prop · FZ03187 · 1975-12-31 00:00:00 — Revisionsberättelsen skall tas upp lill granskning ochavgörande vid landstingsmöte före årets utgång. Anledningen till särregeln äromfattningen av den verksamhel som revisorerna hos länslandstingskommun har att granska (prop, 1969:112 s, 106), Enligt66 S KL ankommer det på kommunfullmäktige all besluta huruvida anmärkning somhar framställts i revisionsberättelsen skall förfalla och ansvarsfrihet förförvaltningen meddelas eller laga åtgärd för alt bevara kommunens rätt skallvidtas. Om talan beträffande den förvaltning som revisionsberättelsen avserinte väcks från det att berättelsen lades fram på sammanträde medkommunfullmäktige, skall del anses att ansvarsfrihet har beviljats. Även omansvarsfrihet har beviljats, får talan föras på grund av brottslig handling, ominle ansvarsfriheten uppenbariigen avsåg även den handlingen. Bestämmelsernai 70 S KLS och 70 S LL stämmer i sak helt överens med 66 S KL, Utredningenföreslår en föreskrift om att revisorerna skall inhämta förklaringar över deanmärkningar som har framställts i revisionsberättelsen och därefter lämnarevisionsberättelsen och förklaringarna till fullmäktige. Som skäl förbestämmelsen att berättelsen skall lämnas till fullmäktige åberoparutredningen alt revisionsberättelsen i praktiken bmkar lämnas till kommunensresp, landstingskommunens kansli. Uppgiften att inhämta förkla- Prop,1975/76:187 536 ringar,vilken ankommer på kommunfullmäktiges ordförande enligl KL och på förvallningsulskotlelenligl LL, bör enligl utredningen kunna fullgöras av revisorerna själva i enlighelmed vad som gäller enligt KLS, Detidsfrister för beslutet i frågan om ansvarsfrihet som anges i KL, KLS, LL och LLSersätts enligl ulredningens förslag av en bestämmelse om alt beslutet skallfattas före utgången av året som revisionen avser, FöreningenSveiiges kommunala föivalinlngsjuiisier anser all även en näm nd som har blivit"prickad" i revisionsberättelsen bör ha rätt att yttra sig överberättelsen och föreslår att det föreskrivs alt förklaringar skall inhämtasinte bara över anmärkningar utan också över iakttagelser, påpekanden ocherinringar. Även andra remissinstanser är inne på liknande tankegångar,anför att styrelsen och övriga nämnder på samma sätt som skeri bör ges möjlighet att avge förklaringar och utlåtanden överrevisionsberättelsen, även om ingen anmärkning har framförts där. Styrelsen ochövriga nämnder bör få ta del av och bemöta påpekanden eller erinringar som hargjorts i revisionsberättelsen. Kommunen ifrågasätter om inte en bestämmelsehärom bör tas in i den nya lagen, I revisionsberättelsen kan revisorerna,framhåller kommunen, ha gjort påpekanden eller erinringar som inle är att ansesom anmärkningar i lagens mening men som ändå kan vara allvariiga och föranledaalt fullmäktige vid de-chargebehaiidlingen gör uttalanden eller vägraransvarsfrihet, och landstingskommuner anser attstyrelsen alltid bör få yttra sig över revisionsberättelsen, länslandstingskommun ifrågasätter vidare om inle förklaring bör inhämias även överlindrigare krilik än anmärkning. Svenskakommunförbundei, Föreningen Jöivaltningsju-lister samtMalmö, , , och kommuner anser att det är lämpligastalt fullmäktiges ordförande eller fullmäktige själva inhämtar förklaringar överrevisionsberättelsen. FöreningenSveriges kommunala Jöiyalinlngsjuiister samt och Karistads kommuneranser att frågan om ansvarsfrihet bör avgöras relativt snart efter det attbokslutet har lagts fram och ifrågasätter därför om inte fullmäktige böråläggas att pröva frågan tidigare än vad uiredningen föreslår. Förevarandeparagraf innehåller enhetliga beslämmelser för samtliga kommunerochlandstingskommuner. Med några undanlag stämmer den överens med vad som gällerenligt de nuvarande kommunallagarna, 1 67 S anges att revisionsberättelsenskall lämnas till fullmäktige. Av denna föreskrift sammanställd med vad somföreskrivs i 68 S följer att del ankommer på Prop.1975/76:187 537 fullmäktigeoch inte på revisorerna alt inhämia förklaringar över de anmärkningar som harframställts. Lika litet som f n, finns det något hinder mol altrevisionsberättelsen underkastas en mera omfattande remissbehandling än vadsom krävs enligt paragrafen. Jag har emellertid inte funnit del lämpligt att tain en ovillkorlig föreskrift om alt förklaringar skall inhämtas även över andrapåpekanden än anmärkningar. En sådan föreskrift skulle kunna leda tillgränsdragningssvårigheter eller till ett onödigt omfattande remissförfarande, 1fråga om tiden för beslutet i frågan om ansvarsfrihet har jag funnit attutredningens förslag är väl avvägt, Idenna paragraf, vilken saknar motsvarighet i de nuvarande kommunallagarna,sägs att fullmäktige får meddela närmare föreskrifter om revisionen. anför kan fullmäktige behöva meddela föreskrifter om t, ex,organisationen för revisionsarbetet, den förvaltning som har samband medrevisionen och revisionsberättelsens innehåll. Sådana föreskrifter kan tas ini reglemente eller meddelas på annat sätl. 14.1.66 kap. Skall lill kommun och landsUngskommun Idelta kapitel finns bestämmelser om skatt lill kommun och landstingskommun.Ett särskill kapitel med specialbestämmdser om skatt finns i såväl KL (67-73SS) och KLS (71-77 SS) som LL (71-77 SS). Bestämmelserna i de nuvarande lagarnaär av skatteteknisk natur. De behandlar hur de beslutande församlingarnas uldebiteringsbeslutverkar på den preliminära och den slutliga skatten och hur kommunalskatt ochlandstingsskatt förskottsvis och slutligen når kommun och landstingskommun viaden statliga uppbördsorganisationen. Kommunallagsutredningenhar övervägt om några av de nuvarande bestämmelserna bör flyttas lill andraförfattningar men stannat för en lösning som innebär att de med några undanlagförs över till den nya kommunallagen. Utredningens förslag har föranlettinvändningar från nägra remissinstanser, läns landstingskommunanser att de bestämmelser som enligt förslaget förs över lill förevarandekapitel i den nya lagen bör underkastas en språklig bearbetning.Landstingskommunen anser vidare att det bör övervägas om inte flertalet avdessa bestämmelser i stället bör tas in i laxeringsförfattningarna. Denbestämmelse om utbetalning av skattemedel till kommun och landstingskommun somutredningen föreslår har enligt landstingskommunen en sådan omfattning ochutformning alt den inte kan anses uppfylla nutida krav på författningstext.Även anser att de regler som enligt utredningens förslag skalltas in i detta kapitel bör kunna placeras i en särskild författning. Prop.1975/76:187 538 1det lagförslag som jag lägger fram har utredningsförslaget följts. Liksom dekritiska remissinstanserna anserjag visserligen att bestämmelser av den art somnu finns i skattekapillen i KL, KLS och LL inte passar väl in i den nyakommunallagen. De har en sådan karaktär att det knappast är möjligt att ge demen enkel och lättillgänglig utformning. De har inte något påtagligt intresseför den enskilde förtroendemannen eller för allmänheten. Det är emellertidsvårt att finna en lämpligare placering för dem, särskilt som de har en centralbetyddse för kommunernas och landstingskommunernas ekonomiska förvaltning. Jaghar därför funnit det försvariigt att föra över dem lill den nya lagen, Ienlighet med ulredningens förslag, vilket remissinstanserna har godtagit, harnågon motsvarighet lill 68 och 71 SS KL, 72 och 75 SS KLS samt 72 och 75 SS LLinte förts över till den nya lagen, 168 S KL och 72 S KLS sägs att föreskrifter i särskilda författningar om attskatt till kommun skall utgå på annal sätl än som allmän kommunalskatt skallgälla. Utredningen anför att den omständigheten alt artislskatt och hundskatt ulgårtill kommunerna inte är tillräckligt skäl för att behålla bestämmelser sommotsvarar 68 S KL och 72 S KLS, Jag delar utredningens uppfattning att dessabestämmelser inle har någon självständig funktion att fylla. Om man lar bortdem, hindrar detta inte lagstiftning i särskild ordning om speciella kommunalaskatter, I72 S LL finns regler om skyldighet för länsstyrelse att underrättaland-Stingskommun om storieken av skatteunderiaget för landstingskommunen.Paragrafen får anses behandla frågor som kan regleras i författning sombeslutas av regeringen. Enligt 75 S LL debiteras och uppbärs landstingsskattunder benämningen landstingsmedel. Utredningen anseratt begreppet landstingsskattbör användas genomgående samt att hänvisningarna i 71 S KL, 75 S KLS och 75 S LLtili uppbördslagen (1953:272, omtryckt 1972:75) är överflödiga. 1 likhet medremissinstanserna delar jag utredningens mening. Paragrafenmotsvarar delvis 71 S LL, därdet sägs att skyldighet att eriäggalandstingsskatt åligger var och en som inom landstingskommunen är skallskyldigtill allmän kommunalskatt. Skattskyldigheten till kommun regleras ikommunalskattelagen (1928:370). 1 paragrafen har vidare tagits in en hänvisninglill kommunalskaltelagen. Paragrafeninnehåller besiämmelserom utdebiteringsgrund. Första slycket stämmer i saköverens med 67 S KL och 71 S KLS, Enligt andra slycket, vilkel motsvarar 69 Sförsta styckei KL samt 73 S KLS och 73 S LL, skall den skattesats som kommunenresp, landstingskommunen har bestämt lill- Prop.1975/76:187 539 lämpasbåde när preliminär skatt besiäms och när slutlig skatt bestäms. I 69S andra styckei KL finns en undantagsregel som saknar motsvarighet i KLS och LL.Undantagsregeln avser del fallel att fullmäktige med stöd av 13 S KL har faltaltvå olika beslut om skattesatsen, dels ett särskilt beslut före utgången avnovember månad, dels ett beslut i samband med att budgeten, med avsteg från vadsom gäller normalt, fastslälles . 1 sådant fall skallpreliminär skatt utgå enligt den först bestämda skattesatsen och slutlig skattutgå enligt den skattesats som bestämdes i samband med att budgetenfastställdes. Enligt 14 S KLS och 60 S LL finns ingen möjlighet lill undantagfrån kravet att budgeten skall fastställas resp. ioktober månad. Varken i eller i landstingskommunerna finnsdet därför något utrymme för en ordning med dubbla beslul om skattesats, I 57§ förslaget till ny kommunallag föreskrivs för alla kommuner ochlandstingskommuner en ordning med tidsfrister för fastställelse av budget ochskattesats som nära ansluter lill den ordning som gäller för andra kommunerän . På grund härav har i 71 S tredje stycket tagirs inenhetliga bestämmelser som motsvarar 69 S andra stycket KL, Paragrafenmotsvarar 70 S KL, 74 S KLS och 74 S LL. Den innehåller besiämmelseromskyldighet för kommunstyrelsen resp, förvaltningsutskottet att underrättaskaltemyndigheterna om den skallesats som har bestämts. Länsstyrelsernaskall enligt 70 S försia stycket KL, 74 S KLS och 74 S LL underrättas både omdet sammanlagda belopp som har beslutals till utdebilering på gmndval avtaxeringen till inkomstskatt och om det belopp för skattekrona ochskatteöre som har bestämls till utdebilering (skattesatsen). och, enligt KL, skall underrättas om denbeslutade skattesatsen. Kommunstyrelsen i annan kommun än Siockholm skall ocksålämna undertättelse om beslutad utdebitering i församling inom kommunen, lämnar församlingarna själva dessa uppgifter. Vidare finns i70 S andra och tredje styckena KL särskilda regler om underrättelseskyldighetnär budgeten fastställs efter november månads utgång och när kommunfullmäktigeinte har fattat beslut om skattesats före utgången av oktober månad. Förevarandeparagraf innehåller med ett undantag som jag återkommer lill i det följandeenhetliga bestämmelser för samtliga kommuner och landstingskommuner. Denstämmer i sak överens med vad som föreskrivs i 70 S KL, Med anledning av vad riksskatteverkethar anfört i en skrivelse lill kommunallagsulredningen har dockunderrättelseskyldigheten gentemot verket enligt 70 S första stycket KL tagitsbort, I förhållande till utredningens förslag har, bortsett från en korrigeringi tredje stycket, inte gjorts andra sakliga ändringar än alt bestämmelserna iandra och tredje styckena, vilka Prop.1975/76:187 540 motsvarar70 S andra och tredje styckena KL, har gjorts tillämpliga också på Stockholmskommun. Ändringarna föranleds av den uiformning som 57 S har enligt miltförslag, I72 S Orde stycket föreskrivs att kommunstyrelsen i annan kommun än Stockholmskall underrätta om beslul om utdebitering till församling inom komniunen.Den ordning som gäller enligl KL har alltså behållits i enlighet medutredningens förslag. har i skrivelsen till utredningenanfört alt den nuvarande ordningen är lämplig, medan och Eskilstunakommuner har menat alt undertättelseskyldigheten bör ankomma på församlingarna.För egen del har jag inte funnii skäl att på denna punkt föreslå någon ändringi vad som gäller f n, Dennaparagraf innehåller bestämmelser om utbetalning av kommunalskatt lill kommunoch landstingsskatt lill landstingskommun. Bortsett från några redaktionellajämkningar stämmer paragrafen överens med utredningens förslag och med denuvarande bestämmelserna i 72 S KL, 76 S KLS och 76 S LL, Vid utformningen avparagrafen har beaktats de ändringar i de nuvarande bestämmelsema som riksdagennyligen har beslutat (prop, 1975/76:147, FiU 1975/76:30, rskr 1975/76:258, SFS1976:199-201), Dennaparagraf innehäller bestämmelserom skyldighet att redovisa skattsom tillkommer kommun resp, landstingskommun och som har utanordnats tillkommunstyrelsen eller förvaltningsutskottel. Den stämmer i sak överens med denuvarande beslämmelserna i 73 S KL, 77 S KLS och 77 S LL. Bestämmelserna harförts över till den nya lagen, eftersom de, som uiredningen anför, ingår i ettregelsystem som reglerar olika led i utbetalningen av skallemedlen. Ensärbestämmelse i 77 S LLom skyldighet för förvaltningsutskottet att göra ettsammandrag över redovisningen har ansetts överfiödig och därför inte lagiis ini paragrafen. 7 7 kap. UnderstäUning, kommunalbesvär och besvärsnämnd Idetta kapitel finns regler om underställning, kommunalbesvär och besvärsnämnd.Kapitlet motsvarar 74-78 SS KL, 78-82 SS KLS och 78 S LL, I 75S KL och 79 S KLS finns bestämmelser om underställning hos liinsstyrelsen. Vadjag har anfört i specialmotiveringen lill 58 S innebär att det i den nyakommunallagen inte kommer att föreskrivas någon underställning av komtnunalabeslut hos . Bestämmelserna i 75 S KL och 79 S KLS har därför intefått någon motsvarighet i den nya lagen. Begreppet"kommunalbesvär" förekommer inte i gällande kommunal- Prop.1975/76:187 541 lagar.Däremot har del införts i förvaltningslagen, och det har ipraktiken använts för att beteckna besvär som anförs med stöd av kommunallagarna.När man i andra författningar än kommunallagarna använder ordet"besvär" avser detta vanligen förvaltningsbesvär, 1 förvaltningslagenanvänds ordel "överklagande" när både förvallningsbesvär och kommunalbesväravses, 1 likhet med kommunallagsutredningen anserjag att termen kommunalbesvär,som har blivit lagfäst i förvaltningslagen, bör införas också ikommunallagstiftningen. Därigenom markeras att kommunalbesvär är en särskildtyp av besvär, som i fiera viktiga hänseenden skiljer sig från förvaltningsbesvären. Regeringsrättenframhåller i sitt remissyttrande att det ofta kan vara svårt alt uppfattaskillnaden mellan kommunalbesvär och förvaliningsbesväroch alt ordel"besvär" kan verka vilseledande. Enligt regeringsrätten kunde delövervägas att ersätta ordet kommunalbesvär med termen "" somregeringsrätten brukar använda i sina domar och beslut. Jag håller medregeringsrätten om alt det är angeläget att hålla i sär kommunalbesvär ochförvaltningsbesvär. Men begreppel kommunalbesvär har blivit så inarbetat attjag inle anser del lämpligt att byta ut det mot ordel . Tillkommunalbesvär är i första hand att hänföra besvär som anförs med stöd av 76och 78 SS KL, 80 och 82 SS KLS och 78 S LL. Även talan som förs enligt 20 S KFL,23 och 43 SS lagen (1919:293) om ändring i och ecklesiastik indelning(omtryckt 1969:770) samt 21 S lagen (1965:596) om kommunala sammanläggningsdelegeradebetraktas som kommunalbesvär, trots att dessa bestämmelser innehåller vissaavvikelser, i fråga om bl, a, besvärsräti, från de allmänna kommunalbesvärsreglerna.Besvär som anförs med stöd av 89,91 och 92 SS lagen (1961:436) om församlingsstyrelse(omtryckt 1972:228) och 21 S lagen (1972:229) om kyrkliga sammanläggningsdelegeraderäknas ocksä som kommunalbesvär. Besvärsom anförs hos eller landstingskommunal besvärsnämnd kan inte gärnabetecknas som kommunalbesvär. De bör i stället ses som en särskild typ avbesvär som är samordnade med kommunalbesvären men som också har lånat vissadrag från förvaltningsbesvären. föreslår allbestämmelserna om besvärsnämnd bryts ut lill en särskild paragraf Härigenommarkeras dessa besvärs särart. Utredningen föreslår också att besvärsnämnd särskiltnänins i kapilelrub-riken. Dessa förslag har följts vid utformningen avkapitlet. Kapitletsbestämmelser om kommunalbesvär innebär all gällande reglering i stort settbehålls. De ändringar som föreslås har i huvudsak förtydligande syfte. Bestämmelsernaom instansordning, överklagbarhet, besvärsrätt, besvärstid och besvärsgrunderlämnas i princip orubbade. Detsamma gäller reglerna om besvärsnämnd ochverkställighetsförbud. Vidare innehåller kapitlet en uttrycklig regel omrättelse av verkställighet av kommunala beslut som har upphävts efter besvär. Kapitletinnehåller ingen motsvarighet till de särskilda reglerna i 77 S Prop,1975/76:187 542 andrastycket KL och 81 S andra stycket KLS om rättsverkningarna av att besvär harbifallits på den grunden att enskild rätt har kränkts. Vid bifall tillkommunalbesvär upphäver besvärsmyndigheten i princip det överklagade kommunalabeslutet i dess helhet, 1 77 S andra slycket KL och 81 S andra stycket KLS görsdock ett undantag för det fall alt den nämnda besvärsgrunden haråberopats. Rättelsen gäller då endast till förmån för den som har klagat, medanbeslutet slår fast i förhållande till övriga kommunmedlemmar. Strider besluleldessutom mot lag eller författning eller vilar det på orättvis grund, fårlänsstyrelsen dock upphäva beslutet i dess helhet. I LL finns ingenmotsvarighet till dessa regler, trots alt samma besvärsgrund kan åberopas ävenvid besvär över landslingskommunala beslul. Praxisi kommunalbesvärsmål visar att kommunala beslut kan upphävas delvis även iandra fall än de som anges i 77 S andra stycket KL och 81 S andra stycket KLS,Dessa bestämmelsers närmare innebörd och funktion är inte helt klara.Svårigheterna att dra gränsema mellan de olika besvärsgrunderna bidrar också lillatt göra bestämmelserna svårtolkade. Någon olägenhet av att moisvarande reglersaknas i LL har inle märkts. Kommunallagsulredningen har mot denna bakgrundföreslagit att dessa bestämmelser i och KLS slopas. Utredningen betonar attavsikten inle är att rubba den möjlighet att delvis upphäva kommunala beslutsom har utvecklats i rättspraxis. Frågan i vilken ulslräckning sådantupphävande bör kunna ske är inte lämpad för lagreglering. Jagansluter mig, som framgår av vad jag har anfört, till utredningensuppfattning att någon motsvarighet till de nuvarande reglerna om partiellrättelse av beslut inte behövs i den nya kommunallagen. Bedömningen av fråganom ett beslul skall upphävas hell eller delvis, när besvär har bifallils, överiämnassåledes i sin helhet lill praxis. Dennaparagraf innehåller bestämmelser om underställning av kommunfullmäktigesbeslut om hamnavgifter m, m. Paragrafen motsvarar 74 S KL och 78 S KLS, Enligtdessa bestämmelser skall fullmäktiges beslul om nya eller förhöjda hamnavgifteroch vissa andra sjöfartsavgifter underställas regeringen för prövning och fastställelse.Hamnutredningen föreslår i betänkandet (SOU 1974:24) Förslag till hamnlag attbestämmelserna i 74 S KL och 78 S KLS om hamnavgifter upph'ävs, Kommunallagsulredningenhar anslutit sig till detta förslag. förslag i dess helhetövervägs f n. inom , I avbidan på resultatet avdessa överväganden har de nuvarande bestämmelserna om underställningsskyldighetförts över till den nya lagen, 174 S iredje styckei KL och 78 S tredje stycket KLS finns hänvisningar lillbestämmelserna i 56 och 60 SS KL resp, 60 och 64 SS KLS om skyldighet Prop.1975/76:187 543 altunderställa regeringen vissa fondbeslui samt beslut att uppta lån och ingåborgen, Mina förslag i fråga om 59 och 60 SS innebär att underställningsskyldighelenjämkas något i förhållande till vad som gäller f n, 1 iredje stycket avförevarande paragraf har tagits in en hänvisning till 59 och 60 SS- 76 och 77 S§ Dessaparagrafer innehåller beslämmelser om kommunalbesvär. 1 76 S behandlas besväröver kommunfullmäktiges och landstings beslut och i a, besvär över kommunstyrelsens, förvaltningsutskottets och annan nämnds beslut. De motsvarar 76 S 1 och 2 mom. KL, 80 S 1 och 2 mom, KLS och 78 S I och 2 mom, LL, Degrundläggande reglerna om kommunalbesvär, som infördes i 1862 årskommunalförordningar, gäller i huvudsak alltjämt. De innebär i korthetföljande. Kommunfullmäktigesoch landstings beslut överklagas enligt 76 S 1 mom. KL, 80 S I mom, KLS och 78 S1 mom, LL i princip alllid genom kommunalbesvär. Kommunstyrelsens, förvaltningsulskottetsoch de kommunallagsreglerade nämndernas beslut överklagas enligt 76 S 2 mom,KL, 80 S 2 mom, KLS och 78 S 2 mom, LL i allmänhet också genom kommunalbesvär.För dessa nämnder liksom för de specialreglerade nämnderna gäller att kommunalbesvärsreglernaskall tillämpas, om inte annat är särskill föreskrivet, 1 fråga om de specialregleradenämndernas beslul finns vanligen särskilda besvärsbestämmelser i despecialförfattningar som reglerar nämndernas verksamhet, 1 dessa fall blirreglerna om förvaltningsbesvär tillämpliga. saknas emellertid sädanabesvärsbestämmelser eller också täcker de inle alla typer av beslut som den specialregleradenämnden kan fatta, I sådana fall överklagas besluten genom kommunalbesvärenligt reglema i kommunallagarna, 1 76 S 1 mom, KL, och 80 S 1 mom, KLS finnsen hänvisning till särskilda föreskrifter om besvär över kommunfullmäktigesbeslut. Denna hänvisning saknar motsvarighet i LL. Den avser sådana särreglerom besvär över t. ex. val av ledamöter i taxeringsnämnd som avviker från deallmänna kommunalbesvärsreglerna bl. a. i fråga om instansordningen. 1kommunalbesvärsmål är i regel första besvärsinstans. Kommunfullmäktigesoch de kommunala nämndernas beslut överklagas hos enligl 76 S KLoch 80 S KLS. beslut i kommunalbesvärsmål kan sedan enligt 78 SKL och 82 S KLS överklagas hos regeringsrätten. För kommunalbesvär överlandstingskommunala beslul gäller en annan instansordning. Landstings och landslingskommunalanämnders beslut överklagas sålunda enligt 78 S LL direkl hos regeringsrätten.Besvärshandlingen skall dock inlämnas till länsslyrelsen. Prop.1975/76:187 544 hetenall besvären har getts in till regeringsrätten och inte till länsstyrelsenanses emellertid inte hindra all besvären tas upp lill prövning (se 1973 A 64), Om kommunen eller landstingskommunen har inrättat enbesvärsnämnd, tillkommer denna som en extra besvärsinstans övernämnderna i mål om ijänslelillsättning o. d, Allaprotokollförda beslut av kommunfullmäktige och landsting är i princip överklagbara.Detta gäller även beslul i angelägenheler som regleras i specialförfattning. Enannan sak är att vid besvär över beslut som endast innefattar en renmeningsyttring i allmänhet bara besvärsgrunden alt beslutet inte har tillkommiti laga ordning får aktualitet. Det lönar sig således vanligen inte attöverklaga sådana beslut på någon av de andra besvärsgrunderna, även om ocksåsådana besvär formelli skall prövas i den ordning som anges i 76 S KL, 80 S KLSoch 78 S LL, Av de få undantagen från möjligheten att överklaga fullmäktige-och landstingsbeslul kan nämnas att enligt 149 S byggnadslagen (1947:385, omtryckt1972:775) talan inte får föras mol fullmäktiges beslut om antagande av bl, a,stadsplan och byggnadsplan och att förbud mot besvär över landstings beslut enligl13 S LL om landstingskommunens indelning i valkretsar föreskrivs i 78 S I mom,tredje stycket LL.