behandling som skallbeslutas enligt 38 S LL. 1Stockholms läns landstingskommun är den dubbla beredningen frivillig (7 S LLS).Motivet för detta var att förutsattes sammanträda förhållandevisofta och kunde antas få en omfattande och väl utbyggd nämndorganisation (prop.1969:112 s. 102). 4.1.2De beslutande organens arbetsformer Debeslutande organens ställning i den kommunala verksamheten hänger i hög gradsamman med deras arbetsformer. Arbetsformerna påverkar de förtroendevaldasmöjligheler att aktualisera frågor och därigenom föra ut dem till allmän debattoch därmed påverka medborgarnas förutsättningar att bilda sig en uppfattning omde kommunala frågorna även mellan valen. Enlandstings- eller fullmäktigledamot kan ta upp en fråga i den beslutandeförsamlingen genom motion, interpellation eller enkel fråga. Särskilti kommunerna har antalet motioner ökal. 1 medeltal väcks f n. något mer än 15motioner åriigen i kommunfullmäktige, Moisvarande antal för landstingskommunernaär 20. Detta visar att motionerna har blivit ett allt väsentligare instrumentför fullmäktig- och landstingsledamöterna att ta initiativ i en fråga. Prop.1975/76:187 73 Motionvid landstingsmöte skall enligt 21 S 1 mom, LL vara skriftlig. Någon motsvaranderegel finns inte för kommunfullmäktige (jfr 18 S KL och 19 S KLS), Detfinns inte heller nägra regler i KL eller KLS inom vilken tid motionerna skalllämnas in och besvaras, Enligl 21 S 1 mom, LL skall motion avlämnas senasl tvåmånader före landstingsmötets början. När synneriiga skäl föranleder det, kanlandstinget dock ta upp förslag som har väckts senare, 1 länslandstingskommun gäller vad föreskriver om tid för väckande avmotion (4 S LLS), Tidsfristen för behandlingen av motioner är en fråga somofta debatteras. Det gäller särskilt i kommunema. Av vissa undersökningarframgår all endast omkring hälften av motionerna till kommunfullmäktigebehandlas från del all de har väckts. Del lär inle vara ovanligtall motioner är obehandlade under fiera år. Detta problem har man i vissakommuner försökt komma till rätta med genom att fastställa tidsgränser för närmotioner bör vara besvarade. Iblandhar de förtroendevalda intresse av att få till stånd en diskussion i debeslutande organen utan att behöva avvakta den beredning som måste föregå ettmotionssvar. De kan då ta upp ett ärende som hör till fullmäktiges resp,kompetensområde genom interpellation lill ordföranden ikommunstyrelsen, förvaltningsutskottet eller annan nämnd eller beredning eller,i , lill borgarråd (23 S KL, 24 S KLS, 33 S LL),Interpellation skall vara skriftlig, 1 kommunerna skall den avlämnas tillfullmäktiges ordförande före det sammanträde vid vilkel den är avsedd attframställas. Om fullmäktige medger att interpellationen får ställas, bör denbesvaras senast vid nästa sammanträde. Någon svarsplikt finns emellertid inleföreskriven. 1 landstingskommunerna skall interpellation avlämnas tilllandstingels ordförande senast för landstingsmötet. Om landstingetmedger att interpellationen får framställas, bör den besvaras vid mötet, 1Stockholms läns landstingskommun gäller vad föreskriver i fråga omtid för avlämnande och besvarande av motion (4 S LLS), riksdagsmotion (1972:168) föreslogs en ändring av LL så allinlerpellalion skulle kunna besvaras även vid nästkommande landstingsmöte. Somskäl anfördes bl, a. att landstingsmötena i fiertalet fall omfattar endast ettfålal dagar. Tiden för att förbereda svar ansågs därför vara för kort.Konsliluiionsulskottei instämde i motionens syfte (KU 1972:41). Utskottetunderströk emellertid att en vidgad möjlighel att uppskjuta besvarandet avframställd interpellation inie fick missbrukas. Ulskoltet ansåg därför alt enlagändring borde föregås av viss ulredning. följde ulskoltet (rskr1972:307). skrivelse har överlämnats lill utredningen om denkommunala demokratin. Institutetenkel fräga regleras inte i KL, KLS eller LL, De föreskrifter som behövs får istället meddelas av kommunfullmäktige resp. , I denkommunalrällsliga litteraturen anges att enkel fråga skall enkla Prop.1975/76:187 74 sakförhållandendär snabba svar kan ges. 1 annat fall är den som frågar hänvisad tillinterpellation. Enkel fråga kan ställas endast till en vid sammanträdetnärvarande nämndordförande. Den tillfrågade är inte tvingad att svara. Vidbesvarandet är meningsutbytet i princip begränsat till frågeställaren och densom har tillfrågats. Enkel fråga behöver inte vara skriftlig (Kaijser,Kommunallagarna II, 1975, s, 210), Enligt38 S LL skall anta en arbetsordning. Denna bestämmelse har ingenmotsvarighet för kommunernas del. Av undersökningar framgår att omkring enfjärdedel (74) av landets kommuner har arbetsordning för fullmäktige. Kungörelseom sammanträde med kommunfullmäktige med uppgift om tid och ställe försammanträdet och de ärenden som skall behandlas skall enligt 14 S KL och 15 SKLS minst före sammanlrädet anslås på kommunens anslagstavla. Denskall sändas med posten till varje ledamot och suppleant så tidigt att den kanantas vara adressaten till hända senast före sammanträdet. Tillkännagivandeom tid och plats för sammanträdet skall också införas i en eller fieraortstidningar senast före sammanträdesdagen. harbestämt det, skall tillkännagivandel innehålla uppgift om de ärenden som skallbehandlas. Den omständigheten alt kungörelsen inte har blivit anslagen påannan plats än kommunens anslagstavla eller att tillkännagivandet omsammanträdet inte har införts i tidning utgör ej hinder mot alt sammanträdelhålls. Beslämmelserom kortare tidsfrister för kungörande på anslagstavla och utsändande avkungörelse till ledamot och suppleant finns för ärenden som kräver särskillskyndsam handläggning. Motsvarandebestämmelser finns i 20 S LL. Kungörelse om sammanträde skall anslås påanslagstavlan och sändas till varie landstingsman minst förelandstingsmötet. Någon skyldighet att sända kungörelsen till suppleanternafinns inle. För landstingskommun gäller all de nämndaåtgärderna skall vidtas senasl före landstingsmötet (3S LLS). Förkommunema finns inga regler om när handlingama till sammanträdena skall sändastill ledamöterna, 1 praktiken sänds de ofta som kungörelsen. Förlandstingskommunernas del gäller att vissa handlingar om möjligt skallöversändas lill ledamöierna minst före lands-tingsrnöieis början,gäller emellertid bara motioner och förslag från förvaltningsutskottet,övriga nämnder och länsstyrelser. 1 av kommunerna anges numera ärenderubrikerna i kungörelseannonserna. Kommunfullmäktigeoch skall beslula om i vilka tidningar kungörelse omsammanträde skall införas. Därvid bör sådana tidningar väljas som genom sinspridning bringar tillkännagivandet till de fiestas Prop.1975/76:187 75 kännedom.En minoritet som består av en tredjedel av närvarande ledamöter har rätt att fåtill slånd annonsering i viss tidning. Statsmakternabeslöt vissa allmänna riktlinjer för kungörelseannonsering (prop.1971:56 FiU 23, rskr 182), I det sammanhanget berördes också frågan om kungörelseannonseringi ortstidning. Föredragande departementschefen ansåg att kungörelseannonseringsom skall ske genom annonsering i ortstidning bör ske i samtliga ortstidningarsom har en spridning av någon betydenhet (prop. s. 25). En reform av bestämmelsernaom kungörelseannonsering borde ske efter en detaljgenomgång av lagstiftningenpå olika områden. Resultatetav en sådan genomgång redovisas i departementspromemorian (Ds Ju 1974:2)Effektivare kungörande. 1 promemorian föreslär en kungör-andelag som avses blitillämplig bl, a, när kungörande enligl föreskrift i författning skall ske iPost- och eller ortstidning eller på kommunens anslagstavla.När kungörande enligt sådan föreskrift skall ske i , skall enligtlagförslaget kungörelsen införas i samtliga lokala dagstidningar som har enspridning av någon betydenhet bland dem till vilka kungörelsen riktar sig, Ipromemorian föreslås vidare att beslämmelserna i 14 S KL om i vilka tidningarsammanträde med kommunfullmäktige skall införas tas bort. Frågan omlagstiftning på grundval av förslagen i promemorian övervägs f n, ijustitiedepartementet, 4.1,3Suppleanter Jör fiUlmäklige och landstingsledamöter Förledamöierna i landsting skall enligt 6 S LL utses suppleanter. Regler om hursuppleanterna skall utses finns i 14 kap. 18 S vallagen (1972:620), Förkommunfullmäktige är suppleanter inte obligatoriska. Fullmäktige får enligt 5aSKL och 5S KLS besluta att suppleanter skall utses. Antalet suppleanter skall iså fall bestämmas lill viss andel, högst hälften, av det antal platser somvarje parti erhåller i kommunen eller, om kommunen är indelad i valkretsar, ivarje valkrets. Närmare föreskrifier om hur suppleanterna skall utses finns i14 kap, 19 S vallagen. Till de tre kommuner som inte har infört suppleanter förkommunfullmäktige hör , Möjlighelatt utse suppleanter för kommunfullmäktige infördes vid val (prop,1969:129, KU 44 och 45, rskr 405 och 406), Skälen för reformen var bl. a, all,om suppleanter finns, tillfälligt förfall för ledamot inle leder till ändringav styrkeförhållandena inom fullmäktige, att fiera personer blir knutna tilldet kommunala arbetet och att därmed medborgarinfiytandet breddas. Deregler för val av suppleanter som tillämpades vid val stämde ihuvudsak överens med beslämmelserna för val av suppleanter för landstingsledamöter,vilka hade fungerat väl. 1975/76:187 76 tillämpadesför val av suppleanter för kommunfullmäktige, medförde de att ettoproportionerligt stort anlal suppleanter utsågs i valkrelsindelade kommunerdär partierna använde fiera listtyper. De ledde vidare till en bristandeproporlionalitel mellan partierna i fråga om antalet suppleanter. Bestämmelsernaändrades därför års val (prop. 1972:105, KU 49, rskr 269), De nyabestämmelserna har lett lill alt antalet suppleanter kan nedbringas, att minslen suppleant utses för varje parti som blir representerat i fullmäktige, att enproportionell fördelning av suppleanterna mellan partierna uppnås och attefterträdare för en avgången ledamot kommer att utses från den lista som denavgångne var uppförd på. En närmare redogörelse för bestämmelserna om utseendeav suppleanter kommer att lämnas i specialmotiveringen i anslutning till altett förslag från om vissa ändringar av teknisk natur tas upp. Förbeslutförhet i kommunfullmäktige krävs all minst hälften av ledamöterna ärnärvarande. Har suppleanter utsetts måste, liksom i landsting, minst två tredjedelarav ledamöterna vara närvarande (15 S KL, 16 S KLS, 27 S LL). 114a§ KL, 15 a S KLS och 22 S LL regleras suppleanternas inkallande tilltjänstgöring m. m. Suppleanter för kommunfullmäktige är gruppsupp-leanler i denmeningen att varje suppleant är suppleant för alla fullmäktige som har valts påsamma valsedel som suppleanten själv eller pä annan valsedel för samma parti.Om kommunen är indelad i valkretsar, är möjlighelen all inträda begränsad lillvalkretsen. Detta gäller även om partiet har använt gemensam lista i satnlligavalkretsar i kommunen. Enligt 14 a S KL och 15 a S KLS skall suppleanternainkallas i den mellan dem bestämda ordningen, dvs. den ordning i vilken de harvalls för resp. politiskt parti.