prop · FY0330 · 1975-12-31 00:00:00 — Förutomde av mig nu förordade utbUdningsinsatserna för att minska energibehovet förlokaluppvärmning föreligger behov även av motsvarande insatser som tar siktepå att minska energiförbrukningen inom olika industriprocesser. Som jag redanhar nämnt avser jag att senare föreslå regeringen att ge industriverket iuppdrag att börja närmare undersöka energianvändningen inom vissa branscher.Jag finner det lämpligt att verket på grundval av bl. a. resultaten från dessaundersökningar utarbetar en plan med kursprogram rörandeindustriprocess-inriktade energifrågor. Planen, som bör utarbetas i närasamverkan med bl. a. olika branschförbund, bör ges en flexibel utformning såatt olika industribranschers speciella situation och problem blir beaktade.Programmen bör vidare i första hand inriktas på arbetsledande personal inomföretagen. Genomförandet av programmen bör ske i nära samverkan medföretagareföreningarna och resp. branschförbund. Hittillsvarandeerfarenheter av företagsinriktad kursverksamhet har visat att det i vissa fallkan vara förenat med problem att nå ut tUl målgrupperna särskilt om dessautgörs av mindre och medelstora företag. För att en relativt snabb ochpåtaglig minskning av energiförbrukningen inom de områden jag i det föregåendehar behandlat skall uppnås bör därför utbildningsinsatserna kompletteras medrådgivning. En sådan rådgivning, som bör vara av uppsökande karaktär, bör iförsta hand inriktas på mindre och medelstora industriföretag. Rådgivningen börges en bred och allmän inriktning och kan därvid omfatta bl. a. eldnings-,ventilations- och processteknik. Rådgivningen bör också ta sikte på att medverkatUl att de kunskaper som företagen har inhämtat genom olika kurser omsätts ipraktiken. Eftersom länens företagareföreningar redan bedriver rådgivning tillföretagen inom ramen för sin företagsserviceverksamhet finner jag det lämpligtatt även ifrågavarande energirådgivning kanaliseras viaföretagareföreningarna. Huvudansvaret för rådgivningen bör åvUa industriverketsom i sin tur, på samma sätt som gäller inom företagsserviceområdet, lägger utprogram på företagareföreningarna. Jag anser det därvid angeläget att industriverketoch företagareföreningarna undviker uppbyggnad av egna fasta resurser. Jag villvidare mot denna bakgrund betona angelägenheten av att ta tillvaramöjligheterna tiU samverkan, t. ex. gemensamt personal-och utrustningsutnyttjande,meUan industriverkets/företagareföreningarnas undersöknings- ochrådgivningsverksamhet och motsvarande verksamhet på bostadsområdet. Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 357 Kostnaderna nästa budgetår för utbUdnings- och rådgivningsinsatserinom industriverkets ram har jag beräknat till . Jag återkommerhärtill i det följande vid inih behandling av anslagsfrågor. Ett nyttoenergibehov kan täckas på olika sätt och en givenmängd primärenergi kan användas för att täcka olika energibehov. Den totalaenergiförsörjningens struktur kan åskådliggöras med energibalanser, som visaranskaffning, omvandlingar och förluster samt nyttiggjord energi. Det är i och för sig möjligt att jämföra energimängderäven när de är av olika karaktär. Sådana jämförelser är emellertid inte alltidentydiga, eftersom olika energiformer och energiråvaror bara kan ersättavarandra på visst sätt och nödvändigheten att i ett fall utnyttja en bestämdomvandlingsprocess med dess givna verkningsgrad kan ge energiförluster sominte uppstår i en annan omvandlingskedja. Vid omräkningar av energikvantiteter på basis av dettermiska värmeinnehållet tas ingen hänsyn till att olika verkningsgrader iomvandlingsleden ger olika stora förluster. Speciellt vid beräkningar avseendeelektrisk energi kan detta ge en vUseledande bild. För att undvika detta kommerjag därför vid min presentation i det följande av energibalanserna attredovisa elenergin på ett sådant sätt att även förluster beaktas. För el som produceras i vatten- och kärnkraftstationer,där ingen altemativ användning av primärenergin nu finns, redovisar jag den faktiskaproduktionen. Hänsyn tas i detta fall således inte till omvandlingsförlusterna.När det gäller el som produceras i oljebaserade kraftstationer kondensanläggningar och mottrycksanläggningar redovisar jag förbrukningen avolja, eftersom denna alternativt skulle ha kim-nat användas direkt, t, ex, föruppvärmning. På detta sätt kommer även omvandlingsförlusterna vid oljebaseradelproduktion att redovisas som energikonsumtion. Eftersom jag konsekventredovisar förbrukningen av elenergi som producerad el kommer dessutomöverförings- och distributionsförluster på elnäten att ingå i balanserna. Jaghar således använt samma metod for redovisning av elkonsumtionen som SCB ochCDL, Det finns fysikaUska numeriska samband meUan olikaenergimått, t. ex. kg olja och kWh. Eftersom värme kan åstadkommas medutgångspunkt från alla energiformer kan man alltid ange det termiskavärmeinnehållet hos en energiform. Summering av energi i energibalanser görsdärför oftast med utgångspunkt från det termiska värmeinnehållet, ofta uttryckti kWh (1 kWh = , kcal) eller multiplar härav, t. ex. TWh(miljarder kWh). Onruäkningen efter det termiska värmeinnehållet görs intesällan så att man beräknar den mängd olja som motsvarar den aktuellaenergikvantiteten. Som mängdstorhet används då ton ekvivalent olja (toe) ellermultiplar av detta, t. ex. miljoner ton ekvivalent olja (Mtoe). Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 358 vUkai begreppet prima belastning räknar in dels tUl konsumenterna levererad ochuppmätt elenergi, dels de överförings- och distributionsförluster som ärdirekt förbundna med leveranserna. Energibalansernaför (preliminära värden) med redovisning av produktionensfördelning på olika energislag framgår av följande tabell: Härav tiU elprod. Dentotala produktionen av el, inkl. oljebaserad produktion, uppgick tUl77,och tUI . Dessutom förekom inom ramen för den nordiskasamkörningen av elförsörjningen ett kraftutbyte med de nordiska grannländema.Detta resulterade i en nettoimport av och i ennettoimport av . Den totala elförbrukningen inU. överförings- ochdistributionsförluster (prima elbelastning) var följaktiigen 77,5 TWhoch år . 12.3.3Fördelningen mellan el och bränslen Somjag har angett bör vi allvarligt pröva möjligheterna att begränsaökningen av energikonsumtionen i tUl i genomsnitt t. o. m.år 1985. Som basår för beräkning av konsumtionsutvecklingen har jag valt år1973, då den totala energiförbrukningen var ca . Är 1974 kännetecknadessom jag har redovisat av extraordinära förhållanden ochförbrakningsnivån detta år kan därför enligt min bedömning inte läggas tUl gmndför en beräkning av den långsiktiga konsumtionsutvecklingen. Den redovisade förbrukningen av oljeprodukter avser användning för energiändamål,inkl. bunkring för utrikes sjöfart. Härtill kommer bränsle och förluster iraffinaderierna samt användning som råvara, huvudsakligen inom den petrokemiskaindustrin, med sammanlagt ca 2,6 Mtoe såväl som . Den totalaförbrukningen av oljeprodukter var alltså 29,5 Mtoe och 27,1 Mtoe. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 359 Viden åriig ökning svarar mot en energiförbmkning år 1985av ca . Som jag har anfört tidigare bör stora besparingar inomuppvärmnihgssektom göra det möjligt att inom ramen för en tUlväxt av den totalaenergikonsumtionen låta industrins energikonsumtion öka med . Inomramen för den nämnda konsumtionsnivån kan fördelningen mellan el- ochbränslekonsumtion i viss mån variera. De största substitutionsmöjligheternaföreligger inom uppvärmningsområdet, dvs. företrädesvis inom den s. k.övrigsektorn. Framför allt är det här fördelningen mellan olikauppvärmningsformer som får betydelse. Även inom industrisektorn föreliggervissa möjUgheter tUl substitution mellan el och bränslen, särskilt när detgäller processvärme. Inom sam-färdselsektom är man i stort sett hänvisad till användning av flytande bränslen.Överföringar av långväga transporter från väg och oljedrift tUl järnväg ocheldrift får, även om de blir stora, liten effekt på fördelningen i stort mellanel- och bränslekonsumtion. Denökade mekaniseringen inom industrin samt elenergins lätt-hanterUghet lederenligt EPU till en spontan överflyttning av energikonsumtionen inom industrinfrån bränsle till el. Inom övrigsektorn, och då också när det gäUerenergianvändningen för lokaluppvärmning, förekommer en liknande spontanövergång från bränsle till el. Detta har lett till att elkonsumtionen hittUlshar ökat snabbare än den direkta bränslekonsumtionen, dvs. olja för elproduktion. ökade elkonsumtionen med6,medan den direkta bränslekonsumtionen ökade med4,. EPU har räknat med att denna spontana övergång från bränsle tillel konuner att fortsätta. Detta gäller särskilt vid fortsatt kämkraftutbyggnadeftersom elkraften då förutses få en förbättrad ekonomisk konkurrenskraftgentemot den kraftigt fördyrade oljan. Remissinstansemahar inte haft någon erinran mot bedömningen att elkonsumtionen även i framtidenkommer att öka snabbare än den direkta bränslekonsumtionen. När det emeUertidgäller uppvärmningssektorn har många remissinstanser pekat på att valet av uppvärmningsformfår stor betydelse för fördelningen av konsumtionen mellan el och bränsle.Enligt energisparundersökningen är möjligheterna och benägenheten att sparaenergi särskilt stora inom uppvärmningssektorn. Eftersom olja till ca 60 %används för uppvärmningsändamål kan man enligt min mening räkna med att endämpning av den totala energi-konsum.tionen främst kommer att påverkaoljeförbrukningen. Omm.an önskar minska oljekonsumtionen och därmed oljeimporten bör man inom främstuppvärmningssektorn styra över konsumtionen från olja till el, varvid el börproduceras på annat sätt än i oljeeldade 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 360 kraftstationer.Detta är vad man beslutat sig för att göra bl. a. i ,och . Man ser i dessa länder en styrningöver till kärnkraftbaserad elkonsumtion som ett verksamt medel att minskaoljekonsumtionen. Omman däremot önskar begränsa utbyggnaderna av vattenkraft och kärnkraft krävsinsatser för att bromsa eller hejda den spontana överflyttningen avenergikonsumtionen från bränsle tiU el. Detta kan åstadkommas genom bl. a. enutbyggd energiplanering, särskUda skattehöjningar på elkonsumtion samtreglermgar och direkta förbud för viss användning av elektrisk energi. Jaghar gjort bedömningen att när målet för den totala energikonsumtionen år 1985nu sätts tUl ca kan målet 1985 sättas till ca160 TWh. Detta möjliggör en minskning av utbyggnaderna av elproduktionenjämfört med vad som har förutsatts. Enelkonsumtion om ca innebär en ökning av konsumtionen med ca 6 %per år under den här aktuella perioden. Detta kan jämföras med utvecklingenunder , då ökningen låg . En sådan dämpning avelkonsumtionsökningen förutsätter sparstimulerande åtgärder på elsidan ienlighet med vad jag har förordat. Utgåendefrån att målsättningen för den totala energikonsumtionen är 540 TWhkommer med en elkonsumtion om ca den direkta konsumtionen av bränsleatt uppgå till ca . Härvid har förutsatts att en viss del avelproduktionen sker i oljebaserade kraftanläggningar, vilket medföromvandlingsförluster. Dessa uppgår, som jag närmare redovisar, till ca 20TWh. Även på oljesidan fordras på det sätt jag har beskrivitsparstimulerande åtgärder. Deutbyggnader som erfordras för att tUlgodose den ökande elbe-lastningen t. o. m.1982 är i huvudsak redan beslutade eller i långt framskridet planeringsstadium.Med utgångspunkt från dessa beslutade och planerade utbyggnader har effekt- ochenergibalanser beräknats för åren t. o. m. Elkonsumtionenuppvisar på grund av de varierande klimat-, temperatur- och ljusförhållandena,rytmen i arbetslivet etc. en mycket stark variation såväl som underveckan och dygnet. Föratt uppnå lägsta möjliga produktionskostnad bör kraftsystemet innehålla enlämplig blandning av olika typer av kraftverk. Baskonsumtionen bör täckas avproduktionsresurser med låg rörlig produktionskostnad medan belastnmgstopparnabör tillgodoses genom kraft-slag med låg fast kostnad. Som komplettering tillbasproduktionen i Prop.1975:30 Bilagal Industridepartementet 361 vattenkraftoch kämkraft samt topp- och reservkraften i gasturbiner etc. har ävenmellanliggande kraftslag en plats i produktionssystemet för att minimerakostnaderna. Manbör i den långsiktiga planeringen inte räkna med nettoimport från de nordiskagrannländerna eftersom det nordiska elutbytet i första hand syftar tUltillfälliga leveranser i olika riktning beroende på resp. lands aktueUadriftsituation. Jagbedömer det, som jag närmare kommer att redogöra för i det följande, möjligtoch lämpligt att genom fortsatta vattenkraftutbyggnader åstadkomma envattenkraftproduktion av vid normal vattentUlrinning. Dettainnebär en ökning med jämfört med vad som kan erhållas i befintligakraftstationer och redan lovgivna utbyggnader. Jagbedömer det vidare, vilket jag också kommer att behandla närmare i detföljande, som möjligt och lämpligt att fortsätta utbyggnaden av kärnkraft medytterligare två aggregat utöver nu beslutade elva. Dessa redan beslutadekärnlcraftverk beräknas ge en produktion av . Ytteriigare tvåaggregat ger ca . Den totala kärnkraftproduktionen blir alltså ca 63 TWhår 1985. Meden elproduktion av ca i vatten- och kärnkraftverk kommer resterandebelastning, ca , att behöva täckas med konventionell värmekraft.Oljekraftproduktionen bör därvid i första hand ske i mottrycksanläggningar(kraftvärme och industriellt mottryck) där bränslets energiinnehåll utnyttjasmest effektivt. När det gäller industriellt mottryck kan i viss utsträckningeldning med inhemskt bränsle ske. Jagbedömer det, som jag närmare kommer att redogöra för i det följande, möjligtatt bygga ut mottrycksanläggningar till en total produktion av år 1985.Detta innebär en ökning med jämfört med den beräknade produktionen i redanbefintliga och fast planerade anläggningar. Med23 TWh producerade 1985 kan oljekondensproduktion,som sker med låg verkningsgrad, begränsas till . Detta är ungefärsamma omfattning som man räknar med för . Medde målsättningar beträffande utbyggnader som jag här har presenterat kommerelproduktionen under normala driftbetingelser (normal vattentiUrinning,inga extrema haverier i värmekraftstationer etc.) att bli följande: Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet Kraftvärme (mottryck) Detkan uppstå svårigheter att förverkliga målsättningama beträffande oljebaseradekraftvärmeverk och industriellt mottryck. En beredskap för att delvis kunnaersätta dessa tillskott med andra krafttillskott måste upprätthållas. Även föratt kunna upprätthålla leveranssäkerheten för elenergi under åretshögbelastningstid och med energibrist på gmnd av torrår och onormaladriftavbrott, kan ytterligare vissa krafttUlskott bli erforderliga utövertUlskottsproduktion av kondensenergi från redan tillgänglig kapacitet. Förproduktion av ca oljebaserad elkraft med angiven fördelningmellan mottrycksenergi och kondensenergi blir oljekonsumtionen ca 4,2 Mtoe,vilket motsvarar ca inkl. omvandlingsförluster. Eftersom i första handkondenskraften måste användas för att möta variationen mellan år med olikavattenkraftproduktion och varierande omfattning av fel i värmekraftverk, utgörangivet belopp ett medelvärde med betydande osäkerhetsmarginal. Dendirekta konsumtionen av bränsle, dvs. exkl. olja för elproduktion, börenligt vad jag har visat sättas tUl ca . När oljeförbrukningenför elproduktion, 4,2 Mtoe (), adderas till denna direktabränsleförbrukning erhålls en total bränslekonsumtion av ca . av den totala bränslekonsumtionen kommer att täckas av kol och koks. EPUhar angivit att man huvudsakligen till följd av järn-och stålindustrinstillväxt bör kunna räkna med en kol- och koksför-bmkning motsvarande4,2 Mtoe (ca ). Dentotala energibalansen för blir med dessa utgångspunkter följande: Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 363 Medtillägg för raffinaderiernas egenförbmkning och oljeprodukter för ickeenergiändamål, ca 5 Mtoe , blir den totala oljeförbrukningen ca33 Mtoe. Detta är visserligen en ökning jämfört med oljeförbrukningen ,29,5 Mtoe, men ökningen, totalt , är väsentiigtmindre än hittiUs. Denenergibalans som jag här har presenterat har framkommit som ett resultat av ensammanvägning av å ena sidan de ambitiösa föresatserna att begränsaenergikonsumtionens utveckling och å andra sidan de altemativa möjligheter somjag har funnit nu stå till buds för att tillgodose det behov som därvidframkommer. 12.4.1Förutsättningar och val av produktionsstruktur Jaghar tidigare angivit en målsättning för energikonsumtionens ut-vecklmg sominnebär att konsumtionen ökar med i genomsnitt fram ochatt förbrukningsnivå eftersträvas omkring . Det uppsattakonsumtionsmålet kan uppnås på flera sätt och med olika fördelning på dels el-och bränslekonsumtion, dels olika energislag. I det föregående har jag i enenergibalans för angivit vilken fördelning på el och bränslenrespektive olika energislag som jag anser mest sannolik och önskvärd som följdav målsättningen på konsumtionssidan. I det följande kommer jag att närmareredovisa förutsättningarna för energitillförseln samt motivera valet avproduktionsstruktur. Underperioden 19551973 ökade energiförbmkningen i genomsnitt.Bränslekonsumtionen steg . För elkraften har ökningen underdenna tid varit betydligt kraftigare eller . Detta mönster med enstigande elandel har varit gemensamt för de flesta mdustriländer. Elenerginsvarade är 1973 för av den totala energiförbmkningen. Mer än hälften avelförbrukningen eller faller på industrin. Hushåll, handel m. fl. detaljförbrukare svarar för medan endast går till järnvägar,tunnelbanor, spårvagnar m. m. inom samfärdselsektorn. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 364 Denökande elanvändningen har flera orsaker. Ökad mekanisering och automatiseringinom industrin samt förbättring av arbetsmiljöerna genom exempelvis bättrebelysning och ventilation har krävt mycket elenergi. En viss övergång har ocksåskett till att använda el för processvärme och lokaluppvärmning. Inom hushållhar det ökade antalet eldrivna apparater, t. ex. kyl, frys, elspis,tvättmaskin, torkutrustning och färg-TV lett till kraftig uppgång avförbrukningen. Inom handeln har installerats en mängd utrustning, t. ex. kyl-och frysdiskar, som drar mycket elenergi. En betydande övergång sker sedannågra år från oljevärme till elvärme i småhus, främst i nyproduktionen där ca90 % av alla småhus har elvärme. Fritidshus är i stor utsträckning försedda medeluppvärmning. Ialla EPU:s altemativ räknar man med att efterfrågan på elenergi skall ökasnabbare än totala energiförbrukningen även fortsättningsvis. Denna tendens kansnarast antas bli förstärkt genom den prisutveckling som ägt rum påoljemarknaden. Ialternativen 1 och 3, vilka representerar utvecklingen med fortsatt utbyggnadav kärnkraft enligt den högre respektive lägre nivån på ener-giutvecklmgen,ökar elandelen från tUl och . Alternativen2 och 4 representerar utvecklingen på de båda konsumtionsnivåerna utankärnkraftutbyggnad utöver de elva redan beslutade aggregaten. Därigenom måsteviss elproduktion baseras på olja, vUket är kostsamt. Direkta restriktioner påviss elanvändning blir också nödvändiga i dessa båda altemativ. Trots dettaräknar EPU med en höjning av elandelen tUl och tiU år 2000.Den åriiga ökningstakten beträffande elkonsumtionen varierar mellan 5,2 och7,fram och därefter mellan 2,5 och fram till år 2000.Den lägsta ökningen gäller alternativ 4. Remissinstansernaär ense med EPU om att efterfrågan på elenergi även kommer att ökastarkare än totala energiefterfrågan. Några, bl. a. och CF-STF anser dock attskUlnaden överskattats. Vidare framhålls att ett stopp för fortsattkärnkraftutbyggnad gör det nödvändigt att ransonera elförbrukningen på vissaområden. Energisparandersökningenhar, som jag redan har anfört, gett vid handen att betydande sparmöjligheterföreligger, främst i samband med uppvärmning och ventilation av bostäder ochlokaler. Genom att ta tillvara dessa möjligheter sparas huvudsakligenbränslen, främst olja, medan påverkan på elbehovet är ringa. I undersökningenanges ett begränsat antal elbesparingsåtgärder. Effekten av sådana åtgärderbedöms också vara liten. De bästa möjligheterna att ersätta el med bränsle föreliggerinom uppvärmningsområdet, företrädesvis beträffande hushåll, handel ochserviceverksamhet. Inom samfärdselsektorn är man under 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 365 denärmaste åren i stort sett hänvisad till att använda flytande bränsle.Överföringar av långväga godstransporter från väg tUl järnväg eller vice versafår en ringa effekt på fördelningen mellan el och bränslen. För att nå det angivnamålet för energikonsumtionen t. o. m. har jag tidigare förordat en radåtgärder som riktar sig mot både bränsle- och elförbmkningen. Mot bakgmnd avvad jag tidigare framhåUit finns det inte skäl att eftersträva ungefär sammautvecklingstakt för el- som för bränslekonsumtionen. Det skulle krävasdrastiska åtgärder för att åstadkomma en sådan likformig utveckling. Sådanaåtgärder skulle innebära ett allvarligt hot mot övriga övergripandesamhällsmål, exempelvis beträffande möjUghetema inom industrin atteffektivisera produktionen genom nya maskiner eller att förbättraarbetsmiljöema. Det skulle också kunna bli nödvändigt att införa direktaregleringar beträffande elvärme samt installation av hushållsapparater såsomkyl och frys, tvättmaskiner, diskmaskiner m. m. Jagkommer härnäst att göra en översiktiig genomgång av de energiformer som f. n.är eller kan bli aktueUa för vår energiförsörjning. Oljansvarar för av vår energiförsörjning och har således den klartdominerande rollen. Oljans andel har varit i stigande . Ar1955 uppgick andelen tiU . Underde allra har oljeförbrukningen för energiändamål varit ganskakonstant vid 26 å 27 Mtoe. Preliminära uppgifter för tyder på enminskning tUl drygt 24 Mtoe. Hälften av oljeförbrukningen för energiändamålgår tUl uppvärmning av bostäder m. m. och en dryg tredjedel används inomindustrin. Olja används därutöver som råvara inom den petrokemiska industrinoch vid tillverkning av smörjmedel, asfalt m. m. Denna förbrukning kan väntasöka snabbt. Heladet svenska oljebehovet täcks genom import dels av råolja som raffineras inomlandet dels av färdiga produkter. Den svenska oljeimporten är marginell påvärldsmarknaden och bör därför volymmässigt kunna tillgodoses under lång tidframåt. Men utvecklingen på den internationella oljemarknaden under senare århar eftertryckligt visat att det höga importberoendet för energiförsörjningenmedför uppenbara risker och olägenheter för vårt land. Detta blev särskiltkännbart under försörjningskrisen 19731974. Sannolikheten för flera sådanakriser bedömer jag vara stor. På kort sikt kan en uppdykande försörjningskrismötas främst genom lagring och andra beredskapsåtgärder. En mer uthålliglösning av problemet är möjUg endast genom en förändring avenergiförbrakningens struktur mot minskat oljeberoende. Detta är dock intemöjligt att genomföra utan är en fråga på lång sikt. Ävenbortsett från risken för akuta försörjningskriser är osäkerheten stor när detgäller villkoren för framtida svensk oljeförsörjning. Den intemationellaoljemarknaden undergår nu en genomgripande föränd- 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 366 ring.Hittillsvarande system, som kännetecknats av stor flexibilitet och som varitanpassat tUl konsumentländernas behov av en snabbt ökande tillförsel, är underavveckling. I fortsättningen kommer producentländernas intressen att vara heltdominerande i produktionsledet. Dessa länders engagemang i raffinaderiledetkommer sannolikt att öka kraftigt . En ökande del av världshandelnmed råolja kommer att kontrolleras av producentländema i stället för somtidigare av de stora oljebolagen. Sistnämndaförhållande behöver inte vara ogynnsamt för . Även i övrigt finns detnaturligtvis faktorer som kan verka i en för oss positiv riktning, t. ex. ensnabb utveckling av fyndigheter i . En rimlig bedömning bör dock varaatt fömtsättningama för att långsiktigt tillgodose vårt behov av oljeimporthar försämrats väsentiigt.