prop · FY034 · 1975-12-31 00:00:00 — Målet skall vara att göra arbetet i fred inomstaberna så effektivt och kostnadsbesparande som möjligt varvid möjligheternatill personalminskningar skall tas tillvara. En strävanbör också vara attdelegera ansvaret för genomförande av produktionen så långt ner iorganisationen som möjligt. De sakkunniga bör pröva de organisatoriska formernaför den program- och produktionsmässiga ledningen i vad avser dennas utövandepå central nivå. De bör vidare överväga ansvars- och uppgiftsfördelningenmellan central och högre regional nivå. De sakkunniga bör utgåfrån att den nuvarande krigsorganisationen på central nivå i princip skallbehållas. Vidare bör de utgå från att den operativa ledningen alltjämt skallutövas av överbefälhavaren och militärbefälhavarna enligt nuvarande principer. Beträffandeden centrala nivån bör de centrala förvaltningarnas organisation och ansvar istort behållas. Detta innebär att den produktionsmässiga ledningen förhuvuproduktionsområdena 2 Materielanskaffning, 3 Anskaffning av anläggningarsamt 4 Forskning och utveckling alltjämt bör utövas av berörda centralaförvaltningar direkt under Kungl. De sakkunniga bör dock ha frihet att ibegränsade avseenden föreslå ändrad uppgifts- och ansvarsfördelning mellan staber och förvaltningar. Fö:14 Skr 1975:4 180 Möjligheternatill minskning av personalkostnadsandelen inom förvaltningarna prövas isärskild ordning. Desakkunniga bör belysa sambanden mellan utövandet av den operativa,programmässiga resp. produktionsmässiga ledningen och därav följandeorganisatoriska konsekvenser för den centrala stabsorganisationen.Överbefälhavaren har f. n. och förutsäits fortsättningsvis behålla ettodelat ansvar för ledningen av den operativa funktionen. Den program- ochproduktionsmässiga ledningen utövas nu av program- resp. produktionsmyndigheterunder befälhavarens ledning och samordning. Försvarsgrenscheferna ärprogrammyndigheter för huvudprogrammen Arméförband, Marinförband ochFlygvapenförband samt produktions-myndigheter för hovudproduktionsområde 1Ledning och förbandsverksamhet inom resp. huvudprogram. De sakkunniga börpröva och belysa olika alternativ för den program- och produktionsmässigaledningen från en fullständig samordning till en uppdelning som liknar dagensförhållanden. En utgångspunkt härvid skall dock vara att överbefälhavarensledning av programplaneringen förstärks. De sakkunniga bör sålunda överväga ochbelysa konsekvenserna av en organisation som innebär att den programmässigaledningen i sin helhet utövas av överbefälhavaren med biträde av enförsvarsstab. Beträffande den produktionsmässiga ledningen förhuvudproduktionsområde 1 kan denna antingen inordnas under överbefälhavaren ochförsvarsstaben eller utövas av en eller flera friståendeproduktionsmyndigheter. De sakkunniga bör belysa konsekvenserna av skildalösningar härvidlag. Beträffandeden högre regionala ledningen bör de sakkunniga se över organisationen av ocharbetsuppgifter för militärområdesstaberna. De principiella grunderna för denregionala ledningen som angavs i prop. 1964:109 och 1966:110 bör i huvudsakalltfort gälla. Översynen bör göras mot bakgrund av de sakkunnigas egnaöverväganden om ansvars- och uppgiftsfördelningen mellan central och högreregional nivå samt med beaktande av statsmakternas fattade och kommandebeslul med anledning av överbefälhavarens översyn av organisationen på lägreregional och lokal nivå. De sakkunniga bör bl. a. mot bakgrund av vad somanfördes i nämnda propositioner särskilt överväga militärbefälhavarnas ansvaroch befogenheter i fråga om utbildning av grundläggande art och förvaltningstjänsteninom militärområdet. Desakkunniga bör vidare pröva lämpligheten av att minska antalet militärområdenfrån nuvarande sex. De bör härvid särskilt uppmärksamma att i stortöverensstämmande gränser för den militära och civila ledningen i krig utgör enförutsättning för en effektiv samverkan mellan totalförsvarets olika delar. Debör därför ta del av och beakta länsberedningens (C 1970:28) överväganden omden framtida administrativa indelningen av landet. I den mån de sakkunnigalämnar förslag om ändring av militärområdesindelningen bör även indelningen icivilområden övervägas. Militär- och civilområdena bör sammanfalla om intemycket starka skäl talar mot detta. Särskilt bör prövas om militär-ochcivilområdena kan avgränsas så att delar av län inte faller inom olikacivilområden. De sakkunniga bör ha frihet att utöver den geografiskaindelningen även överväga förhållanden som har betydelse för samverkan mellanden militära och civila regionala ledningen. (FöU 1973:19) har uttalat att frågan om lekmannainflytande ifredstid inom försvarsmaktens centrala och regionala staber bör prövas isamband med att stabsorganisationen ses över. En viktig fråga att överväga ärdärvid enligt utskottet vilka uppgifter som i 181 Kommittéer: Försvarsdepartementet Fö; 15 förekommande fall lämpligen bör läggas på enlekmannastyrelse. Utskottet anför också att utredningen bör ge besked om depraktiska konsekvenserna av lekmannainflytande. (rskr 1973:289) hargett Kungl. Maj:t tillkänna vad utskottet har anfört om lekmannastyrelser inomdet militära försvaret. Jag anser det angeläget att frågan omlekmannainflytande blir prövad. Det bör ankomma pade sakkunniga att närmarebelysa de praktiska förutsättningarna för och konsekvenserna av lekmannainflytandeinom det militära försvarets centrala och regionala ledning i enlighet med vadförsvarsutskottet har anfört i frågan. I överbefälhavarens 'Plan 1969 för lokalisering tillÖstermalm och av försvarets staber, förvaltningar och institutioner',som överlämnades till Kungl. Maj:t och revideras i mars 1974föreslås försvarsgrensstaberna flytta in i byggnaden då försvaretscivilförvaltning och fortifikationsförvaltningen omlokaliseras. De sakkunnigabör föreslå hur de sålunda friställda lokalerna lämpligen skall utnyttjas avden centrala stabsorganisationen. Utredningsarbetet kan behöva genomföras i etapper. Det böremellertid bedrivas så att principiella överväganden beträffande de program-och produktionsmässiga ledningsförhållandena samt härav föranleddaorganisatoriska konsekvenser för den centrala stabsorganisationen, bl. a.innefattande översiktliga kostnadsberäkningar, kan redovisas för Kungl. Jag avser att senare föreslå Kungl. Maj:t att enparlamentarisk försvarsutredning tillkallas för att överväga försvaretsfortsatta inriktning. Den utredning som jag nu föreslår bör successivt ta delav försvarsutredningens överväganden så att de organisatoriska konsekvensernaav nästa större beslut om försvarets inriktning kan beaktas i utredningensarbete. De sakkunniga bör vidare på lämpligt sätt informeraberörda personalorganisationer om arbetets fortskridande.Personalorganisationerna skall därvid beredas tillfälle att framlägga sinasynpunkter. Utredningen har hållit ett sammanträde. Utredningens arbete beräknas pågå under hela år1975. 15.1974 års försvarsutredning (Fö 1974:04) Tillkallade enligt Kungl. Maj:ls bemyndigande den 25 oktober1974 för att utreda totalförsvarets fortsatta utveckling m. m. (se Post- ochInrikes tidn. Ordförande: , ., statssekreterare Sakkunniga: , , verkmästare, led. avriksdagen , M. , socionom, led. av , C. E.Torsten, lantbrukare, led. av , , ombudsman, led.av Fö: 15 Skr 1975:4 182 , Per M., hemmansägare, led. av riksdagenTheorin, K. ., sekreterare, led. Experter: , , avdelningsdirektör (fr.o.m.den 21 november 1974) , G. O. , kansliråd (fr.o.m. den 21 november1974) , C. , generallöjtnant (fr.o.m. ) ,S. , departementsråd (fr.o.m. ) , .,överingenjör (fr.o.m. ) , .,departementssekrelerare (fr.o.m. ) , , utnämnt utrikesråd (fr.o.m. den 21november 1974) Nordbeck, S. E. , departementsråd (fr.o.m. den 21 november1974) Orrö, , kansliråd (fr.o.m. den 21 november1974) , . B., kansliråd (fr.o.m. ) , P.Erik, byråchef (fr.o.m. ) Wigur, J. T. , överste(fr.o.m. ) Huvudsekreterare: , O. , departementsråd Sekreterare: , ., departementssekreterare (fr.o.m. ) , , överstelöjtnant (fr.o.m. den 21november 1974) Sagrén, K. , överstelöjtnant (fr.o.m. ), ., kommendörkapten (fr.o.m. ) Lokal: , 111 52 , tel. (sekreteraren) Direktiv (anförande av statsrådet till statsrådsprotokolletden ): Inriktningen av säkerhetspolitik samt uppgifternaför och inriktningen av det militära försvaret och civilförsvaret behandladesingående av statsmakterna (prop. 1972:75, FöU 1972:17, rskr 1972:231)på grundval av förslag års försvarsutredning (SOU 1972:4). Beslutenav riksdag har i allt väsentligt bekräftats av 1973 och (prop. 1973:1 bil.6, FöU 1973:16, rskr 1973:195resp. 1974:1bil.6, FöU 1974:19,rskr 1974:190). riksdag fastställde utgiftsramar för det militäraförsvaret och civilförsvaret för /73 samt ekonomiskaplaneringsramar för programplaneringen för perioden /73 1976/77. Riksdagenhar på motsvarande sätt fastställt utgiftsramar för budgetåren1973/74 resp. 1974/75 samt planeringsramar för perioderna 1973/74 1977/78resp. 1974/751978/79. Genom beslut av statsmakterna (prop. 1970:97, SU 1970:203,rskr 1970:420) infördes fr. o. m. /73 ett nytt planerings- ochbudgeteringssystem för det militära försvaret och civilförsvaret. 183 Kommittéer: Försvarsdepartementet Fö;15 hade försöksvis tillämpats ochunderlaget försvarsbeslut var till stor del framtaget enligtsystemets principer. 1 samband med att behandlade systemets införandebegärde att Kungl. Maj:t skulle låta utreda roll i det nyasystemet. Denna utredning utfördes av försvarsutredning, vars förslag(SOU 1972:48) låg till grund för Kungl. Maj:ts redovisning till (prop. (FöU 1972:23, rskr 1972:309) hade inte något atterinra mot vad som därvid hade anförts. Det nyaplanerings- och budgeteringssystemets huvudkomponenter utgörs av s. k.miljöstudier m. m., perspektivplanering, programplanering ochprogrambudgetering. Genom miljöstudierna söker man kartlägga möjligautvecklingslinjer i världen och vilka hot av olika slag som vårt land kan bliutsatt för. Till grund för planeringen ligger också studier om det svenskasamhällets förändringar och hur dessa kan påverka vår sårbarhet och våraförsvarsåtgärder. Perspektivplaneringen bedrivs i två faser. Under den förstafasen skisseras olika principer för försvarets framtida utformning under skildaförutsättningar. Studierna under perspektivplaneringens andra fas syftar tillatt kartlägga hur olika handlingsvägar under de närmaste 5 10 åren påverkarmöjligheterna att förverkliga alternativa framtida försvarsutformningar. Dessastudier utgör ett viktigt underlag för programplaneringen genom vilken konkretafemåriga handlingsprogram tas fram. Programplaneringen är rullande vilketinnebär att en ny programplan för följande femårsperiod utarbetas varje år.Genom program budgeteringen fastställs resursfördelningen på olika ändamål förprogramplanernas första budgetår. Överstyrelsenför ekonomiskt försvar har efter uppdrag av Kungl. Maj:t lämnat förslag tillulformning av ett planeringssystem för det ekonomiska försvaret. Maj:thar uppdragit åt överstyrelsen att efter anvisningar avchefen för och i samråd med berörda myndigheter bedrivaförsök med långsiktplanering inom det ekonomiska försvaret. Genom beslut sammadag meddelade chefen för anvisningar för försöken. a. perspektivstudier och programplanering enligt i huvudsak sammaprinciper som tillämpas för det militära försvaret och civilförsvaret. Den 20december 1973 har Kungl. Maj:t förordnat om särskilda studier avseendeutvecklingen för vad som sammanfattningsvis benämns övrigttotalförsvar, dvs. de delar av totalförsvaret som inte omfattas av det militäraförsvaret, civilförsvaret och det ekonomiska försvaret. Tidsplanernaför studiearbetet inom totalförsvarets olika delar är samordnade med eninriktning på att ett samlat underlag skall föreligga för slutligaställningstaganden av statsmakterna . Tidplanerna innebärsammanfattningsvis att perspektivplaneringen inom det militära försvaret ochcivilförsvaret resp. perspektivstudierna för det ekonomiska försvaret liksom desärskilda studierna för övrigt totalförsvar skall avslutas och redovisas hösten1975. 1 skall anvisningar meddelas för myndigheternasprogramplanering avseende perioden /78 1981/82. Programplaner för dennaperiod skall redovisas i samband med att myndigheternasanslagsframställningar lämnas in till regeringen. Enligt de principer som fastlagts i prop. 1972:103 skallriksdagens utrikes-och försvarsutskott fortlöpande informeras om studie- ochplaneringsarbetets inriktning och resultat. Sådan information har lämnats vidflera tillfällen . Fö:15 Skr 1975:4 184 Under1960-talet och har kostnadsutvecklingen för personal ochkvalificerad krigsmateriel medfört stora avvägningsproblem inom främst detmilitära försvaret. Undersökningar av kostnadsutvecklingen rörandeförsvarsmateriel visar att kostnaderna för ettvapen, som har anskaffats i samma utförande , väl följt denallmänna prisutvecklingen. Kostnaderna för andra vapensystem, där enkontinuerlig teknisk förbättring har ägt rum, har i löpande priser stigitväsentligt snabbare. Inom personalområdet har vi försökt mötakostnadsutvecklingen genom rationaliseringsåtgärder som bl. a. har inneburitatt antalet anställda inom försvarsmakten har minskat med omkring 1 200personer. Trots dessa åtgärder har personalkostnadernas andel av utgiftsramenstigit. Denantydda kostnadsutvecklingen skärper kraven på prioritering vidställningstaganden till det militära försvarets fortsatta inriktning.Utvecklingen är inte specifik för utan gäller i många fall i högre gradutländska försvarsmakter. I vissa länder har den lett och leder till storaförändringar i det militära försvarets utformning. 1974års riksdag (mot. 1974:402 och 1974:403, FöU 1974:19, rskr 1974:190) haruttalat att en ny försvarsutredning borde tillkallas så att den kan påbörjasitt arbete . 1974:404, FöU 1974:23, rskr 1974:194) har också behandlat frågan omberedskap för s. k. fredskriser. konstaterar i sittbetänkande att gränsen mellan å ena sidan fredskriser och å andra sidanekonomiskt hot och ekonomiska åtgärder i fientligt syfte kan vara svår att dra.Utskottet anser vidare att planeringen av vår beredskap på försörjningsområdetbör ges en sådan inriktning atl den också täcker mera fredsmässiga behov. Avgrundläggande betydelse är därvid, enligt utskottet, delarbete som bedrivs avförsörjningsberedskapsutredningen (H 1971:01) och energiberedskapsutredningen(H 1974:03). Utskottet menar vidare att den försvarsutredning som utskottetförutsätter skall tillkallas måste ägna betydande uppmärksamhet åtförsörjningsberedskapen och att den därvid får anledning att beröra beredskapenför fredskriser. Vidarehar (mot. 1974:404, FöU 1974:22, rskr 1974:193) som sin mening getttill känna vad försvarsutskottet har anfört om en ökad integration mellanförsvaret och det civila fredssamhället. Enligt utskottet bör en kartläggningav möjligheterna atl komma längre i detta avseende komma till stånd i lämpligtsammanhang. Motbakgrund av det anförda förordar jag att sakkunniga tillkallas för att övervägaoch lämna förslag om totalförsvarets fortsatta ulveckling m. m. Sverigessäkerhetspolitik bygger på alliansfrihet i fred syftande till neutralitet ikrig. Denna inriktning kommer till uttryck i det mål för vår säkerhetspolitik somantogs av riksdag (prop. 1968:110, SU 1968:122, rskr 1968:281) och somkonfirmerades av riksdag (prop. 1972:75, FöU 1972:17, rskr 1972:231).De sakkunniga bör utgå från aU detta mål alltjämt skall gälla. Föratt skaffa sig en bakgrund till sina överväganden om totalförsvarets uppgifteroch inriktning bör de sakkunniga analysera vilka hot av olika slag som kanuppkomma mot vär frihet och värt oberoende och som bör tas som utgångspunkt fÖrden långsiktiga planeringen av vårt framtida totalförsvar. Ett viktigt underlagutgör härvid de s. k. angreppsfallen och krisfallen samt annat miljöunderiagsom har legat till grund för myndigheternas studie-och planeringsverksamhet. Detnuvarande samhället och samhällsutvecklingen kännetecknas av stor 185 Kommittéer: Försvarsdepartementet Fö; 15 komplexitetoch av att olika verksamhetsgrenar påverkar och griper in i varandra. Samhälletblir därigenom mer känsligt för störningar . På flera sätt blirockså det internationella beroendet allt större. Detta innebär att medlen föratt utöva hot eller påtryckningar mot en nation blir flera och av olika slag.Det kan t. ex. vara fråga om militära åtgärder, aktioner mot civilbefolkningeneller handelspolitiska och ekonomiska sanktioner. Det är mot denna bakgrundangeläget att de sakkunniga studerar det totala försvarets roll isäkerhetspolitiken samt hur bästa balans skall nås i våra samladeförsvarsansträngningar. De sakkunniga får därvid anledning att också beröraberedskapen för fredskriser. Desakkunniga bör också studera hur det fredstida samhällets utveckling påverkarvåra försvarsåtgärder. De torde därvid komma att beröra frågan om en ökadintegration mellan försvaret och det civila fredssamhället. Det är emellertidangeläget att understryka att samhällets utveckling självfallet skall styras avmedborgarnas fredstida önskemål och behov. Pågrundval av det militära försvarets och civilförsvarets perspektivplaner, detekonomiska försvarets perspektivstudier samt de särskilda studierna avseende övrigttotalförsvar bör de sakkunniga överväga och lämna förslag om de olikatotalförsvarsgrenarnas uppgifter i stort och principiella inriktning på längresikt. Till grund för de sakkunnigas överväganden härvidlag bör även ligga destudieresultat som tas fram av försörjningsberedskapsutredningen ochenergiberedskapsutredningen. Iett senare skede bör de sakkunniga granska det militära försvaret ochcivilförsvarets programplaner för perioden /78 1981/82 samt motsvarandeplaner för ekonomiskt försvar och övrigt totalförsvar och därvid överväga omdessa motsvarar de sakkunnigas långsiktiga bedömningar. Härvid bör särskiltbeaktas att en tillfredsställande handlingsfrihet för framtiden erhålls. överväganden om det militära försvarets och civilförsvaretsprogramplanering behandlade försvarsutskott (FöU 1974:19) bl.a.frågan om system för prisreglering av planerings- och utgiftsramar. Utskottetanförde därvid att det är angeläget atl man snabbt fullföljer arbetet med attsammanställa erfarenheterna av nu gällande system med kompensation enligtnettoprisindex. bör frågan därefter övervägas av den försvarsutredning som utskotteträknar med skall tillkallas. (rskr 1974:190) beslöt att som sinmening ge Kungl. Maj:t tillkänna vad utskottet anfört. Medstöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande har jag tillkallat enutredning (Fö 1974:02) med uppgift att utvärdera erfarenheterna av nuvarandesystem för prisregleringen av det militära försvarets och civilförsvaretsutgifter samt analysera nuvarande och alternativa system. Utredningens rapport bör överlämnas tillde sakkunniga som bör lämna förslag om metod för prisreglering av det militäraförsvarets och civilförsvarets planerings- och utgiftsramar fr. o. m. perioden1977/78 1981/82 resp. /78. Medstöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande har jag ökat antaletsakkunniga i försvarets fredsorganisationsutredning (Fö 1968:20). Vid anmälanav denna fråga anförde jag bl. a. att fredsorganisationsutredningen bör ta delav den kommande försvarsulredningens överväganden så att det blir möjligt attfå de fredsorganisatoriska konsekvenserna belysta i nära anslutning till nästastörre beslut om försvarets fortsatta utveckling. Jag har vidare med stöd avKungl. Maj:ts bemyndigande tillkallat sex sakkunniga attöverväga Fö: 15 186 ochlämna förslag om det militära försvarets centrala och högre regionalaledningsorganisation m. m. (Fö 1973:03). Även denna utredning, som skallavsluta en första etapp av sitt arbete , kan behöva ta del avden kommande totalförsvarsutredningens överväganden. Vissafrågor som hänger samman med den allmänna värnplikten och värnpliktsutbildningensutformning övervägs f. n. av värnpliksutredning (Fö 1972:01). Den hari avlämnat ett betänkande (Ds Fö 1974:4) om rekrytering ochutbildning av värnpliktiga avsedda för lokalförsvarsförband med stationärauppgifter m. m. Utredningen väntas redovisa sina överväganden omnyttjandeliden av de värnpliktiga i krigsorganisationen samt hur eventuellaförändringar härvidlag kan påverka personaltillgång m. m. inom andra delar avtotalförsvaret. Somframgår av det anförda pågår f. n. flera betydelsefulla utredningar som berörolika områden av det militära försvaret. Jag anser det angeläget att dettautredningsarbete samordnas i största möjliga utsträckning både i sak ochtidsmässigt. Det bör enligt min mening ankomma på den av mig nu föreslagnatotalförsvarsutredningen att utöva en ledande roll härvidlag. Desakkunniga bör bedriva sitt arbete så att deras överväganden och förslag om deolika totalförsvarsgrenarnas uppgifter i stort och principiella inriktning samtom prisregleringssystem för det militära försvaret och civilförsvaret kanredovisas tidigt , och därvid kunna ligga till grund för regeringensanvisningar för myndigheternas programplanering för perioden /78-1981/82. Resultatetav de sakkunniggas granskning av programplanerna (motsvarande) för det militäraförsvaret, civilförsvaret, det ekonomiska försvaret och övrigt totalförsvar börredovisas i sådan tid att förslag till om totalförsvaretsinriktning kan grundas på överväganden ocb förslag från de sakkunniga. Utredningensarbete beräknas pågå . 1S7 Kommittéer; S:l Inomdetta avsnitt har följande kommittéer avslutat sin verksamhet under år1974:6,17,18 och 21 1.Handikapputredningen (S 1966:38) Maj:ts bemyndigande för att utreda fråganangående omvårdnaden av handikappade (se Post- och Inrikes tidn. den 16 juli1965): Ordförande:Skantz, , ombudsman, led. , ., hemmansägare, led. av , .,kansliråd , ., avdelningschef , . D., postiljon,led. av , K. , förbundsordförande, led. av riksdagenÅkerlind, . G., led. Experter:Brattgård, , professor ,., avdelningsdirektör (fr.o.m. ) , . mag. (fr.o.m. ) , . , byråchefGardeström, , sekreterare , , rektor (fr.o.m. den 14 oktober1974) , , f.d. undervisningsråd Sundmark, Bo V.,avdelningsdirektör Sekreterare:Ekvall, ., studiekonsulent , ,departementssekreterare , . J., anpassningslärare Lokal:Socialdepartementet, , Fack, 103 20 , tel. växel 763 1000 Direktivenför utredningen, se riksdagsberättelse S 38. Tilläggsdirektiv, se 1971års riksdagsberättelse S 13. Maj:t har till utredningenöverlämnat skrivelse , S;l Skr 1975:4 188 nr180, jämte socialutskottets betänkande 1973:12, såvitt avser frågan omflerhandikappades problem, för att prövas av utredningen vid fullgörandet avdess uppdrag. Kungl.Maj:t har överlämnat skrivelse den 13 november1974, nr 309, jämte socialutskottets betänkande 1974:33, såvitt avser frågornaom befogenhet att besluta att särskolelev skall bo i elevhem samt tillsyn överelevhem m. m., föratt prövas av utredningen vid fullgörandet av dess uppdrag. Utredningenhar - hållit tre sammanträden. Vidarehar hållits ett flertal överläggningar med företrädare förhandikapporganisationerna. Iapril 1974 har utredningen utgivit , en berättelsefrån konferenser med handikappade som ordnats av utredningen tillsammans medhandikapporganisationerna och ABF. Utredningen har vidare tillchefen för överlämnat en promemoria med förslagangående De blindas förenings bibliotek. I ett betänkande kommerutredningen att redovisa förslag i vissa kulturfrågor. Utredningensarbete beräknas pågå . 2.Socialdepartementets sjukvårdsdelegation (S 1966:39) Maj:ts beslut för att som en tillsocialdepartementet knuten delegation följa utbyggnaden av sjukvårdsresursernai landet och verka för en samordning av sjukvårdsplaneringen: Ordförande:Fridh, K. , statssekreterare Ledamöter:Berggren, G. , generaldirektör (t.o.m. ) ,., kommunalråd , , planeringschef ., statssekreterare (fr.o.m. ) ,Nils-Brage W., överiäkare, landstingsman Orring, ., generaldirektörPeterson, . G., statssekreterare, led. K. ,generaldirektör , ., generaldirektör , C. ,statssekreterare , ., expeditionschef , .,landstingsråd 189 Kommittéer: S:2 Ersättare: , J. , överdirektör ,, avdelningschef , , budgelchef (t.o.m. )Bergsledt,.