prop · FZ03197 · 1975-12-31 00:00:00 — EnliglYFL ulgår vid dödsfall till följd av yrkesskada begravningshjälp med ett beloppsom motsvarar 20 96 av basbeloppet vid bötian av det år då dödsfalletinträffade. Kommitténhar övervägt att göra rätten till begravningshjälp beroende av att någon annanförsäkring inte svarar för kostnaden, eftersom trygghetsförsäkringen och ettutvecklat nät av grupplivförsäkringar ger de flesta arbetstagare skydd förbegravningskostnad. Kommittén har i sitt förslag dock stannat för att behållanuvarande rätt till begravningshjälp i försäkringen för arbetsskador. Kommitténframhåller att förmånen har funnits alltsedan yrkesskadelagstiftningenstillkomst och att fall alkjämt kan finnas där trots trygghets- ochgrupplivförsäkringarnas utbyggnad någon annan försäkring inte iräder in. Dåbegravningshjälpen förs över lill arbelsskadeförsäkringen bör den enligtkommitténs mening också beloppsmässigt förstärkas. Kommittén föreslår därföratt begravningshjälpen höjs till 30 9 av det basbelopp som gällde vid tiden fördödsfallet. Remissinstansernahar i allmänhet godtagit kommitténs förslag beträffande begravningshjälpen. 1avvaktan på en prövning i annal sammanhang av bl. a. de frågor som gällerbegravningsväsendet biträder jag kommitténs förslag. Denallmänna försäkringen administreras av och de allmännaförsäkringskassorna. Allmän försäkringskassas beslut kan överklagas tillriksförsäkringsverket och därifrån till försäkringsdomstolen. Yrkesskadeförsäkringenadministreras i princip av med försäkringsrådet somtillsyns- och besvärsmyndighet och försäkringsdomstolen som högsta instans.Genom reformer härefter förslag frånyrkesskadeförsäkringskommitlén handläggningen av flertalet sjukersätiningsärendeninom yrkesskadeförsäkringen flyttals över från till deallmänna försäkringskassorna. För de decentraliserade ärendena gäller sammatillsyns-och besvärsordning som inom den allmänna försäkringen. Ärenden omersättning vid yrkessjukdom handläggs fortfarande i riksförsäkringsverketliksom bl, a, alla livränteärenden. Kommitténkonstaterar att erfarenheterna av den partiella decentraliseringen avyrkesskadeärenden till försäkringskassorna har varit goda. Kommittén anser attbl. a. övergången till ett ekonomiskt invaliditetsbegrepp 1975/76:197 86 gördet möjligt att nu ta steget fullt ul lill en total decentralisering. Skaderegleringeni första instans inom den nya arbetsskadeförsäkringen bör därför enligtkommitténs förslag i sin helhet ankomma på försäkringskassorna. Jagdelar i likhet med remissinstanserna kommitténs uppfallning att samtligaärenden enligt arbetsskadeförsäkringen bör handläggas av de allmännaförsäkringskassorna i första instans, Självfallel komnter de nya ärendena, sominle sällan är komplicerade lill sin natur, att ställa försäkringskassornainför svåra uppgifter. Jag återkommer i det följande till de åtgärder som kanbehövas föratt på olika sätt underlätta försäkringskassornas övertagande avarbetsskadeärendena, 1fråga om försäkringskassornas handläggning av de nya ärendena anför kommitténatt bedömningen om arbetsskada föreligger eller inle kan vara kompliceradsärskilt i arbelssjukdomsfallen. Kommittén föreslår all beslul iarbetsskadeärenden liksom f. n. är fallel med de decentraliserade yrkesskadeärendenaskall fattas på försäkringskassornas centralkontor. Jag ansluter mig tilldetta förslag som också innebär ökade möjligheter till enhetlighet ibedömningen, Invalidiieisbedömningeni arbelsskadeärenden kommer enligl den föreslagna lagstiftningen att ske efteri huvudsak samma grunder som inom förtidspensioneringen. Jag finner det därförnaturiigt all som kommittén har förordai låta frågor om rätt till egenlivräntaavgöras av försäkringskassornas pensionsdelegationer. Prövningen avlivränteärendena kommer därmed också att kunna ske i anslutning lill altdelegationen eventuellt skall behandla fräga om förtidspension. Jag bilrädervidare kommitiéns förslag om att pensionsddegalion även skall behandla i annalärende uppkommen fråga om arbetssjukdom, 1riksförsäkringsverkets tillsyn över försäkringskassorna ingår bl, a, attutfärda anvisningar och tillämpningsföreskrifter för alt normera och underlättakassornas arbeie. Det behov av stöd och bistånd som kan förväntas föreligga hosförsäkringskassorna beiräffande handläggning av ärenden om arbetsskada, framförallt efter den nya lagens ikraftträdande, bör enligt kommitténsmening kunna tillgodoses inom ramen för riksförsäkringsverketstillsynsverksamhet. En viktig uppgift för verket blir därvid att genomanvisningar och tillämpningsföreskrifter dra upp riktlinjer förförsäkringskassornas handhavande av försäkringen. Kommittén framhåller ocksåatt del behövs en kraftig utbildningsinsats, i synnerhet i initialskedet, förden personal som skall handlägga dessa ärenden. Behovetav utbildning m, m, för dem som i försäkringskassa skall handlägga ärenden omersättning vid arbetsskada har betonats vid remissbehandlingen. Jag vill föregen del också framhålla angelägenheten av all åtgärder på detta område sätts igång påett tillräckligt tidigt stadium. Närdet gäller handläggningen av arbetssjukdomsärenden vill jag i likhet medkommittén peka på behovei av att försäkringskassorna tillförsäkras Prop.1975/76:197 87 framförallt medicinsk men också i viss mån leknisk expertis. All så kan ske lorde bliav avgörande belydelse inle minsl när del gäller alt främja en enhetlig praxis.Antalet ntedicinska och tekniska experter inom vissa av de specialområden somblir akluella vid bedömningen av yrkessjukdomsärenden är begränsat. En avriksförsäkringsverkets viktiga uppgifter blir all vidla särskilda åigärder förall tillgodose försäkringskassornas expertbehov vid prövningen av ärenden somär svårbedömda från medicinsk eller teknisk synpunkt. Kommitténulgår från att under förberedelserna och genomförandel avreformen kan känna behov av att rådgöra med sakkunniga på arbetslivets område.Om och i den mån ett sådani behov uppkommer borde det enligl kommittén kunnatillgodoses genom samråd inom ett organ av samma typ som den centralapensionsdelegationen hos rik försäkringsverket. LO har vid remissbehandlingenstrukit under dessa uttalanden av kommittén och förordai all del skapas ettsärskill samrådsorgan. Det bör enligt min mening få ankomma på regeringen attefter förslag från meddela de bestämmelser som i dessahänseenden visar sig lämpliga. Närdet gäller handläggningen av skadeärenden som faller under nuvarande och äldreyrkesskadelagstiftning erinrar kommittén om att den föreslagna lagen i viktigaavseenden skiljer sig från YFL och övriga äldre författningar. a, gällerdetta i fråga om arbetsskadebegreppet och det nya invalidiletsbegreppet. Denäldre lagstiftningen är dessulom svåröverskådlig och allmänt setl komplicerad.Jag biträder därför kommitténs förslag att de äldre skadeärendena även ifortsättningen, åtminstone under ett övergångsskede, skall handläggas avriksförsäkringsverket i försia instans, 6,7,3Besvärsorganisationen Uiredningenrörande besvärsorganisalionen inom socialförsäkringen m, m, framhåller i elldelbetänkande, som har lagls fram med kommiiiéförslagei omarbetsskadeförsäkringen, all besvärsgången inom arbetsskadeförsäkringen börvara densamma som inom socialförsäkringen i övrigt. Följaktligen börförsäkringsrådel inte medverka vid tillämpningen av den nya lagstiftningen.Fram till dess att en ny besvärsorganisation genomförs för socialförsäkringensom helhet - vilket beräknas ske - bör enligt uiredningenriksförsäkringsverket fungera som mellaninstans för de nya ärendena. Utredningenföreslår alt försäkringsrådel skall upphöra med utgången av , Tilldess bör rådet vara första besvärsinstans i samma utsträckning som i frågaom skador som hänför sig lill YFL och äldre lagsliftning. Jag delarulredningens uppfaltning att arbetsskadeförsäkringen bör följa sammabesvärsordning som den allmänna försäkringen, 1 likhet med remissinstansernabilräder jag ulredningens förslag all försäkringsrådet skall upp- 1975/76:197 88 höravid utgången av liksom förslagel till besvärsorganisation för tidenfram till , De förslag till författningsändringar m. m. som harsamband med försäkringsrådets upphörande bör föreläggas i sambandmed ställningstagandet lill en ny besvärsorganisation inom socialförsäkringen, Detär angeläget att den nya lagen träder i kraft så snart det är möjligt. Jagansluter mig därför till kommitténs förslag om att lagen skall träda i kraftden . Därigenom bordet vara möjligt all före ikraftträdandetgenomföra del förberedelsearbete som behövs hos bl. a. försäkringskassorna. 1enlighet med vad som anförts av bl, a, LO vid remissbehandlingen föreslår jagatt den nya lagen skall tillämpas på alla skadefall som visar sig eflerikraftträdandet. Jagvill i detta sammanhang anmäla alt kommittén avser all redovisa sinaåterstående utredningsuppgifter , Därvid kommer kommittén bl,a, att lägga fram förslag om övergångsanordningar avseende ersättningar i deäldre skadefall som har inträffat före den nya lagens ikraftträdande.Kommittén återkommer då också med förslag angående egenföretagares slällninginom arbelsskadeförsäkringen. Avsikten är att dessa återstående frågor liksomföljdändringar till den nya lagen, bl.a, i .AFL, skall behandlas i en särskildproposition till inom sådan lid alt ikraftträdandet av dessa reglerkan samordnas med arbelsskadeförsäkringens ikraftträdande , Denobligatoriska yrkesskadeförsäkringen finansieras genom avgifter från arbetsgivarna.Avgiften beräknas kollektivt på summan av vad arbetsgivaren under årel harbetalat i lön till sina anställda. Avgifterna las ut efter en procentsats somskall vara avvägd så att dessa tillsammans med andra tillgängliga medel täckerersättningar på grund av obligatorisk försäkring enligl YFL och äldrelagstiftningar samt kostnadersom föranleds av bestämmelser i särskildaförfattningar om omreglering m, m. av ersättningar på grund av äldreyrkesskadefall. Vidare skall avgiften täcka förvallningskoslnader och behövligfondbildning. Föråren 1975-1979 har avgiftsuttaget genom särskild lag (1973:480) bestämts till0,25 96 av löneunderlaget, varav 1/16 skall anses svara mot förvaltningskostnader.Avgifterna för kan beräknas uppgå till omkring 370 milj. kr. Härtillkommer ränteavkastning med drygt 100 milj, kr, frånyrkesskadelorsäkringsfonden. Denna fond uppgick vid utgången av till ca1 750 milj. kr. Kostnadsnivån för nuvarande försäkring beräknas uppgå Prop.1975/76:197 89 tillca 445 milj. kr. Härtill kommer drygl 20 milj. kr, som utgörersättning för beräknade förvaltningskostnader. Denföreslagna lagstiftningen kommer att påverka kostnaderna för arbetsskadeförsäkringeni både höjande och sänkande riktning. a. den höjda kompensationsnivån ochdet ökade ersättningsunderiagel för livräntor m, m, beräknas medförakostnadsökningar, Å andra sidan minskar kostnaderna genom reglerna omåldersbegränsning för livränla vid och bortfallet av sådana livräntor somi realiteten enbart ersätter lyie och men. Avräkningen av livränla mol utgåendepension medför vissa mindre kostnadsminskningar för arbetsskadeförsäkringenoch moisvarande relativt obetydliga kostnadsökningar för ATP, Tillsammantagetkan man räkna med alt årskostnaden för den nya arbetsskadeförsäkringen deförsia åren stiger med ca 20-25 milj. kr. i förhållande till nuvarandekostnader. För reglering av de äldre yrkesskadelivränlorna - varom kommitténkommer att lägga fram förslag senare-kan ytterligare kostnader beräknastillkomma. På beräknas de nya lagreglerna leda till lägre kostnaderän nu genom alt ersättningar lor lyte och men i fortsättningen skall regleras iannan ordning. Somlidigare har nämnts har avgiften till yrkesskadeförsäkringen fastställls förtiden t, o, m. , De nya ersättningsregler vid arbetsskador som jag harföreslagii bör inie föranleda någon ändring av avgiftsuttaget t, o, m, år 1979,1 den mån kostnaderna skulle överstiga avgifts-ochränteinkomsterna bör täckning ske genom disposition ur den förut nämndayrkesskadeförsäkringsfonden - i fortsäitningen kalladarbeisska-deförsäkringsfonden. När det gäller därefter skallriksförsäkringsverket enligl gällande bestämmelser lägga fram förslag lill avgiftsuttagnärmast för , Det ges då tillfälle att på grundval avriksförsäkringsverkets malerial ta ställning till frågan om vilket avgiftsuttagför arbetsskadeförsäkringen som i fortsäitningen behövs med hänsyn till de nyaersättningsreglerna. Staten bör liksom f. n. läcka sina kostnader förarbetsskada i särskild ordning. Denna fråga behandlas vidare ispecialmoliveringen lill lagförslaget, 1enlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättatsförslag lill . Jagåterkommer i annat sammanhang till förslag om följdändringar i bl, a. AFL,Förslag till följdändringar i skatleförfattningarna kommer senare alt läggasfram av chefen för . 1975/76:197 90 Arbetsskadeförsäkringenomfatiar alla arbetstagare. Det har inle ansetts nödvändigt att som i dennuvarande lagen ange att lagen omfattar anställda i både allmän och enskildtjänst. Vadsom skall förstås med arbetstagare anges - i likhet med vad sont gäller YFL,AFL och annan sociallagsiiftning - inle i lagen. Tolkningen av detta begreppankommer på de tillämpande organen. Till ledning för dessa har statsmakternaunder årens lopp gjort en rad vägledande uttalanden beträffandearbetstagarbegreppet och en rikhaltig rättspraxis föreligger numera. Enredovisning härav ges i arbetsrättskommilténs betänkande (SOU 1975:1) Demokratipå arbetsplatsen, s, 691-725, Somhar anförts i den allmänna motiveringen avses frågan om lagen skall gälla ävenför egenförelagare och uppdragstagare bli behandlad i ell senare sammanhang.Nuvarande undanlag från försäkringslillhörigheten för arbetsgivares make ochfamiljemedlemmar (4 S YFL) har inte förts över lill den nya lagen. Bestämmelsernai andra stycket har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitl 6,2), Delokala myndigheler som enligl denna paragraf tillsammans med riksförsäkringsverkeloch de allmänna försäkringskassorna skall administrera försäkringen är delokala skattemyndigheterna. Dessa bilräder vid debitering och uppbörd avavgifter till försäkringen (SFS 1966:557), Om arbetsskada 1 S Genomden generella beskrivningen av arbetsskadebegreppet kommer detta all omfalla iprincip varje skada som kan härledas lill arbetet eller arbetsförhållandena,Förslagel har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitl 6,3), Härutöverkan följande anföras. Tillde sjukdomar som kan föranleda ersäitning från arbelsskadeförsäkringen kommeratthöra reumatologiska sjukdomar,andra sjukdontar i ryggrad eller leder samtpsykiska och psykosomatiska sjukdomar. Del finns anledning alt understryka altdessa sjukdomar ofta är särskill svårbedömda. Beslul i frågor om en sådansjukdom i det enskilda fallel är att anse som Prop.1975/76:197 91 arbetsskadatorde därför fa föregås av ett omfattande utredningsarbete. Del kan heltnaturiigt inte accepteras all sjukdomar som drabbar de försäkrade oberoende avom de förvärvsarbetar eller ej blir betraktade som arbetsskador. Jag återkommerlill sambandsfrågorna vid kommentaren lill följande paragraf Ifråga om de psykiska och psykosomatiska sjukdomarna har yrkesskadeförsäkringskommitlénframhållil att vissa med arbetet eller arbetsförhållandena sammanhängandeomständigheter som otvivelaktigt kan ge upphov till psykiska besvär hosarbetstagare inte är av den arten all den skadliga inverkan som de kan medförabör falla in under bestämmelserna. Kommittén framhåller att det ligger i sakensnatur all psykiska störningar lill följd av föreiagsnedläggelse, arbetstvister,byte av arbetsuppgifter, svikna beford-ringsförhoppningar, bristandeuppskattning av arbetsinsatser och allmän vantrivsel med arbelsuppgifterocharbetskamrater inte skall kunna föranleda ersättning frånarbelsskadeförsäkringen. Jag ansluter mig till denna bedömning, YFL:sregel om s, k, färdolycksfall har med vissa redaktionella ändringar förts övertill den nya lagen. Somhar anförts i den allmänna motiveringen bör det liksom f n, ankomma påregeringen alt meddela föreskrifter om vilka smittosamma sjukdomar som skallkunna anses som arbetsskador, 1 överensslämmelse med vad som gäller f n. kommerbl, a, förkylningssjukdomar och andra likartade infektionssjukdomar som kandrabba var och en oberoende av om han förvärvsarbetar eller ej inle att kunnabli betraktade som arbetsskador. Kommitténhar förordat att skyddet vid smitta inte längre skall vara knutet lill vissaangivna yrkeskategorier, Enligl förslaget skall som arbetsskada anses genom smittaframkallad sjukdom som har ådragits i sysselsättning vid laboratorium därarbete med smittämnet bedrivs. Vidare skall vissa uppräknade sjukdomar -däribland som en nyhet resistenta slafylokockinfektioner (sjukhussjuka) ansessom arbetsskada, om sjukdomen har ådragits i arbete vid sjukvårdsinrättningeller i annat arbete vid behandling, vård eller omhändertagande avsmittförande person eller vid omhänderhavande av smittförande djur ellermalerial. Vid remissbehandlingen har kommitiéns definitioner utsatts för visskritik. Kommitténs förslag kommer i dessa hänseenden att ses över vidutarbetandet av förordningen, Dennuvarande bevisregeln om orsakssamband mellan olycksfall eller annan skadliginverkan och en skada som försäkrad har ådragit sig har med oförändrat innehållftytiais över hit från 7 S YFL, Som har framgått av den allmänna motiveringen(avsnitl 6,4) skall regeln gälla vid alla slags arbetsskador. Beträffandearbetssjukdomarna bör särskilt påpekas att skadlig inverkan 1975/76:197 92 iarbelel måste ha konstaterats innan bevisregeln kan bli tillämplig, I praxishar man intagit den ståndpunkten att det måste föreligga en ganska hög grad avsannolikhet eller åtminstone sannolika skäl för alt ell ämne eller annan faktori arbetet i och för sig kan medföra skada. Man kräver också någon vetskap omvilken form av skada som kan drabba den enskilde. Om en skadad skall kunna laersäitning från yrkesskadeförsäkringen, måsie det således först kunnakonstateras all den påstådda farliga faktorn har sådan skadebringande egenskapsom är nödvändig för alt viss sjukdom skall kunna uppstå. 1 ett senare led fårman med tillämpning av bevisregeln pröva om denna skadebringande egenskap harföranletl skadan i del enskilda fiillei. har avsevärd tidförflutit innan del har kunnat slås fast att en faktor har sådanaskadebringande egenskaper och att den kan ge upphov lill viss sjukdom,Yrkesskadeförsäkringskommitlén har erinrat om hur man inom yrkesmedicinen genoms, k, epidemiologiska studier har kunnat konstalera en klar överdödlighet ilungcancer hos gruvarbetare i vissa delar av landel. Genom lekniskaundersökningar (bl.a. mätning av radioakliv strålning) har man fastställt attdet förekommer - och sannolikl har förekommit - skadligstrålning genom radongas i en del svenska gruvor. Det har därför ansetts i höggrad sannolikl att den som längre lid arbetat i dessa gruvor har blivit utsattför skadlig inverkan av radioaktivt ämne genom inandning av radongasen. Medtillämpning av bevisregeln har sedan i det enskilda fallet sambandet mellaninverkan av radon och lungcancer ansetts kunna godtas trots att även andrasjukdomsfram-kallande faktorer har varit lika möjliga. Delhar inte ansetts föreligga skäl att i den nya lagen ge särskilda regler rörandebedömningen av farligheten hos olika faktorer i arbetsmiljön. Närdet gäller uiredningen av ett skadefall bör som kommittén har framhållitliksom den skadades egna uppgifter om de faktiska omständigheterna iprincip godtas. Endast om del finns skäl alt misstänka all uppgifiernaärorikliga bör närmare ulreda vad som verkligen harinträffat. Det ligger i sakens natur att del inle alltid går att få fullbevisning härom. Särskill när det gäller sjukdomar som inle omfattatsav YFL torde det vara nödvändigt alt med biträde av medicinsk ochannan expertis göra en allsidig och noggrann utredning om den skadadesförhållanden. Detta gäller inte minst vid psykisk ohälsa då medverkan avspecialist i psykiatri lorde vara nödvändig. Paragrafensinnehåll har hämtats från 6 S andra styckei YFL, Uttrycket"personskada" som förekommer inom skadesiåndsräiten lår anseslikvärdigt med YFL:s "kroppsskada" och har använts i den nya lagen. 1975/76:197 93 Bestämmelsenhar sin motsvarighet i 8 S YFL. Ordel "yppades" har dock bytts ut mot"visade sig". Detta avser inte att ändra den praxis som har utvecklatsig kring begreppet yppandedag. Paragrafernamotsvarar 11 S YFL och behandlar arbetsskadeförmånerna under den s. k.samordningstiden. Enligl3 S ersätter arbetsskadeförsäkringen nödvändiga kostnader för sjukvård utomriket, land vård och särskilda hjälpmedel till den dd dessa inte ersätts av denallmänna försäkringen, I fråga om tandvården innebär det altarbetsskadeförsäkringen fär bära patientandelen av arvodet för vården, dvs, inormalfalld Qfr 11 S fjärde styckd YFL), 1 YFL föreskriven ersättning försärskild vård som på riksförsäkringsverkels begäran lämnas den skadade har inteförts över till den nya lagen. YFL:s beslämmelser avsåg huvudsakligen sådanspecialistvård som kan ges inom ramen för den offentliga vården (4 S),Uttrycket "nödvändiga kostnader" innebär alt arbetsskadeförsäkringenendast ersätter sådan vård som har föranletts av arbetsskadan. Bestämmelser omresekosinadsersättning har tagits in i Dennaparagraf motsvarar 12 S YFL och reglerar sjukvårdskostnader eftersamordningstidens slut. Bestämmelserna överensstämmer i allt väsentligt med denuvarande. Reglerna innebär att arbetsskadeförsäkringen ersätter ocksåpatientavgiften för t. ex. läkarvård som behövs efter samordningstidens slut. Medsjukvårdande behandling avses sådan vård eller behandling som inomsjukförsäkringen ersätts enligt 2 kap. 6 S AFL och kungörelsen (1962:387)angående ersättning enligt lagen om allmän försäkring för vissa utgifter förvård eller behandling i anledning av sjukdom. Inom den allmänna försäkringenersätts enligl den nämnda kungörelsen utgifter för konvalescenlvård i vissomfattning. Någon rätt lill ersättning för konvalescentvård frånyrkesskadeförsäkringen föreligger f n, inte. Enligt förevarande paragraf skallemellertid nödvändiga kostnader för konvalescentvård kunna ersättas avarbelsskadeförsäkringen. 1överensslämmelse med moisvarande regler inom den allmänna sjukförsäkringen hari andra stycket föreskrivits all vården eller behandlingen skall ha ordineratsav läkare och att konvalescentvård lämnas inom riket i sådani konvalescenthemsom tagits upp på särskild förteckning. Avsikten är alt förteckningen skallfastställas av riksförsäkringsverkel. 1975/76:197 94 Enligl12 S andra styckei YFL ersätts kostnader för särskilda hjälpmedel för attlindra följderna av en yrkesskada. Landstingenhärden Ijanuari !976övertagil ansvaret för tillhandahållande av hjälpmedel tillhandikappade, I en hjälpmeddsförteckning, som i princip motsvarar den lidigarestatliga hjälpmeddsförleckningen, rekommenderas sjukvårdshuvudmännen allavgiftsfritt tillhandahålla olika hjälpmedel, Någoi Slörre behov av särskildaersättningsregler inom arbelsskadeförsäkringen finns därför inte. Fall kan docklänkas då en särskild ersäimingsräit för arbetsskadade kan ha betydelse.Bestämmelser om rätt till ersättning för särskilda hjälpmedel har därför förtsöver till den nya lagen. Det har inte ansetts nödvändigt att i lagtextenprecisera eller exemplifiera olika hjälpmedel. Med den nya, kortareformuleringen av lagtexten åsyftas dock inle någon ändring i den praxis som harutbildats i fråga om ersättning för kostnader för hjälpmedel. Omläkarvård inte kan ges utan oskälig omgång eller kostnad, får enligt 12 Sförsta stycket YFL ersättning i stället lämnas för annan lämplig vård. Eftersombestämmelsen saknar |)raktisk belydelse, härden inte getts någon motsvarighet iden nya lagen, Paragrafenreglerar rätten till sjukpenning efter samordningstidens slut. Nuvarande regleri YFL (13 S) om hel och halv sjukpenning har behållits.