prop · FZ0356 · 1975-12-31 00:00:00 — Till följd av atthushållningen med träfiberråvara förs in som prövningsgrund bör förteckningeni 136 a S BL andra stycket över vilka nyanläggningar som skall prövaskompletteras med fabrik för tillverkning av fiberskivor, spänskivor eller plywood.Den nuvarande gränsen i förteckningen beträffande sågverk, 50 000 m sågadeträvaror, bör vidare sänkas så att alla med avseende på hushållningen medträfiberråvara intressanta nyanläggningar omfattas. Enligt 1974 årssågverksinventering svarade sågverk med en årsproduktion av 5 000 m'och däröver för av produktionen. Av det totala antalet sågverk utgjordedessa . Mot bakgrund av detta är det enligt min mening tillräckligt omden ifrågavarande generella prövningen av nyetableringar omfattar sågverk meden årlig produktionskapacitet av sågade trävarorom 5 000 m'eller mer. Förattändamålet med prövningen skall tillgodoses bör det emellertid föreskrivas attanmälan obligatoriskt skall göras till regeringen av sådan planerad utvidgningav de mindre sågverken som innebär att den åriiga produktionskapaciteten ökas till5 000 m eller mer. Utvidgning av verksamhetinom skogsindustrin innebär ofta en sådan ökad råvaruförbrukning attutvidgningen får anses vara av väsentlig betydelse för hushållningen medträfiberråvara. Av detta skäl förordar jag att prövningsskyldighet alltid börföreligga även för viss utvidgning av skogs- Prop.1975/76:56 21 industri.Enligl min uppfattning bör dock bara sådan utvidgning prövas generellt sominnebär att råvaruförbrukningen per kalenderår kommer att öka i jämförelse meddet av när årsförbrukningen var högst eller sominnebär att framtida tillständ kommer att överskridas. Produktionoch råvaruförbrukning vid en viss skogsindustri kan, utan någon egentligutbyggnad av produktionsapparaten, ökas till följd av t. ex. rationaliseringsåtgärderoch längre drifttid. Det är med hänsyn till hushållningen med träfiberråvaraointressant hur en ökad råvaruförbrukning uppkommer. Även annan utvidgning avverksamhet än sådan som är en följd av att produktionsapparaten byggs ut bördärför prövas enligt 136alj BL om den är av väsentlig betydelse förhushållningen med träfiberråvara. Prövningenligt_ 136 a § BL i dess ursprungliga lydelse avsåg enbart verksamhet avväsentlig betydelse för hushållningen med landets samlade mark-ochvattentillgångar. Vidare gällde prövningen bara frågan om lokalisering avverksamheten. Del varda naturiigt att utvidgning av verksamhet i första handkom att prövas om den avsåg fysisk utbyggnad eller ombyggnad av befintliganläggning, Genom den ändring som trädde i kraft och denändring som jag nu har förordat får utvidgning av verksamhet som beror på annatän utbyggnad av en produktionsanläggning ökad betydelse frånprövningssynpunkt. Jag vill därför i det här sammanhanget stryka under altutvidgning av viss verksamhet som är av den betydelse som sägs i 136 a S BLförsta stycket skall prövas oberoende av anledningen till utvidgningen. Små ökningar iråvaruförbrukningen, t.ex. till följd av effektivare drift eller längredrifttid, vilka inte kan sägas vara av väsentlig betydelse för hushållningenmed träfiberråvara kan förutses komma att bli relativt vanliga. Det kan ocksåvara svårt att förutsäga varaktigheten av vissa produktionsökningar, t.ex. tillföljd av arbete under flera skift när avsättningsförhål-landena är goda. Jaganser att bara sådana ökningar av råvaruförbrukningen som överstiger viss nivåoch har längre varaktighet generellt bör prövas av regeringen. Jag förordar attsådan utvidgning av verksamhet varigenom förbrukningen per kalenderår avträfiberråvara, i förhållande till den högsta förbrukningen under åren 1973,1974 och 1975 eller den högre förbrukning som kan följa av framtida tillstånd,ökar med mindre än 10 000 m' rundvirke eller motsvarande mängd annanträfiberråvara inte blir generellt prövnings-pliktig. Prövningsskyldighet bördockföreligga om en ökad råvaruförbrukning beror på fiera olika åtgärder somsammantagna men inte var för sig ökar råvaruförbrukningen per kalenderår med 10000 m' eller mer. I de fall generell prövningsskyldighet inte föreligger börregeringen ha möjlighet att besluta om prövning i det enskilda fallet. Iett tillståndsbeslut enligt 136 a § BL skall verksamheten preciseras till artoch omfattning. Vid tillkomsten av paragrafen förutsattes att Kungl. Prop.1975/76:56 22 Maj:tskulle ha möjlighet att närmare bestämma den tillåtna verksamhetens omfattningoch art också med hänsyn till de försiktighetsmått som skulle iakttas frånmiljöskyddssynpunkt. Vidare uttalades i lagstiftningsärendet att Kungl. Maj:tsbefogenhet att meddela villkor skulle vara begränsad till tillgodoseendet av allmänn-jintressen (prop. 1972:111 bil 2 s. 398 och 401). Härmed avsågs den i 136 a §sjunde stycket i dess nuvarande lydelse intagna befogenheten för regeringen attmeddela särskilda villkor. Endastden sistnämnda befogenheten har ansetts behöva komma till uttryck i 136 a §. Idet hänseendet vill jag inte förorda någon ändring. Befogenheten att meddela villkoroch föreskrifter som har direkt samband med den ansökta verksamheten är såsjälvklar att några uttryckliga bestämmelser härom inte behövs. Prövningenenli 136 a § BL avsåg som jag har nämnt från början endastlokaliseringen av sådan verksamhet, som är av väsentlig betydelse förhushållningen med landets samlade mark- och vattentillgångar. Den omfattade ihuvudsak bara verksamhet, som var underkastad prövning också enligt ML. Genomatt av regeringen meddelade villkor och föreskrifter som skall iakttas frånmiljöskyddssynpunkt också tas in i koncessionsbeslut enligt ML omfattas de avansvarsreglerna i 45 § 3 ML. Genom den utvidgning avprövningen enligt 136a§BL som trädde i kraft prövas ocksåverksamhet som är av väsentlig betydelse för hushållningen med energi. Vidareavser prövningen inte längre bara valet av plats för verksamheten utan ocksåtillkomsten som sådan av verksamheten. Jag har förordat attprövningsplikten utvidgas till att avse även verksamhet som är av väsentligbetydelse för hushållningen med träfiberråvara. Dessa ändringar gör detmöjligt för regeringen att i ett tillståndsbeslut föreskriva villkor rörandeförbrukningen av energi resp. träfiberråvara. När det gäller skogsindustrinkommer således regeringen att som villkor för ett tillstånd kunna föreskriva t.ex. att produktionen till viss del skall bygga på inhemsk virkesråvara och tillviss del på annan till denna alternativ råvara. Genomförs den ändring somjagnu har förordat ändras förutsättningarna för prövningen enligt 136 a § BL så tillvida att även verksamhet, som inte är underkastad prövning enligt ML, ibetydande utsträckning kan komma att bli föremål för prövning enligt 136 a §.De villkor och föreskrifter som inryms i regeringens tillståndsbeslut kommer dåinte att omfattas av ansvarsreglerna i ML, något som förutsattes vidlagstiftningens tillkomst. Av ännu större betydelse är emellertid attregeringens tillstånd beträffande företag, som är koncessionspliktiga ocksåenligt ML, kan komma att innehålla villkor och föreskrifter, som inte meddelasav miljöskyddsskäl utan med hänsyn till knappheten på energi ellerträfiberråvara. Inte heller åsidosättande av dessa villkor kan beivras med stödav . Denansvarsregel som finns i 147 ij BL blir mot bakgrund av de av mig förordadeändringarna av 136 a § BL otillräcklig. Enligt min mening bör Prop.1975/76:56 23 lagrummetdärför ändras, så att man med stöd av 147 § kan utkräva ansvar föråsidosättande av sådana villkor och föreskrifter som jag nu har talat om. Denutvidgade prövningsskyldigheten enligt 136 a S BL har fått till följd att BL:sansvarsregler har blivit otillräckliga i ytteriigare ett hänseende. Den som underiåteratt söka tillstånd eller dispens för en verksamhet som är koncessionspliktigenligt ML och miljöskyddskungörelsen (1969:388) (MK) kan enligt 45 S 2 MLåläggas straffansvar. Någon motsvarande bestämmelse finns inte i BL beträffandesådan verksamhet som är prövningspliktig enligt 136 a S. Eftersom prövningenenligt 136 a S, som jag har sagt, från början i huvudsak omfattadebara sådan verksamhet, som var koncessions-pliktig också enligt ML, hadeavsaknaden av en motsvarande ansvarsregel i BL då inte nämnvärd betydelse. Densom satte igång verksamhet utan att söka föreskrivet tillstånd enligt 136 a S,hade så gott som alltid skyldighet att söka tillstånd eller dispens enligt MLoch trallades, om han åsidosatte denna skyldighet, av ML:s ansvarsregler.Förhållandet är emellertid annorlunda nu när även verksamhet som inte är koncessionspliktigenligt ML och MK, i betydande utsträckning kan komma att prövas enligt 136 a S BL.Det är därför nödvändigt att i BL införa ansvarsregler som gör det möjligt attinskrida med sanktioner mot den som sätter igång eller fortsätter verksamheteller ökar förbrukningen av träfiberråvara utan föreskrivet tillstånd enligt136 a tj. Enligtmin mening bör ansvarsregeln i 147 § andra stycket BL nu ändras så attstraffansvar kan utkrävas för varje avvikelse från villkor eller föreskrift somregeringen har meddelat i tillståndsbeslut enligl 136 a §. Ansvarsregeln börsålunda inte längre vara begränsad till de villkor regeringen har meddelat enligt136 a § sjunde stycket för att tillgodose allmänna intressen. Under sådanaförhållanden bör inte heller bestämmelsen vara tillämplig bara för det fallallmän rätt kan kränkas utan även då kränkning kan ske av enskild rätt Gfr. prop,1972:111 bil. 2 s. 401). I 147 § andra stycket bör vidare tas in regler omstraffansvar för den som utan tillstånd vidtar åtgärder som enligt 136 a Sskall prövas av regeringen. Prövningsskyldighet föreligger för nyanläggning avsådan verksamhet som räknas upp i andra stycket och för sådan utvidgning somenligt vad jag har förordat generellt skall prövas av regeringen. Nuangiven verksamhet skall alltid prövas av regeringen, om regeringen inteundantagsvis finner att verksamheten inte är av den betydelse som sägs i förstastycket och därför medger undantag från prövningsskyldigheten. För dessa fallbör straffansvar alltid inträda om verksamhet påbönas utan att regeringen harmeddelat tillstånd till den eller har medgett undantag frånprövningsskyldigheten. Man bör inte kunna undgå straffansvar om regeringen iefterhand medger undantag från prövnings-skyldigheten eller meddelar tillstånd tillden. Ävennär regeringen i visst fall har beslutat att prövning skall ske bör straffansvarkunna utkrävas. Genom etl sådant regeringsbeslut uppkommer Prop.1975/76:56 24 jui det enskilda fallet en prövningsskyldighet. Straffansvar bör därför gälla ävenför den som utan att tillstånd har erhållits påbörjar eller fortsätter verksamhet,sedan regeringen har beslutat att pröva verksamheten. Ävenunderiåtenhet att fullgöra den förordade anmälningsskyldigheten beträffandevissa utvidgningar av sågverk bör enligt min mening straffsanktioneras. 1enlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättatsförslag till lag om ändring i byggnadslagen (1947:385). 1enlighet med vad jag har anfört tas i första stycket såsom ny prövningsgrundin att en verksamhet är av väsentlig betydelse för hushållningen medträfiberråvara. Andrastycket 2 innehåller bestämmelsen om generell prövning av nyanläggning av vissskogsindustri. För sågverk förs här in en ny lägre gräns om 5 000 m sågadeträvaror. Vidare kompletteras uppräkningen med fabrik för tillverkning avfiberskivor, spänskivor eller plywood. Beteckningarna träsliperi ochcellulosafabrik ersätts med den gemensamma beteckningen massafabrik. Somen följd av vad jag har sagt om viss generell prövningsskyldighet beträffandeutvidgning av verksamhet inom skogsindustrin tas ett nytt tredje stycke medsådan innebörd in i 136 a § BL. Bestämmelsen innebär att prövningsskyldighetföreligger i de fall ökning av råvaruförbrukningen per kalenderår till följdav en eller fiera åtgärder kommer att medföra att den totalaråvaruförbrukningen överstiger den högsta förbrukningen , 1974 eller1975 med 10 000 m'eller mer. Har i tillstånd enligt 136 a tj för vissverksamhet meddelats bestämmelser om den mängd träfiberråvara som får förbrukasinträder prövningsskyldighet i de fall en eller flera åtgärder kommer attmedföra att den totala förbrukningen per kalenderår överstiger den tillåtnakvantiteten med 10 000 m eller mer. Storieken på råvaruförbrukningen angesprimärt i m' rundvirke. Med m' avses kubikmeter fast mått under bark (m fub).Vid omräkning från annan måttenhet får man begagna sig av etablerade ocherkända omräkningsfaktorer. Detta gäller även vid beräkning av mot m' fubsvarande mängd annan träfiberråvara än rundvirke. Ifjärde stycket, som motsvarar nuvarande tredje stycket, görs en ändring avredaktionell natur. Prop.1975/76:56 25 1enlighet med vad jag har förordat förs i ett nytt femte stycke in enbestämmelse om skyldighet att till regeringen anmäla viss planerad utvidgningav sågverk. Paragrafensnuvarande fjärde stycke täcks av nuvarande femte stycket då tillämpningen avbåda styckena förutsätter att nyanläggningen eller utvidgningen är av denväsentliga betydelse som sägs i första stycket. Med hänsyn härtill föreslår jagatt bestämmelserna i de nuvarande fjärde och femte styckena med vissredaktionell ändring slås ihop och tas in i ett nytt sjätte stycke. Denuvarande sjätte och sjunde styckena motsvaras av sjunde resp. åttonde stycketi förslaget. Paragrafensandra stycke bör enligt vad jag har anfört i det föregående kompletteras medytterligare ansvarsbestämmelser. Stycket bör delas upp i flera punkter. I punkt1 tas in bestämmelsen att straffansvar skall följa i de fall verksamhetpåbörjas ulan att antingen tillstånd har meddelats enligt 136 a § i de fallsådant behövs enligt det nu föreslagna andra stycket eller undantag frånprövningsskyldigheten enligt 136 a S flärde stycket har medgetts. I punkt 2tas in bestämmelsen att straffansvar skall följa i de fall förbrukningen avträfiberråvara ökas genom en eller fiera åtgärder med minst den mängd som angesi 136 a § tredje stycket utan att antingen tillstånd har meddelats ellerundantag från prövningsskyldigheten har medgetts enligt 136 a § fjärde stycket.I punkt 3 tas in bestämmelsen om straffansvar då regeringens beslut attförbehålla sig prövning enligt 136 a § sjätte stycket åsidosätts.Straffansvarskall inträda om verksamheten påbörjas eller fortsätts utantillstånd. Punkt 4 innehåller dels ansvarsbestämmelsen i paragrafens nuvarandeandra stycke, dels den i det föregående förordade regeln om straffansvar för varieavvikelse från villkor eller föreskrift som har meddelats i tillståndsbeslutenligt 136 a ij. I samtliga dessa fall bör påföljden vara böter eller fängelsei högst . Iett nytt tredje stycke tas in en bestämmelse om brott mot anmälningsplikten i 136 a t; femte stycket. I dessa fall bör påföljden vara böter. Deföreslagna ändringarna i BL bör träda i kraft . Försådan verksamhet som har tillåtits i tillstånd enligt 136 a S BL före deändringar i BL som jag nu har föreslagit bör förbrukningen av träfiberråvarakunna ökas för att möjliggöra den tillåtna produktionen utan att tillstånd behöversökas enligt de föreslagna bestämmelserna i 136 a tj tredje stycket. Enbestämmelse med denna innebörd tas därför in bland övergångsbestämmelserna. Prop.1975/76:56 26 Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen attantaga förslaget till lag om ändring i byggnadslagen (1947:385). Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att antaga det förslag som föredraganden harlagt fram.