prop · FZ03149 · 1975-12-31 00:00:00 — Föreningen ekonomisk rationell uppvärmninganser att det knappast är möjligt att ta ställning till lokal värmeplaneringinnan fömtsättningama för lokal energiplanering utretts och att kompletterandeutredningar behövs om konsekvenserna från beredskapssynpunkt av en forceradövergång från flexibla individuella uppvärmningssystem till centraliseraduppvärmning. framför motsvarande synpunkter. Även VVS-branschenanser att frågan om lokal energiplanering skall utredas innan ställning tastill lokal värmeplanering. Någraremissinstanser anser ätt lagstiftningsfrågan bör anstå. Enligtbostadsstyrelsen fordras för en samordnad planering att värmeplanerna fogas ini ett system med fullständiga regionala energiplaner. Den föreslagna lagen bördärför irite träda i kraft förrän vissa övergripande policyfrägor beträffandelandets energiförsörjning kommit närmare sin lösning. anser att den föreslagna lagstiftningen bör anstå tilldess de energipolitiska riktlinjerna fastlagts. förelektrisk ström anser att ikraftträdandet bör göras beroende av att säkrariktlinjer dragits upp för den framtida energipolitiken på riks- ochlokalplan. Även förordar ett uppskov medikraftträdandet. En samstämmighet mellan först upprättade sekundära värmeplaneroch senare tUlkomna primära energiplaner kan knappast garanteras. Dessutomsaknas tills vidare slutUga politiska ställningstaganden i fleraenergipolitiska frågor av betydelse även för värmeplaneringen i stort. 1975/76:149 32 Någraremissinstanser har en inställning som delvis ansluter till de nu redovisadenegativa synpunktema. Vattenöverdomstolen anser det tveksamt om lagförslagenbör träda i kraft oberoende av tiUkomsten av en lag om lokal energiplanering.Förslaget reglerar inte på något sätt när en värmeplan skaU upprättas, eftersomdetta skall avgöras genom energiplaneringen. Enligt vattenöverdomstolensmening bör det övervägas att lösa frågan om när värmeplan skaU upprättas eftersamma principiella uppläggning som i va-lagen, dvs. med skyldighet för kommunatt under vissa angivna fömtsättningar upprätta värmeplan. Statens förhandlingsnämndframhåller att utredningen inte redovisar några analyser av förslagetssamhällsekonomiska konsekvenser och inte heller någraberäkningar av de ekonomiska följderna för de slutUga avnämarna. Om förslagetgenomförs kommer i praktiken kommunala värmemonopol att tillskapas. Enobligatorisk anslutning av stora byggnadskomplex skulle medföra risk församhällsekonomiskt omotiverade investeringar i kommunala anläggningar. mening måste lagförslagets ekonomiska konsekvenser i oUka avseendennärmare utredas före ett eventuellt genomförande. i län, som ansluter sig till förslaget, understryker behovet av övergripandeenergiplanering inom kommun. Om sådan ej kommer till stånd ens i den förenkladeform som utredningen tänker sig kan förslagets intentioner komma att förfuskas.EnUgt kan den föreslagna värmeplaneringen knappastbedrivas med någon större säkerhet förrän pålitliga energipolitiskamålsättningar fastlagts. Någraremissinstanser anser att den föreslagna lagstiftningen inte bör omfattaelvärme eller gasvärme. hemställer att dvärmenutesluts, eftersom lagstiftningen uppenbarligen främst syftar till att skapaförutsättningar för anläggande av fjärrvärmesystem genom bestämmelser omanslutningstvång och anslutningsrätt. Förslaget präglas också härav, vilketgjort det svårt att få de olika bestämmelsema tillämpliga på el. I fråga om elär det inte möjligt att skUja på den del av leveransen och kostnaden som avserelvärme och den del som avser annat. Genom förslaget skulle olii:a delar av entekniskt och täriffmässigt integrerad elleverans regleras i olika lagstiftningalltefter användningen vilket enligt kraftverksföreningen måste vara olämpligt.I 1902 års lag finns redan bestämmelser om leveransskyldighet för huvudmannenoch om skyldighet att underkasta sig prisreglering. Enligt kraftverksföreningensmenmg bör en konsument, om fjärrvärme inte kommer i fråga, ha möjlighet attvälja mellan de återstående alternativen elvärme eller separatuppvärmning medolja eller ved. anser det tveksamt omdet finns något behov att lagstifta om allmänna värmesystem som bygger på el.Om man utesluter dvärmen förenklas den föreslagna lagen och undviks samröretmed 1902 års 1975/76:149 33 lag.Svenska elverksföreningen avstyrker utan ställningstagande i övrigt förslaget tUl lagstiftning i vad det avser el. Föreningen ifrågasätter behovetav den föreslagna lagstiftningen. I vart fall finns det inget sådant behov vadgäller el och knappast heller såvitt föreningen kan bedöma vad gäller gas.Eldistributören har leveransplikt redan enligt lag och det finns ingetönskemål från eldistributöremas sida att ålägga konsumenterna skyldighet attanordna och ansluta elvärme. Sådana tvångsåtgärder förefaUer tvärtom synnerligenbetänkliga från konsumentsynpunkt, inte minst mot bakgrund av rådandeosäkerhet beträffande prisutvecklingen för såväl olja som elkraft. Även omförbud mot individuell oljeeldning av miljöskäl kan komma att utfärdas förvissa områden, är enligt elverksföreningens mening den föreslagna lagstiftningenobehövlig vad gäller el. anser det inte nödvändigt att ien lagstiftning om värmeplaner ta med gasddade värmesystem och, såvitt kanbedömas, inte heller dvärmesystem. föreslår alltså attlagstiftningen endast skall avse fjärrvärme. När naturgasen blir tillgänglig iSverige kan det däremot bli nödvändigt med en lagstiftning även på gasområdet.Man kan då beakta erfarenheterna från lagstiftningen beträffande fjärrvärme. Remissinstansernauppehåller sig främst vid formerna för upprättande av värmeplan. ansluter sig uttryckligen till utredningens förslag att någonöverprövning inte skall ske av kommunens beslut att anta värmeplan.Kommunförbundet anser att det inte finns något behov av ett statUgtprövningsförfarande och tillstyrker utredningens förslag att de fastställda värmeplanemaendast för kännedom skall tillställas industriverket och vederbörande länsstyrelse. övriga remissinstanser somsärskUt yttrar sig i denna fråga har däremot en inställning som avviker frånutredningens. anser att det finns risk för att deövergripande energipolitiska aspekterna inte blir tUlgodosedda genom attstatlig myndighet inte skall fastställa värmeplan. Bestämmelser omplaneringssamarbete meUan stat, kommun och övriga intressenter inomenergiområdet bör tas in i lagen. för elektriskström anser att en föreskrift om fastställelse exempelvis av länsstyrelse skuUeutgöra viss garanti mot genomförande av orationella värmeplaner. Enligt hade det varit motiverat med någon möjlighet tillöverprövning i lämplig form. anser att det samband medutformningen av en ny plan- och byggnadslagstiftning bör övervägas att göravärmeplaneringen till ett obligatoriskt inslag i den fysiska planeringen. VVS-branschenframhåller att samordningen med byggnadslagstiftningen och den fysiska planeringenär ofullständigt preciserad i förslaget 3 1975176.1 saml. 1975/76:149 34 jämförtmed vad som gäller enligt va-lagen. i föreslår enskyldighet för kommunen att samråda med innan värmeplan antas.Länsstyrelsen i län framför motsvarande förslag och tillägger ättutarbetandet av värmeplan bör saihordnas med den kommunala bostadsplaneringen.Länsstyrelsen i anser att den föreslagnasamrådsskyldigheten med industriverket är tillräcklig för att tUlgodosestatliga övergripande intressen. Länsstyrelsenfinner det dock angeläget med en föreskrift om att kommunen skall samråda medmyndigheter, sammanslutningar och enskilda personer som kan ha ett väsentligtintresse i frågan. Enligt måste hyresgästemasmöjlighet tiU inflytande över värmeplaneringen garanteras genom en lagstadgadskyldighet för kommun att bereda hyresgästorganisation ansluten tUlriksorganisation möjlighet att yttra sig över planförslag. Näringslivetsbyggnadsdelegation föreslår en hänvisning tUl byggnadslagen så att värmeplanenkan uppfattas som en del av gängse fysisk planering. En sådan hänvisningskulle innebära att byggnadslagens särskilt reglerade besvärsordning blir tillämpUg.Vidare skulle man slippa den dubbdprövnmg, som det innebär med ett beslut omvärmeplanens inrättande inklusive teknisk beskrivning av anläggningen och ettannat beslut enligt byggnadslagen, som bekräftar fömtsättningana :föranläggningens tillkomst från plansynpunkt. En altemativ lösning är enligtbyggnadsdelegationen att komplettera byggnadslagen med bestämmelser omantagande av värmeplan. Ifråga om värmeplans innehåU framförs några olika synpunker. framhåller att förslaget, bortsett från uppgifterna omgränsdragning och huvudmannaskap, inte innehåUer några anvisningar angåendevärmeplanens innehåll eller kvalitativa egenskaper (kostnadsunderlag, anslutnihgsvUlkor,tekniska data m. m.). En värmeplan kan med andra ord komma att få högstvarierande sakinnehåll och omfattning, vilket enligt föreningen knappast är.tillfredsställande. VVS-branschen finner ambitionsnivån låg i fråga ominnehållet i värmeplan. Inga krav ställs på redovisning av det underlag somligger till grund för allmänna värmesystems fördelning och utsträckning i en värmeplan.Förslaget gör det vidare möjligt för kommunen att utesluta vissa fastigheterinom ett område genom att kommunen själv definierar verksamhetsområdet.Länsstyrelsen i understryker vikten av attkartunderlaget får en sil.god utformning som möjligt från teknisk men framförallt från fastighetsrättslig synpunkt. EnligtUppsala industriverk ligger ett inom kommunen framlagt förslag till värmeförsörjningsplanmed indelning i fjärrvärme- och elvärmeområden helt i linje med utredningensförslag. Värmeförsörjningsplanen kan lätt omformas till värmeplan. Stockholmskommun upplyser att stora delar av kommunens tätbebyggda områden har varitföremål för planläggning från värmesynpunkt, vilket resulterat i en relativtomfattande fjärrvärmeutbyggnad. 1975/76:149 35 Fråganom huvudmannaskap för allmänt värmesystem berörs endast av kommun,som framhåller att har en del av eldistributionen inomkommunen och att det är förenat med svårigheter att genomföra en rationellvärmeplanering, om inte eldistributionen inom kommunen helt handhas avkommunens energiverk. Utredningenhar funnit att det inte är påkallat med regler om tvångsinlösen av värmesystemsom byggts ut av annan än kommunen. Denna fråga berörs endast av , som förordar att värmeplan skall kunna ge inlösenrätt i de faU däröverenskommelse inte kan nås. Anledningen tUl att man inte kan nå enöverenskommelse torde enUgt förbundet vara att ägaren inte är vUlig attunderkasta sig de skyldigheter som ett inkorporerande i värmeplanen skullemedföra och konsumentema skuUe alltså i dessa fall få ett sämre skydd än andra.Man bör enligt förbundets mening inte acceptera sådana avsteg från de principersom ligger bakom förslaget. Ifråga om verksamhetsområde anser att värmeplan alltidbör omfatta de delar av kommunen där riktvärden för önskvärd miljökvalitetöverskrids eller kan komma att överskridas genom utsläpp frånbyggnadsuppvärmningen. En speciell fråga sominte berörts av utredningen tas upp av vattenöverdomstolen. Konflikter kanuppkomma mellan olika energidistributörer exempelvis genom att kommunen antaren värmeplan som föreskriver fjärrvärme inom ett område där en elleverantörredan har områdeskoncession. Enligt vattenöverdomstolens mening är det rimligtatt eldistributören kan få ersättning, om det ledningssystem som han har byggtut inom området förlorar i värde genom värmeplanen. tar uppen liknande fråga. En ändring av värmeplan kan undantagsvis innebära att ettområde inte längre omfattas av planen och att kommunens skyldighet att ordnavärmeförsörjningen aUtså bortfaller. En sådan ändring kan vara tUl nackdel förfastighetsägarnas planering och projektering och fråga uppkorrmier då omfastighetsägarna kan resa krav på kompensation gentemot kommunen. Enligtkommunen är det inte helt uteslutet att så kan ske på allmännaskadeståndsrättsliga grunder. RemissinstansemauppehåUer sig främst vid den föreslagna anslutningsskyldigheten. Ett stortantal av remissinstanserna framhåller att bestämmelserna härom är oklara frånlagteknisk synpunkt. Även i övrigt framförs åtskilliga synpunkter. anser att det inte finns några bärande motiv för att'införatvångsanslutning. Den föreslagna viUkorliga tvångsanslutningen innebär i stortsett en reglering som bygger på hur det tidigare gått till i praktiken. Prop.1975/76:149 36 mentetkommer dock att av fastighetsägaren uppfatfas som besvärande och kommer attförsvåra förhandlingarna. kan inte accepteratvångsanslutning av exempelvis en vUla, ett kedje- eller radhus medindividuell oljeuppvärmning, oavsett om husets ägare finner anslutningen föreiUigmed suia intressen eller inte. Institutet anser inte att effektivitetsintressetkan accepteras som ett tUlräckligt motiv för tvångsanslutning. Härtill kommeratt reglema om ersättning för en uidi-viduell värmeanläggning vid anslumingfått en för fastighetsägaren oförmånlig utformning. Även ekonomiskrationell uppvärmning anser att förslaget bör överarbetas vad avseranslutningstvång och ersättningsprinciper. Svenska värmeverksföreningenförmodar att det förtroendefulla förhållandet mellan de kommunala fjärrvärmeverkenoch fastighetsägarnahyresgästema kommer att bestå även . När föreningennu är beredd att tUlstyrka förslaget att värmeplaner skall ges rättsverkan,vilket kan innebära att fastighetsägare skall anslutas även mot sin vilja, skertillstyrkandet med uttryckUgt förbehåU för att lagen blir dispositiv. Till deskäl som har lett tiU att föreningen har accepterat tanken på juridisktbindande värmeplaner hör att ett fjärrvärmenäts totalekonomi starkt påverkasav anslutningsgraden inom distributionsområdet. framhålleratt samarbetet mellan kommu-nen och fastighetsägarna Uksom hittUls i förstahand bör baseras på fri-vUUga överenskommelser. skall anslutiiing ske om inte fastighetens behov avärmeförsörjning med större fördel kan tiUgodoses på annat sätt. Någraremissinstanser kommenterar särskilt vad som här skall avses med fördel.Svenska värmeverksföreningen anser att anslutning skall ske om inte i enskilda faUavgjorda samhäUsekonomiska fördelar kan konstateras med en annan ordning.Enbart privatekonomiska fördelar för fastighetsägaren är alltså intetillfyllest. Om exempelvis en fjärrvärmeledning finns framdragen tillfastigheten bör anslutning ske om detta ger lägre totala kostnader förfastighetsägare och huvudman än angivet altemativ. Enligt Svenska dverksföreningenavser utredningen sannolikt en allmän eller samhällsekonomisk bedömning men detär på grund av lämnade exempel inte uteslutet att i stäUet avsesfastighetsägarens ekonomiska fördel. Från tUlämpningssynpunkt vore den senaretolkningen, troligen enklare. framhåller att begreppet medstörre fördel kan tolkas på oUka sätt, som fördel för huvudmannen, mUjömässigfördel, samhällsekonomisk fördel, fördel för fastighetsägaren etc. Det ärangeläget att den rätta innebörden klargörs. HSBanser att fastighetsägarna måste ha en obestridlig rätt att vägra anslutning omden medför ökade boendekostnader. Enligt i och bör kostnadsfrågan i första hand för fastighetsägaren, tUlmätas betydelsevid tvångsanslutning. Kostnadsfrågan bör emellertid också bedömas från defastighetsägares synpunkt som avser 1975/76:149 37 attansluta till systemet. Om avgiftsbortfallet blir för stort kan förutsätt-nmgarnaför plangenomförande försvåras eller omintetgöras. Från genomförandesynpunkt ärdet därför lämpligt att anslutningsfrågor slut-prövas innan värmeplan antas. Ifråga om tvångsanslutningen framförs önskemål om större överensstämmelse medva-lagen. Vattenöverdomstolen framhåUer att utredningen i StäUet för va-lagensskyldighet att betala avgift, även om anläggningen inte bmkas, infört ettsystem som bygger på faktisk anslutning. En konsekvens härav blir attavgiftsskyldighet inte föreUgger för obebyggda fastigheter. Va-lagens systemtorde i och för sig kunna användas även på förevarande område men vattenöverdomstolenkan inte bedöma vilket system som är att föredra. finner det motiveratmed en större, samstämmighet med va-lagen i fråga om bl. a. anslutningspliktoch skyldighet att erlägga avgifter. och kommunframför motsvarande synpunkt. framhåller att kompUkationer uppkommerom avgiftsskyldigheten görs direkt beroende av att faktisk tillkoppling ägtrum. Ytterligare synpunkter påanslutningsskyldigheten framförs av några remissinstanser. framhåller att undantag från an slutning aldrig bör medges om därmed riktvärden för miljökvalitet kan komma att överskridas. fömtsätter att anslutningsskyl digheten tillämpas med väl tiUtagen övergångstid dels för att undvika driftekonomiska intressekonfUkter dels för att i samhällets intresse ratio nellt utnyttja befintiiga anläggningar, särskilt de större gemensamma värmecentralerna. framhåller att det omfattande ledningsnät som behövs för fjärrvärme är kapitalkrävande och att det måste redan från början anläggas för den totala belastningen. Det krävs därför ofta en anslutning av praktiskt taget samtliga fastigheter inom området. En sådan anslutrung är relativt lätt att genomföra på friviUig väg i nybyggda områden men kan vara väsentligt svårare i befintlig be byggelse. Flertalet av värmeverksföreningens medlemmar torde för fort satt expansion i inte obetydlig utsträckning vara hänvisade tiU befintlig bebyggelse. Genom sin kostnadsstruktur är fjärrvärmen hänvisad tiU kommunernas tätbebyggda delar under det att dvärmen naturligen hör hemma i den glesare bebyggelsen. En rationell värmeförsörjning kräver enligt industriverket att detta beaktas men så är inte fallet utan varje elabonnent kan kräva att få elvärme. föreslår att anslutning av fastighet med bostäder upplåtna med hyresrätt skall ske genom överenskommelse mdlan fastighetsägaren, huvudman nen och hyresgästorganisation ansluten tUl riksorganisation. Sådan orga nisation bör också få ta initiativ till anslutning. Enligt Näringslivets byggnadsdelegation bör en omprövning av anslutningen vara möjUg vid ändrade förhåUanden, på samma sätt som är bmkligt vid skilda former av gemensamhetsanläggriingar. ' . . ' ' i. , ; i- 1975/76:149 38 Ifråga om anstånd för hu-vudmarmen med anslutning framförs några synpunkter.Enligt bör det på ett mera otvetydigt sätt anges attfastighetsägarnas anslutningsanspråk måste bedömas mot bakgmnden av kommunenslångsiktiga planering och att alltså de fastställda ekonomiska ramarna förkommunens verksamhet blir accepterade som objektivt godtagbara, gmnder fördenna bedömning. anser att anstånd bör bevUjas inte bara församordning med andra arbeten utan också med hänsyn till behovet avöverenskommelser med ett antal andra fastigheter inom området för attåtminstone få ekonomi på driften av anläggningen. Dessutom börutbyggnaden ligga inom ramen för företagets budget. Svenska elverksföreningenframhåller att samordning med andra arbeten bara bör vara ett exempel på falldå anstånd skall medges. Andra och svårare hinder för omedelbar anslutning kanförutses och bör enligt föreningen anses vara godtagbara skäl för uppskov.Enligt bör anstånd för såväl kommunen som denenskilde fastighetsägaren tas till med god marginal. Göteborgskommun befarar att värmeplanering knappast kommer till stånd i önskadomfattning, om huvudmannen i enUghet med förslaget blir skyldig att medverkatill provisoriska värmeanordningar och dessutom ersättningsskyldig förmerkostnad. Konununen anser att starka skäl talar för ett åtskiljande avplanering och genomförande. Desynpunkter som framförs i fråga om huvudmannens leveransskyldighet ansluter ihuvudsak tiU utredningens förslag. Vissa avvikelser förekommer dock. förklarar sig inte ha något att erinra mot förslaget, somi huvudsak synes överensstämma med vad som redan tUlämpas vid värmeverken.Svenska kommunförbundet har motsvarande inställning men tiUägger atthuvudmannens ansvar vid ransonering måste i högre grad än vad utredningentycks vara benägen att göra begränsas av tekniska och ekonomiska realitetersamt förefintliga sannolikheter för vad som kan inträffa iframtiden. Ju större säkerhetsmarginal huvudmannen förpliktas tiU desto dyrareblir de normala värmeleveranserna. anser det önskvärt att deti motiven framhåUs att kravet på huvudmannen att försäkra sig om altemativ energUeveransvid krissituationer uite får StäUas för högt. anser attlagbestämmelser om leveransskyldighet kan undvaras och att frågan medvägledande motivuttalanden kan överlämnas åt rättstUlämpningen. ser medtillfredsställelse fram emot att en leveransgaranti etableras. ÅtskiUigasynpunkter framförs i fråga om avgiftsbestämmelsema. föreslåratt minunikraven på en värmeplan utökas 1975/76:149 39 medkrav på totalkostnadskalkyl under normal nyttjandetid () jämförd medmotsvarande kalkyl för fastighetsägare med egen anläggning. Det föreslagnasamrådsförfarandet med industriverket bör innefatta att industriverket bevakarkonsumentemas intressen i kostnadsfrågor. understrykervikten, av att, om ett kommunalt värmemonopol genomförs, regler skapas för pnhetUgoch öppen redovisning av kostnadema för produktion och distribution. I detavseendet uppkommer speciella problem när kommunala bolag bildas. BostadsstyrelsenframhåUer att utredningen endast i förbigående har berört de privatekonomiskakonsekvenserna av i princip ovillkorlig skyldighet att utnyttja allmäntvärmesystem. anser det angeläget från konsumentsynpunkt attdenna fråga ytterligare behandlas i samband med framtida överväganden omtaxepolitikens inriktning vid ev. dominans över värmeproducerande ochvärmedistribuerande system. Enligt i län gerutredningens framhävande av självkostnadsprincipen anledning till viss oro.Begreppet bör definieras bättre. framhåller att vattenverkens ochelverkens prissättning brukar följa olika principer. Någon s. k.koncessionsavgift som de kommunala elverken ofta tar ut bör under ingaomständigheter få ingå i priset för värmeenergi. Näringslivetsbyggnadsdelegation anser att självkostnadsprincipen knappast är entydig somekonomisk princip. Fortlöpande studier av kostnadsutveckling ochdebiteringsprinciper är därför önskvärda bl. a. för att uppnå tillfredsställandekostnadskontroll och rationell ekonomisk bedömning av utvecklingen. Underlagför avgiftsuttag, anslutningsavgifter m. m. bör därför på lämpligt sättredovisas exempelvis tUl den föreslagna energi.Enligt byggnadsdelegationen förefaller det vidare rimligt att överväga enförlängning av maximitiden, , för betalning av anslutningsavgift. Frånbetalningssynpunkt förefaller en anpassning till den statliga långivningensamorteringstider försvarbar med tanke på att anslutningen ofta kommer tillstånd i samband med statlig långivning tUl fastigheten. Enligt blir det avgörande för avgiftens storlek vilkenavskrivningsprocent som huvudmannen har att kalkylera med och hur hög räntan skallvara på nedlagt kapital. Det är enligt förbundets mening önskvärt med några meravägledande uttalanden i frågan, eftersom eljest olika huvudmän kan komma attgöra bedömningar som avsevärt skiljer sig från varandra med därav följandeolikheter i taxorna. VVS-branschen finner likställighetsprincipen rimlig menuttalar starka farhågor beträffande självkostnadsprincipen som inte ger tUlräckligakrav på rationalitet i värmeförsörjningen. Huvudmannen har en mycket starkställning vid tvist. Branschen har den uppfattningen att det är synnerligenvanskligt att för en affärsdrivande verksamhet i regi hävda att deavskrivningstider, förräntningskrav och kostnadsfördelningsprinciper somtillämpas är 1975/76:149 40 oskäliga.En utvärdering av va-nämndens arbete med avseende på de fall där besvär medförtlägre avgifter eller taxor skulle därför vara av intresse. påpekaratt huvudmannen kan frestas att anlägga långa ledningar framför att bygga enlokal hetvattencentral, eftersom avgiftsskyldigheten är bunden till kostnademaför distributionsledningar. Kommunen föreslår därför att begreppet allmäntvärmesystem får omfatta även hetvattencentral. tar uppmotsvarande problem och ifrågasätter om inte möjlighet borde lämnas att ispeciella fall låta en del av kapitalkostnaderna för produktionsanläggningarbestridas genom engångsavgifter.