prop · FY034 · 1975-12-31 00:00:00 — Utbildningen är delvis parallell medforskarutbildningen i de berörda ämnena och enstaka moment kan vara gemensammaför psykologutbildningen och forskarutbildningen. i debatten kring forskarutbildningsreform hartanken ofta framförts att ytterligare utbildningsmål på en nivå ovanförgrundexamen skulle definieras. Man har därvid hänvisat bl. a. till den tekniskasektorn. lade UKÄ fram ett förslag om försöksverksamhet med 399 Kommittéer: U;53 yrkesinriktadspecialistutbildning vid teknisk fakultet. Förslaget avser en tvåårigheltidsutbildning, för vilken krävs i princip samma förkunskaper som förforskarutbildning vid teknisk fakultet. Utbildningen äririte tänkt att kunnautnyttjas som en etapp på vägen mot doktorsexamen, främst på grund av attkraven på den tänkta tillämpningsuppgiften bör vara helt andra än kraven på endoktorsavhandling. UKÄ:s förslag bereds f. n. inpm . Inomdet ekonomiska området anordnas vid i , vid sidan avutbildningen för ekonom- och doktorsexamina, en starkt tillämpningsinriktadutbildning inom ramen för ett s. k. mastersprogram. För tillträde tillutbildningen fordras ekonomexamen samt viss tids kvalificerad yrkeserfarenhet. Desakkunniga bör pröva om det finns anledning alt för speciella utbildningsmålbredda utbildningsutbudet ovanför grundutbildningsnivån utöver det som syfiartill utbildning av forskare. Jag har redovisat några exempel på utbildningar avdet slag som kan vara aktuella. Utformningen och dimensioneringen av dessautbildningar bör bedömas endast mot bakgrund av arbetsmarknadens behov. Iutredningsarbetet bör man särskilt uppmärksamma risken att de kommer attutnyttjas som nödulgångar av dem som inte klarar av forskarutbildning. Man fårgivetvis räkna med att dessa altenativa utbildningar i väsentlig utsträckningkommer att ta i anspråk samma personella resurser som forskarutbildningen samtatt resursbehovet för dem får täckas inom den totala ram som kan ställas tillförfogande för utbildning över grundutbildningsnivån. Jaghar i det föregående framhållit att omfattningen av tillgängliga resurser förundervisning och handledning inom forskarutbildningen även måstevara av betydelse för dimensioneringen av utbildningen efter grundexamen. Dettaär delvis en rent kvantitativ fråga. Den innehåller emellertid även enkvalitativ aspekt i den meningen att de enskilda lärarnas forskningsinriktningoch kompetens påverkar utformningen och inriktningen av utbildningen.Vetenskapens utveckling, behovet av förnyelse av forskningen inom ett områdeoch förändringar av samhällets prioriteringar av forskningsområden talar för enhög rörlighet bland lärarna på denna nivå. Med utgångspunkt häri bordeforskarkarriären utformas så att successiva förändringar i personuppsättningenfrämjades. Den enskildes krav på trygghet i anställningen talar å andra sidanför ett jämförelsevis fast system. 1963års forskarutredning hade i uppdrag att se över även forskarkarriären och ladefram vissa förslag till förändringar i denna. Utredningens förslag innebar istora drag att den, som efter viss s. k. aspiranttjänstgöring fått tjänst inomforskarkarriären, skulle vara tillförsäkrad fortsatt anställning inom dennasektor. Statsmakternas beslut med anledning av prop. 1969:31 innebar dock intenågra större förändringar i det rådande systemet. Detla innebär att f. n.endast en del av dem som inleder en forskarkarriär kan räkna med att såsmåningom få fast anställning inom universitetsorganisationen. 1 ett system meden planerad dimensionering av forskarutbildningen kan det komma att ställasandra krav än f. n. på möjligheterna att förändra forskartjänsternas antal ochinriktning. De sakkunniga bör mot denna bakgrund se över även utformningen avforskarkarriären. Frågan om en mer allmän översyn av de icke-ordinarieuniversitetslärarnas anställningsförhållanden mot bakgrund bl. a. av lagen(1974:12) om anställningsskydd kommer att prövas i annat sammanhang. Destuderandes benägenhet att gå vidare till forskarutbildning påverkas U:53 Skr 1975:4 400 bl.a. av utsikterna att kunna finansiera studierna på annat sätt än medstudiemedel. En grundläggande princip för de slalliga studiefinansieringssystemenhar varit att de skall vara utbildningspolitiskt neutrala. I ett regleratsystem, där bl. a. samhällets behov av forskarutbildad arbetskraft påverkarbesluten om forskarutbildningens dimensionering, kan man emelletid behövastimulera tillströmningen av studerande till en sektor eller ett ämnesområde.De sakkunniga bör undersöka motiven för och möjligheterna till att användastudiefinansieringen i ett sådant syfte. En metod som skulle innebära enbeloppsmässig differentiering av t. ex. de nuvarande doktorandstipendierna bördock inte kunna komma i fråga. Närdoktorandstipendierna fastställdes beräknades de, som nämnts, så atl detillsammans med den återbetalningsfria delen av studiemedlen skulle motsvarade ditlillsvarande doktorandstipendierna. Kompensation för inträffadekostnadsökningar har utgått genom att den återbetalningspliktigadelen av studiemedlen automatiskt ökat i takt med prisförändringarna. Detsammanlagda studiestödet för den som uppbar stipendium tillsammans medstudiemedel bedömdes år 1%9 ligga på en nivå som gjorde det till ettrealistiskt alternativ till yrkesverksamhet av annat slag. Genom statsmakternasbeslut har samhällets stöd vid bl. a. sjukdom ocharbetslöshet omvandlats från skattefria nettobidrag till bruttoersättning,vilken skall behandlas som inkomst. Detta ändrade sätt att se på vissa socialaförmåner är av betydelse bl. a. vid beslut om vissa behovsprövade bidrag för vilkaden beskattningsbara inkomsten ligger till grund, exempelvis de statliga ochstatskommunala bostadstilläggen. Från allmän rättvisesynpunkt är detotillfredsställande att en grupp studerande, på grund av stipendiernas karaktärav skattefria bidrag, i fråga om vissa sociala förmåner kommer att behandlasmer förmånligt än förvärvsarbetande med lika stor disponibel inkomst. Även frånandra utgångspunkter kan det finnas skäl att övergå till att mer konsekventbetrakta dessa bidrag som ersättning för utfört arbete. I sitt betänkande1974:13 framhöll utbildningsutskottet att en utvärdering bör göras averfarenheterna av det beslutade stipendiesystemet. På grundval avresultaten av utvärderingen borde enligt utskottet frågan om att ersätta denuvarande stipendierna med annan finansieringsform, t. ex. någon form avbeskattningsbara utbildningsarvoden övervägas genom särskild utredning eller iannan ordning. Desakkunniga bör mot den bakgrund som här redovisats överväga om de nuvarandedoktorandstipendierna bör ersättas med någon annan form för finansiering avforskarutbildningen. De sakkunniga bör i detta sammanhang beakta de förslag ochbeslut som kan bli en följd av arbetet inom kommittén för studiestöd åt vuxna(SVUX, U 1969:51). Arbetet bör i denna del bedrivas särskilt skyndsamt. Tjänsternasom amanuens och assistent är, som nämnts, viktiga för studiefinansieringeninom forskarutbildningen. 1%9:31 slogs fast all innehavare av sådanatjänster normalt borde vara antagna till forskarutbildning och att de borde haarbetsuppgifter som anslöt till inriktningen av forskarutbildningen. En stordel av det totala antalet assistent- och amanuenstjänsterna inrättas inom ramenför medel som avses för grundläggande utbildning. Detla innebär attomfattningen av antalet försörjningstillfällen för studerande iforskarutbildning i viss mån bestäms av omfattningen av den grundläggandeutbildningen. Detta kan, mol bakgrund av vad jag anfört i det föregående, inteanses vara tillfredsställande. Detta samband kommer att finnas kvar även viden anslagsmässig 401 Kommittéer: U:54 åtskillandmellan grundutbildning och forskarutbildning/forskning, i den mån assistent-och amanuenstjänster inrättas för uppgifter inom den grundläggande utbildningen.Tjänster och stipendier avsedda för studerande i forskarutbildning inrättasäven i andra sammanhang med i huvudsak annan motivering än stöd åtforskarutbildningen. Som exempel kan nämnas tjänster inom ramen för projeklstödda av forskningsråd samt vissa landstingskommunala läkartjänster. Desakkunniga bör undersöka vilka möjligheter som kan finnas att närmare samordnabesluten om fördelning av studiefinansieringstillfällena med besluten om dimensioneringav forskarutbildningen. En sådan samordnad bedömning torde förutsätta att detnuvarande sambandet mellan antalet assistent- och amanuenstjänsteroch den grundläggande utbildningens omfattning avsevärt måste försvagas. U 68 har lagtfram förslag rörande den högre utbildningens dimensionering, lokalisering ochorganisation. Utredningens förslag berör forskarutbildningens organisationendast i den utsträckning som föranleds av förslagen rörande den grundläggandeutbildningen vid universitet och högskolor. Beredningen av hithörande frågor ärännu inte avslutad. Frågan om etl eventuellt uppdrag till de sakkunniga allpröva även frågor om bl. a. forskarutbildningens planerings- ochledningsorganisation får prövas sedan ställning tagits till U 68:s förslag. Idetla sammanhang kan det också bli aktuellt att beakta förslag som kan kommaatt läggas fram av den tillkallade utredningen rörande forskningsrådeninom område, forskningsrådsutredningen (U 1972:02). Desakkunnigas förslag bör åtföljas av specificerade kostnadsberäkningar ochförslag till erforderliga författningsändringar och bestämmelser. Arbetet börbedrivas skyndsamt och de sakkunniga bör kunna lägga fram sina förslag ietapper. Utredningsuppdragettangerar andra utredningars arbeten. Jag tänker här bl. a. påforskningsrådsutredningen och SVUX. De sakkunniga bör hålla sig underrättade omarbetet inom dessa utredningar och även beakta de beslut som kan grundas påförslag från dem. Uppdragetberör som jag tidigare framhållit den högre utbildningen och forskningen iflera avseenden och de sakkunniga bör arbeta i god kontakt med bl. a.universitetskanslersämbetel, universitet, högskolor och andra institutioner förforskarutbildning och forskning samt berörda personal-ochstuderandeorganisationer. Utredningenhar hållit två sammanträden samt haftöverläggningar med företrädare för lärare och studerande vid universiteten m.m. Utredningensarbete beräknas pågå . 54.Organisationskommittén (U 1974:07) för och vissa museer Maj:ls bemyndigande för riksantikvarieämbetetoch vissa museer: U:54 Skr 1975:4 402 , S. , departementsråd Ledamöter:Engman, ., avdelningschef , . B., kansliråd Experter:Biörnslad, , överantikvarie (fr.o.m. ) ,, ombudsman (fr.o.m. ) , P. , museidirektör(fr.o.m. ) , Dag L., professor (fr.o.m. den 7 oktober1974) , , hantverkare (fr.o.m. ) , E.Roland, riksantikvarie (fr.o.m. ) Styrenius, .,museiföreståndare (fr.o.m. ) , C. J. , försteantikvarie (fr.o.m. ) Sekreterare:Rönström, B. , departementssekreterare Bitr.sekreterare: , ., kanslisekreterare Lokal: , 1, Fack, 103 10 ,tel. 08/763 17 43 (), 763 18 00 () Direktiv(PM upprättad inom ): Allmännariktlinjer för organisaiionen av statliga och statsunderstödda museer behandlasi prop. 1974:28 angående den statliga kulturpolitiken (s. 342-343). I sammaproposition behandlas också organisationen av de enskilda museerna var för sig,däribland statens historiska museum, , ochNordiska museet (s. 343-349). organisation tas upp i ettsärskilt avsnitt (s. 382-384). har i dessa delar fattat beslut ienlighet med Kungl. Maj:ts förslag (KrU 1974:15, rskr 1974:248). 2.1Riksantikvarieämbetet och statens historiska museum Enligtstatsmakternas beslut skall , statens historiska museumoch utgöra en myndighet under ledning av en gemensam styrelse.Under styrelsen skall ledas av riksantikvarien, statenshistoriska museum av en museidirektör och av enmuseiföreståndare. Riksantikavarien skall ha det allmänna chefsansvaret förmyndigheten. Om så visar sig lämpligt skall kunna inordnas istatens historiska museum. 403 Kommittéer; U:54 Ettfortsatt organisatoriskt samband mellan och de bådaifrågavarande museerna förutsätter viss ytterligare utredning om myndighetensorganisation. Detta arbete bör utföras av organisationskommittén förriksantikvarieämbetet och vissa museer. Riksantikvarieämbetetoch slatens historiska museum har f. n. fem gemensamma avdelningar, nämligenadministrativa och kamerala avdelningen, avdelningen för bibliotek och arkiv,tekniska avdelningen, pedagogiska avdelningen samt avdelningen förlandsantikvarieorganisationen. Administrativa och kamerala avdelningen fullgöräven vissa uppgifter för . bÖr prövafrågan om de gemensamma servicefunktionernas omfattning och organisatoriskaställning inom myndigheten. Kommittén bör härvid söka nedbringa antaletgemensamma avdelningar i förhållande till nuläget. Medutgångspunkt i vad musei- och utställningssakkunniga (MUS 65)föreslagit i betänkandena (SOU 1972:45) Kulturminnesvård och (SOU 1973:5)Museerna bör organisationskommittén vidare utarbeta förslag till organisationför de enheter som skall ingå i den nya myndigheten. Kommittén skall iaktta vaddepartementschefen anfört i prop. 1974:28 (s. 342-343 och 384) om de olika enheternassjälvständighet. Organisationsarbetetbör bedrivas i nära kontakt med den arbetsgrupp som, enligt vad som uttalats iprop. 1974:28 (s. 342, 352-353, 355-356), kommer att tillsättas för attöverväga bl. a. vissa frågor på kultur-minnesvårdsområdel. Kommittén bör vidarebeakta resultatet av de förhandlingar som kommer att föras mellanVitterhetsakademien och staten om upphörandet av akademins huvudmannaskap förriksantikvarieämbetet och statens historiska museum (prop. 1974:28 s. 383-384). Utredningsarbetetbör bedrivas skyndsamt. För alt den omorganiserade myndigheten skall kunnabörja arbeta , bör kommittén överlämna sitt organisationsförslagtill Kungl. ,moderna museet och östasiatiska niuseet skall enligt statsmakternas beslututgöra en myndighet med en gemensam styrelse. Varje museienhet skall understyrelsen ledas av en föreståndare. En omorganisation avnationalmuseet förutsätter visst ylterligare utredningsarbete, som även det börutföras av organisationskommittén för och vissa museer. Organisationskommitténbör pröva frågan om var del allmänna chefsansvaret för den omorganiserademyndigheten bör ligga. Kommittén bör vidare utreda vilka servicefunktioner sombör vara gemensamma och vilken organisatorisk ställning de gemensammaavdelningarna bör ha. Kommitténbör göra en översyn av resp. museienheters organisation. En utgångspunkt fördenna Översyn bör vara departementschefens allmänna uttalanden i prop. 1974:28(s. 342-343) om de statliga museernas organisatoriska uppbyggnad och ombetydelsen av att de ges stor självständighet i sin verksamhet. I sammaproposition (s. 344) har departementschefen markerat den inbördessjälvständighet som bör tillkomma varje museienhet. Kommitténbör vid sina överväganden även studera hur de förslag som väntas frän MUS 65beträffande bl. a. kan komma att påverka arbetet medomorganisationen av . U;54 Skr 1975:4 404 2.3Nordiska museet m. m. Motbakgrund av departementschefens uttalanden i prop. 1974:28 (s. 347-348) i frågaom en organisatorisk samordning av , livrustkammaren.Skoklosters slott, och börorganisationskommittén företa en översyn av organisation.Kommittén bör härvid ta hänsyn till resultatet av kommande förhandlingar om ettförstatligande av och (prop. Kommittén bör vidare överväga olika lösningar i fråga omfastighetsförvaltning och en gemensam organisation för nämnda museer.Överväganden som i andra sammanhang görs beträffande vissa lokalfrågor börockså beaktas (jfr. 1974:34 s. 25). Organisationskommitténbör pröva de närmare förutsättningarna för ett tekniskt samarbete mellanetnografiska museet och andra museer, däribland statens historiska museum,slatens , livrustkammaren och (prop.1974:28 s. 346). uppdrag bör ingå att lämna förslag till nyainstruktioner för de omorganiserade myndigheterna samt föreslå de övrigaförfattningsändringar som kan föranledas av organisationsförslagen. Kommitténbör vidare utarbeta det underlag som kan behövas för förhandlingar ompersonalens anställnings- och arbetsvillkor. I den mån förslagen aktualiserarfrågor rörande en ändrad anslagsindelning bör kommittén även uppmärksammahithörande frågor. Kommitténhar hållit tre sammanträden. Kommittén har idecember 1974 avgett betänkandet (Ds U 1974:16) ochstatens historiska museer. Kommitténs arbete beräknas pågå . 55.Radioutredningen (U 1974:08) Maj:ts bemyndigande för utredning om radions ochtelevisionens fortsatta utveckling (se Post- och Inrikes tidn. den 19 juli1974): , ., t.f. Ledamöter:Björck, , redaktör, led. av , ., led. avriksdagen , , direktör E. , folkskollärare, led. av , ., led. avriksdagen , ., docent, led. 405 Kommittéer: U:55 Experter:Assarson, Per, hovrättsassessor (fr.o.m. ) , A. V.Monica, redaktör (fr.o.m. ) Byggdal, G. , redaktör(fr.o.m. ) , Per , författare (fr.o.m. den 15november 1974) , Hans () F. G., redaktör (fr.o.m. den 15 november1974) , Hans E., budgetchef (fr.o.m. ) ,, direktör (fr.o.m. ) , StigG., docent(fr.o.m. ) , , revisionsdirektör (fr.o.m.den 15 november 1974) , B. S. , tonsättare (fr.o.m. den 15 november1974) , , fil. dr (fr.o.m. ) Ivre, . E.,planeringschef (fr.o.m. ) Kampmann, , programredaktör(fr.o.m. ) Kleberg, .,avdelningsdirektör (fr.o.m. ) Lannegren,, departementssekreterare (fr.o.m. ) , informationschef (fr.o.m. ) Lång, .,programråd (fr.o.m. ) , ., regissör(fr.o.m. ) , K. , driftschef (fr.o.m. den15 ) , . S., informationschef (fr.o.m. den 15november 1974) , I. () G., planeringschef (fr.o.m. ) ,, direktör (fr.o.m. ) Weslerslåhl, H. , professor(fr.o.m. ) Wärneryd, , professor (fr.o.m. den 15 november1974) , , byrådirektör (fr.o.m. ) Bitr.sekreterare: , A, , ekon. lic. (fr.o.m. ) ,S. , universitetslektor (fr.o.m. ) , , civilekonom(fr.o.m. ) Lokal:Storkyrkobrinken 2-4, tel. växel 08/763 10 00. Postadress:Utbildningsdepartementet, Fack, 103 10 Direktiv(anförande av statsrådet till statsrådsprotokollet ): Avtaletmellan staten och löper ut . Vidutebliven uppsägning förlängs avtalet automatiskt för en period av fem år.Uppsägning skall ske senast elt år före avtalsperiodens utgång, alltså senastden . Enligtmin mening är det motiverat atl innan nytt avtal skall U:55 Skr 1975:4 406 träffasnoggrant pröva erfarenheterna av de avtalsregler som gäller för SverigesRadios verksamhet samt att ta ställning till vilka riktlinjer för den fortsattautvecklingen av rundradioverksamheten som bör bestämma innehållet i ett nyttavtal. Dessa uppgifter bör anförtros särskilda sakkunniga. De sakkunniga böravlämna sina förslag beträffande den framtida rundradioverksamheten i så godtid att dessa efter remissbehandling och beredning skall kunna behandlas avriksdagen innan nytt avtal behöver iräffas. Jag räknar med alt nuvaranderadioavtal skall sägas upp. Detlaavtal har tecknats för en tioårsperiod. Det är naturligt att ell avtal förtiden efter får en sådan giltighetstid att det blir möjliglatt genomföra en långsiktig planering av radio- och TV-verksamheten. Å andrasidan får avtalsbestämmelser inte bli bindande under så lång lid att deförsvårar en utveckhng av verksamheten. De sakkunniga bör diskuteraavtalsperiodens längd mol bakgrund av de bedömningar som kan göras av dentänkbara tekniska utvecklingen under det närmasle decenniet saml de förslag somläggs fram beträffande innehållet i elt nytt avtal. 1Regler för rundradion I lagstiftning och avtal Radio-och TV-verksamheten i regleras dels genom en lagstiftning som angerallmänna principer för rundradioverksamheten, dels genom avtalet mellanSveriges Radio och staten. Avtalet reglerar organisatoriska och ekonomiskaförhållanden och innehåller i övrigt de riktlinjer för programverksamheten somdet talas om i 6 § radiolagen. Radiolagen(1966:755) (prop. 1966:149, K3LU 1966:1, rskr 1966:370) föreskriver bl. a. attdet företag som Kungl. Maj :t ger i uppdrag att svara för rundradioverksamhetenmed ensamrätt äger avgöra vilka radioprogram som skall förekomma irundradiosändning från sändare här i riket. Ensamrätten skall utövas opartisktoch sakligl. Förhandsgranskning av radioprogram får inte förekomma.Efterhandsgranskning sker genom radionämndens försorg. Någon styrning avprogramutbudet från statsmakternas sida får sålunda inte förekomma. Radioansvarighetslagen(1966:449), (prop. 1966:156, K1LU 1966:1, rskr 1966:392) reglerar det juridiskaansvaret i samband med radiosändningar. För varje program skall i regel (jfr. 4§ andra styckel) finnas en av programföretagets chef förordnad programutgivaremed uppgift att förebygga yttrandefrihetsbrotl. Programutgivaren bär ensam delstraffrättsliga ansvaret för yttrandefrihetsbrott och har jämte programföretagetskadeståndsansvar för sådant brott. Avtaletmellan staten och reglerar rättigheter ochskyldigheler för i fråga om rundradiosändning ochprogramverksamhet. bestämmer ensamt vilka radioprogram som skallsändas. Programverksamheten skall hävda de grundläggande demokratiska värdenaoch den skall bedrivas med beaktande av ljudradions öch televisionens centralaställning i samhället. Av detta följer bl. a. skyldighet för bolaget att ilämplig form upplysa om nuets händelser och orientera om viktigare kultur- ochsamhällsfrågor samt stimulera till debatt kring sådana frågor. Avtaletinnehåller också närmare föreskrifter om hur radiolagens bestämmelser omopartiskhet och saklighet skall utövas. Dessa bestämmelser skall tillämpas medbeaktande av att en vidsträckt yttrande- och informationsfrihet skall råda irundradion. 407 Kommittéer: U:55 reglerasvidare förbudet mot kommersiell reklam. Bolaget får ej mot vederlag medgekommersiell reklam i program eller programinslag. Förden direkta programverksamheten inom bolaget skall enligt avtalet underföretagsledningen finnas särskilda programenheter: nämligen en för ljudradion,en för var och en av televisionens programkanaler, en för utbildningsprogramoch en för utlandsprogram samt distrikt till det antal bolaget beslämmer.Vidare skall finnas en teknisk enhet. Då det gäller frågor om programenheternassjälvständighet och medelstilldelning, distriktens andel av programproduktionen,den tekniska enhetens organisation och finansiering samt utnyttjandet av vissaför programverksamheten gemensamma organ hänvisas i avtalet till de riktlinjersom givits genom beslut år 1%6 angående rundradions fortsatta verksamhetm. 1966:136, SU 1966:163, rskr 1%6:388). ställningsom förelag i allmänhetens tjänst framgår av ägarintressenas fördelning och avdet sätt på vilket styrelsen utses. Av aktierna i företaget tillhör 60 %folkrörelserna och de stora intresseorganisationerna, pressen och 20 %näringslivet. I bolagets styrelse ingår tretton ordinarie ledamöter, av vilkasex däribland ordföranden utses av Kungl. Maj:t, fem av bolagsstämman ochtvå av personalen. Enligtradiolagen (7 §) skall radionämnden granska radioprogram som förekommit irundradiosändning. I instruktionen (1%7:449) för radionämnden (ändrad1970:577) preciseras dess uppgifter. Nämnden övervakar att Radiosensamrätt att avgöra vilka radioprogram som skall sändas utövas opartiskt ochsakligt samt i övrigt efter de riktlinjer som fastställts genom radioavtalet.Det åligger nämnden att granska program som förekommit i rundradiosändning samlalt pröva anmärkningar mot enskilda program. övervakningar såledesbegränsad till att ske i form av efterhandsgranskning och nämnden saknarbefogenhet att ge föreskrifter om den framtida programverksamhetens innehålloch utformning. 2Utvecklingen riksdagsbeslut om rundradiofrågorna 1966års riksdagsbeslut om rundradiofrågorna som gav riktlinjer för nu gällandeavtalsperiod grundades på förslag års radioutredning. Beslutetinnebar att en betydande utbyggnad och förnyelse av rundradioverksamhetenkunde påbörjas. Ett andra TV-program infördes. Riktlinjer gavs för utbyggnadenav en regional organisation. Den organisatoriska modell som lades till grundför radioföretagets verksamhet innebar att de olika programenheterna fick enmycket självständig ställning. Folkrörelserepresentationeni styrelse förstärktes. fick en självständigareställning.