prop · FZ03196 · 1975-12-31 00:00:00 — Försäkringen gäller för den tidfunktionärslicensen har utfärdats och omfattar skador vid tävling, träningeller övningskörning som anordnas enligt förbundens bestämmelser. Inombilsporten täcker försäkringen ersättning för hjälpmedel intill . ochför hemtransport intill . uianför Norden.Vidare utgår dagsersäitning med . Premien för denna försäkringutgör , . Inom motorcykelsporten omfattar försäkringendödsfallsersättning med . och invaliditeisersätining intill 150000 kr.Vidare utgår läkekoslnadsersätlning med . och dagsersättning med ,. Premien för denna försäkring uppgår till , om årel. Ocksåfunklionärer utan funktionärslicens kan genom arrangörens försorg anslutas tillden nu beskrivna funklionärsolycksfallsförsäkringen. Premien ulgör Inombilsporten , per tävling och inom motorcykelsporten , per tävlingeller träning. Frånförsäkringsbolaget har överiämnals vissa statistiska uppgifierbeträffande personskador som har uppkommit vidmotortävlingar som anordnats av föreningar tillhörande bilsportförbundet ochmotorcykelförbundet. Av dessa uppgifier framgår all del totala antaletpersonskador uppgår till I 871, varav 290 vid biltävlingaroch 1 581 vid molorcykeltävlingar. Av de skador som har uppkommit vidbiltävlingar hänför sig mer än en tredjedel, eller 103 skador, till tävlingarutanför inhägnat tävlingsområde (rallytävlingar). Dessa skador berörs inte idel följande. När del gäller skador som har uppkommit vid motorcykeltävlingarsaknas uppgift om hur de fördelar sig på tävlingar inom och utom inhägnattävlingsområde. Det torde dock kunna antas alt det alldeles övervägande antalethänför sig lill tävlingar inom inhägnat tävlingsområde. 1975/76:196 15 2,5,1Skador på åskådare Underåren 1969-1975 har sammanlagt 48 åskådare skadats vid motortävlingar inominhägnat tävlingsområde, Slörre delen av dessa skador hänför sig till den svåraolyckan på Gelleråsbanan vid Kariskoga , då två bilarunder en racingtävlinghakadei varandra och slungades över banans avspärrningar in bland publiken.Vid olyckan dödades 6 åskådare medan 35 åskådare skadades. 1 övrigt har 5åskådare skadats vid biltävlingar, varav 4 vid racingtävlingar, medan tvålindriga åskådarskador förekommit vid motorcykeltävlingar. utbetalts i ersättning från de genom bilsportförbundets ochmotorcykelförbundets förmedling tecknade ansvarsförsäkringarna. Den närmarefördelningen av skadorna och utbetalda ersättningar framgår av tabellerna 1 och2. Tabell 1 Skador på åskådare vid biltävlingar inom inhägnattävlingsområde 1969 1970 1971 1972 1973 1974 1975 6 40 46 461922 Tabell 2 Skador på åskådare vid motorcykeltävlingar inom inliägnattävlingsområde 1969 1970 1971 1972 1973 1974 1975 0 2 2 4 231 Prop.1975/76:196 16 2.5.2 Skador på tävlande och funktionärer Vid biltävlingar inom inhägnat tävlingsområde har underåren 1969-1975 skadats 129 förare och 12 funktionärer. Av dessa skador hänförsig en femtedel till racingtävlingar och fyra femtedelar till kartingtävlingar.Sammanlagt har . utbetalls i ersättning från den genom bilsportförbundetsförsorg tecknade olycksfallsförsäkringen för förare och funktionärer. Den närmarefördelningen av skadorna och utbetalda ersättningar framgårav tabell 3, Tabell 3 Skador på förare och funktionärer vidbiltävlingar inom inhägnat tävlingsområde 2 139 141 149 740 Vid motorcykeltävlingar har skadats 1579 förare, passagerare och funktionärer, de ftesta dock relativt lindrigt. Somförut nämnts torde den avgjort största delen av dessa skador hänföra sig tilltävlingar inom inhägnat tävlingsområde. Sammanlagt har , utbetaltsi ersättning från den genom motorcykelförbundets försorg tecknadeolycksfallsförsäkringen för förare, passagerare och funktionärer. Den närmarefördelningen av skadorna och utbetalda ersättni ngar framgår av tabell 4, Tabell 4 Skador på förare, passagerare och funktionärervid motorcykeltävlingar Anlal skador Utbetalda ersällningar S.-a 1 579 1 579 000 Prop.1975/76:196 17 Förskadeståndsansvar i allmänhet gäller i svensk rätt den s. k. culparegdn. Dennaregel, som återfinns i 2 kap. 1 § skadeståndslagen (1972:207), innebäratt den som uppsåtligen eller av vårdslöshet vållar en skada är skyldig attersätta skadan. Culparegdn gäller i och för sig också i fråga om skador som uppkommervid trafik med motorfordon. På detta område har de skadelidande emellertidsedan länge ett förstärkt skydd genom särskild lagstiftning. Bestämmelserom skadeståndsansvar för trafikskador återfinns f n. i lagen (1916:312)angående ansvarighet för skada i följd av automobiltrafik (bilansvarighetslagen).Skadeståndsansvaret enligt denna lag innebär - något förenklat-alt ett fordonsägare, förare och, i vissa fall, brukare svarar för skador som uppkommer iföljd av trafik med fordonet, om de inte kan bevisa att skadan ej har orsakatsgenom fordonet. Med hänsyn till svårigheterna att klariägga omständigheternakring en trafikolycka medför detta s, k, presumtions-ansvar i praktiken attskadeståndsansvar enligt bilansvarighetslagen föreligger. Dettaskärpta skadeståndsansvar avser dock inte alla skador som orsakas genomfordonet. Bl, a, omfattar ansvaret inte personskador som tillfogas förarensjälv. Beiräffande dennes rätt till ersättning av ägaren eller brukaren gällerenbart allmänna skadesiåndsrättsliga regler. Lagen(1929:77) om trafikförsäkring å motorfordon (trafikförsäkringslagen) innebäratt den som enligt bilansvarigheislagen eller allmänna skadeståndsregler harrätt till skadestånd av ett fordons ägare, förare eller brukare kan (å ut dettaskadestånd direkl från en särskild försäkring, s. k. trafikförsäkring. Sådanförsäkring skall i princip finnas för varje motorfordon. Ett undanlag gällerdock bl. a. förs. k. områdesfordon, dvs. fordon som används uteslutande inomjärnvägs- eller fabriksområde eller inhägnat tävlingsområde eller annat sådantinhägnat område. Den som skadas i följd av trafik med sådant fordon kan alltsåendasl vända sig mot ägaren, föraren eller brukaren personligen med sitt kravpå ersättning enligt bilansvarighetslagen eller allmänna skadeståndsregler. Denuvarande bestämmelserna i bilansvarigheislagen och irafikförsäkringslagen ersättsden av en ny trafikskaddag (1975:1410), Också enligt denna lag ärden som äger ett motorfordon i princip skyldig all ha trafikförsäkring försill fordon. Denna skyldighet är sanktionerad genom särskilda straff och viiesbeslämmelser.Trafikförsäkring meddelas av försäkringsanstalt som har lått tillstånd därtillav regeringen, F, n. meddelar 16 försäkringsanstalter trafikförsäkring. Trafikskadelageninnebäratt ersättningssystemet vid trafikskador frikopplas frånskadeståndsreglerna och omvandlas till ett frislående försäkringssystem, från vilkelersättning (s, k, irafikskadeersäiming) ulgår utan att del behöver fastställasall någon är personligen skadeståndsansvarig för skadan. Ersättningsbeloppenskall dock alhjämt bestämmas enligt skadeslåndsrällsliga principer. Enutgångspunkt är alltså att den skadelidande skall ha full ersätt- Prop.1975/76:196 18 ningför sin skada. Den begränsningen gäller dock alt ersättning från ett fordonstrafikförsäkring utgår med högsl 50 milj, kr. med anledning av en och sammahändelse. Närdet gäller personskador utgår irafikskadeersäiming på rent objektiv grund, dvs,oberoende av om någon kan anses vållande till skadan eller ej, Ersättningsberättigadeär alla som skadas i trafiken, alltså även föraren själv. För ersättningsrättenär del i princip utan betydelse om den skadelidande har medverkat till skadan.Bara i undanlagsfall kan ersättningen jämkas på grund av den skadelidandesmedverkan. Ett sådant fall är att den skadelidande har medverkat lill skadan uppsåtligeneller genom grov vårdslöshet. Ett annat fall gäller ersäitning lill förare somhar gjort sig skyldig till rattfylleri eller rattonykterhet och därvid harmedverkat till skadan genom enkel vårdslöshet. Beträffandesakskador gäller olika regler beroende på vilket föremål som har skadats. Omett motorfordon eller egendom som befordras med sådant fordon skadas, utgåringen ersättning från fordonets egen trafikförsäkring. Har skadan däremotvållats genom ett annat fordon i samband med kollision, ersätts skadorna fråndet andra fordonets trafikförsäkring. Uppstår skador på egendom som intebefordras med motorfordon, utgår ersättning på objektiv grund från försäkringenfördel fordon varigenom skadorna har orsakats. Försäkringstagaren ochfordonets brukare eller förare är dock i princip undantagna från rätten tillersättning för sakskador som tillfogas dem genom det egna fordonet. Beträffandemotorfordon som saknar föreskriven trafikförsäkring svarar samtliga trafikförsäkringsanstallersolidariskt för den trafikskadeersättning som skulle ha utgått, om försäkringhade funnits. Försäkringsanstalterna svarar även solidariskt för dentrafikskadeersättning som skulle ha utgått från trafikförsäkringen för ettfordon vars identitet inte kan fastställas. Försäkringsanstalterna företräds idessa fall av en trafikförsäkringsförening, vars ersättningsansvar fördelasmellan anstalterna efter förhållandet mellan beloppen av de för direkltecknade trafikförsäkringar som för var och en av dem belöper på nästföregående kalenderår. Rättentill irafikskadeersäiming lår i princip inle inskränkas genom försäkringsavtaleteller genom annan lagstiftning, Försäkringsansialten har enligt huvudregelninte heller möjlighet att kräva utgiven trafikskadeersättning åter från annanän den som har vållat skadan uppsåtligen eller genom grov vårdslöshet eller, ifråga om förare som hargjort sig skyldig lill rattfylleri eller rattonykterhet,genom enkel vårdslöshet. Försäkringsanstaltenkan emellertid i försäkringsavtalet förbehålla sig rätt att kräva utgiven trafikskadeersätlningåter från försäkringstagaren intill belopp för vilket denne har åtagit sig attstå självrisk, Närdet gäller fysisk person lar sådan självrisk uppgå lill högslen tiondedel av det basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring .somgäller för januari månad det år skadehändelsen inträffar. En motsvarighet tillmöjligheten att la ut viss självrisk av försäkringstagaren gäller i fall dåtrafikförsäkringsföreningen har gett ut tra- 1975/76:196 19 fikskadeersättningför skada som har orsakats genom ett oförsäkrat fordon, 1 sådant fall får Irafikskadeersältningenkrävas åter från den försäkringspliktige intill en tiondedel av det förutnämnda basbeloppet. Trafikskadelagentillämpas ej på vissa fordon. Bl, a, är fordon som används uleslulande inom inhägnaltävlingsområde undantagna från lagen. Vid skada som orsakas genom ett sådantfordon gäller därför, om inte annan lagstiftning kommer till slånd för dessafordon, endasl allmänna skadeståndsregler. Lagen(1929:77)om trafikförsäkring å motorfordon (trafikförsäkringslagen) innehöllvid sin tillkomst ett undanlag från trafikförsäkringsplikten för motorfordonsom användes uteslutande inom järnvägs- eller fabriksområde eller annat sådantinhägnat område. Sedan viss tvekan uppstått i fråga om undantagsregelns tillämplighetpå motorfordon som användes vid haslighetstäv-lingar inom inhägnat område,kompletterades undantagsbestämmelsen på sådant sätt att inhägnattävlingsområde likställdes med annal inhägnal om rade (se SOU 1938:27 s.91-93, SOU 1949:26 s. 115 och prop, 1951:30 s, 262-263), 1olika lagsiiftningssammanhang har övervägts om man borde införa trafikförsäkringspliktför fordon som används uteslutande inom inhägnat tävlingsområde. 1 ett av 1937års trafikförsäkringssakkunniga avgivet betänkande (SOU 1938:27) med förslag tillirafikförsäkringslag uttalades beträffande denna fråga att de risker somförelåg vid motortävlingar på tävlingsbana inte borde belastatrafikförsäkringen i allmänhet, 1 stället föreslogs att en särskild obligatorisktävlingsförsäkring skulle inrättas vid sidan av den vanliga trafikförsäkringen.Enligt detta förslag skulle tävlingsförsäkringen omfalta skador som vid tävlingeller träning med motorfordon på tävlingsbana tillfogades åskådare ochfunktionärer. Förslagel föranledde dock ej lagstiftning. Fråganom försäkringsskyddet vid motortävlingar inom inhägnal tävlingsområde togs upppå nytt av försäkringsutredning i ett betänkande (SOU 1949:26) medförslag till lag om trafikförsäkring m, m, I motsats till sakkunnigaansåg utredningen att den allmänna trafikförsäkringen borde täcka även skadorsom tillfogades tredje man vid tävling med motorfordon på tävlingsbana ellervid träning för sådan tävling. Inte heller detta förslag lades emellertid tillgrund för lagstiftning. 1betänkandet (SOU 1957:36) Trafikförsäkring anförde bilskadeulredning-en attmotortävlingar inom avspärrat område erbjöd sådana speciella risknio-ment altersättning inte borde utgå från den allmänna trafikförsäkringen för skador somuppkom vid sådana tävlingar. Utredningen avstod emellertid från all föreslånågra bestämmelserom särskild försäkring vid sådana tävlingar, Fräganom irafikförsäkringsplikt för lävlingsfordon berördes också av mo-torredskapsutredningenI belänkandel (SOU 1974:26) Molorredskap. 1975/76:196 20 utredningenborde i princip alla motordrivna fordon, alltså även motorredskap ochområdesfordon, vara underkastade såväl registreringsplikt som trafikförsäkringsplikt.Utredningen föreslog dock alt det nuvarandeundanlagel för fordon som användsuteslutande inom inhägnat tävlingsområde skulle behällas. Utredningens förslagär föremål för överväganden inom . borde det nya trafikskadesyslem som föreslogs iutredningens betänkande (SOU 1974:87) Trafikskadeersätlning omfatta allamotordrivna fordon med undantag endasl för fordon som var avsedda att föras avgående. Den av utredningen föreslagna trafikskadelagen borde alltså tillämpasäven på fordon som användes uteslutande inom inhägnat tävlingsområde. Som skälför alt slopa undantaget i irafikförsäkringslagen för dessa fordon anfördeutredningen följande. Deskäl som ursprungligen föranlett undantaget för tävlingsfordon ärenligt trafikskadeuiredningensmening inte längre bärande. Argumentet alt trafikförsäkringen inle börbelastas med de särskilda risker som lävlingsfor-donen skapar är inte hållbart.Sådana särskilda risker uppkommer också vid s. k. rallytävlingar på allmännavägar där vanliga registrerade motorfordon deltar, och i dessa fall gäller irafikförsäkringsplikten.Liksom problemet med de ökade riskerna i sådana sammanhang löses genom alt försäkringsbolagenlar ut specielll höga för den lid ett fordon används vid tävling förutsättas all särskilt höga premietariffer kommer att tillämpas försådana normalt inle registrerade fordon som används vid tävlingar inominhägnade områden. På den vägen undviker man att de höga skadekostnader som kanuppkomma i händelse av olyckor under tävlingarna belastar trafikförsäkringstagarkollekiivetsom helhet, 1 stället kommer de att bäras av dem som har skapat de särskildariskerna, dvs, ägarna av tävlingsfordonen. Enannan faktor som lorde ha spelat en väsentlig roll när undanlaget infördessammanhänger med irafikförsäkringssummornas storlek. Det är uppenbart att delåga belopp som från början föreskrevs i trafikförsäkringslagen - ,för personskada med begränsning till , för varje skadad eller dödadperson och . för sakskada - var helt otillräckliga itävlingssammanhang. Genom de höjningar av beloppen som därefter successivt hargenomförts och som resulterat i alt beloppen nu ulgör 25 milj, kr, förpersonskada (ulan individuell begränsning) och 5 niilj, kr, för sakskada harsituationen radikalt förändrats. Med ett sådant enhetligt begränsningsbeloppom 30 milj. kr, per fordon och händelse som trafikskadeutredningen föreslår - iförening med de väsentliga förbättringar av förmånerna från socialförsäkringensom har genomförts - torde riskerna för alt tillgängliga bdoppför trafikskadeersättning skall visa sig otillräckliga ens vid en mycket allvariiglävlingsolycka vara utomordentligt ringa, Dessulom bör framhållas att delliksom i och för sig inte lär möta hinder mot alt behörig myndighet vidmeddelande av tillstånd till sådana tävlingar som det här gäller föreskriversom villkor att lävlingsarrangören eller de tävlande skall tecknatilläggsförsäkringar som garanterar de presumtivt skadelidande ett ännu bättreskydd än trafikförsäkringen ger. Ocksåi prop, 1975/76:15 med förslag till trafikskaddag m, m, föreslogs alt fordonsom användes uteslutande inom inhägnal tävlingsområde skulle 1975/76:196 21 omfattasav de nya trafikskadereglerna och alltså bl, a, vara irafikförsäk-ringspliktiga.Denna ståndpunkt kritiserades i ett par motioner lill . Enligtmotionärerna skulle detta förslag kunna la svåra konsekvenser för motorsportenoch dess utövare. Med anledning härav yrkades att fordon som användesuteslutande inom inhägnat tävlingsområde skulle tas undan från trafikskadelagen. Efteratt ha redoort för försäkringsskyddet vid motortävlingar uttalade lagutskotteti sitt betänkande med anledning av propositionsförslaget (LU 1975/76:3)följande. Sommotionärerna påstått måste de för motortävlingar sålunda gällande ansvarighetsförsäkringarnaanses ge iredje man, dvs. åskådarna, ett som regel tillfredsställandeförsäkringsskydd. Det bördock observeras att de maximala skadeståndsbeloppenär väsentligt lägre än den högsta ersäitning som enligt trafikskadelagen kan ulgåmed anledning av en och samma händelse, nämligen 50 milj. kr. När det gällerförare och funktionärer däremot är den nuvarande ordningen enligt utskottetsmening inte tillfredsställande. De försäkringsbelopp som kan utbetalas på grundav olycksfallsförsäkringarna är även efter aviserade höjningar från den 1januari 1976 alltför låga för att nämnda kategorier skall anses ha ett fullgottförsäkringsskydd. nu anfört om bristerna i gällande försäkringsskydd ulgör enligtutskottets mening ett starkt skäl för att låta den obligatoriska trafikförsäkringenomfalta även tävlingsfordonen. Härtill kommer att bilansvarighetslagen upphävsgenom den nya trafikskadelagen. Om tävlingsfordonen undantas från trafikskadelagenstillämpningsområde blir en skadelidande vid en motortävling därför exklusivthänvisad till de möjligheter att (å skadestånd som reglerna i skadeståndslagenerbjuder. Det innebär såsom ulskoltet inledningsvis framhållit, att denskadelidande i princip måste styrka vållande hos fordonets förare, ägare ellerbrukare eller annan person. Eftersom de av motorsporiorganisationerna tecknadeansvarighetsförsäkringarna är utformade för att täcka det ansvar som gällandeansvarighets-lagstiftning ålägger förare, ägare och brukare av motorfordon, skulleansvarighetsförsäkringarna i fortsättningen komma all täcka endasl vållan-deansvareti skadeståndslagen. Behålls det nuvarande undanlaget för lävlingsfordon i dennya lagstiftningen utan att annan reglering för dessa fordon kommer till slåndleder reformen följaktligen lill en försämring av i första hand iredje mans möjligheleratt lå ersättning för skador i samband med motortävlingar. En sådan konsekvensanser utskottet inte godtagbar. har emellertid upplyst att branschen har gjortvissa undersökningar om möjlighelerna att utomlands ålerförsäkra den nuföreslagna trafikförsäkringen. Det har därvid visat sig att det inte går att tillrimliga kostnader ålerförsäkra en trafikförsäkring för tävlingsfordon om denskall täcka även skada på förare och fordon, Däremoi torde möjlighel finnas attålerförsäkra en ansvarighetsförsäkring som täcker skada som vid motortävlingkan drabba tredje man. angivna förhållanden medför att man frånförsäkringshåll inte f. n, kan ange vilka man kommer att bli tvungenatt ta ut för att meddela en fullständig trafikförsäkring för tävlingsfordon.Med all sannolikhet kommer premierna dock att bli betydligt högre än vad man lidigareräknat med. Från försäkringshåll har vidare uppgetts att det visserligen tordegå alt i praktiken ordna en trafikförsäkring individualiserad för varjetävlingsfordon Prop.1975/76:196 22 menall delta med hänsyn till fordonens karaklär kommer all medföra belydandeadministrativa besvär och kostnader, vartill kommer svårigheterna altkontrollera alt trafikförsiikringsplikten efterievs. En kollektiv ansvarighetsförsäkringär därför, såsom försäkringsbranschen ser del, den enda realistiska lösningenpå försäkringsproblemet. Deupplysningar som sålunda lämnats från försäkringshåll visar att motionärernasfarhågor för alt ett införande av tävlingsfordonen under trafikskadelagenskulle kunna medföra kraftigt ökade försäkringskostnader varit berättigade. Ensådan följd av lagstiftningen skulle i sin tur kunna la betydande negativakonsekvenser för motorsporten som sådan och för del arbeie som motorsporiorganisationernalägger ned på att ge slora grupper av ungdomar med motorinlresse en givandefritidssysselsättning och att fostra dem till ansvarskännande ochomdömesgilla fordonsförare. Härtill komnter svårigheterna all administrera ochkontrollera en trafikförsäkring för lävlingsfordon som ju utgör en mycketheterogen grupp av fordon och maskiner och som under en tävling kan la i stort setlvilka delar som helst utbytta. nu anfört visar att en generell lagstiftning för skador i följd avtrafikmed motorfordon på väg inte utan olägenheter eller ingrepp i lagstiftningenssystematik kan göras tillämplig på den speciella verksamhel som motortävlingarinom inhägnat område ulgör. Enligt utskoiteis mening bör därför ansvarighets-och försäkringsfrågorna, när det gäller tävlingsfordon, regleras särskilt.Utskottet tillstyrker med bifall till motionerna, såvitt nu är i fråga, atttävlingsfordonen undantas från trafikskadelagens lillämpning. Delta kan lagteknisktske genom att till I S första stycket fogas ett tillägg av innebörd all lagenej tillämpas på motordrivet fordon som används uteslutande inom inhägnattävlingsområde. tidigare anfört innebär undantagandet av lävlingsfordo-nen frånlagens lillämpning en inte godtagbar försämring av tredje mans skadeständsskydd.Detta kan emellertid avhjälpas genom en särskild ansvarighetslagstiftning förmotortävlingar inom inhägnat tävlingsområde. En sådan ansvarighetslag börtillerkänna iredje man rätt till ersättning för skada på rent objektiv gruiid, Rältentill ersäitning bör garanteras genom en obligatorisk ansvarighetsförsäkring.Utskottet vill understryka att lagen även måste omfatta skador på tredje manunder träningskörning. Hur den föreslagna lagen närmare bör utformas lårankomma på regeringen alt överväga. Med hänsyn till att bilansvarigheislagenupphör all gälla, när trafikskadelagen träder i kraft , måsteförslag till en ny ansvarighetslag för tävlingsfordon föreläggas riksdagenunder , Avslutningsvisvill utskottet ånyo stryka under vad utskottet tidigare anfört om att denuvarande förarolycksfallsförsäkringarna inte ger förarna av tävlingsfordon etttillfredsställande försäkringsskydd, Uiskotiei utgår emellertid från alt motorsporiorganisationernanu, när skada på tävlingsförare inte kommer all omfattas av trafikskadelagen,vidtager åtgärder för att få lill stånd en väsentlig höjning av demaximibelopp, som kan utgå från olycksfallsförsäkringarna, torde kunna skeulan alltför betydande kostnader. Om någon förbättring av förarnasförsäkringsskydd inte kan å-sladkommas genom frivilliga avtal, lorde det enliglutskottels mening bli nödvändigt att lagstiftningsvägen trygga deras rätt lillett fullgott skadestånd. Med hänsyn till frågans vikt förutsätter utskottet attregeringen följer utvecklingen på området och vidtar erforderliga åtgärder. Prop.1975/76:196 23 Riksdagenbeslöt alt trafikskadelagen ej skulle tillämpas på motordrivet fordon somanvänds uteslutande inom inhägnal tävlingsområde. Vidare anslöt sig tillvad utskottet anfört om behovet av skadestånds- och försäkringsskydd förtredje man vid träning och tävling med motorfordon inom inhägnat tävlingsområdesamt om förbättrad olycksfallsförsäkring för tävlingsförare. Dettatillkännagavs för regeringen genom rskr 1975/76:113. Tävlingarmed bil och motorcykel är stora publikevenemang i vårt land. Under år 1975anordnades mer än 1 000 sådana tävlingar vilka besöktes av i det närmaste 850000 åskådare. Motorsporten har också ett stort antal utövare.