prop · FZ03164 · 1975-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till att det föreslås en i lag stadgad skyldighetför att föranstalta om rivning m. m. torde det enligtlänsstyrelsen i vara rimligt att kostnad för förättning fär förskjutasav allmänna medel även i de fall då är sökande. Samma förslagframför , och (majoriteten) kommuner. /<5Kerinrar om att i det förslag till ny utsökningslag (SOU 1973:22) som haravgivits av lagberedningen har förordats att överexekutors uppgift att bl. a.meddela handräckning skall överfiyttas till kronofogdemyndigheten. RSV anserdet finnas skäl att i detta sammanhang överväga en ordning som låterbyggnadsnämnden göra ansökan om handräckning direkt hos utmätningsman.Förhoppningsvis kommer nämnderna att begränsa sina ansökningar om handräckningtill hell klara fall, och RSV anser det inte vara en nackdel eller stötande attdenna summariska prövning sker direkt hos utmätningsmannen. Förfarandet tordevinna med en sådan ordning. Liknande synpunkter anförkronofogdemyndigheterna i och . Medhänvisning till förslaget i promemorian att föreläggande skall gälla mot nyägare framhåller/?SI/att promemorian däremot inte behandlar frågan om etthandräckningsutslag riktat mol viss fastighetsägare kan verkställas mot ensenare förvärvare. Enligt RSV kan en kronofogdemyndighet inte verkställa ellhandräckningsutslag avseende borttagande av byggnad mot ny förvärvare (se SOU1973:22 s. 431). Den som byggt olovligt har här möjlighet alt kringgå bestämmelsenom handräckning genom att efter överexekutors beslut överiåta fastigheten tillannan. Kostnaden för lagfart torde enligt RSV inte avhålla en fastighetsägarefrån en sådan transaktion då han står inför ett rivningshot. RSV anser att detbör övervägas att i lagen införa en bestämmelse Qfr 16 5) av innehåll atthandräckningsbeslut gäller mot ny ägare. Även sådant beslut skulle då antecknasi fastighelsboken. Prop.1975/76:164 210 förslagframför också samt länsstyrelserna i Siockholms ochHallands län. Ifråga om handräckningsförfarandet konstaterar RSV att lagens beslämmelser iämnet är utformade efter förebild av gällande regler. Handräckning torde nukomma att användas av byggnadsnämnderna relativt oftare och RSV anser att detfinns skäl att ge handräckningsbestämmelsen en mer detaljerad utformning.Framför allt verkställigheten är ofta förenad med praktiska och juridiskaproblem. Därför bör i bestämmelserna skiljas på överexekutors beslut omhandräckning och utmätningsmannens verkställighet av beslutet. Samma förslagframför kronofogdemyndigheten I som vidare framhåller attutsökningslagen och ulsökningskungörelsen inle innehåller regler om förfarandetvid verkställighet av handräckningsbeslut av nu ifrågavarande art. vore det värdefullt om sådana regler utformades i detta sammanhang.Även om svårigheler föreligger alt i detalj reglera förfarandet, skulleförekomsten av mera grundläggande förfaranderegler undanröja denrättsosäkerhel som råder vid verkställighet av förpliktelser till positivprestation som inte går ut på betalning. Även kronofogdemyndigheten i Visbyanser sådana regler påkallade. Enligt kronofogdemyndigheten i bör ifråga om myndighetens biträde med handräckning finnas klargörande uttalande omatt myndighetens medverkan innebär endast att övervaka atthandräckningsålgärderna inle förhindras. Det kan inte vara realistiskt alttänka sig alt myndigheten aktivt ingriper på annat sätt, såsom med anskaffandeav handräckningsmanskap, redskap, maskiner etc. Detta bör enligt myndighetenankomma på /kommunen. Kostnaden härför kan ju för övrigi las utgenom utmätning hos svaranden. Liknande synpunkter anför länsslyrelsen iStockholms län. 6 Fördelning och indrivning av avgifterna Enligtförslagel skall byggnadsavgift tillfalla kommunen samt tilläggsavgift ochsärskild avgift staten. Förslaget har mött stark kritik särskilt frånkommunhåll. framhåller att del föreslagna systemetuppenbariigen kommer att ställa ökade krav på byggnadsnämnderna och att detdärför är av vikt att byggnadsnämndema ges sådana resurser att de kan motsvarade ställda kraven. Detta kan innebära vissa ekonomiska påfrestningar förkommunema som särskilt i dagens situation kan upplevas som betungande. Fråndessa synpunkter måste del enligt kommunförbundet anses som ytterstotillfredsställande att promemorieförslaget innebär en fördelning mellanvederbörande kommun och staten på så sätt att endast byggnadsavgifl tillfallerkommunen medan övriga avgifter tillfaller staten. Det är angeläget altbyggnadsnämnderna sätts i tillfälle alt motsvara de ökade anspråk som ställs pådem. För statsverket medför den nya ordningen där- 1975/76:164 211 emot en betydande avlastning med minskad arbetsbörda förpolis, åklagare och domstolar, påpekar kommunförbundet. Som också framhållits ipromemorian har de föreslagna avgifterna en annan karaktär än böter och kanlill en del ses som en kompensation till samhället för de kostnader som detolovliga byggandet förorsakar. Dessa kostnader kommer i fortsättningen att iallt väsentligt drabba kommunerna. vill därför med bestämdhethävda att samtliga avgifter skall tillfalla kommunerna. Samma eller liknandeuppfattning som kommunförbundet i fråga om fördelningen av avgifterna harlänsstyrelserna i , , , och ,och . Föreningen for samhällsplanering.Hyresgästernas riksförbund. , Svenska kommunal-tekniska föreningen. FöreningenSveriges siadsarkiiekier samt , , , , , , , . ,, , och kommuner. ifrågasätter starkt förslagel i dennadel. Det tordeenligt kommunen knappast kunna hävdas, att staten åsamkas sådanakostnader av olovligt byggande att den föreslagna fördelningen av avgifterna ärmotiverade från den synpunkten. Det är heller inte troligt att avgifterna blirav sådan slorieksordning alt de får egentlig ekonomisk belydelse för vare sigstaten eller kommunen, i vart fall inte sedan de nya reglerna verkat en lid ochförhoppningsvis fått en önskvärd preventiv verkan. Det är enligt kommunen meraen principiell fråga det gäller. Det bör vara kommunerna som helt ansvarar församhällets reaktion mot olovligt byggande från det att fullgörsin skyldighet att ingripa till dess att den sanktion som eventuellt följer harfullgjorts. Det kan också frän den byggandes synpunkt förefalla förvirrande,anser kommunen, att ett kommunalt beslut om avgift skall fullgöras till staten. Några remissinstanser föreslår att alla avgifter skalltillfalla staten, RSV kan sålunda inte finna att några bärande skäl anförts föratt låta byggnadsavgiften tillfalla kommunen. Skall samhället (kommunen)kompenseras för de kostnader som det olovliga byggandet förorsakar bör deltainle ske genom ett avgiftsuttag där självkostnads- ochlikställighetsprinciperna inle följs. RSV anser därför att ävenbyggnadsavgiften bör tillfalla staten. Hovrätten över och anser del olämpligt att detorgan som har att besluta om sanktionerna självt skall komma i åtnjutande avdet ekonomiska utbytet av dessa. För allmänheten torde detta lätt komma attframstå som stötande. Enligt synes den föreslagna fördelningenriktig med hänsyn till nuvarande förhållanden men kommunen stryker under att destörsta nackdelarna av olovligt byggande torde drabba kommunerna, kommunalaföiyalinlngsjuiister anser att det intehar förebragts bärande skäl till att en fördelning av avgifterna bör äga rumpå stat och kom- Prop.1975/76:164 212 mun.Såväl byggnadsavgift som tilläggsavgift och särskild avgift bör enligtföreningens mening tillfalla endera kommunerna eller staten. Ifrågaom indrivningen av de olika avgifterna konstaterar/?5 K att förslagetinnebär att kommunen själv skall bevaka indrivningen av byggnadsavgift och attutmätning skall kunna ske utan att förberedande åtgärder i form av krav ochpåminnelser vidtas. RSV anser det finnas skäl kräva att förberedande inkassoåtgärder regelmässigt vidtas. Bestämmelser om hur indrivningen skall gåtill bör ingå i en blivande förordning med tillämpnings-bestämmelser. Ilagtexten skiljs inte mellan den avgift som tillkommer kommunen och övrigaavgifter, som tillfaller staten. Enligt RSV:s mening bör beträffande avgifternatill slalen föreskrivas att de skall drivas in enligt uppbördslagensbeslämmelser. Restavgift bör följaktligen utgå. Någon anledning att i detavseendet särbehandla denna staten tillkommande avgift frän andra statentillkommande fordringar finns enligt RSV inte. Kronofogdemyndlgheleni Siockholm framhålleratl den föreslagna ordningen medför olika behandling avde avgifter som skall tillfalla staten och de som skall tillkomma kommunen.Från bl. a. indrivningssynpunkt torde det enligt myndigheten vara meratillfredsställande att samtliga avgifter enligt den föreslagna lagstiftningendrivs in i samma ordning - förslagsvis med hänvisning till 64 5 uppbördslagen -men med avräkningsskyldighet för staten i fråga om byggnadsavgiften. Liknandesynpunkter anför JK. kronofogdemyndigheterna i och samtlänsstyrelsen I . kommun anser att kommunema i sammautsträckning som staten bör ges möjlighel till förenklade rutiner vidindrivningen av byggnadsavgifter, RS Vsaml kronofogdemyndigheterna i och ifrågasätter om inleinförsel bör tillåtas för indrivning av slalen tillkommande avgifter. Endastett fåtal remissinstanser har yttrat sig över de föreslagna reglerna omutdömande av vite. EnligtJK bör det övervägas om inte frågor rörande utdömande av vite kan prövas avlänsstyrelse - kammarrätt - regeringsrätt i stället för av de allmännadomstolarna. JK framhålleratl både taxeringsviten och uppbördsviten sedangammalt har utdömts av kammarrätt. I och med 1971 årsför-valtningsprocessreform stärktes rättsskipningen på förvaltningsrättens område.Regionala kammarrätter sköts in närmast under regeringsrätten. Dessa domstolaröverprövar numera praktiskt taget alla beslut inom förvaltningsrätten,däribland frågor om byggnadslov. Någon invändning mot alt låta kammarrätt dömaut även vite torde enligt JK inte föreligga. Inte heller kan JK se någradirekta olägenheter med en ordning, enligt vilken man Prop.1975/76:164 213 successivtlåter prövningen av frågor om utdömande av vite överföras tillförvaltningsdomstol eller i vissa fall länsstyrelse. Länsslyrelsen i Hallandslan och kommun anför liknande synpunkter. övrigainstanser som yttrar sig i fråga om utdömande av vite tar upp förslaget atttalan i dessa frågor skall föras av . RÅ, som anför att en sådanordning inte torde ha många paralleller, anser att uppgiften mycket väl kanutföras av åklagare, trots att det inte gäller någon egentlig brottspåföljd.Enligt RÅ är det snarare så att denna uppgift bättre ägnar sig för åklagare änden ansökan om handräckning som åklagare skall kunna göra enligt förslagets 135 andra stycket. Även i är tveksam tillförslaget. i ifrågasätter om förslagetinte förutsätter ändring av bestämmelserna i 18 5 rättegångsbalkenspromulgationsförordning om hur särskild talan om utdömande av förelagt viteskall utföras. Enligt är det emellertid inte välbetänkt atttillskapa en särskild ordning i fråga om utdömande av byggnadsnämnds vite. Attlåta byggnadsnämnds Qänsteman i stället för allmän åklagare föra talan viddomstol i dessa frågor förefaller vara föga rationellt. Svenskakommunförbundei kan inle dela den i promemorian framförda uppfattningen att detmed den inriktning påföljdssystemet föreslås få passar mindre väl att anlitaallmän åklagare för frågor om utdömande av vite. Att föra talan inför domstoltorde för byggnadsnämnderna framstå såsom en för deras egentliga verksamhetfrämmande uppgift. Enligt kommunförbundet lär också många byggnadsnämndersakna erforderiiga resurser, bl. a, i form av juridisk expertis, för att på etttillfredsställande sätt fullgöra denna uppgift. anser därföratt man bör bibehålla nuvarandesystem där talan försav allmän åklagare, i allsy nnerhet som även i fortsättningen utdömda viten kommeratt tillfallastatsverket. Enpositiv inställning till förslaget har och (majoriteten)kommuner. finner del från principiella synpunkter lämpligtatt de nu berörda uppgiftema ankommer på . Genom en sådankonstruktion samlas handläggningen i päföljdsärenden hos byggnadsnämnden.Kommunen, som i likhet med länsslyrelsen i länet ifrågasätter om förslaget ärförenligt med promulgationsförordning påpekar vidare att ellgenomförande av förslagel ställer krav på att även byggnadsnämnder i mindrekommuner mera regelbundet har lillgång lill processuellt erfaren personal ellerkonsult, kommun anser förslagel utgöra en förbättring av nuvarandeordning, eftersom handläggningstidema hos åklagarmyndigheterna i allmänhet ärså långa att respekten för vitesförelägganden undergrävs. Ävenförslaget om preskription behandlas endast av eii fålal inslanser. ACframhåller att förslaget avser enbart avgifter medan däremot möjligheterna attingripa genom föreläggande att vidta rättelser eller handräckningsål- Prop.1975/76:164 214 gärderinte har underkastats särskilda preskriptionsregler. JK erinrar om att en avgrundtankarna i del nu framlagda förslaget är att man så snabbt som möjligtskall fä till stånd rättelse i det olovligt genomförda. Enligt JK följer av ettsådant resonemeng-även med beaktandeav att dél olovligt utförda ofta inteupptäcks förränefter lång tid-attju som förflyter från det denolovliga åtgärden vidtagits, ju mindre anledning måste det rimligen finnas attkräva rättelse. JK ifrågasätterdärförstarkt om ingripanden genom handräckningo. d. verkligen skall få ske sedan en viss förfiutit från dentidpunkt då det olovliga byggandet påböQades. öm man inte drar en gräns avdetta slag, fortsätier JK, uppkommer dessutom vissa praktiska bekymmer, t. ex,för den spekulant på en fastighel som hos vill kontrollera attdet hus han ämnar köpa och som är uppfört överensstämmer medbyggnadslovshandlingarna. i anser i likhei med JKatt pre-skriptionsbestämnielserna bör gälla även i fråga om rättelse avolovligt byggande. VÅknandesynpunkter anför Näringslivets byggnadsdelegallon.Svenska byggnadsenlreprenörföreningen och . Enligtkammarkollegiet synes den föreslagna preskriptionstiden vara vällång, särskilt i betraktande av att betalningsskyldigheten skall kunna görasgällande mot ny ägare av fastigheten. Kollegiet anser att borde räckaför att påföljdslagens syfte skall tillgodoses. Även iVäsiernoniands län ifrågasätter om preskriptionstiden behöver vara så lång . Enligt är det nämligen angelägel att fastighetsmarknadenoch kreditväsendet inte störs av en alltför långvarig osäkerhet om en byggnadsfortsatta bestånd. Den föreslagna preskriptionsregeln torde enligt kommun(majoriteten) innebära att åläggs att bevisa att mindre än tioår förflutit från det skyldighel all betala avgiften inträdde till del nämndenupptar ärendel till prövning. Detta medför, påpekar kommunen, att nämnden intekommer att kunna driva ett fiertal mål trots att det är uppenbart altbetalningsskyldighet föreligger. Kommunen föreslår att del i stället skallåligga ägaren till byggnaden eller anläggningen att visa att den olovligaåtgärden vidtagits mer än tio är innan upptagit ärendel tillprövning. Föreningen instämmer i kommunensyttrande i denna del. Enligtförslagel skall ha rätt till besiktning av fastighet ochbyggnad om det är nödvändigt föratt förbereda prövning av fräga enligtpåföljdslagen. Vid behov skall ägaren kunna föreläggas att vid vite lämnalillfälle till besiktning. I framhålleratl sådanaförelägganden kan överklagas och att en tillämnad besiktning därför kan kommaatt dra ut . En lämpligare ordning vore enligt länsslyrelsen måhändaatt i en sådan situation ge nämnden rätt att få polishandräckning. EnligtAflc/ca/cowwi/Kmajoriteten) bör föreläggande i dessa fall träda i kraftomedelbart och utan hinder av anförda besvär. Prop.1975/76:164 215 Någrainstanser ifrågasätterom man inle bör överväga en begränsning avbesvärsmöjlighé terna i vissa ärenden enligt BLochBS i syfteatt effektiviseraförfarandet. i anser alt besvär övervitesföreläggande inte borde kunna föras längre än till . Söderköpingskommun ifrågasätter om man inte skulle införa förbud att föra talan molföreläggande alt la bort en inom fastställd plan olovligt uppförd byggnad somstrider mot planen. Ifråga om övergångsbestämmelserna anser i Stockholmslän det heltrikligt att avgiftssystemet inte skall tillämpas i fråga om åtgärder som harpåbörjats och förseelser som har begåtts före ikraftträdandet. Däremot finnerlänsstyrelsen skäl inte föreligga att på detta sätt begränsa de utvidgademöjlighetema lill handräckning och föreläggande. Inom är detsynnerligen angeläget alt de nya beslämmelserna om handräckning ochföreläggande kan användas för ati komma till rätta med redan befintligasvartbyggen. Med de begränsade resurser som slår till byggnadsnämnders ochövriga tillsynsmyndigheters förfogande hardet enligt visat sigatt olovligt uppförda byggnader i många fall inle kommer till myndigheternaskännedom förrän . Föratt få bort dessa och kända svartbyggentvingas alltså byggnadsnämnderna, om föreslagna övergångsbestämmelser blir gällande,att tillämpa den äldre lagstiftningen. Ett effektivtutnyttjande av de nya bestämmelsema förutsätter enligt vidare enomfattande inventering före lagens ikraftträdande, om lagen i nu berörtavseende inte skulle få tillämpas även beträffande redan nu olovligen vidtagnaåtgärder. föreslår på grund av det nu anförda att, såvitt gällerhandräckning och föreläggande, de nya bestämmelserna skall få tillämpas även omden olovliga åtgärden har vidtagits före avgiftssystemets införande. Det ärsåledes inte fråga om s. k, retroaktiv lagstiftnmg, anför . Denaktuella åtgärden eller förseelsen är olovlig redan enligt nu gällande lagstiftning,ochdenna lagstiftning innehållerockså sanktioner häremot. De föreslagnaförbättringarna, ifråga om handräckning och föreläggande innebär enligtlänsstyrelsen strängt taget bara ett enklare handläggningsförfarande. Sammaförslag framförs av Svenska nalurskyddslöreningen och . Haningekommun anser det nödvändigl att lagen blir tillämplig på allting som upptäckseller kommer lill nämndens kännedom efter ikraftträdandet. Genom en omfattandeinformation från statsmakternas sida om den nya lagen och ett slags"allmän amnesti" kan detta lösas. Enligt kommunen slår del ju var ochen fritt att före den själv anmäla en eventuell egen olovligbyggnadsverksamhet och därmed få frågan prövad med eventuell påföljd enligt nugällande bestämmelser. ÄvenSvenska kommunförbundei framhåller all de i promemorian föreslagnaövergångsbestämmelserna kan orsaka svårigheler i den praktiska han- Prop.1975/76:164 216 teringenochattdettatalarförattmanskullelåtadenya reglernagällaförsamtliga de fall av olovligt byggande som bliraktuellaefter tidpunkten för ikraftträdandet. Å andra sidan kan däremot anföras starkaprincipiella betänkligheter med hänsyn till den retroaktiva verkan som ettsådant förfarandeskulle fä,och kommunförbundet vill därför inte motsätta sigatt övergångsbestämmelserna fär den i promemorian föreslagna utformningen. Härrydakommun befarar att ett ökat antal olovliga byggnadsföretag kommer att påböQasföre lagens ikraftträdande och att det kommer alt bli en besväriig bevisföringi frågan om tidpunkten för igångsättandet. i ochFöreningen anser att övergångsbestämmelserna bör haden innebörden alt bevisskyldighet i frågan när ett olovligt byggnadsföretagpåböQats eller förseelse begåtts skall åvila den, som äger det utan lov utfördaeller den som begått förseelsen. Ianslutning till de iförslag: som läggs fram rörande anknytningen UU annanlagsliftning framhåller stålens planverk att byggande som sker i strid motbyggnadslagstiftningen ibland innebär att även beslämmelserna i väglagen ombyggande överträds. Väglagen bör därför kompletteras, pä sätt som föreslagitsbeträffande NVL, med en bestämmelse om att straff inle skall kunna ådömas dåbyggnadsavgift kan utkrävas. anser det angeläget att även NVL ger fullgoda möjligheter attkomma till rätta med byggnadsverksamhet som strider mot denna lag. mening bör därför förstärkningar genomföras i NVLsom svararmot deskärpningarsom föreslås i det administrativa på-följdssystemet påbyggnadslagstiftningens område. Det innebärenligl verket särskilt att 39 5 NVLbör kompletteras med en bestämmelse om föreläggandes giltighet mol ny ägare. Omdet föreslagna avgiftssystemet skulle införas anser attansvarsbestämmelserna i såvitt gäller olovligt byggande inte bör upphävas.Byggande i strid mot naturvårdslagstiftningen utgör, såsom även kommit tilluttryck i promemorian (s. 63-64), ett mera kvalificerat brott än när frågan ärom åsidosättande enbart av byggnadslovsbestämmelserna i . bör i det förstnämnda fallet - på samma sätt som vid byggandei strid mot miljöskyddslagsiiftningen -reguljär straffrättslig påföljd kunnaådömas oavsett om en avgift härjämte tas ul. riktar vidareuppmärksamheten på att det förekommer att byggnadslov i strid motbestämmelserna i 56 5 1 mom BS ges utan att erforderligt tillstånd ellermedgivande lämnats enligt naturvårds- eller miljöskyddslagsiiftningen. Medhänsyn till att naturoch miljö härvid helt onödigtvis kan lä irreparabla skadorfinner naturvärdsverket det angeläget alt 56-58 55 BS ges sådan ändrad lydelseatt därav tydligt framgår att byggnadsnämndema inte får ge byggnadslov utanallerforderiiga tillstånd lämnatsenligt den i 56 5 BSuppräknade lagstiftningen. EnligtHaninge kommun synes problemet med förseelser mot NVL inte ha tillräckligtobserverats. Avgifi bör kunna utgå även för sådan åtgärd, som inte ärbyggnadslovspliktig men kräver tillstånd eller strider Prop.1975/76:164 217 Exempel härpå är uppsättande av skyltar, stängsel,flaggstänger o.d., uppförande av bryggor, täktverksamhet. Dessa åtgärder ärrelativt vanligt förekommande och möjligheten att komma till rätta med dessahar varit så gott som obefintlig. Övervakning och rättelse bör kunnaankomma på . Kommunen finner det lämpligt att man i dessa fallanvänder sig av den särskilda avgiften. Somhar framgått av redogörelsen för remissutfallet i fråga om förslagen rörandehandräckning m. m. anser RSV att det bör övervägas att i påföljdslagen införabestämmelser av innehåll att handräckningsbeslut skall gälla mot ny ägare.Finns anledning att överväga en sädan ordning, torde enligt RSV ocksåhandräckning enligt 39 5 NVL böra tillgå på detta sätt. Behörig att enligtnaturvårdslagen söka handräckning hos överexekutor är bl. a. länssty relsen.Enligt RSV kan det i de fall där söker handräckning hosöverexekutor () i viss mån vara ägnat att negativt påverka allmänhetensoch motpartens tilltro till rättssäkerheten. Enligtriksanlikvarieämbelels mening borde det föreslagna påföljdssysiemet geförutsättningar all komma till rätta också med det byggande utan byggnadslovsom sker i strid mot föreskrifterna i 1 5 andra stycket och 3 5 första styckeii lagen om fornminnen. Värmdökommun (majoriteten) anför alt det för en sådan kommun som med miltalsstränder är angeläget att inte bebyggda strandtomter även i fortsäitningenhålls fria från bebyggelse pä del sätl som 16 5 anser att olovligt byggande inom område medstrandskyddsbestämmelser är ytterst allvarligt. Kommunen avser där- duppförande av helt ny byggnad som skall utgöra bostad ål högst 2 iamiljer förpermanentboende eller fritidshus och uthus. För dessa fall anser kommunen attlagstiftningen bör skärpas ytterligare och föreslår därför den påföljden attfastigheten efter åtal och dom härom skall övergå i ägo. Näranog samtliga remissinstanser påpekar betydelsen av att en omfattande ocheffektiv informationsverksamhet kommertill stånd innan den föreslagnalagstiftningen träder i kraft. i Väsiernoniands /önanser allkommunen börombesöQa sådan informaiion, förslagsvis minst engångåriigen.ArtcAflAomwi/tmajorilelenjanseralt de centrala myndighetema medhjälpav massmedia bör förmedla informationen. tar upp frågan om tillsynsverksamheten påbyggnadslagstiftningensområde. Även om tyngdpunkten i denna verksamhet måsteligga på det kommunala planet,anser att avsevärdatillsynsinsalser bör utföras även av länsstyrelserna. På dessa lorde ibetydande utsträckning ta ankomma information, samordning m. m. Länsstyrelsernasbetydelsefulla roll på området bör enligl verkets mening komma lill ullryck bl,a.