prop · FZ0347 · 1975-12-31 00:00:00 — 2.5Beslut om upphörande av rättshjälp åt misstänkt i brottmål Rättshjälp åt misstänkt i brottmål behandlas i 35 40 §§rättshjälpslagen. Denna rättshjälpsform, vilken är exklusiv inom siutillämpningsområde, innefattar dels förordnande av offentlig försvarare, delsviss annan rättshjälp enligt 36 § rältshjälpslagen. Rättshjälp enligt 36 §innebär alt ersättning för vissa kostnader utgår av allmänna medel. Någotkostnadsbidrag las inle ul. Sådan rättshjälp får beviljas tilltalad, om hansberäknade årsinkomst inte överstiger ett gränsbelopp som motsvarar trebasbelopp. Hänsyn tas i förekommande fall lill underhållsskyldighet,förmögenhetsinnehav, skuldsättning eller annan särskild omständighet. Enligt 36§ tredje stycket får rättshjälp som avses inte beviljas, om del är uppenbartalt sökanden själv kan svara för de kostnader som ersätts genom rättshjälpen. Promemorian.I promemorian framhålls bl.a. att begränsningsregeln i 36 § tredje stycket hartillkommit för atl rättshjälp inte skall sökas i fall när det inle är påkallat,t.ex. när fråga är om endast obetydliga resekostnader. Enligt DON:s slalistikför beviljades 405 personer annan rättshjälp ål-misstänkti brottmål. Genomhänvisning i 38 § första stycket rättshjälpslagen äger i fråga om kostnad förannan rättshjälp ål misstänkt i brottmål bestämmelserna i om skyldighet förtilltalad eller annan alt till statsverket återbetala kostnad som enligträttens beslut har utgått av allmänna medel moisvarande tillämpning. 1 § RB skall tilltalad, om han döms för brottet, till statsverketåterbetala vad enligt rättens beslut har utgått av allmänna medel för hansinställelse vid rätlen under förundersökningen, till vittne eller sakkunnigeller i övrigt för bevisning under förundersökningen eller i rättegången samtersättning för försvarare. Detsamma gäller kostnad för hans hämtande tillrätten. Återbetalningsskyldighel enligl RB drabbar emellertid i" praktikeninie den som är berättigad till annan rättshjälp åt misstänkt i brottmål. Äterbetalningsskyldighetenär nämligen begränsad till vad som motsvarar det för den tilltalade gällandemaximibeloppet för kostnadsbidrag enligl rältshjälpslagen, och den som fårsådan rättshjälp har inte 1975/76:47 22 Lägsta beloppet vid återbetalning enligl RB är . Vidrättshjälp enligl 36 § rättshjälpslagen åt misstänkt i brottmål finns inte somvid allmän rättshjälp några regler om rättshjälpens upphörande. Har dentilltalade lämnat oriktiga uppgifter som har lett till att rättshjälpen harbeviljats eller ändras hans ekonomiska förhållanden i sådan mån alt han intelängre är berättigad till rättshjälp, kan detta beaktas när rätlen tarställning till omfattningen av den återbetalningsskyldighel som skall åläggasden tilltalade. I denna situation gäller maximeringsregeln i RB. Även den somhar lämnat oriktiga uppgifter och på grund av dem fått rättshjälp kan såledesbara åläggas att betala tillbaka ett belopp som motsvarar hans maximibelopp förkostnadsbidraget vid allmän rättshjälp. Understiger maximibeloppet förkostnadsbidraget stannar hela kostnaden på statsverket. EnligtDON:s mening är det slötande att möjlighet inte finns alt förordna omrättshjälpens upphörande när sökanden har lämnat oriktig uppgifl och rättshjälpinle skulle ha beviljats om riktig uppgift hade lämnats. föreslår därföratt en bestämmelse om rättshjälpens upphörande införs. Enligl DON:s mening börbestämmelsen kompletteras med en regel enligt vilken den sökande, om han dömsför brottet, ulan hinder av andra bestämmelser skall åläggas atl tillstatsverket betala tillbaka hela den kostnad som har uppkommit på grund avrättshjälpen. DONanser vidare alt möjlighet bör finnas att förordna om rättshjälpens upphörandeäven i det fall att den tilltalades ekonomiska förhållanden ändras i sådan mån atlhan inle längre är berättigad till annan rättshjälp åt misstänkt i brottmål. Idenna situation anser atl ålerbetalningsskyldighelen vid fällande dom börbegränsas till den tilltalades maximibelopp för kostnadsbidraget vid allmänrättshjälp. Regeln i 38 § första stycket rältshjälpslagen bör även ifortsättningen vara tillämplig i dessa fall. Remissyttrandena.Förslaget att införa bestämmelser om upphörande av rättshjälp enligt 36 § rältshjälpslagenål misstänkt i brottmål tillstyrks eller lämnas utan erinran avrättshjälpsnämnderna i , , och , länsstyrelsent , och Föreningen jurister vid Sverigesallmänna advokatbyråer. i anser dock inle alt detfinns skäl atl, när oriklig uppgifl har lämnats, ålägga den tilltalade all utanhinder av andra bestämmelser lill statsverket betala tillbaka helarättshjälpskostnaden. Den föreslagna regeln har närmast karaktär avstraffsanktion och det framstår som godtyckligt all stadga en sådan påföljd förjust detta fall av oriktig uppgift. Även i detla fall bör enligt nämndensmening regeln i 38 § första stycket rättshjälpslagen vara tillämplig. 1975/76:47 23 Götahovrätt avstyrker den föreslagna lagändringen. Enligt hovrättens mening måstede angivna situationerna anses föreligga i ringa omfattning. Det förefallersannolikt atl problemen uppkommer först i högre rätt, sedan talan harfullföljts av den som har erhållit rättshjälp. Några förslag hur därmedsammanhängande komplikationer skall lösas lämnas inte i promemorian. Hovrättenanser att de föreslagna ändringarna kräver mer ingående överväganden. 3Rättshjälp för skiftesman vid bodelning Promemorian.1 den angående denna fråga utarbetade departementspromemorian (se bilaga 3),föreslås att kostnaden för skiftesman, som av domstol förordnats att verkställabodelning med anledning av äktenskapsskillnad eller boskillnad, i principskall betraktas som rättshjälpskostnad, om allmän rättshjälp beviljas make ibodelningsangelägenheten. Enligl förslaget skall biträde åt make ibodelningsärende få förordnas endast om särskilda skäl föreligger. Skiftesmannakostnadenskall anses belöpa med hälften på vardera maken på moisvarande sätt somkostnaden för gemensam ansökan om äktenskaps- eller boskillnad. Beträffandeförslagets närmare innehåll hänvisas liksom beiräffande nuvarande ordning m.m.till promemorian. Remissyttrandena.Ängelägenheten av den föreslagna reformen vitsordas av samtligaremissinstanser. Att avsaknaden av möjlighet för skiftesman vid bodelning ianledning av äktenskaps- eller boskillnad att få ersättning av allmänna medelär en allvarlig brist i rättshjälpslagstifl-ningen framhålls uttryckligen imånga av yttrandena. Åtskilliga av remissinstanserna anser dock all promemorianunderskattar allmänhetens behov av bodelningshjälp. Man menar också attpromemorian intar en alltför restriktiv hållning i fråga om förutsättningarnaför att erhålla skiftesmannahjälp. De remissinstanser som uttrycker en sådan åsiktär , rättshjälpsnämnderna i , , , ochUmeå, och Föreningen jurister vid allmännaadvokatbyråer. I del sistnämnda yttrandet anförs t.ex. att man inte får dra förvittgående slutsatser av de i promemorian angivna siffrorna om antalet skiflesmannaförordnanden.Enligt föreningens mening förekommer det i alltför många fall alt makar avstårfrån begäran om skiftesman på grund av att de inte har ekonomiska möjligheter atlanlita sådan. 1 många fall kommer därför något skifte över huvud inte tillstånd, ulan den svagare parten får gå utan att erhålla sin andel av boet ellerfår han finna sig i den starkare partens vilja. DONsäger sig i och för sig dela uppfattningen att viss återhållsamhet bör iakttasvid behovsprövningen. Självfallet bör rättshjälp inte lämnas t.ex. om makarnaanlitar skiftesman enbart i syfte att själva 1975/76:47 24 Det förhållandet att i boet enbart ingår sedvanligt lösöreoch några skulder bör emellertid inte alltid utesluta möjligheten alt erhållarättshjälp för skiftesman. Förhållandena kan vara sådana att detfinns anledning alt meddela rättshjälp för skiftesman även beiräffande ett bomed tämligen okomplicerade förmögenhetsförhållanden. Detla kan exempelvis varafallet, när en av parterna helt undandrar sig alt medverka lill bodelning. DONanser dessutom att del är angeläget atl det inle - såsom fn. när del gällerrättshjälp vid bodelning - i kommande praxis uppställs krav på alt rättshjälpför skiftesman endast beviljas när mera svårskiflad egendom ingår i boet. I vänder sig mot den nuvarande ordningen atträttshjälp för bodelning i princip beviljas endast när fastighet eller rörelseingår i boel eller delta i annat avseende framstår som komplicerat. Del krävsvidare, framhåller man, all tvist skall föreligga i huvudsakliga frågor. Dennapraxis har fört med sig alt rättshjälp i regel har beviljats endast i fråga ombon, som har innehållit en fastighet eller en rörelse, dvs. i sådana fall därde ekonomiska förhållandena har varit relativt goda. I övrigt har rättshjälpmeddelats endast i undanlagsfall. Nämnden anser atl det inle sällan förekommertvister, som det kan vara svårl för parterna alt komma till rätta med ulanrättshjälp även i sådana bon, där det inte finns vare sig fastighet ellerrörelse och där förhållandena ej heller i övrigt bedöms vara så kompliceradeatt rättshjälp f n. brukar beviljas. Nämnden vill för sin del förorda engenerösare syn på frågan om behovet av rättshjälp i det enskilda fallet och attdärvid större vikt fästs även vid andra förhållanden än atl del ingår fastigheteller rörelse i boet. Liknande synpunkter anförs också av de övriga nämndaremissinstanserna. Promemoriansbegränsning av rättshjälpsförmånen till skiftesman vid bodelning med anledningav äktenskapsskillnad eller boskillnad har inle föranlett några invändningar.Föreningen jurister vid allmänna advokatbyråer menar dock att fråganbör las upp vid den allmänna översynen av rättshjälpssystemel. Remissinsiansernagodtar allmänt promemorians utgångspunkt alt den laglekniska lösningen avproblemet bör sökas inom rättshjälpslagens ram. Inte från något håll förordassålunda en konstruktion med etl fristående "offentligt skiftesmannainstitut"eller liknande. Också när del gäller den närmare utformningen av förslagetställer sig de allra flesta remissinstanserna positiva till det förslag sompromemorian innehåller, i vissa fall med en del redaktionella och andrapåpekanden. Bland dem som i princip biträder promemorians konstruktion märksDON, rättshjälpsnämnderna i , , , och ,domareförbundet, och Föreningen jurister vid allmännaadvokatbyråer. 1975/76; 47 25 rältshjälpsnämndenI förordar mer genomgripande ändringar i förslaget. Enligl hovrättenmåste innebörden av den i promemorian föreslagna ordningen vara att om någon avmakarna beviljas rättshjälp, skall rättshjälpslagen och inte tillämpas,oavett de konsekvenser detta får för skiftesmannen eller för andra maken. Ätten part har rättshjälp bör emellertid i princip vara utan betydelse för motparteller annan. Så är också fallet enligt rältshjälpslagen, bortsett från attmotpart som är ersättningsskyldig för rättegångskostnader skall utgeersättningen till statsverket och atl vid gemensam ansökan om boskillnad elleräktenskapsskillnad den make som ej har rättshjälp kan åläggasbetalningsskyldighet mol statsverket. Del är enligt hovrättens meningnödvändigt alt denna princip upprätthålls. 1 annat fall uppstår svårlöstaproblem i tillämpningen. Ett par sådana problem berörs i motiven, nämligen attskiftesman redan är förordnad när rättshjälp beviljas eller atträttshjälpsnämnden inte är beredd att godta viss föreslagen eller förordnadskiftesman. Hovrätten anser inte atl promemorian klargör hur dessa situationerskall lösas. På grund av det anförda vill hovrätten avstyrka den i promemorianföreslagna lagtekniska lösningen. Om frågan om kostnader för skiftesman vidbodelning skall lösas inom ramen för rättshjälpslagstiftningen bör bestämmelsernai (ÄB) gälla fullt ut även om någon av makarna erhållit rättshjälp.Hovrätten föreslår därför alt sista satsen i den föreslagna 9 § åttonde punktenfår utgå samt att de föreslagna ändringarna i 22, 23 och 25 §§ likaledesutgår. Härigenom uppnås överensstämmelse med reglerna i ÄB. Några sakligaskillnader av betydelse anser man inte att en sådan ändring medför. Även rältshjälpsnämndeni uttrycker farhågor för alt relationen mellan de föreslagna beslämmelsernai rättshjälpslagen och de civilrättsliga bodelningsbestämmelserna i giftermålsbalkenoch kan vålla problem. Promemorians uppfattning att en skiftesmansom båda makarna drar nytta av ofta bör kunna ersätta biträden på ömse sidoroch därför regelmässigt kan antas vara den lämpligaste formen av juridisktbistånd i bodelningsärenden delas eller lämnas utan erinran av de flesta remissinstanserna.Rättshjälpsnämnden i Göieborg anser sålunda atl det föreslagna systemet attförordna en skiftesman att utföra bodelning på rättshjälpens bekostnad klart äratt föredra framför alt meddela allmän rättshjälp med biträdesförordnanden fören av parterna eller för båda parter i en bodelning. Enligl nämndensuppfattning har nuvarande praxis fört med sig att en bodelning i vissa fall harblivit "onödigt utdragen och kostsam". Nämnden tillstyrker därför deli promemorian föreslagna systemet att i de fall rättshjälp för bodelningmeddelas en skiftesman skall ulföra denna. Några av dem som i princip delarpromemorians grundsyn menar dock att promemorian är väl.restriktiv i fråga ommöjligheten att jämte skiftesmannen få också biträde enligt 1975/76:47 26 rättshjälpslagen.Rältshjälpsnämnden i påpekar att restriktivitet i detta avseende gårut över den av makarna som har det sämst ställt i ekonomiskt avseende. Denekonomiskt sett mer välbeställde av makarna har ju alltid möjlighet att av egnamedel bekosta ett biträde. Också rällshjälpsnämnden i och Föreningen jui-istervid allmänna advokatbyråer uttalar sig för en uppmjukning av det föreslagnatillägget i 19 § rältshjälpslagen om förutsättningarna för att få biträdeshjälpi bodelningsärende. Ielt par yttranden tar man dock avstånd från tanken på atl bistånd genomskiftesman skulle innebära att behovet av partsbiträden minskar. Enligt-advokatsamfundets mening är uppfattningen att bodelning inte i allmänhet skullefordra bistånd av biträde oriklig. Snarare förhåller del sig så atl biträdekrävs i alla de fall i vilka bodelningen inte endasi är av så enkelbeskaffenhet att parterna själva kan genomföra den. Del finns således inteanledning att införa eller hävda någon särregel beträffande biträdesbehovet vidbodelning. Den prövning huruvida befogat intresse föreligger eller om del finnsbehov av biträde som alltid skall ske i rättshjälpsärende bör vara tillfyllestäven i bodelningsfallen. Samfundet säger sig vidare stå främmande förpromemorians uttalande att det kan ifrågasättas om biträdeshjälp är denlämpligaste formen av bistånd vid bodelning och alt bistånd av skiftesmanregelmässigt är lämpligast, varvid behovet av biträdeshjälp skulle minska. Detär oklart hur denna jämförande lämplighetsbedömning gjorts, framhåller man.Principiellt bör biträdeshjälp och bistånd av skiftesman ses som komplement tillvarandra. En generell föreskrift atl biträde endast undantagsvis skallförordnas är enligt samfundets mening verklighetsfrämmande. Givelvis finns detfall av enkla bodelningstvister som av olika skäl inte kan lösas på annat sättän genom skiftesman, t.ex. fall där relativt okomplicerade värderingsfrågorutgör det huvudsakliga tvisteämnet. De flesta bodelningar där skiftesmananlitas är dock knappast enkla. Ofta blir skiftesmannen en sista utväg, dåparternas biträden inle kunnat få fram en förlikning eller inte redan på elttidigt stadium bedömer en sådan som möjlig. Samfundet påpekar atl skiftesmannenskall vara opartisk och fungera som en avgörande "första instans", iden mån han inte lyckas åstadkomma förlikning mellan parterna. Införskiftesmannen har parterna att precisera sina anspråk och argumentera för dessasamt vid behov förete bevisning. Del är i de ofla både sakligt och rättsligtkontroversiella fallen naturligt att respektive parts talan kan föras medhjälp av sakkunnigt biträde. Det bör inle få komma i fråga att endast den avparterna som har råd till det kan skaffa sig biträdeshjälp medan den andraparten lämnas utan de möjligheter som genom rättshjälpsreformen skulle skapasför medborgarna. i efterlyser en undersökning av 1975/76:47 27 promemoriansantaganden att skiftesman sakligt sett är den lämpligaste formen av bistånd ibodelningsfrågan och att skiftesman kan antas ofta utgöra etl effektivare,snabbare och billigare alternativ än biträdeshjälp. Nämnden anser att ellgenomförande av förslaget skulle innebära en väsentlig förändring av självabodelningsformen för en kategori av bodelningar. I rättshjälpsfallen skulle somregel skiftes-mannabodelningar komma till stånd. 1 övriga bodelningsfall finns däremotinte anledning alt räkna med att skiftesman skulle komma till användning ihögre utsträckning än . Nämnden finner inte en sådan uppdelningtilltalande och framhåller alt det vore önskvärt att skiftesman kunde ersättaspå elt sätt som inte tvingar parterna att gå ifrån den nuvarande huvudregelnför hur bodelningar kommer till. Ett uppslag som förs fram av nämnden är att medbibehållande av den nuvarande möjligheten att få biträdeshjälp - om möjliglmed en något generösare tillämpning än f n. - låta kostnaden för skiftesmanutgöra en med kostnaden för utomprocessuell utredning jämförbar rättshjälpskoslnad,om behov av skiftesman föreligger. Inågra yttranden diskuteras möjligheten alt låta bodelningsfrågan ingå i själva skillnadsärendel.Enligt Föreningen jurister vid allmänna advokatbyråer utgörbodelningen för den som handlägger skilsmässa mellan ett par makar enintegrerad del av skilsmässan. Det framstår därför från advokalpraklisksynpunkt i många fall som stötande att bodelning inle ingår i skillnadsärendet.Föreningen menar att en bodelning i de flesta fall handläggs till lägstakostnad inom äktenskapsskillnadsärendet. Bodelningsfrågan diskuteras så gottsom alltid i ett skilsmässoärende. I skillnadsärendet måsle biträdet vidarealllid göra sig underrättad om makarnas förmögenhetsförhållanden bl.a. för atlbestämma underhållsbidrag. Biträdet är därför i motsats till en skiftesmanredan från början insatt i ärendet genom äktenskapsskillnaden. Föreningenanser att det i många fall ställer sig billigare för statsverket alt biträdet iskillnadsärendet generellt tillåls ombesörja bodelningsangelägenhel åtminstoneunder , dvs. till en högsta kostnad av 700 - . Ävenadvokatsamfundet framhåller att det finns etl funktionellt samband mellanärendet om äktenskapsskillnad och etl därpå följande ärende om bodelning.Detta samband borde göra det angeläget att betrakta ärendena som principiellt etlenda rättshjälpsärende, vilket ju också parterna gör. Del skulle enliglsamfundets mening vara angelägel atl part inle belastas med mer än ett koslnadsbidragoch samfundet ifrågasätter därför om inte rättshjälps-nämnderna kunde fåbefogenhet att i sådana ärenden på särskild ansökan utvidga del för skillnadenmeddelade rättshjälpsbeslutet lill alt omfatta även en separat bodelning.Rättshjälpsnämnden i säger sig tro alt bodelningsavlal upprättas medbistånd av juridiska biträden i större utsträckning än vad den i promemorian 1975/76:47 28 I många fall torde parternas ombud i skilinadsmåletbistå vid upprättandet av bodelningsavtal. För parterna är del naturiigt attbetrakta oodelningen som en del av skillnaden, och de vill därför med fog hastöd av sitt ombud i saken, anser nämnden. 1några remissyttranden ifrågasätts om inte samordningen mellan domstolens ochrättshjälpsnämndens åtgärder gjorts onödigt komplicerad enligtpromemorieförslaget. Medan rättshjälpsnämnden i Göieborg finner den föreslagnauppdelningen av de administrativa uppgifterna väl avvägd, anser andra attfarhågorna för att domstolen skulle komma att utse olämplig person tillskiftesman har överdrivits i promemorian. Bland dem som uttrycker en sådanuppfattning kan nämnas och tingsrätter samträttshjälpsnämnderna i och . Även ochrättshjälpsnämnden i hyser denna mening. i Malmöuttalar atl förordnande av domstol bör vara elt tillräckligt villkor för attvederbörande skall kunna godtas även av rältshjälpsnämnd. Någon risk för atlklart olämpliga personer skulle komma atl förordnas till skiftesman avdomstolen föreligger enligt nämnden inle. i Stockholmframhåller atl det redan enligt gällande rätt är en allmän skyldighet fördomstolen alt pröva om en skiftesman är lämplig för sitt uppdrag. Detta framgårockså tydligt av lagens förarbeten. Nämnden understryker nödvändigheten av altdomstolen gör en självständig lämplighetsprövning. Skyldigheten atl göra ensådan prövning, som måhända tydligare än nu bör komma till uttryck i lagtexten,innebär enligt nämndens mening en tillräcklig garanti för att olämpliga skiftesmäninle är förordnade. Härtill kommer atl domstolen har slörre personkännedom än rältshjälpsnämndenoch all domstolen därför har de bästa förutsättningarna för att göra enlämplighetsprövning. Om man finner domstolens lämplighetsprövning avskiftesmannen tillfyllest saknas anledning atl ålägga rättshjälpsnämnden enmotsvarande prövning, fortsätter nämnden. Kravet i promemorieförslaget till punkl8 i 9 § rättshjälpslagen på alt skiftesmannen skall uppfylla de krav som enligt21 § ställs på biträde kan vid sådant förhållande utgå. Detta skulle starkt underiättabåde domstolens och rältshjälpsnämndens arbete och förhindra denotillfredsställande situation som enligt förslaget kan uppkomma och som innebäratl en av domstolen godtagen skiftesman underkänns av rällshjälpsnämnden. Iadministrativ ordning bör utfärdas bestämmelser enligl vilka skiftesmannenalltid skall få vetskap om när allmän rättshjälp beviljats för den aktuellabodelningen. Nämnden erinrar i sammanhanget om att lill skiftesman kan utsesäven juridisk person. I sådant fall kan del enligl nämnden vara tveksamt om detallmänna bör betala skiftesmannakostnaden. De båda tingsrätterna erinrar om atträttshjälpsnämnd ändå har möjlighet atl inskrida mol en olämplig skiftesmangenom all vid 1975/76:47 29 bestämmandeav ersättning för hans arbete beakta om han varit oskicklig, vårdslös ellerförsumlig. Även de anser därför atl den föreslagna inskränkningen i fråga omrätlen alt få kostnad för av domstol förordnad skiftesman godkänd som rättshjälpskoslnadbör utgå. Förslagetatt den make som inte har rättshjälp skall vara skyldig atl betala statsverkethälften av skiftesmannakostnaden godtas i princip av alla remissinstanser.Flera av dem, rältshjälpsnämnden i , och Föreningenjurister vid allmänna advokatbyråer, förordar dock attåterbetalningsskyldigheten begränsas till maximibeloppet för det kostnadsbidragsom skulle ha gällt för maken om han hafl rättshjälp. Man erinrar i detsammanhanget om att i sin tidigare berörda promemoria har lagt frammotsvarande förslag såvitt angår ålerbetalningsskyldighelen för kostnad förgemensam ansökan om äktenskaps- eller boskillnad. iStockholm anser att hinder inle föreligger mot alt båda makarna får rättshjälpi syfte alt få skiftesmannakostnaden betald. I så fall bör enligl nämnden make inlekunna åläggas att betala mer än sitt kostnadsbidrag. i Malmöanmärker alt då det i delta fall gäller att ålägga part en förpliktelse det ioch för sig varit naturligt all denna uppgift legal hos allmän domslol. Nämndenanser dock de skäl som anförts till förmån för den i promemorian föreslagna ordningenvara tillräckliga för atl förslaget även i denna del skall kunna tillstyrkas.Göta hovrätt menar att det inle framgår av promemorian huruvida och undervilka förutsättningar nämndens beslut om betalningsskyldighet är exigibell.Hovrätten anmärker alt de bestämmelser i rältshjälpskungörelsen till vilkapromemorian hänvisar behandlar indrivning av ersättningar som beslutals avdomstol. Fråganom kostnaderna för den föreslagna reformen berörs bara i ett fåtal yttranden. RältshjälpsnämndenI har den uppfattningen att de nya reglerna inte nödvändigtvis kommeratt innebära en kostnadsökning för del allmänna. En eventuell kostnadsökningkommer i vart fall mer än väl att uppvägas av de fördelar som följer avförslagets genomförande, framhåller nämnden.