prop · FZ03210 · 1975-12-31 00:00:00 — För detfall att efter återförvisning ett nytt utdelningsförslag upprättas avförvaltaren, behöver enligt den föreslagna lagtexten kungörande därom inte ske.Lagtexten utesluter dock inte att ett kungörande kommer till stånd. Att så blirfallet får anses motiverat, om det nya utdelningsförslaget kan antas geanledning till nya invändningar. Lagrådet föreslår därför att bestämmelsen omkungörande i dessa fall utformas så att konkursdomaren skall kungöra att nyttförslag har upprättats endast om skäl är därtUl. Tredjestycket i paragrafen kan, med hänsyn till vad som har sagts och med vissaändringar av redaktionell natur, lämpligen få följande lydelse: "Sedantiden för invändning mot utdelningsförslaget har utgått skall konkursdomaren,om han på grund av invändning ellereljest finner ändring 1975/76:210 312 i förslaget komma i fråga, bereda förvaltaren och den varsrätt kan beröras tillfälle att yttra sig. Föreligger ej fel som inverkar pånågons rätt, skall konkursdomaren fastställa utdelning enligt förslaget. Iannat fall skall konkursdomaren antingen fastställa utdelning med ändring avförslaget eller återförvisa ärendet till förvaltaren. Mot beslut omåterförvisning får talan ej föras. Att nytt utdelningsförslag har upprättatsskall kungöras endast om skäl äro därtill." Om lagrådets förslag beträffande kungörande av nyttutdelningsförslag i 185 f § följs, bör i andra stycket av förevarande paragrafden tredje punkten, som likaledes rör kungörande av nytt utdelningsförslag,utformas på följande sätt: "Att nytt utdelningsförslag har upprättatsskall kungöras endast om skäl äro därtill." Beträffande dessa båda paragrafer hänvisas till vadlagrådet anför vid rubriken till nu ifrågavarande lag. Utformningen av den befogenhet som i andra styckettillagts konkursdomaren att på eget initiativ utfärda kungörelse omefterföljande fattig-korUiurs lämnar rum för tvekan om den exakta innebörden.Uttrycket "eller framgår eljest att fall som avses i första stycketföreligger" kan nämligen förstås antingen sä att utredningen visar atttillgångarna inte täcker konkurskostnaderna och massafordringarna eller så attanledning finns att antaga att detta är förhållandet. För att bättre klargöravad som avses torde uttrycket förslagsvis kunna bytas ut mot orden "ellerhar han annan grund för antagande att tillgångarna äro så otillräckliga somsägs i första stycket". Med den av lagrådet tidigare förordadedispositionsändringen bör hänvisningen i andra stycket till kungörelsereglernaavse 18 a S tredje stycket. Av första stycket framgår inte vem som skall debiteraersättningen till staten för kronofogdemyndighets förvaltning av konkurs. Dettorde få regleras i de adnunistrativa bestämmelser som regeringen utfärdar.Skall kronofogdemyndigheten fastställa ersättningsbeloppet, aktualiseras fråganom överklagande av sådant beslut. Vad lagrådet inledningsvis anfört om förbudmot besvär över kronofogdemyndighets beslut avseende förvaltningen avkonkursbo gäller inte debitering av ersättning för kostnaderna hos myndigheten.Enligt lagrådets mening saknas skäl att inte tillåta besvär i detta fall.Regleringen av besvärsförfarandet sker lämpligen i anslutning till deadministrativa ersättningsreglerna. Utformningen av första stycket i 1975/76:210 313 denna paragraf möjliggör detta. Lagrådet instämmer i att paragrafen i dess nuvarandelydelse kan utgå. Som framgår av de allmänna synpunkter som lagrådet haranfört inledningsvis bör i KL föreskrivas, att talan inte får föras mot kronofogdemyndighetsbeslut enligt lagen. En sådan bestämmelse kan lämpligen få sin plats i ensärskild paragraf före de allmänna bestämmelserna i 210 S Om besväröver konkursdomarens beslut. Lagrådet hemställer därför att 209 S ges följandenya lydelse: "Mot kronofogdemyndighets beslut enligt denna lag får talanej föras". Fullföljdsförbudet gäller då såväl beslut vid förvaltningen avkonkursbo som beslut i samband med utredning enligt 186 S i remissförslaget.Däremot gäller förbudet inte beslut om debitering av kostnadsersättning somkronofogdemyndighet kan komma att meddela med stöd av särskilda bestämmelser.Ett sådant beslut är inte att anse som "beslut enligt denna lag''. Lagrådets förslag till ändringar i 185 a S föranleder enviss jämkning av det i remissen föreslagna tillägget till förevarande paragraf.Tillägget kan lämpligen ges följande formulering: "eller om utseende ellerbyte av förvaltare enligt 185 a S". Med beslut om byte av förvaltare avsesdärvid såväl beslut att ersätta kronofogdemyndighet med annan förvaltare sombeslut om entledigande av enskUd förvaltare. 1 tydlighetens intresse kunde man också överväga attuttryckligen stadga att beslut om val av form för handläggning av konkurs skalllända till omedelbar efterrättelse. Med den av lagrådet förordade dispositionenav lagreglerna skulle ett sådant stadgande inte ha sin plats i förevarandeparagraf utan i någon av bestämmelserna i 1 kap. Att nu för detta ändamål göraen sådan ändring synes emellertid inte påkallat. Förslaget till lag om ändring i lagen (1970:741) omstatlig lönegaranti vid konkurs I 7 S första stycket bör, av skäl som angivits vidrubriken till lagen om ändring i KL, orden "gäldenärenshemortskommun" ersättas med "den ort, där gäldenären bör svara itvistemål som angår gäld i allmänhet". Förslagen lämnas utan erinran. 1975/76:210 314 Närvarande: statsråden , ordförande, och ,, , , , , , , , ,, , , , Proposition om ändring i konkurslagen (1921:225) m.m. Föredraganden anmäler lagrådets yttrande' över förslagtill 1. lag om ändring i konkurslagen (1921:225), 2. lag om ändring i jordabalken, 3. lag om ändring i lagen (1921:244)om utmätningsed, 4. lag om ändring i lagen (1970:741)om statlig lönegaranti vid konkurs, 5. lag om ändringi lagen (1971:494) om exekutiv försäljning av fast egendom, 6. lag om ändringi lagen (1971:500) om exekutiv försäljning av luftfartyg m.m. Föredraganden redogör för lagrådets yttrande och anför. Lagrådet har i allt väsentligt godtagit de sakligalösningar som det till lagrådet remitterade förslaget innehåller. På någrapunkter har dock lagrådet förordat annan lösning. Lagrådet har också i huvudsakgodtagit den lagstiftningsteknik som har kommit till användning i detremitterade förslaget men föreslagit en i vissa delar ändrad disponering avlagtexten i KL-förslaget. Den av lagrådet föreslagna omdisponeringen går i huvudsakut på att reglerna om det utredningsförfarande, som i vissa fall skall föregåkonkursdomarens val av handläggningsform, skall tas upp redan i 1 kap. 'Beslut om lagrådsremiss fattal vid regeringssammanträdeden . 1975/76:210 315 Reglerna avses här komma före de regler som anger vad konkursdomarenhar att iaktta i de större konkurserna. Otvivelaktigt uppnår man flera vinster omutredningsförfarandet får sin lagtekniska reglering i enlighet med vad lagrådethar förordat. Lagrådets förslag leder sålunda till en bättre överskådlighet.Den enklare handläggningsformen, som kan förutses bli den vanligaste, fårockså en mera framträdande plats. Vad som uppnås är emellertid, som lagrådethar påpekat, knappast någon slutgiltig lösning. I ett senare skede avkonkurs-lagsrevisionen kan det bli aktuellt att företa ytterligare ändringarnär det gäller dispositionen av de berörda reglerna. Jag är ändå beredd att medvissa redaktionella justeringar nu godta lagrådets förslag. Detta innebär bl.a.att vissa regler som i det remitterade förslaget har tagits upp i 185, 186 och186 a SS bör tas upp i två nya paragrafer, 18 a och 18 b SS. Med den utformning lagrådet har velat ge 18 a S framgårklart att frågan om handläggningsformen för konkurs alltid skall göras tillföremål för ett beslut. En konsekvens härav är att överklagande kan ske ävennär konkursdomaren stannar för att låta konkursen handläggas med bevakningsförfarande.Skall en sådan regel kunna få en praktisk betydelse är det viktigt att denhögre rättens prövning sker snabbt. Om hovrätt beslutar om ändring avhandläggningsformen bör det ankomma på hovrätten att ta StäUning till om de avkonkursdomaren tidigare vidtagna åtgärderna skall upphävas. Såvitt gäller förutsättningarna för val av den enklarehandläggningsformen menar lagrådet att vissa mindre jämkningar, huvudsakligenav språklig karaktär, bör ske. Enligt lagrådets mening bör sålunda förutom i denuvarande fattigkonkursfallen den enklare handläggningsformen väljas om detfinns anledning anta att konkursboet med hänsyn till dess omfattning och övrigaförhållanden är av enkel beskaffenhet och att konkursen med fördel kangenomföras utan att bevakningsförfarande enligt 5 kap. anordnas. bör vidare konkursdomaren i de nu berörda fallen även utan omgångenöver särskild utredning kunna besluta om den enklare handläggningsformen. Enligt min uppfattning ligger de av lagrådet nu förordade järrUcningarnai linje med de uttalanden som har gjorts i remissprotokollet i fråga om tillämpningsorruådetför den enklare handläggningsformen. Det bör vidare vara en fördel att korUcursdomareni de berörda fallen kan direkt besluta rörande handläggningsformen, om t.ex.kronofogdemyndighet redan i samband med konkursansökan ger in behövligtunderlag för beslutet. En sådan tillämpning av reglerna har jag också förutsatti motiven till det remitterade förslaget (s. 113). Jag kan därför godtalagrådets förslag i dessa delar. I det remitterade förslaget föreslås attkronofogdemyndighet skall utses till förvaltare om det inte av särskild anledningär olämpligt att kronofogdemyndighet svarar för förvaltningen.Kronofogdemyndighet som en 1975/76:210 316 gång förordnats skall inte kunna entledigas. mening kan det tänkas förekomma att sådan omständighet som gör attannan borde ha utsetts framkommer först efter det att kronofogdemyndigheten harutsetts till förvaltare. En regel om att kronofogdemyndighet som har utsettstill förvaltare skall kunna ersättas av annan, om det av särskild anledning ärolämpligt att myndigheten handhar förvaltningen, förordas därför av lagrådet. Det remitterade förslaget bygger på tanken attkonfliktsituationer av det slag lagrådet åsyftar inte torde uppkomma, sedanfrågan om utseende av förvaltare väl är avgjord. Emellertid kan man inte helt bortsefrån den möjligheten att det sedermera inträder en sådan situation. Det fårförutsättas att i sådant fall kronofogdemyndigheten kommeratt ta initiativettill byte av förvaltare. Ur denna synvinkel anser jag välbetänkt attkonkursdomaren skall ha möjlighet att på begäran av kronofogdemyndighetenompröva frågan om förvaltarskapet och vid behov utse annan änkronofogdemyndigheten till förvaltare. En regel härom bör därför meddelas. har anfört kan bestämmelsen bli tillämplig endast i sällsyntaundantagsfall. Det remitterade förslaget utgår från att talan inte skallkunna föras mot kronofogdemyndighets beslut under förvaltningen av konkursbo (s.136). Lagrådet anser att i KL bör tas upp en särskild bestämmelse som uteslutersådan talan beträffande myndighetens beslut enligt KL. En sådan bestämmelse kanenligt min mening ha sitt berättigande och jag kan därför godta lagrådetsförslag. Bestämmelsen bör lämpligen tas upp i 209 S KL, som i det remitteradeförslaget har föreslagits upphävd. Med anledning av ett uttalande i remissprotokollet (s.169) har lagrådet anmärkt att kronofogdemyndighets förvaltning av konkursbointe kan hänföras under undantagsregeln i 2 S 3 förvaltningslagen (1971:290),varför denna lag enligt lagrådets mening åtminstone i princip är tillämplig idessa fall. Enligt den berörda regeln gäller förvaltningslagen inte ärende hos överexekutoreller utmätningsman, om ärendet avser myndighetens exekutiva verksamhet. Somframgår av förarbetena tiU bestämmelsen syftar denna till att frånförvaltningslagens tillämpning avskilja sådana ärenden hos kronofogdemyndighetsom inte utgörs av personalärenden, organisatoriska ärenden och andra ärendenangående exekutionsväsendets administration (prop. 1971:30 s. 306 och 323). Föratt markera detta har kronofogdemyndighetens primära arbetsområde sammanfattatsmed orden "myndighetens exekutiva verksamhet". Det kan givetvisdiskuteras om uttrycket "exekutiv verksamhet" tillräckligt tydligtger uttryck åt den bakomliggande tanken. Jag avser senare att föreslåregeringen att i tydlighetens intresse meddela en uttrycklig föreskrift omförvaltningslagens tillämplighet i nu förevarande fall. När det gäller konkursdomarens prövning av detutdelningsförslag som förvaltaren skall upprätta anser lagrådet, attkonkursdomarens ansvar bör 1975/76:210 317 sträcka sig längre än vad den föreslagna lagtexten anger.Som skäl härför anger lagrådet att den enklare handläggningsformen inte harnågon motsvarighet till den kontroll som ligger i bevakningsförfarandet och atten mera noggrann granskning kan leda till att antalet överklaganden blir färre. Jag kan inte dela lagrådets uppfattning om behovet av attkonkursdomaren gör en mera ingående prövning än vad som har förutsatts i detremitterade förslaget. En ökad officialprövning torde inte leda till att förutokända borgenärer kommer fram eller till nämnvärt färre överklaganden. Redankända borgenärer har väsentligen samma möjligheter att ta till vara sin rätt imindre konkurser som i större sådana. Som jag har anfört i remissprotokollethar tillämpningsomrädet för den enklare handläggningsformen valts särskilt medtanke på att förvaltningen skall kunna genomföras utan att bevakningsförfarandebehövs men med bibehållande av borgenärernas möjligheter att få behövlig insyni förfarandet. Däremot är det klart, att om en invändning motutdelningsförslaget görs, denna bör prövas i vanlig ordning. Det remitteradeförslaget syftar givetvis inte till någon inskrärUcning i konkursdomarensskyldighet att ta ställning till invändningens riktighet. För tydlighetensskull anser jag detta böra komma till uttryck genom en mindre jämkning ilagtexten. I anslutning till frågan angående omfattningen avkonkursdomarens prövningsskyldighet har lagrådet föreslagit att i KL införs enregel om att konkursdomaren bör bereda förvaltaren och den vars rätt kanberöras tillfälle att yttra sig, om anledning förekommer till ändring i utdelningsförslaget.Enligt min mening följer av allmänna processrättsliga principer att konkursdomareninte bör göra någon ändring till nackdel för någon utan att denne har fåtttillfälle att yttra sig. Att sanuåd också bör ske med kronofogdemyndigheteneller med annan förvaltare i det fallet att ändring i utdelningsförslaget äraktuell anser jag ligga i sakens natur. Undantagsvis torde emellertidkonkursdomaren direkt kunna fastställa ett ändrat utdelningsförslag. Det kan t.ex.vara fallet om konkursdomaren nedsätter ett ersättningsanspråk som framställsav enskild förvaltare. Behövliga bestämmelser i ärrmet torde kunna utfärdas avregeringen. Uttrycket "mindre konkurser" i rubriken till 9kap. är enligt lagrådet mindre träffande. Lagrådet har föreslagit att ordet"mindre" byts ut mot ordet "vissa". Om den av lagrådet föreslagna omdisponeringen avförfattnings-materialet godtas i enlighet med vad jag har förordat,blir en del av de skäl lagrådet har åberopat mot begreppet "mindrekonkurser" av nrundre betydelse. Enligt nun mening underlättar begreppetförståelsen av systematiken i KL och jag är därför inte beredd att godtalagrådets förslag på denna punkt. I 18 b, 54 och 55 SS KL ges föreskrifter rörande sådanahandelsböcker som en bokföringsskyldig gäldenär har hållit. Begreppethandelsböcker knyter an till den nuvarande terminologin i bokföringslagen(1929:117). Prop.1975/76:210 318 dennya bokföringslag som har antagits av statsmakterna (prop.1975:104, LU 1975/76:15, rskr 1975/76:205, SFS 1976:125) förekommer inte detbegreppet. Enligt den nya lagen kan bokföring ordnas på annat sätt än genomböcker. Det kommer till uttryck på det viset att den nya lagen använder ettvidare begrepp än handelsböcker, nämligen räkenskapsmaterial. Pä grund häravbör vissa formella justeringar göras i de berörda paragraferna. Jag villtillägga att den nya bokföringslagen kan föranleda även andra ändringar i KL(jfr även 22 och 23 SS ackordslagen). Dessa ändringar torde utan praktiskaolägenheter kunna vidtas först i ett senare sammanhang. Iövrigt kan jag i sak godta de ändringar som lagrådet har föreslagit. Utöver vadtidigare har angetts bör också vissa redaktionella ändringar göras. Somjag har anfört i remissen till lagrådet aktualiserar reformen av förfarandet ide mindre konkurserna vissa organisatoriska frågor. Främst är härvid avbetydelse de ökade arbetsuppgifter som skall ankomma påkronofogdemyndigheterna. Ökningen hänför sig inte bara till förvaltarskapet ide fall konkurs skall handläggas enligt den enklare ordningen utan också till denutredning som i vissa fall skall föregå korUcursdomarens val avhandläggningsform. Vidare innebär lönegarantiprövningen i de konkurser som nuhandläggs som tillgångskonkurser men som enligt förslaget skall handläggasenligt den enklare ordningen en inte obetydlig merbelastning påkronofogdemyndigheterna. Kronofogdemyndigheternasökade arbetsuppgifter kan endast till en del utföras med utnyttjande av redantillgängliga personalresurser. Som jag har förutskickat i remissen tilllagrådet är det därför nödvändigt att tiUföra organisationen ytterligareresurser för detta ändamål. Prövningen av vilka resurser som behövs bör ske motbakgrund av de bedömingar av den framtida konkursutvecklingen som jag harredogjort för i protokollet. 1975/76:100, bil. 16 har på chefens för kommundepartementet föredragningregeringen föreslagit att till Kronofogdemyndigheterna /77 anvisa ett förslagsanslag av 227.004.000 kr. Medel för de nänmdanya arbetsuppgifterna har inte beräknats i förslaget. Behovetav resursförstärkningar inom kronofogdemyndigheterna kan beräknas tUl 29 nyatjänster inom en kostnadsram av 2.2(X).000 kr. Av tjänsterna beräknas14 tillföras de fyra storstadsdistrikt där flertalet konkurser förekommer. Av landetsövriga 77 kronofogdedistrikt beräknas 15 distrikt få en tjänst vardera. De ökade kostnader förhandläggande personal och biträdespersonal som uppkommer fram till budgetåret1977/1978 torde få bestridas genom att förslagsanslaget B 3 Kronofogdemyndigheternaunder fjortonde huvudtiteln får överskridas. 1975/76:210 319 Detär angeläget att viss utbildningsverksamhet kommer till stånd såväl närdet gäller den personal som skall nyanställas som när det gäller övrig personalsom berörs av reformen. Det får ankomma på RSV att inom ramen för denutbildningsverksamhet som RSV fordöpande bedriver anordna sådan utbildning.Frågan i vad mån detta är möjligt med utnyttjande av redan beviljade anslagfår prövas i annat sammanhang. Ävennär det gäller regler om beräkning av ersättning till statsverket förkronofogdemyndighets förvaltning av konkursbo är det angeläget attförberedelsearbetet börjar . Som jag har angett i remissentill lagrådet är det åtskilligt som talar för att ersättningen för myndighetenskostnad bestäms enligt vissa schabloner. Jag har för avsikt att närmare låtaundersöka frågan om taxesättning. Deorganisatoriska frågorna är sådana att man enligt min mening har anledning attförlägga ikraftträdadet av reformen till en något senare tidpunkt än vad somharangetts i lagrådsremissen. Jag föreslår att reformen får träda i kraft den 1april 1977. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen attantaga de av lagrådet granskade förslagen med vidtagna ändringar. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att antaga de förslag som föredraganden har lagtfram. 1975/76:210 320 Propositionens huvudsakliga innehåll.............................. ...... 1 1 Förslag tilllag om ändring i konkurslagen (1921:225). 2 Förslag tUl lagom ändring i jordabalken..................... 27 3 Förslag tilllag om ändring i lagen (1921:244) om utmätningsed . 4 Förslag tilllag om ändring i lagen (1970:741) om stattig lönegaranti vid konkurs 28 5 Förslag tilllag om ändring i lagen (1971:494) om exekutiv försäljning av fast egendom 31 6 Förslag tilllag om ändring i lagen (1971:500) om exekutiv försäljning av luftfartyg m.m 32 Utdrag av regeringsprotokollet .. .... 33 1 Inledning..................................................................... .... 33 2 Nuvarandeordning m.m.............................................. .... 35 2.1 ................................ .... 35 2.2 Gällandebestämmelser om konkurs.................... .... 36 2.2.1 Förfarandet vidtillgångskonkurs .............. .... 36 2.2.2 Förfarandet vidfattigkonkurs ................... .... 39 2.2.3 Konkurskostnader ................................... .... 41 2.3 Regler omutmätning och utmätningsed............... .... 44 2.4 Översikt överdet statliga lönegarantisystemet... .... 46 2.5 Vissastatistiska uppgifter.................................... .... 47 3 Kommittén................................................................... .... 49 3.1 Allmänna synpunkter............................................ .... 49 3.2........................................................................ Huvudgrundernaför lagförslaget i fråga om mindre kon- kurr...................................................................... .... 53 3.2.1 Reformens iruiktning................................... 53 3.2.2 Förvaltningenav konkursboet m.m............. 58 3.2.3 Förvaltningsorgan ..................................... .... 61 3.2.4 Kontrollen överförvaltningen .................... .... 69 3.2.5 Konkursensupphörande .......................... 70 3.2.6 Ansvaret förkonkurskostnader ................. .... 74 3.2.7 Företrädesordningenför konkurskostnader 76 3.3 Huvudgrunderna för lagförslaget i fråga omförvaltningen vid ordinär konkurs............................................... 79 3.3.1 Förvaltareskvalifikationer ........................ 79 3.3.2 Utseende avförvaltare ............................. 82 Prop.1975/76:210 321 3.4 Kostnader för reformen...................................... 84 4 Remissinstanserna...................................................... ..... 86 4.1 Allmännasynpunkter............................................ ..... 86 4.2 Huvudgrundernaför lagförslaget i fråga om mindre konkurser 91 4.2.1 Reformensinriktning .................................. 91 4.2.2 Förvaltningenav konkursboet m.m............. ... 102 4.2.3 Förvaltningsorgan...................................... 105 4.2.4 Kontrollen överförvaltningen ..................... 119 4.2.5 Konkursensupphörande ........................... ... 121 4.2.6 Ansvaret förkonkurskostnader .................. 123 4.2.7 Företrädesordningenför konkurskostnaden 125 4.3 Huvudgrunderna för lagförslaget i fråga omförvaltningen vid större konkurser............................................. 126 4.3.1 Förvaltarenskvalifikationer ........................ 126 4.3.2 Utseende avförvaltare ............................ 128 4.4 Kostnader för reformen........................................ 131 5 Föredraganden............................................................ 132 5.1 Allmännasynpunkter............................................ 132 5.2 Huvudgrundernaför lagförslaget i fråga om mindre konkurser 137 5.2.1 Reformensinriktning .................................. ... 137 5.2.2 Förvaltningenav konkursboet m.m............. ... 148 5.2.3 Förvaltningsorgan .................................... ... 158 5.2.4 KontroUen överförvaltningen .................... ... 167 5.2.5 Konkursensupphörande ......................... ... 170 5.2.6 Ansvaret förkonkurskostnader ................. 175 5.2.7 Företrädesordningenför konkurskostnader 178 5.3 Huvudgrunderna för lagförslaget i fråga omförvaltningen vid större konkurser............................................. ... 181 5.3.1 Förvaltarenskvalifikationer ....................... ... 181 5.3.2 Utseende avförvaltare ............................ ... 186 5.4 Kostnader förreformen........................................ 188 5.5 Upprättadelagförslag.......................................... 190 6 Specialmotivering........................................................ ... 191