prop · FZ03211 · 1975-12-31 00:00:00 — 1samband med konjunkturanalyser är det knappast tillräckligt med ärs-statistik.De redovisade perioderna är alltför långa för att man skall kunna studerasambandet mellan olika ekonomiska variabler. Merän hälften av BNP används för hushällens konsumtion. Variationer i utvecklingenav den privata konsumtionen har därmed avgörande inverkan pä den totalaefterfrågan inom landet och ger stora utslag i bl. a. sysselsättningen. Det ärdärför viktigt att de kortsiktiga prognoserna för hus-hällskonsumtionensutveckling är tillföriiiliga. Detfinns ingen pålitlig metod att förutsäga konsumtionens utveckling. Vivill därför betona angelägenheten i det arbete som bedrivs meden förbättring av den statistiska informationen angående hushållens sparande.En annan svag punkt i den ekonomiska kort-lidssiatisliken är informationen omlagerrörelserna. Lagerförändringen är strategisk variabel ikonjunkturförioppel. Utredningen delar den uppfattning som framförts från mångahäll att en förbättring av lagerstalistiken är ett utomordentligt slarktönskemål. bör man i göriigaste mån sätta igång de projekt som bedöms somangelägna pä läng sikt då detta sammanfallet med omedelbarabehov av sysselsältningstillskott. Inleminsl skulle primärkommunernas och landstingens vård och sociala service kunnainriktas pä att öka antalet sysselsatta av avmattning på andraområden. Det skulle vara en tidigareläggning av en rekrytering som under allaomständigheter skulle komma längre fram. Här kan pekas på ell sådani försök somgjorts med en kombination av bered- Prop.1975/76:211 163 skapsarbeteoch utbildning av de anställda inom värdsektorn. Erfarenhetema är goda. De somanställts i beredskapsarbeten har fått praktik som de fått användning för i enkommande anställning eller utbildning. har de anställda fått ettyrkeskunnande som stärker deras ställning på arbetsmarknaden. För att hävdasysselsättningen har verksamheten med kombination avberedskapsarbete och utbildning utvidgats till hela den primärkommunala ochlandstingskommunala sektorn för arbetssökande under 25 är, Primärkommunernaoch landstingen svarar för en mycket stor del av den lotalasysselsättningen i landet. Det är också inom dessa områden det föreliggerstora otillfredställda behov. Långtidssjukvård och barnomsorg har tidigareanförts som exempel. Det kan mot denna bakgrund vara naturiigt att stimulerakominunerna att upprätta sysselsätlningsplaner för sina olika verksamheter.Sådana planer kan sedan ligga till grund för diskussioner om tidigareläggningav standardförbättringar för att motverka eller helst förebygga konjunkturbetingadenedgångar i sysselsättningen, Pla-neringstekniski torde delta kunna klarasgenom utbyggnader av personalredovisningen i den kommunalekonomiskalångtidsplaneringen (KELP) och med kompletteringar i den landstingskommunalaekonomiska långtidsplaneringen (LKELP). Hittillshar inte några särskilda sysselsättningsplaner utarbetats i anslutning tillKELP. har dock på försök uppgifter om kommunernassysselsättnings och personalbehov 1974-1979 sammanställts. Kartläggningen görssamtidigt som kommunerna utarbetar KELP och den årliga redovisningen avpersonalstatistik till kommunförbundet och SCB. De arbetsgivamppgifter somkommunerna lämnar till bör också kunnautnyttjas. Sysselsätlningsuppgiflerna i KELP bör kunna tas fram ganska lätt närkommunerna utarbetar de gemensamma planeringsfömtsättningarna för de olikafackorganen och för sin verksamhetsplanering. Enliglsysselsättningsulredningens uppfattning kan också en omfattandesysselsätlningsplanering successivt utvecklas inom ramen förden verksamhetsplaneringsom nu växer fram inom kommunerna. För konjunkturpo-liiikens ochberedskapsplaneringens del kan detta innebära att kommunerna i sillbudgetarbete gär igenom varie verksamhetsgren frän sysselsättningssynpunkt. Vadsom här sagls om primärkommunernas beredskapsplanering gäller i storutsträckning även landstingens, I arbetet med LKELP' ingår emellertid redan nubedömningar av den framtida sysselsättningen, underiättar givetvis ensådan utbyggnad av beredskapsplaneringen som vi här har skis serat.Landstingens medverkan kan i praktiken innebära att LKELP kom- ' LKELP = landstingens ekonomiska långtidsplanering Prop.1975/75:211 164 pletterasmed förslag till kombination av beredskapsarbete och utbildning av personal. Budgetutredningentar i sill betänkande (SOU 1973:43) upp kommunernas roll i konjunkturpolitiken.Man framhåller att stat och kommun bör ha ett gemensamt planeringsunderlag. Destatliga myndigheterna mäste ha goda kunskaper om den kommunala planeringen föratt med olika styrmedel förändra de kommunala aktiviteterna i takt medkonjunkturutvecklingen. De mer långsiktiga sysselsättningsfrågorna behandlasinte av budgetutredningen. Förden kortsiktiga sysselsättningspolitiken föreslär budgetulredningen all manskall stimulera kommunerna att ha en projektberedskap. Man skulle härvid indelainvesteringsverksamheten i etapper. Genom etappindelning skulle verksamhetenkunna stabilisera ekonomin pä ell effektivare sätl. Budgetulredningensförslag om kommunala beredskapsarbeten gäller främst åtgärder som verkar påkort sikt, 1 försia hand är det fråga om investeringsbidrag. mening är det väsentligt att man bi-behällergrundprincipen för uppläggningen av beredskapsarbeten. Dessa skall alltså beståendera av projekt som tidigareläggs eller av en tidigarelagd sysselsättningsökning,t, ex, inom värden. Det innebär med andra ord att en expansion som enligtplanema skulle komma först senare tidigareläggs av sysselsättningsskäl. Därmedkan man inom den offentliga sektorn lämna ett väsentligt bidrag till enbalanserad ekonomisk utveckling. Dekommunala investeringarna varierar med konjunkturerna. Föratt stimulerakommunerna till att upprätthålla eller öka sysselsättningen underkonjunkturnedgångar har statsmakterna beslutat höja delstatsbidrag som utgår till kommunala beredskapsarbeten. Den metoden har visatsig effektiv, och sysselsättningsuiredningen anser alt man bör fortsätta påden inslagna vägen, varvid möjligheterna att stimulera lill ökad sysselsättninginom sektorer, där man särskilt vill främja utvecklingen pä läng sikt, börutnyttjas. Slatens egna verksamheterkan ha svårt att göra en konjunkiuranpassning eller att låta en expansion inomen sektor ske "trappstegsformai". I långtidsbudgeten skall dockmyndighelerna ange planer för den framtida sysselsättningen. Under flera ärhar AMS utarbetat förslag till invesleringsreserv för olika större investerandemyndigheter. Reserven omfattar ocksä kommunala och statsunderstödda projekt.Samtidigt föreslås att en reserv anges i beredskapsstaten. Arbetetmed sysselsättningsplaner i anslutning till långtidsbudgeten ochinvesieringsreserver bör kunna drivas vidare som försök. Sysselsättningsutredningenär för sin del beredd att aktivt medverka i en dylik försöksverksamhet. 1975/76:211 165 Insalserfrån samhällets sida för en konjunkturmässig anpassning av näringslivels fastainvesteringar har sedan läng tid tillbaka förekornmit. har ocksåälgärder för att direkt påverka lagerinvesteringarna vidtagits.Lagerstödsutredningen gör för närvarnade en översyn av dessa åtgärder.Reglerna för lagerstöd bör enligt lagerstödsutredningens mening utformas så attsamhällets intressen av en lugnare lagerutveckling systematiskt slår igenom iföretagens planering i alla faser av lagercykeln. Reglema bör också knytas tillden pågående utvecklingen av de anställdas inflytande i företagen. Det senarebör enligt sysselsättningsulredningens mening genomgående gälla för samhälletsåtgärder för konjunkturstyming av näringslivet. De anställda i ett företag harett direkt intresse av att förelaget utvecklas stabilt både på kort och längsikt. Det är inte minst mot den bakgrunden naturiigt att de får ett förstärktinflytande pä planeringen av företagets verksamhel i olikakonjunktursituationer. Lagerstödär ett konjunkturpolitiskt medel, som syftar till att ge företaget bätlremöjligheter att genom egna dispositioner bidra till ett jämnarekon-junkturföriopp - inom företaget och i hela samhällsekonomin. Ettliknande syfte har de sedan läng tid tillämpade investeringsfonderna. Under desenaste åren har intresset ökat för åtgärder, som pä liknande sätt "förin" konjunkturpoliiiken i företagen. Arbetsmiljöfonden och den särskildainvesteringsfonden är andra exempel på insatser som har satts in för att bryggaöver konjunktuisvackor, även om fondernas uppbyggnad i dessa fall motiverats aven rad skilda omständigheter. Dennaform av insatser blir enligt ulredningens mening särskilt viktig mot bakgrundav den konjunkturbild som präglat marknadsekonomierna de senasle aren medinslag av s. k. stagflation, dvs. uppträdande av inflation ocharbetslöshet. Konjunkturpolitiska medel som medger för förelaget att var försig utjämna den ekonomiska aktiviteten över konjunkturcykeln kan bidra tillatt sysselsättningen upprätthålls vid lägre inflationstakt än som annars varitmöjligt. Vidulvecklingen av de konjunkturpoliiiska styrmedlen bör man undersökamöjlighelerna att utnyttja dylika system med fonder inom företagen - liknandeinvesteringsfonderna - pä nya områden. Pä motsvarande sätt skulle en form avinvesteringsfonder kunna utnyttjas för att påverka företagens interna utbildning.Denna har expanderat snabbt . En förbättrad konjunkturanpassningav verksamheten torde kunna ge inte oväsentliga samhällsekonomiska vinster. Blandden mängd konjunkturpolitiska medel som utnyttjats finns mängavars effekter inte är tillräckligt kartlagda. har - bl, a. inomarbetsmarknadsverket - en verksamhet syftande till en Prop.1975/75:211 166 merasystematisk utvärdering av olika konjunkturpoliiiska åigärder byggts upp.Kartläggningarna av olika åtgärders effekter i olika avseenden skall syfta tillatt bygga upp en beredskap för den framtida konjunkturpolitiken, Avsiken skallvara att i ökad utsträckning inlemma konjunkturpoliiiken i en mera långsiktigekonomisk politik. Encentral fråga för sysselsättningsutredningen är hur konjunkturpoliiiken skallsamordnas med en långsiktig sysselsätlningsplanering. Man måste skapa deorganisatoriska förutsättningarna för en sådan samordning. 1 kap. 14 skisserasen sädan organisation och sädana planeringsformer som försöksvis skulle kunnaprövas bl. a. för att underiätta samverkan mellan kortsiktig och långsiktigekoiiomisk politik. Avsikten är också att man genom de föreslagnaplaneringsformerna skall få en klarare uppfattning om sådana konkretainvesteringsprojekt som långsiktigt planeras. Man skulle därigenom få slörremöjligheter att påverka tidsföriäggningen av dessa investeringar som ett medeli konjunkturpolitiken. Ettflertal av de remissinstanser som yttrat sig under denna punkt instämmer isysselsättningsulredningens konstaterande att de långsiktiga sysselsättningspolitiskamälen inte kan uppnäs utan en ambitiös konjunkturpolitik. LO konstaterar således attarbetsmarknadspolitikens roll i stabiliserings politiken är central men att den inte ensam kan la ansvaret för den totala sysselsättningen. Detta är främst en uppgift för den ekonomiska politiken, närings- och regionalpolitiken. Efterfrågestimulerande generella åigärder får enligt LO i en lågkonjunktur effekter relativt sent på sysselsättningen och kan snarare leda till ökad konkurrens om lättrörlig, attraktiv arbetskraft än lill ökad sysselsättning för personer med arbetshinder Inflationstakten kan också snabbt öka så att en åtstramning blir nödvändig redan innan de generella stimulansåtgärderna fått effekt även för de "potentiellaarbets kraftsresurserna". LO konstaterar att selektiva åtgärder i många fall kan vara effektivare än generella när del gäller att lösa sysselsättningsproblemen för utvalda grupper, regioner eller förelag. Studier visar att subventioner till företagen som påverkar marginalkostnaderna för förändringar i syssel sättningen, fårsamma effekt som generella åtgärder t. ex. avgiftsreduktioner, men till lägre kostnader för samhället och mindre vinstökning i företagen. De selektiva åtgärderna är effektivare ur arbetsmarknadspolitisk synvinkel, då företagsekonomiska förutsättningar inte är det enda som avgör företagets förmåga att anpassa sig t, ex. till de arbetssökandes kapacitet och förut sättningar. /I/V/.S'påpekarailkraftiga konjunklurvarialioner i efterfrågan på arbetskraft Prop.1975/76:211 167 ledertill en större utslagning av äldre och handikappade och försvårar inträdet päarbetsmarknaden för nya grupper, bl. a, ungdomar och kvinnor Variationerna iefterfrågan på arbetskraft bör enligt AMS mötas genom olika slag avföreiagsanpassade åtgärder som ökar företagens möjligheter att behållaarbetskraften under tillfällig försvagning i efterfrågan på deras produkterAMS pekar härvid särskilt pä lagerstödets betydelse samt systemet medinvesteringsfonder för konjunkturutjämning. i anseratt stödet till lageruppbyggnad bör förstärkas och vidareutvecklas, EFAbetonar vikten av att pröva och utvärdera älgärder som syftar till att ökasysselsättningen som de är sä lite inflationsdrivande som möjligt. Folkpartietsungdomsjörbund anför att konjunkturpolitiken i högre grad bör bedrivas medhjälp av finanspolitiska medel. Att använda kreditpolitiken som ettkonjunkturpolitiskt medel drabbar enligt förbundet mänga småföretag. Länsstyrelseni erinrar om den starkt positiva effekt som s. k.kombinationsfrisläpp av investeringsfonder har haft i länet. Genom sådanakombinationsfrisläpp har 1 200 arbetstillfällen tillskapats i Norrbotten.Länsstyrelsen betonar nödvändigheten av att systemet med kombinationsfrisläppånyo kommer till användning. Endaslnågra få remissinsianser har beröri utredningens diskussion om behovet avbätlre information rörande den kortsiktiga ekonomiska utveckling. SCB delarutredningens uppfattning om behovet av förbättringar i den uppgiftsskyldighet ifråga om sysselsättningsutveckling m. m. som under senare är har skett inom bl.a. lagerstalistiken. i menar att det nuvarandeinformationssystemet mellan förelag och samhälle ytteriigare bör kunnautvecklas. Även erinrar om den uppgiftsskyldighet i fråga omsysselsättningsutvecklingen m. m. som redan existerar och menar att befintligakommunikationer mellan företag och samhällsorgan bör utnyttjas och ytteriigareförbättras. Utredningenstankegångar att konjunkturavmatlningar i ökad omfattning bör kunna motverkasgenom att en planerad utbyggnad av samhällets service tidigareläggs harkommenterats av en rad insatser och i huvudsak biträtts av bl, a, AMS,KonJunkturinstUutei, länsstyrelserna i , , ,, och och samt Svenska kommunförbundeioch . anser i likhet med utredningen att delvid tidigareläggningar av investeringar eller sysselsättningsökningar, somingår i kommunernas ordinarie planering, torde vara möjliga och ofta attföredra framför speciellt planerade beredskapsarbeten. i Kopparbergslän understryker vikten av att kommunernas del i beredskapsplaneringen itillräcklig grad samordnas med den ekonomiska långtidsplaneringen. Enligtlänsstyrelsens mening har kommu- Prop.1975/75:211 168 nernasberedskap för att genomföra arbeten som ingår i programmet förberedskapsarbeten ofta varil otillräcklig. Ettantal remissinsianser påpekar emellertid att konjunkturanpassning avkommunernas och landstingens sysselsättningsexpansion inte är problemfri.Särskilt gäller detta vårdsektorn. i päpekar sålundaatt utbyggnaden av långtidssjukvård mäste ske konlinueriigt för att tillgodosedel fakiska behovet av platser. i menar att några merbetydande personalökningar som regel inte kan ske i befintliga institutionerunderen konjunktursvacka, Böriar man bygga ett nytt sjukhus under enkonjunktursvacka för att stödja byggsysselsättningen kommer å andra sidandriftstarten med rekrytering av permanent personal ofta i en konjunkturuppgång,Enligl är den kommunala verksamheten av sådan omfattning attföljsamhet mot konjunkturen svåriigen kan åstadkommas. i Gävleborgslän släller sig i princip tveksam till att använda vårdverksamheten ikonjunkturanpassande syfte och päpekar att bristen pä yrkesutbildad personalinom denna sektor också utgör en begränsning för detta, I anslutning tilldiskussionen om möjlighetema att konjunkturvariera utbyggnaden av samhälletsservice betonar ett antal remissinstanser att en förutsättning fören sädanvariation äratt kostnadsfrågan ges en tillfredsställande lösning. är konjunkturpolitiken en statlig och inle en kommunaluppgift. Vidare är den kommunala budgeten inte så uppbyggd att den tål någonnämnvärd expansion under pågående budgetår. Det måsle därför vara angeläget attfinna sådana förmer för det kommunala engagemanget i konjunkturpoliiiken altkommunerna hålls skadelösa genom lämpligt utformade statsbidrag. Liknandetankegångar anförs av I . länsstyrelserna I Uppsalaoch län samt och . I anslutning tilldiskussionen om konjunkturanpassning av den offentliga sektornsserviceutbyggnad tar några remissinstanser upp beredskapsarbetenas roll. RRVunderstryker t.ex. viklen av att beredskapsarbetena åstadkommer en reellsysselsättningsökning och att kravet pä tidigareläggning därför måstebibehållas. kommun däremot finner att kravet på tidigareläggningförsvårar kommunernas möjligheter att planera sysselsättningen.Länsarbetsnämnden I förordar en störte differentiering avstatsbidragen till beredskapsarbeten. Sjöfartsverketerinrar om del system med särskilda konjunkturmarginaler som bl, a. tillämpasför vissa statliga investeringsanslag. Detta system ger möjlighet att i vissutsträckning anpassa investeringsverksamheten enligl de konjunkturpoliiiskaförutsättningarna. Verket fäster uppmärksamhet vid den tidsförskjutning somregelmässigt föreligger mellan beslul om tidigareläggning och verkligsysselsättningseffekt. De ökade krav på myndigheternas planering som enkonjunkturanpassning ställer måste uppmärksam- Prop.1975/76:211 169 masliksom kravei på alt statliga verk med krav på kostnadsläckning erhållerkompensation förde merkostnader som uppslår. framhåller bl, a.att miljövårdsinvesieringar inom industrin och genom kommunerna ofla kankonjunkturanpassas om statsmakterna genom olika bidrag stimulerarverksamheten. Länsslyrelsen i län förordar att kommunema somberedskapsarbeten får uppföra industrilokaler för uthyrning till sådana företagsom redan finns pä orten. Liknande synpunkter anförs av kommun somocksä menaratt försöksverksamheten med intensifierad sysselsättningsplaneringsom f n. pägär i vissa glesbygdskommuner inom det inre stödområdet borde kunnaanvändas för att öka den bofasta skärgårdsbefolkningens möjligheter att bokvar. Ettflertal remissinsianser instämmer i sysselsättningsulredningens tankegångar angeändesärskilda former för företagens interna ulbildning däriblandKonJunkturinsUtutet, i län, länsstyrelserna i ,och län samt . LO förutsätter bl. a. att fräganutreds vidare och att särskilt de smä företagens möjligheter därvid beaktas.Sveriges hantverks- och industiioiganisalion (SHIO) anser att fondsystemet meralltmänt bör kunna utnyttjas för att ge företagen möjlighet att avsätta medelför utbildnings- och personalutvecklande insatser i vidare syfte. SAF, Svenskahandelskammarjörbundel och konstaterar i ett gemensamtyttrande med lillfredsställelse att fondkonstmk-tionen avses bli av samma lypsom de exislerande investeringsfonderna dvs. företagsvisa avsättningar ochutnyttjanden. Organisationerna påpekar att de skattemässiga incitamenten attomfördela kostnadsavdragen för internutbildning inte kan antas vara likastarka som för investeringar vid identiskt lika regler för fondutnyttjande. 7.2Sysselsättningspolitisk planering (SOU 1975:90, kap. 14) Utredningenvisar alt sysselsättningspolitiken kräver medverkan från många parter.Näringslivets roll har framhållits. En fortsatt snabb utbyggnad av denoffentliga sektorn gör dess ställning än mer markerad. Tillsammans med fackligaorganisationer kan primärkommuner, landsting och näringsliv skapa en godfördelning av arbetstillfällena. Ävenom staten har det slutliga ansvaret för sysselsättningspolitiken är detangeläget att primärkommuner, landsting och näringsliv bedriver en aktivsysselsättningspolitisk planering. Kunskaper om lokala förhållanden,förhållanden inom branscher m. m. kan pä detta sätt tillvaratas och bilda grundför den politik som är inriktad pä arbete åt alla. Sysselsätiningsplaneringenkan med fördel bedrivas i decentraliserade former. Enviktig del i den statliga sysselsättningspolitiska planeringen är alt skapasamordning och samverkan mellan dem som har ansvaret för olika delar Prop.1975/75:211 170 Den får enligl uiredningen inte heller ses isoleradfrån annan politik, Behovei av en samlad sysselsättningspolitisk planering ärstort. En nära koppling till länsplaneringen och andra övergripande planeringsformerär naturiig. 7,2,1Sysselsällningsplaneringens uppgifter och aUmänna uppläggning Nuvarandeplanering Densamhällsplanering som direkt påverkar sysselsättningen arbetar med bådekortsiktiga och långsiktiga tidsperspektiv. För att möta störningar isysselsättningen som beror på förändringar i konjunkturen eller som har andraorsaker krävs en effekliv beredskapsplanering och för att klara de långsikligasysselsättningsfrågorna mäsle bäde utbuds- och efterfrågestimulerande åtgärderplaneras. De arbetsmarknadspolitiska medlen sätts in för alt åstadkomma ensädan anpassning mellan tillgång och efterfrågan pä arbetskraft. Tillsammansmed den allmänna ekonomiska politiken, näringspolitik, regionalpolitik ochutbildningspolitik ingår arbetsmarknadspolitiken bland de insatser somlångsiktigt påverkar inriktningen av samhällets sysselsättning. Detfinns en tendens till att i planeringen i större utsträckning än tidigarebeakta långsiktiga perspektiv. Den kortsiktiga sysselsättningsplaneringen haremellertid också förstärkts. De allt slörre insatserna under lågkonjunkturerskapar behov av detta. Sysselsättningsplanering som sådan är sälunda inte någotnytt. Denoffentliga sektorns expansion har ställt anspråk på en god planering. Delta harvarit en väsentlig drivkraft för den utbyggnad av den samhälls-ochsysselsätlningsplanering som kommit till ständ. Ocksånäringslivet har i större utsträckning än tidigare kommit in i samhälletssysselsätlningsplanering. Informella kontakter har tagitsmellan kommunala och statliga myndigheter å ena sidan och enskilda företag ochbranschorganisationer å den andra. Länsarbetsnämnderna samlar varie kvartal inuppgifter från företagen. Här kan också nämnas försöken medinformationssystemet företag-samhälle som innebär alt företag med fler än 50anställda redovisar sina sysselsätlningsplaner för dennärmaste femårsperioden. Uppgifierna ingår delvis i underlaget förlänsarbetsnämndernas, länsstyrelsernas och kommunernas planering. Avde övergripande långsiktiga planeringsformerna är det bara långtidsutredningensom inte huvudsakligen är baserad pä material som utarbetas på regional ochlokal nivå. Länsplaneringen, den fysiska riksplaneringen och den regionalatrafikplaneringen grundas pä malerial som las fram av lokala och regionalamyndigheler. De berör fördelningen av resurser inom en region. Trafikplaneringen gäller transporterna mellan kommuner. Prop.1975/76:211 171 Länsplaneringenavser fördelningen mellan kommuner av offentliga verksamheter av olika slagoch av olika slag och av stödåtgärder till enskill näringsliv. Den fysiskariksplaneringen tar också upp fördelning av resurserna inom kommunerna. Detgäller därvid främst områden som skall skyddas för exploatering med hänsyntill kultur- och naturvårdsintressen. Underlagetför de här angivna övergripande planeringsformerna lämnas i slor ulsträckningav kommunerna. Det har därför ansetts vara angeläget att utforma den kommunalaplaneringen pä ett sådani sätt att underlag för den statliga planeringen kanerhållas utan extra utredningar Denlångsiktiga sektorsplaneringen spänner över ell mycket brett fält. Hit kan väg-och skolplanering räknas, liksom planering av bostadsproduktion, sjukvård,socialvård m. m. Var och en av dessa har en egen förvaltning som sörier föratt planer görs upp för utveckling inom sektorn.