prop · FY0320 · 1975-12-31 00:00:00 — RR V framhåller dels attbokhandeln förmedlar en mycket liten del av bibliotekens inköp, dels attskolornas inköp sker till nettopriser och därför inte ger bokhandeln någrastörre intäkter. Ett par instanser framhåller att kommunens boklåda inteautomatiskt bör få förmedla de kommunala inköpen. Näringsfrihetsombudsmannenerinrar om vikten av att kommunerna söker upphandla böcker i konkurrens. Omkommunens bokhandel ej ger det förmånligaste anbudet men kommunen ändå beslutarstödja denna, ger detta förfarande en uppfattning om storleken av stödet.Örebro kommun ser ingen anledning att just för bokhandelsinköp göra undantagfrån fastställda upphandlingsregler för kommunerna. Särskilt det trängdaanslagsläget för många bibliotek gör att kommunalt bokhandelsstöd bör ges iandra former än överpris vid upphandlingen. De flesta remissinstanser som direkt tagit upp frågan omde föreslagna friexemplarens betydelse för bokhandeln ställer sig kritiskatill utredningens bedömningar och förslag på denna punkt. RR V, , allmänna biblioteksförening.Svenska bokförläggareföreningen, , samt är tveksamma huruvida de föreslagna friexemplarenskall kunna få det värde för bokhandeln som utredningen har hoppats. finner dels att bokhandelsabonnemangen kan påverkas så attdet blir osäkert om stödexemplaren kommer att innebära en vidgning avsortimentet, dels att inverkan på bokhandelns inkomster är svår att förutse.Troligtvis kommer det genomsnittliga stödet per bokhandel att uppgå till högsthälften av utredningens beräknade maximibelopp på ca . Som alternativ till utredningens modell föreslår att abonnemangsexemplaren av stödda titlar utgårgratis till bokhandeln och i dess hantering behandlas som övriga böcker. och skulle ett effektivareförfarande än det som utredningen föreslagit vara att gratis tilldelabokhandeln ett grundexemplar av alla titlar som ingår i det nuvarandeabonnemanget. Denna lösning accepteras av somett radikalare alternativ till dess eget förslag. har ien skrivelse till kompletterat sitt remissyttrande.Föreningen redovisar ett alternativt stödsystem där antalet gratis tilldeladetitlar beror på den enskilda bokhandelns omsättning. ser positivt på stödexemplarensbetydelse för bokhandeln, men menar att även andra distributionskanaler, t.ex. varuhusen, bör tilldelas samma stöd om de uppfyller kravet på sortimentsbreddoch service. Även betonar att stödexemplaren bör kunnabli värdefulla för bokhandeln. En positiv inställning till förslaget om statligtengagemang i en 1 å n e-fond för bokhandeln redovisar det stora flertaletinstanser som yttrar sig, bl. ,allmänna biblioteksförening. , , ,, TCO och kommun. ifrågasätter om stödet är tillräckligt.Svenska bokförläggareföreningen framhåller att föreningen genom påtagit sig ett betydande ansvar och välkomnar ettsamarbete med staten i linje med utredningens förslag. vill att statens medverkansker i sådana former att styrning kan undvikas och bokhandeln får tillfredsställandemedinflytande. betonar att B-bokhandlarna bör hasamma lånemöjligheter i fonden som fackbokhandeln i övrigt. Statskontoret och RR V avstyrker en statligsubventionering av långivning till bokbranschen med motivering att sådanlångivning bör ske på kommersiella villkor och i de forihéf som annars gällerför kreditgivning till företag. Samtliga remissinstanser som yttrat sig om Pressbyråns utbudav kvalitetslitteratur anser den nuvarande försäljningen otillfredsställande. Litteraturfrämjandet, LO, , , CUF och Stockholmskommun instämmer därvid i utredningens kritik av Pressbyråns försäljningsprinciper. Litteraturfrämjandet,, , , Folkets husföreningarnas riksorganisation,SSU och ifrågasätter om inte ett ökat samhälls- ellerfolkrörelseinflytande över Pressbyråns verksamhet vore lämpligt. författarförbundfinner starka skäl tala för att det allmänna skaffar sig ett avgörandeinflytande över den distribution som sker genom Pressbyrån och kioskernaoch anser att en särskild utredning bör behandla formerna för detta ochkommunernas roll i sammanhanget. Frågan är särskilt aktuell i samband medförslaget om ett massmarknadsföriag. LO kräver att ett samhälls- ochfolkrörelseinflytande över Pressbyrån på både central och lokal nivå snarastgaranteras och menar att även ett överförande i samhällets ägo bör tas upptill prövning. Bibliotek i samhälleoch Kulturarbetarnas socialdemokratiska förening i uttrycker sympatiför den i särskilda yttrande nr. 2 framförda tanken omkommunalisering av kioskväsendet. Svenska pressbyrån anser det felaktigt att påstå attföretaget diskriminerar kvalitetslitteraturen. Att försäljningen av denna ännuinte nått önskvärd omfattning beror främst på de höga bokpriserna. Enligt Pressbyrånhar utredningen inte tagit hänsyn till vissa förhållanden på bokmarknaden ochinte heller anfört några belägg när den riktat en hård och delvis onyanseradkritik mot företaget. Detta betecknas som ytterst anmärkningsvärt i en statligutredning. Av det 30-taI instanser som yttrat sig om tanken på ettsärskilt massmarknadsförlag med den av utredningen skisserade målsättningenär den helt övervägande delen klart positiva och ingen ställer sig helt avvisande.Flera instanser anser emellertid utredningens förslag vara alltför skissartat. vill starkt understryka vikten av attmassmarknadsförlaget blir verklighet och menar att en ohöljd kommersialismgivit starka skadeverkningar på detta område. och allmänna biblioteksförening betonar denbetydelse en sådan satsning på prisbilliga kvalitetsböcker skulle kunna få föratt vidga intresset för läsning av god litteratur. bedömer själva förslagetsom så preliminärt att någon närmare analys av de praktiska problemen knappastkan ske. En så viktig satsning bör emellertid ges en mera kraftfull start änvad utredningen föreslår. Författarförlaget och KF betraktar de underliggandekalkylerna som alltför orealistiska och påpekar nödvändigheten av ytterligareundersökningar och förhandlingar. KF finner det önskvärt attutbildningsdepartementet tar initiativ i detta avseende. Flera remissinstanser behandlar närmare formerna förmassmarknadsförlagets verksamhet. Litteraturfrämjandet understryker starkt att förlaget intefår inskränka sig till saluföring genom Pressbyråns försäljningsställen. Destora folkrörelserna och Litteraturfrämjandet bör, förutsatt att de blirintressenter i förlaget, genom interna kanaler kunna nå stora grupper avpresumtiva läsare bland sina medlemmar. LO anför liknande synpunkter. förklarar sig stå öppen för förhand-hngar och varainställd på att branschen engageras på det sätt utredningen föreslagit.Föreningen understryker att en lösning av problemen med massmarknadsförsäljningav kvalitetsböcker ligger i föreningens intresse. Svenska bokhandlareföreningenframhåller att fackbokhandeln gärna tar upp massmarknadsböckerna i sittsortiment. Svenska Pressbyrån är beredd att åta sig distributionen och attstimulera böckernas försäljning i tidningshandeln. RR V anser erfarenheterna av modern marknadsföring visaatt ett eventuellt massmarknadsförlag bör tillämpa kraftigareåterförsäljnings-rabatter i sista ledet av distributionskedjan än konkurrerandeförlag med triviallitteratur, och i gengäld ställa särskilda krav på exponeringav litteraturen. Ätskilliga remissorgan har synpunkter på massmarknadsförlagets ut g i vni n gspo 1 i t i k. På flera håll betraktar man den av utredningen skisseradeutgivningen på 52 titlar som otillräcklig. betonar vikten av att de statliga insatserna får en sådanstoriek att utgivningsprogrammet kan uppnås och småningom utökas. LO betraktaren titel inom vardera kategorin som ett minimum och Bibliotek isamhälle anser att dimensioneringen bör tiodubblas. SÖ framhåller att prissättningen är ett konkurrensmedel avstörsta betydelse framför allt när det gäller barn- och ungdomslitteratur, ochvill att möjligheten att sänka det föreslagna priset på sådana böcker prövasytterligare. kyrkliga studieförbund betvivlar att man erövraren ny publik genom en så låg prissättning på vuxenböcker som utredningenföreslagit vilket i sig är en uppenbar nedvärdering av böckerna. Människor iSverige har säkerligen råd att betala åtminstone lika mycket för en bok som förett biobesök. Ett stort antal remissinstanser är skeptiska motutredningens eko- nomiska kalkyler för massmarknadsförlaget. Detta gällerframför allt kostnaderna för marknadsföring under inledningsskedet, somutredningen uppskattat till . Styrelsen för författarfond.Litteraturfrämjandet, . Bibliotekstjänst,, , , , ABF och SSU finner alla den förslagnastatliga subventionen på . vara alltför låg. räknar med att eninitialsatsning på åtminstone det femdubbla mot det kalkylerade bidraget kanbehövas för att experimentet inte skall slå fel och bU meningslöst. Enligt LO:suppfattning bör subventionsbehovet redan med hänsyn till den av organisationenföreslagna utgivningsstorleken fördubblas. Dessutom torde insatserna förinformation och marknadsföring bli högre än utredningen förutsatt. Några instanser har mer eller mindre detaljerat tagitställning till frågan om massmarknadsförlagets yttre organisation och detinflytande som därvid skall beredas olika intressen. De flesta understrykerbehovet av folkrörelsernas eller folkbildningsorganisationernas medverkan.Styrelsen för anser att staten,folkbildningsorganisationerna och bör varadelägare i förlaget, men att inflytande också bör beredas författarnas ochbokillustratörernas organisationer. KF har en liknande uppfattning. Flera remissorgan bland folkrörelserna eller medanknytning till dessa skisserar en förlagskonstruktion utanBokförläggareföreningens medverkan. LO tänker sig som huvudalternativ förfortsatta förhandlingar ett förlag i samverkan mellan staten, kommunförbunden,folkrörelseförlagen, de stora löntagarorganisationerna och deras studieförbund.SSU har en liknande uppfattning. Litteraturfrämjandet anser att staten bör ta detekonomiska ansvaret för förlaget och att dess styrelse, som bör tillsättas avregeringen, skall bestå av företrädare för de stora folkrörelserna ellerfolkbildningsorganisationerna, men att även Litteraturfrämjandet bör beredasplats. TCO finner staten tillsammans med folkbildningsorganisationerna vara ettlämpligt alternativ. ABF föredrar att förlaget ägs av folkrörelserna, ochFolkets husföreningarnas riksorganisation att det ges stark folkrörelseanknytningsamtidigt som det står fritt från kommersiella vinstintressen. är tveksamt till enförlagskonstruktion med staten. ochfolkbildningsorganisationerna som delägare, och menar att saken måste tas upptill en mera förutsättningslös prövning. Förbundet framhåller dels att förtagutanför branschorganisationen genom den föreslagna konstruktionen skulle kunnakomma att missgynnas, dels att man även borde pröva möjligheten att geobligatoriska styrelseposter åt förbundet och andra organisationer som t. ex.Klys och åt fria förläggare som Författarförlaget. En positiv inställning till postorderdistribution avböcker med statligt stöd redovisas av de flesta remissinstanser som intresseratsig för frågan, bl. a. statskontoret, SÖ, styrelsen för författarfond.Svenska kommunförbundet. , allmänna biblioteksförening.Svenska bokförläggareföreningen, , , och . konstaterar att böcker urteknisk synpunkt är väl lämpade för postdistribution och att erfarenheterna avbokförsäljning per post direkt från förlagen är goda. Mycket talar emellertid,i motsats till utredningens åsikt, för att postorderförsäljningen främst kankomma att intressera bokhandelskunder. som LO tillstyrker förslaget vill man framhållaatt det är mindre angeläget än en sådan folkrörelseanknuten bokförsäljning somorganisationen själv skisserat. Många remissinstanser kommenterar närmare utredningensförslag till utformning av postorderverksamheten och dess kostnadsberäkningaroch åtskilliga ställer sig därvid tveksamma eller avvisande på enskildapunkter. 4.3.3 Spridning av svensk litteratur i utlandet och vill integodta utredningeris syn på problemet med spridning av svensk litteratur iutlandet som en fråga huvudsakligen inom ramen för relationerna mellan förlagoch författare å ena sidan och utländska förlag å den andra. Författarförbundetanser att dessa frågor måste utredas ytteriigare. Ingen remissinstans har några principiella invändningarmot den roll ifråga om spridningen av svensk litteratur i utlandet, somutredningen föreslår för . ,och betonar vikten av ökade resurser tillSvenska förmedlingsarbete med svensk litteratur i utlandet. Styrelsen för understryker alt denicke kommersiella informationen om svensk litteratur i utlandet bör vara enuppgift i första hand för . Styrelsen betonar att ansvaretför de i utlandet boende svensköversättarna är en uppgift för , men menar att den själv bör anses ha ansvaret för stöd åtde i bosatta introduktörerna av svensk litteratur på utländska språk. önskar att överläggningar medSvenska institutet och ansvarigt departement tas upp för att man skallkunna bedöma behovet av ett specialdestinerat anslag till presentation avsvensk konstnärlig verksamhet i utlandet, men att en kraftig medelsförstärkning för information om svensk litteratur bör utgå . kommenterar utredningens syn påfrågan om direkt författarstöd. Förbundet anser det principiellt riktigt att enstatlig utredning avstår från att direkt gå in på den fackhga verksamheten.Förutsättningen för att författare och översättare alls skall kunna föraförhandlingar är dock, att upphovsrätten är reglerad i lag. Lagstiftningenbeträffande t. ex. de sociala trygghetsfrågorna är heller inte anpassad tillförfattarnas situation. anser alt utredningen bort kunnagöra ett klart uttalande om behovet av att vidareutveckla trygghetspoUtiken förförfattarna t. ex. vad beträffar dessas yrkanden om ATP på förlagsinkomster ochinkomster från . Utredningen borde vidare ha diskuteratfördelar och nackdelar med en lagfäst biblioteksersättning. Frågan om utbildning och fortbildning av författarediskuteras av några remissinstanser. påpekar att en utbildningskursav den typ som utredningen skisserat tidigare avvisats vid debatt inomförbundet, och att vissa punkter i förslaget täcks av förbundets fackligakurser. Förbundet tar annars inte ställning till frågan om en kurs för blivandeförfattare som inordnas i vuxenutbildningen. framhåller,att utredningen förbigått behovet av fortbildning för nya media, som ständigtutvecklas och som är av stor betydelse för författarnas verksamhet t. ex.kassetter och nya tryckförfaranden. Enligt förbundets åsikt bör en visssystematiserad fortbildning av denna natur inom utbildningssektorn få stöd frånsamhällets sida. Styrelsen för uttrycker skepsis mottanken på grundutbildning av författare. Vad fortbildningen beträffar, anförförfattarfonden bl. a. att den fortbildande verksamheten inom centrumbildningarnaär av stor betydelse och därför bör finansieras genom ytterligare ökade anslagtill dessa. Biblioteken kan indelas i fyra kategorier: folkbibliotek,skolbibliotek, forskningsbibliotek och företagsbibliotek. Folkbibliotekenvänder sig till alla typer av biblioteksutnyttjare medan de tre andrabibliotekskategorierna har bestämda målgrupper. I delta sammanhang berörsendast folk-och skolbiblioteken. Folkbiblioteksverksamhcten är en av staten oregleradkommunal verksamhet och någon lagstiftning avseende kommunernas insatser finnssåledes inte. Verksamhetens inriktning och omfattning är helt beroende avlokala initiativ och beslut. Den kommunsammanläggning som genomfördes fr.o.m.år 1974 innebär att samtliga landets 278 kommuner numera har allmännafolkbibliotek. Det politiska ansvaret för biblioteksverksamheten har tidigarevanligen legat på en biblioteksstyrelse, men förs alltmera över tillkulturnämnder med ansvar för samtliga kommunala insatser inom kulturområdet. Vid sidan av det kommunala finns på många hållen annan typ av folkbiblioteksverksamhet. Ofta är denna samordnad med ellerhelt integrerad i den verksamhet som det kommunala folkbiblioteket bedriver,även om huvudmannen är en annan än kommunen. Hit hör de flestasjukhusbiblioteken, samtliga bibliotek på kriminalvårdsanstalterna samt någraförbandsbibliotek. Ca 60 sjukhusbibliotek är fristående och drivs direkt avlandstingen. Folkbibliotekens nuvarande verksamhet kan sammanfattas itermerna medieförmedling, informationscentrum och kulturellt centrum. Den medieförmedlande verksamheten har utvecklats mycketsnabbt och domineras av tryckta medier böcker, tidningar och tidskrifter.Bibliotekens samlade inköp uppgår till avsevärda belopp. beräknasfolkbiblioteken ha förfogat över 68 milj. kr. för anskaffning av böcker m. m.Samma är förmedlades 66 milj. lån. Bokbeståndet uppgick till ca 28 milj. band.I siffrorna ingår även de bibliotek som fungerar som länsbibliotek ochlånecentraler. I växlande utsträckning omfattar verksamheten numera ocksåmedier som grammofonskivor, ljudband, talböcker, film och mikrofilmadearkivalier. Ärtoteksverksamhel (utlåning av konst) förekommer pä åtskilligahåll. tillhandahåller också den apparatur som krävs för attutnyttja dessa olika medier - ibland även till hemlån. Bibliotekens uppgift att lämna information till allmänhet,skola, samhällsorgan och företag har under senare är blivit alltmer omfattande.De kommunala förvaltningarna använder i ökande grad biblioteken som kanal förkommunal information genom tillhandahållande av protokoll och andra handlingar, stadsplaneutställningar m. m. Påinånga orter ger 1'iblioteken specialinriktad information till exempelvisinvandrare och vuxenstuderande. Sådan verksamhet sker ofta i samarbete medandra organ. Ett stort antal bibliotek har under de senaste årtiondenai allt högre grad kommit att fungera som allmänt kulturcentrum med aKtivitetersom utställningar, teaterföreställningar, författaraftnar, konserter,filmvisningar och olika former av barnverksamhet. Folkbiblioteken visar fortfarande stora skillnader i frågaom verksan> hetens bredd och kvalitet. Totalt sett är dock utvecklingenentydigt positiv. Å ena sidan har resurserna centraliserats i anslutning tillden nya kommunindelningen, och å andra sidan har man strävat att decentraliserautbudet. Detta sker genom filialbibliotek i större samhällsbildningar,utlåningsstationer och bokbussar. hade de 278 huvudbibliotekentillsammans omkring 1 800 filialer. En stor del av den ökade utlåningen underdet kan sättas i samband med utbyggnaden av filialsystemet.Folkbiblioteken har i växande utsträckning tagit upp uppsökande ochmålgruppsinriktad verksamhet. Bokbussen är i glesbygden det främsta medlet för attåstadkomma en tillfredsställande biblioteksservice, men den utgör också envärdefull komplettering till de fasta enheterna i tätorternas ytterområden. F.n. finns ca 85 kommunala bokbussar i verksamhet, vilka betjänar ett sjuttiotalkommuner. Också i den sociala biblioteksverksamheten har bokbussen visat siganvändbar genom besök på ohka typer av institutioner, där människorna ärhindrade att själva uppsöka bibUoteket. Den målgruppsinriktade verksamheten sker ofta efteråldersgrupper. I flera kommuner bedriver bibUoteket samarbete med barnstugornavad beträffar bokförsörining och programverksamhet. Även samarbete medsocialnämnderna, fritidsnämnderna, studieorganisationer samt handikapporganisationerförekommer. Den uppsökande, "sociala",biblioteksverksamheten är den mest expanderande verksamheten och riktar sig tillmänniskor som inte själva kan besöka eller på grund av handikappinte kan tillgodogöra sig bibhotekets utbud på vanligt sätt.Boken-kommer-verksamheten innebär att den sjuke eller handikappade blir uppsökti sin bostad. F. n. torde omkring hälften av folkbiblioteken bedriva sådanverksamhet. Biblioteken bedriver också verksamhet för invandrare medböcker, tidningar och tidskrifter och i någon mån programverksamhet påinvandrarspråken. Ärbetsplatsutlåning bedrevs av ett 40-(alkommuner. har folkbibUoteken erhållit statsbidrag.Detta utgick till en börian generellt men var av ytterst blygsam omfattning.Genom riksdagsbeslut avskaffades de generella bidragen till folkbibliotekeni samband med en förändring av skatteutjämningsbidraget till kommunerna (prop. 1965:50, SU 1965:124, rskr 1965:313). en följd av delta sjönk det direkta statliga anslaget tillfolkbiblioleksverk-samhet från 8,5 till 5,4 milj. kr. Därefter har anslagetvarit relativt och uppgår för /75 till 5,6 milj. kr.varav ca 2 milj. kr. avser bidrag till lokal biblioteksverksamhet. Sedan de generella bidragen avskaffats har statens stödtill de kommunala biblioteken varit av selektiv natur. Dels har s. k.utvecklingsbidrag utbetalats som stöd för långsiktig upprustning avbiblioteksväsendet i vissa kommuner, dels har punktbidrag givits som stöd tillsärskilda lokala initiativ. Utvecklingsbidragen utgick i följd och fickutgöra högst , under femte året högst , av kostnaderna för en allmänhöjning av biblioteksstandarden inom ett kommunblock. I och med utgången avvecklades utvecklingsbidragen. Då hade bidrag på sammanlagt20,1 milj. kr. utbetalats till 25 bibliotek. Samtliga utvecklingsbibliotek harkunnat uppvisa en kraftig ökning av verksamheten och ett betydande gensvar frånkommuninvånarnas sida. Stödet till lokala initiativ på biblioteksområdet har istor utsträckning gällt anskaffande av speciell utrustning eller försök med nyaverksamhetsgrenar och har främst varit avsett som stimulans för biblioteken ide mindre kommunerna. I första hand har behovet av stöd till biblioteksverksamhetpå det sociala området, i glesbygder, för invandrare och inom musik- ochkonstområdet beaktats. När det gäller glesbygdsverksamheten har stödet i förstahand gällt inköp av bokbussar. Normalt har bidragen utgått avkostnaden, men i vissa fall har kravet på motprestation från kommunens sidaminskats eller tagils bort. Enligt 2 kap. 24 § skolstadgan (1971:235, ändrad senast1974:481) skall varie skolenhet i vilken ingår grundskola eller gymnasieskolaha bibliotek. Skolbibliotekarieuppgiften fullgörs till övervägande delen avlärare på arvodesbasis. Ett visst antal hel- och halvtidstjänster finns dock.Vissa statsbidrag kan utgå till skolbiblioteksverksamheten. I kanbidrag utgå för nedsatt tjänstgöringsskyldighet för lärare. Några bidrag tillkostnader för inköp av litteratur finns inte. I gymnasieskolan utgårstatsbidrag till pedagogisk stödper.sonal till vilka bl. a. bibliotekspersonalräknas. Bidrag kan utgå till inköp av litteratur i samband med nyetableringeller anordnande av nya linjer eller specialkurser. Samarbetet mellan folk- och skolbibliotek varierar mellankommunerna. 1 vissa fall är verksamheterna inrymda i samma lokaler, i andrafall har en fullständig integrering skett också av de båda bibliotekensadministration. Samverkan mellan de båda biblioteksformerna har ökat under desenare åren. 1 varje län finns numera ett länsbibliotek. Fr.o.m. år1975 har de statliga stifts- och landsbiblioteken (i , , Västeråsoch ) övertagits av resp. kommuner och fått ställning som länsbibliotek(prop 1974:137, KrU 1974:23, rskr 1974:394). Somlänsbibliotek fungerar i varie län ett lokalt folkbibliotek som, utöververksamheten i hemkommunen, även svarar för vissa servicefunktioner gentemotövriga bibliotek i länet och medverkar i låneverksamheten utom länet. Föruppgifterna utanför den egna kommunen uppbär länsbiblioteken bidrag från statoch landsting. Statens insatser regleras i kungörelsen (1966:108) omstatsbidrag till länsbibliotek och lånecentraler (ändrad senast 1974:638). I fråga om anskaffning av litteratur och andra mediersvarar länsbiblioteken för sådan mera specialiserad litteratur som de lokalafolkbiblioteken inte rimligtvis bör behöva skaffa. Dessutom bistårlänsbiblioteken de lokala folk- och skolbiblioteken med råd och anvisningar ibibliotekstekniska, ekonomiska och organisatoriska frågor och fyller en viktigfunktion för samordningen av biblioteksverksamheten inom länet. Det statliga stödet till länsbiblioteken är f. n. Det generella stödet uppgår innevarande budgetår till 1,7milj. Därtill kommer tilläggsbidrag på totalt , att utbetalastill bibliotek som på grund av geografiska eller andra förhållanden har ensärskilt kostsam länsverksamhet.