prop · FY034 · 1975-12-31 00:00:00 — En utsträckning av domstolens kompetens tillnya arbetsfält i enlighet med den utveckling som redan börjat aktualiserarytterligare frågorna om domstolens framtida organisation och om införande avfullföljdsbegränsning eller andra åtgärder för att påverka måltillströmningen.Ett hithörande problem när det gäller odontologiska frågor har berörts isamband med övervägandena om den allmänna tandvårdsförsäkringen (prop. 95) men ansetts böra tas upp till mera djupgående analys i den utredning somnu föreslås komma till stånd. Enannan huvuduppgift för utredningen blir frågan om utformningen avmellaninstansen i besvärsordningen. Jag har tidigare redovisat att tillströmningenav besvärsärenden till efter hand blivit mycket kraftig.En ytterligare stegring kan förutses i och med att besvärsärenden inomtandvårdsförsäkringen, yrkesskadeförsäkringens sjukersättningsdel ochfamiljestödsområdet förs in i denna besvärsorganisation. Jag har också nämntatt det har förutskickats att försäkringsrådet skall upphöra i samband med attdecentraliseringen av handläggningen i första instans av yrkesskädeärenden tillförsäkringskassorna fullbordas. Det är naturligt att även de ärenden som dådecentraliseras i huvudsak livränteärendena förs in i den enhetligabesvärsorganisationen. Under utredningen bör allsidigt prövas om funktionen sommellaninstans även i fortsättningen bör Hgga centralt hosriksförsäkringsverket som den gjort eller hos en särskild institutionutanför verket eller om en decentralisering av verketsbesvärsprövningsfunktion till regionala organ skulle vara ändamålsenlig. Särskilda regler gällerinom försäkringsadministrationen för debitering och uppbörd avarbetsgivaravgifter. Försäkringsorganens funktioner avser såväl de avgifter somtas ut för socialförsäkringens behov som den allmänna arbetsgivaravgiften ocharbetsgivaravgifterna till sjömanspensionering, arbetarskydd, statliglönegaranti vid konkurs och byggnadsforskning. Funktionerna har i huvudsakvarit centraliserade till med försäkringsdomstolen sombesvärsinstans, således ett tvåinstanssystem. Efter framställning frånriksförsäkringsverket har Kungl. Maj:t beslutat att den ADB-mässigadelen av verksamheten i fortsättningen skall skötas med biträde från . S:24 Skr 1975:4 216 framställningenhar i princip även förordat en överföring av verketsåterstående arbete med debitering och uppbörd av arbetsgivaravgifter till delokala skattemyndigheterna sedan en översyn av avgiftsbestämmelsernagenomförts. Verket skulle enligt detta förslag i stället fungera som förstainstans vid besvär över lokal skattemyndighets beslut på detta område. Detnuvarande ivåinstanssystemet skulle alltså ersättas med ett treinstanssystemliksom inom den allmänna försäkringen i övrigt. Utredningsmannenbör i sina överväganden beakta de effekter på besvärsorganens arbetsbörda somuppstår vid ett genomförande av den föreslagna ordningen för debitering ochuppbörd av arbetsgivaravgifter. De avgiftsfrågor som här avses har emellertidnära släktskap med skatte- och taxeringsfrågor. När den nuvarande ordningen föravgiftsdebiteringen övervägdes ansågs det angeläget att undvika att det vid dennärmare precisering som måste ske i praxis av socialförsäkringensarbetstagarebegrepp kunde göra sig gällande skillnader vid bedömningen avbegreppets innebörd å ena sidan i fråga om skyldighet att erlägga avgifter tillförsäkringen och å andra sidan i fråga om rätt till förmåner vid inträffatförsäkringsfall. Detta var ett motiv för att man då valde att lägga avgiftsdebiteringencentralt inom socialförsäkringsadministrationen. En strävan var emellerlid(prop. 1961:45 s. 203) att man för framtiden skulle komma fram till en ordning,enligt vilken allt arbete med beräkning och uppbörd av arbetsgivaravgifter utfördeslokalt. Den av nu förordade ordningen ligger i linje meddenna strävan. Som en konsekvens av förslaget bör under utredningen tas upptill förnyad prövning vilken besvärsväg som skall gälla i frågor om debiteringoch uppbörd av avgifter vid ett genomförande av förslaget. Därvid bör övervägasatt låta besvär över lokal skattemyndighets beslut i en avgiftfråga föras i denordning som gäller för lokal skattemyndighets beslut i skattefrågor, dvs.vanligen över länsskatterätt till kammarrätt och regeringsrätt. Beräkningenav pensionsgrundande inkomst görs redan enligt nuvarande regler av lokalskattemyndighet med och försäkringsdomstolen sombesvärsinstanser. Även i fråga om denna beräkning föreligger en nära anknytningtill taxeringsförfarandet. En omläggning av besvärsvägen i ärendena angåendearbetsgivaravgifter bör föranleda motsvarande ändring i fråga om fastställandeav pensionsgrundande inkomst. Defrågor utredningsmannen främst har att överväga gäller som framgår av detföregående dimensioneringen av besvärsorganisationen och därmed sammanhängandespörsmål. Även utformningen av besvärsförfarandet bör emellertid uppmärksammasmot bakgrund av de erfarenheter som vunnits och den utformning av denframtida organisationen som utredningen stannar för. I samband med 1961 årsbeslut diskuterades ingående om besvärsförfarandet borde utformas som etttvåpartsförfarande med en särskild motpart till den enskilde sökanden somföreträdare för det allmännas intresse i ärendet, ett s. k. allmänt ombud. Iavvaktan på att närmare erfarenheter vanns av besvärsprocessens funktion inomsocialförsäkringen valdes dock i stället att ge socialförsäkringsorganenmöjlighet att självmant underställa sina avgöranden prövning av högre instansnär prejudikatsintresset ellerannan särskild omständighet gör det påkallat. Närförsäkringskassas beslut fattats i pensionsdelegation och ordföranden ellerföredraganden varit skiljaktig är underställning obligatorisk. 217 Kommittéer: S:24 befogenhetatt självmant ta upp till prövning ett ärende där försäkringskassa beslutat.Såväl som har möjlighet attunderställa sina avgöranden försäkringsdomstolens prövning. JOWennergren har 1972 avgjort ärende diskuterat riksförsäkringsverketsbefogenhet att efter besvär av en enskild försäkrad över försäkringskassasbeslut självmant ta upp frågan om ändring i överklagade beslutet till denenskilde klagandens nackdel och därvid anlagt synpunkter på de här återgivnabestämmelserna. MedanJO i sitt beslut har diskuterat frågan om ett allmänt ombud som bevakare av detallmännas intresse i socialförsäkringsärenden, har inrättandet av ett sådantombud också upprepade gånger diskuterats från synpunkten att därmed bättretillgodose den enskildes intresse. I en motion (1973:1143) har frågan tagits upp närmast med åberopande av intresset av enenhetlig rättstillämpning. Motionärerna anför bl. a. att det föreliggerskillnader i ärendebedömningen mellan olika försäkringskassor och föreslårinrättandet av ett allmänt ombud knutet till försäkringsdomstolen. Riksdagenhar utan att ta ställning till den i motionen anvisade metoden begärt attmöjligheterna att stärka den enskildes rättssäkerhet i socialförsäkringsärendentas upp till prövning i samband med den här förordade utredningen (SfU 1973:12,rskr 1973:99). Detfrågekomplex som dessa uttalanden av JO och tar sikte på gäller decentrala reglerna om besvärsförfarandet och bör ingående prövas avutredningsmannen. Jag vill i detta sammanhang framhålla att ett syfte medutredningen är att stärka framför allt försäkringsdomstolens ställning somprejudikatbildande instans. Därav bör följa att förutsättningarna för enenhetlig rättstillämpning i de lägre instanserna förbättras, vilket inte minstär i den försäkrades intresse. Jag har vidare pekat på möjligheterna att läggabesvårsprövningen i mellaninstansen hos ett eller flera frånriksförsäkringsverket fristående organ. En sådan ändring skulle bl. a. innebäraatt verksamhet i fortsättningen ännu mer än nu får sintyngdpunkt i lednings- och tillsynsfunktionerna. De principer för förfarandetsöm berörts kan därför behöva tas upp till prövning från nyautgångspunkter. JO:s beslut och framställning bör överlämnas tillutredningsmannen. Utredningsmannenbör utarbeta förslag rörande dé organisatoriska förändringar som följer av delösningar utredningen leder till. Särskilt vill jag erinra om attyrkesskadeförsäkringskommittén (S 1971:01) som förut nämnts har i uppgift attgöra en översyn av lagen om yrkesskadeförsäkring och närstående författningarom ersättning och föreslå ny lagstiftning om yrkesskador. Utredningsmannen böruppmärksamma de övergångsfrågor som detta aktualiserar i fråga ombesvärsorganisationen inom yrkesskadeförsäkringen. Vidare bör utarbetas förslagtill erforderliga författningsändringar. gång bör samråd ske med försäkringsdomstolen ochriksförsäkringsverket samt, i den mån arbetet berör andra utredningar, även meddessa. Utredningsmannenhar hållit fem sammanträden med experterna.Utredningens arbete beräknas pågå . S:25 Skr 1975:4 218 25.Nykterhets vårdens erkända och enskilda vårdanstalterspersonalorganisationsutredning (S 1974:04) (NEPO) Maj:ts bemyndigande med uppdrag att företa enöversyn av personalorganisationen vid erkända och enskilda vårdanstalter föralkoholmissbrukare: , ., byråchef Experter:Blixt, , ombudsman , , direktör , , byråchef Sekreterare:Bystedt, , byrådirektör Lokal:Socialdepartementet, , Fack, 103 20 , tel. växel 763 1000 Särskildadirektiv har ej meddelats. Kommitténhar hållit tio sammanträden samt företagit två resor till vårdanstalter föralkoholmissbrukare. Dessutom har utredningsmannen jämte två experter deltagit ien informationskonferens anordnad av . Kommitténhar avgett yttrande över en framställning från omianspräklagande av Hornö yrkesskola (nedlagd) som vårdavdelning till Venngarn. Kommitténberäknas slutföra sitt arbete under höslen 1975. 26.Delegationen (S 1974:05) försocial forskning Maj:ts beslut för att som en tillsocialdepartementet knuten delegation ha till uppgift dels att med utgångspunkti departementets verksamhetsområden svara för bedömning och samordning avpågående och planerade projekt avseende forsknings-och utvecklingsarbete samtförsöksverksamhet inom den sociala sektorn, dels att initiera forsknings- ochutvecklingsarbete av betydelse för socialpolitiken: Ordförande:Fridh, K. , statssekreterare G., professor , , professor 219 Kommittéer: S:27 , kommunalråd , ., socialdirektör , . C,landstingsråd , , landstingsledamot , L. , professorRexed, ., generaldirektör , . S., fru, led. av riksdagenÅström, , generaldirektör , ., direktör (för ) , . B., docent(för ) , G. , landstingsråd (för ) ,, professor (för Berfenstam) Järnbrink, Hans G., överdirektör (förÅström) Korpi, F. , professor (för ) , ., sektionschef(för ) Skalin, E. , förste sekreterare (för Kärnek) Stark, K.Birger, socialchef (för Hedlén) , , avdelningschef (för Rexed), , kommunalkonsulent (för ) Experter:Forslund, E. , kansliråd , . V., direktör , , avdelningschef Sekreterare:Uggla, G. , fil. Lokal:Socialdepartementet, Fack, 103 20 , tel. växel 763 1000 Särskildadirektiv har ej meddelats. Delegationenhar haft två sammanträden. Delegationens arbete beräknas pågå under hela år1975. 27.Pensionärsundersökningen (S 1974:06) Maj:ts bemyndigande för att göra en undersökningangående åldringsvården m. m.: Utredningsman:Forslund, E. , kansliråd Experter;Bratthall, , departementssekreterare , , sekreterare S:27 Skr 1975:4 220 1., departementsråd , , sekreterare , E.Douglas, förste sekreterare , , överläkare , K. A. ,avdelningschef , . U-B., socialassistent Sekreterare:Hedin, , avdelningsdirektör (fr.o.m. ) Redgert, , avdelningschef (fr.o.m. ) Lokal:Socialdepartementet, Fack, 103 20 , tel. växel 763 1000 Direktiv(anförande av statsrådet till statsrådsprotokollet ): Regeringenhar i en proposition lagt fram förslag omen lagstadgad sänkning av denallmänna pensionsåldern och om betydande förbättringar avfolkpensionsförmånerna. Dessa pensionsreformer innebär förbättringar avpensionärernas ekonomiska trygghet som till sin omfattning saknar motsvarighelsedan ATP-reformen. Vidare skall till nästa års riksdag läggas fram förslag omökade möjligheter till en rörlig pensionsålder. Jagvill mot denna bakgrund nu ta ta upp en annan fråga av stor betydelse för deäldre, nämligen samhällets insatser för vård och service och andra åtgärder föratt ge de äldre goda levnadsbetingelser. Det ökande antalet åldringar ställerstora krav på vårdinsatser och olika former av serviceåtgärder. Samtidigtframstår det som angeläget att samhället medverkar till att underlättaövergången och anpassningen till livet som pensionär och till att de äldrestillvaro får ett sådant innehåll att pensionstiden blir meningsfull ochpositiv. Utbyggnaden av samhällets ekonomiska trygghetsanordningar får därförkompletteras med olika insatser för en god social omvårdnad i vid mening. Härgörs insatser som med beaktande av de äldres egna erfarenheter och önskemålskall ge tillfälle till meningsfull aktivitet och gemenskap, hjälp i hemmet närså behövs och nära tillgång till goda sjukvårdsresurser. De frågor som härberörts måste givetvis bedömas mot bakgrund av pensionärernas förbättradeekonomiska förhållanden och samhällets resurser. Utvecklingenpå åldringsvårdens område har i hög gradpåverkats av det program för åldringsvårdens utbyggnad som på regeringensförslag antogs vid riksdag. Programmet innebar en kraftig satsning påutbyggnad av de öppna vårdformerna för att därmed göra det möjligt för deäldre att bo kvar i sin invanda miljö. För att underlättaför kommunerna att bygga ut sin verksamhet infördes statsbidrag tillkostnaderna för social hemhjälp som ökade åtgärder sattes in för attrusta upp de äldres bostäder. För att underlätta en snabb utbyggnad avlångtidssjukvården infördes ett temporärt statligt lån till byggande avsjukhem. Till grund för detta ålgärdsprogram låg en riksomfattande kartläggningav vårdbehov och vårdmöjligheter som genomfördes av socialpolitiska kommittén(SOU 1963:47). 1964års åldringsvårdsprogram har medverkat till att antalet äldre och handikappadesom får social hemhjälp fördubblats från ca 145 1965 till över 300 000år 1973. Denna utbyggnad fortsätter. 221 Kommittéer: S:28 genomförtsen betydande utbyggnad av andra åtgärder inom kommunernas öppna åldrings- ochhandikappvård, t. ex. färdtjänst, varudistribution, matservice, badservice,fotvård, hobbyverksamhet och andra former av sysselsättning för personligaktivering och meningsfull samvaro. Omkring 120 000 åldringsbostäder harrustats upp med hjälp av statliga räntefria-förbättringslån. har nyaboendeformer vuxit fram i form av och liknande anläggningar, där entrygg omvårdnad förenas med stor personlig frihet och oberoende. För de äldresom har behov av större vårdinsatser har tillkommit omkring 15 000 nya platservid sjukhem för långtidssjukvård. En särskild arbetsgrupp har fått iuppdrag att ta upp frågan om personalutvecklingen inom bl. Vårdmöjligheterna ökar också genom att vi fortsättningsvisfår ca 1 000 nya läkare . Utbyggnadenav samhällets insatser i fråga om vård och service m. m. för de äldre måstefortsätta för att svara mot de behov som följer av befolkningsutvecklingen ochför att tillförsäkra de äldre en social omvårdnad som är anpassad tillsamhällsförändringar, standardutveckling och pensionärernas förbättradeekonomiska förhållanden. Det gäller här en av vår tids stora sociala frågor.Insatserna bör planeras och genomföras så att de på bästa sätt anpassas tillden faktiska behovsutvecklingen och tillgängliga resurser. För att ge ettunderlag för den framtida utformningen och inriktningen av dessa samhälletsinsatser bör nu genomföras en ny kartläggning av de äldres situation. Jagfinner det lämpligt att en särskild utredningsman får i uppdrag att genomföraen sådan kartläggning. Kartläggningenskall ge en bild av de äldres situation i dagens samhälle. Undersökningarnahärom skall göras mot bakgrund av den utveckling som skett i fråga omsamhällets vård- och serviceinsatser och beträffande pensionärernas förbättradeekonomiska förhållanden. Det bör undersökas hur den ökade -ekonomiskatryggheten genom förbättrade pensioner inverkar på pensionärernas livsmönsteroch på behovet av samhällets insatser i fråga om vård och serviceåtgärder förde äldre. Studierna av pensionärernas livsmönster bör även belysa utvecklingenav sådana faktorer som sparande, fritidsverksamhet, resor osv. Även detforsknings-och utvecklingsarbete av betydelse för de äldres situation somutförts i olika sammanhang bör uppmärksammas. En analys av de framtida utvecklingstendensernaskall göras med hänsyn till bl. a. befolkningsutvecklingen. Kardäggningen skallvidare med beaktande även av pensionärernas förstärkta ekonomi innefatta enundersökning av olika vägar då det gäller att tillförsäkra de äldre godalevnadsbetingelser. Den bör utöver ålderspensionärernas förhållanden ocksåomfatta förtidspensionärernas situation i de avseenden det här gäller. Utredningenhar hållit två sammanträden. Utredningens arbeteberäknas pågå . 28.Regionsjukvårdsutredningen (S 1974:07) Maj:ts bemyndigande för att utredaregionsjukvårdens organisation m. m. S:28 Skr 1975:4 222 Ordförande:Söderqvist, ., expeditionschef Sakkunniga:AIsén, , avdelningschef , , landstingsråd , G. ,landstingsråd , ., landstingsråd , ., direktör (fr.o.m. ) , H.Einar, byråchef Gremner,, organisationschef (fr.o.m. ) , ,professor (fr.o.m. ) Hjern, Bo, . direktör (fr.o.m.den 5 november 1974) , G. , kansliråd , , professor(fr.o.m. ) Wictorson, ., avdelningschef (fr.o.m.den 5 november 1974) Sekreterare:'Bratthall, , departementssekreterare Lokal:Socialdepartementet, Fack, 103 20 , lel. växel 763 10 00 Särskildadirektiv har ej meddelats. Utredningenhar t. o. m. hållit två sammanträden. Utredningens arbete beräknaspågå . 29.Utredningen (S 1974:08) angående översyn av hälsovårdsstadgan Maj:ts bemyndigande för att göra en översyn avhälsovårdsstadgan: Ordförande:Sundström, E. , borgarråd , , rör verksarbetare, led. av rikdagen , Roland1., länshälsovårdskonsulent , J. , lantbrukare, led. av riksdagenRinder, K. , medicinalråd , , byggnadsråd , LarsO. , , byrådirektör , , hälsovårdsdirektör 223 Kommittéer: S:29 Hultstrand,., hovrättsassessor , , stadsläkare , ,avdelningschef , ., byråchef G., hovrättsassessor Lokal:Lilla Nygatan 1,3 tr., 111 28 , tel. Direktiv(anförande av statsrådet till statsrådsprotokollet ): Nugällande hälsovårdsstadga (1958:663) trädde i kraft 1%0.Huvudsyftet med stadgans bestämmelser är att förbättra den allmännahälsovården. Av förarbetena till stadgan framgår att med allmän hälsovård avsesförebyggande och undanröjande av sanitär olägenhet för människor och enfortlöpande höjning av den allmänna hygieniska standarden. Sanitär olägenhetinnefattar enligt förarbetena alla yttre faktorer av någon betydenhet som inteär av tillfällig natur och som kan inverka menligt i fysiskt eller psykiskthänseende på en normal människas hälsotillstånd. Detankommer på kommunerna att ha hand om den allmänna hälsovården (1 §). I varjekommun skall finnas en hälsovårdsnämnd, som har att utöva det närmasteinseendet över den allmänna hälsovården. Det åligger hälsovårdsnämnden särskiltatt ägna uppmärksamhet åt den allmänna utvecklingen inom kommunen ihälsovårdshänseende, att verka för förbättrad hälsovård, att samarbeta medberörda myndigheter (t. ex. och övriga kommunala nämnder), attge allmänheten råd och upplysningar i hälsovårdsfrågor samt att övervakaefterlevnaden av stadgan och övriga föreskrifter om den allmänna hälsovården (2§). Inomlänet har uppsikt över den allmänna hälsovården och skall se tillatt åtgärder vidtas för att undanröja eventuella missförhållanden (3 §). Högstatillsynen över den allmänna hälsovården tillkommer och statenslivsmedelsverk med viss fördelning mellan dem (4 §). Vidare innehållerhälsovårdsstadgan (2 kap.) organisatoriska bestämmelser om hälsovårdsnämnd bl.a. om val av ledamot ocH antalet ledamöter i nämnden. För att tillgodose bl. a.behov av medicinsk och veterinärmedicinsk expertis finns bestämmelser om rätteller skyldighet för vissa statliga eller landstingskommunala befattningshavareatt närvara vid hälsovårdsnämndens sammanträden (9 och 10 §§) och om skyldighetför kommuner med minst 40 000 innevånare att ha stadsläkare och för samtligakommuner att ha hälsovårdsinspektör (14 §). I särskilda kapitel istadgan finns bestämmelser om bostäder, om samlingslokaler, hotell ochpensionat, om anläggningar för bad och hygienisk behandling, omvattenförsörjning och vattenundersökning, om åtgärder mot vattenförorening,luftförorening, buller och andra sådana störningar, om klosetter och urinoarer,om renhållning, allmän avstjälpningsplats och allmän destruktionsanläggning, omåtgärder mot ohyra, råttor och möss, om hållande av djur, om anläggning förindustri, hantverk och annan näring samt om upplag för varor och avfall. Vissaav stadgans bestämmelser gäller endast inom s. k. hälsovårdstätort, dvs. områdeför vilket fastställts stadsplan eller byggnadsplan. Kommunen kan dock genom lokal hälsovårdsordning bestämma, att hälso- S.29 Skr 1975:4 224 vårdsstadgansföreskrifter om hälsovårdstätort skall gälla även utanför sådan ort (66 §).Genom en sådan lokal hälsovårdsordning kan också hälsovårdsnämnd bemyndigas attmedge undantag från de särskilda bestämmelserna om hälsovårdstätort och frånföreskrifterna i hälsovårdsordningen. Till ledning för utarbetande av lokalahälsovårdsordningar har Kungl. Maj:t fastställt en normalhälsovårdsordning,från vilken kommunerna inte utan särskilda skäl får göra någon väsentligavvikelse (67 §). Nuvarande normalhälsovårdsordning (1971:761) fastställdes den8 . Hälsovårdsstadganär inte utan särskilt förordnande tillämplig på militära anläggningar (6 §). Hälsovårdsnämndfår meddela de föreskrifter som behövs för att förebygga eller undanröjasanitär olägenhet (70 §). Nämnden får meddela förelägganden eller förbud (71§). Dessa får riktas mot fastighetsägare eller nyttjanderättshavare ellerbådadera. Ägare får åläggas att vid försäljning lämna uppgift om dennye ägarens namn och adress (73 §). får föreskriva vite förunderlåtenhet att ställa sig föreläggande eller förbud till efterrättelse (75§). Inom hälsovårdstätort skall genom hälsovårdsnämndens försorg utförasåterkommande besiktning av bostäder, samlingslokaler, badinrättningar,frisersalonger m.m. (76S). Vidhälsovårdsstadgans tillkomst hade hälsovårdsnämnden tillsynsuppgifter ocksåenligt lagstiftningen om smittsamma sjukdomar, livsmedelsstadgan,djurskyddslagen och epizootilagen. Enligtsmittskyddslagen (1968:231) som trädde i kraft 1%9 och somersatte lagen angående åtgärder mot utbredning av könssjukdomar, epidemilagenoch tuberkulosförordningen, åligger det kommunen att vidta de åtgärder sombehövs till skydd mot allmänfarliga sjukdomar, veneriska sjukdomar och övrigasmittsamma sjukdomar. Hälsovårdsnämnderna skall utöva det närmaste inseendetöver verksamheten. I hälsovårdsnämndernas uppgifter ingår också att överprövaläkares beslut om föreskrifter i samband med behandling i öppen vård avallmänfarliga sjukdomar om det begärs av den beslutet rör. Enligtlagen (1958:428) om ympning mot smittkoppor skall hälsovårdsnämnd vidta deåtgärder som behövs för att ympningsplikt enligt lagen skall fullgöras. Genomlivsmedelslagen (1971:511) som ersatte livsmedelsstadganskärptes bl. a. bestämmelserna om livsmedelslokaler, hantering av livsmedel,märkning, personalbygien och livsmedelskontroll. Den omedelbara tillsynen inomvarje kommun utövas liksom tidigare av hälsovårdsnämnden medan den centralatillsynen utövas av statens livsmedelverk och den regionala av . Enligtlagen (1944:219) om djurskydd skall hälsovårdsnämnden öva tillsyn över djurensvård och behandling. Nämnden skall för sådant ändamål utse en eller vid behovflera tillsynsman. Enligtepizootilagen (1935:105) skall hälsovårdsnämnd och polismyndighet biträdalantbruksstyrelsen och vid tillsyn och övervakning och om detbehövs med undersökning för att utröna smittkälla. Sedanår 1960 har hälsovårdsnämnderna genom en rad nya lagar fått ytterligareuppgifter på miljövårdsområdet. Naturvårdslagen(1964:822) innehåller sålunda bestämmelser till skydd för den yttre miljön, bl.a. mot nedskräpning utomhus såväl i naturen som inom bebyggda områden.