prop · FY0326 · 1975-12-31 00:00:00 — En förutsättning för att migrationen skall svara motkrav på internationell solidaritet, på jämlikhet och rättvisa för medborgama ide berörda länderna, är att den inte motverkar den ekonomiska utjämningenmellan länderna. Erfarenheterna av 1960-talets migration visar att den på siktkan hämma den sociala och ekonomiska utvecklingen i utvandringsländerna. Dettabör motverkas genom ökat ekonomiskt samarbete mellan invandrings- ochutvandringsländer för att skapa alternativa sysselsättningsmöjligheter iursprungslandet för den som eljest nödgas utvandra. Valfrihetsmåletinnebär att medlemmar av språkliga minoriteter som är bosatta i genomsamhällsinsatser bör ges möjligheter att själva välja i vilken grad de villbehålla och utveckla sin ursprungliga kulturella och språkliga identitet.Detta förutsätter att de olika invandrargrupperna får ekonomiskt och annatstöd för att utveckla kulturell egenverksamhet samt att det allraännakulturutbudet i bättre svarar mot de behov som har uppkomrait genominvandringen. Åtgärder för att bevara kontakten med ursprangslandets kulturgör det även lättare för den enskilde invandraren och hans barn att väljamellan att stanna här eller återvända till och relntegreras i ursprimgslandet. Samverkansmåletinnebär att samverkan bör komma till stånd mellan invandrar- ochminoritetsgrappema och majoritetsbefolk ningen. Målet mbegriper ömsesidigtolerans och solidaritet meUan in- vandrareoch den inhemska befolkningen. Det föratsätter att de olika minoritetsgrappemablir och upplevs som likvärdiga parter i samhället. Det innebär vidare attinvandrama bör engageras för samhällsfrågor och att det bör bU lättare för dematt aktivt delta i det poUtiska och fackliga arbetet. Invandrama och despråkliga minoriteterna måste bli delaktiga i utformningen av de beslut somberör deras situation. Samverkansmålet syftar även till att genom utbildningoch information tUl den egna befolkningen öka förståelsen för människor avannat ursprung och klarlägga intressegemenskapen mellan invandrar- och minoritetsgrappemaoch befolkningen i allmänhet. Härigenom borde intressekonflikter på nationeUaeUer språkliga grander kunna undvikas. SärskUt bör invandringens positivakulturella effekter uppmärksammas. TiU samverkansmåletanknyter även de internationella aspekter som nämnts under jämlikhetsmålet. Detär ett berättigat intresse hos utvandringslandet att vUja hålla kontakt med depersoner som har utvandrat. Invandringslandet bör i största möjUga utsträckningtillmötesgå sådana önskemål så länge dessa inte strider mot grundläggandedemokratiska värderingar eller de berörda individemas intressen. Även om enrad långtgående åtgärder redan har vidtagits på invandrarpolitikens områdekrävs fördjupade insatser inom olika samhällsområden för att de tre målen skallkunna uppnås. Riksdagensbeslut Innebar att invandringen till t. v. måste kontrollerasför alt det skulle vara möjligt att anpassa den tUl landets resurser ochpolitik inom andra områden samt upprätthålla principen att invandrare skall hamöjlighet att leva på samma standardnivå som den inhemska befolkningen. Enligtbeslutet skulle statsmakterna så långt det är praktiskt möjligt ta det direktaansvaret för utlänningspolitiken genom att ge närmare riktUnjer förförvaltningsmyndigheternas tillståndsprövning, dvs. De riktlinjer som godkändes av innebar bl. a.att den organiserade invandringen av arbetstagare med krav på arbetstillståndredan före inresan skulle bestå och att utrymmet för invandring borde bedömas ianslutning till prövningen av tUlståndsansökningar eller framställningar omkollektiv rekrytering. Bedömningen borde ske frärast mot bakgrund av tiUgångenpå arbetskraft inom landet samt möjligheterna att erbjuda lämplig bostad ochannan samhällsservice. Arbetsmarknadsparternas inflytande på denarbetsmarknadsbetingade invandringen skulle bestå. Utredningen anser attdenna invandring också i fortsättningen bör vara reglerad. Invandrare frånutomnordiska länder måste ha arbete, bostad och arbetstillstånd ordnade föreinvandringen. Om invandringen skall ske i kollektiva former bör invandrama fåförberedande un- Prop.1975: 26 17 dervisningi svenska och svensk arbetslivsorientering redan 1 hemlandet. De fackligaorganisationerna bör liksom ha ett väsentligt inflytande överarbetsmarknadsprövningen av Invandringen. Invandringen från nordiska länder bör1 högre grad än f. n. kanaliseras via arbetsförmedlingarna. Närden svenska Invandringspolitiken utformas bör hänsyn tas till effekterna avmigrationen på utvandringsländernas arbetsmarknad. Ytterligareett motiv för en reglerad invandring är att det därigenom finns förutsättningaratt undvika att invandrarna koncentreras till sämre betalda yrkesområden ellertill arbetsplatser med dålig arbetsmiljö. Även ora det inte finns statistisktunderlag för att genereUt påstå att invandrarna är överrepresenterade ilåglöneyrken, rekryteras de ofta först till yrken, som av löne- ellermiljömässiga skäl är mindre eftertraktade. IU anser att en fortsatt satsning påförbättrad arbetsmiljö är en förutsättning för att även invandrarnasarbetssituation skaU kunna förbättras och för att tendensen till koncentrationav invandrare till vissa arbeten och arbetsplatser skall kunna motverkas. Pågrund av otillräcklig företagsintroduktion och bristande tolkservice ärinvandrarna utsatta för särskUt stora risker för olycksfall 1 arbetet. Det ärdärför angeläget att arbetsmarknadens parter, arbetarskyddsstyrelsen ochinvandrarverket ökar sin samverkan för att utveckla metoder för arbetarskyddför invandrare och sprida information härom till företagen. Invandrarnasproblem bör ägnas särskild uppmärksamhet i den allmänna utbildningen förskyddsombud. Vidare bör utbUdning ske av tvåspråkiga skyddsombud. Invandrarnai är i stor utsträckning fackligt anslutna. IU har funnit att detbehövs särskilda åtgärder för att invandrarna skall kunna öka sin medverkan idet fackliga arbetet för att denna .skall stå i bättre proportion tUl derasmedlemsantal. 1968års riktlinjer för invandringspolitiken, som innebär att en godtagbar bostadskall vara ordnad före inresan, bör alltjämt gälla. Isamband med prövningen av arbets- och uppehållstillstånd görs eraellertid avolika skäl f. n, ingen kontroll av bostadsvUlkoren enligt dessa riktlinjer.Anvisningar för hur bostadsprövningen skall gå tUl och vilka kriterier somskall gälla saknas. IU föreslår därför att i samråd med AMS ochbostadsstyrelsen utfärdar anvisningar för bostadsutredningen itillståndsärenden. Invandrarnasbostadssituation kännetecknas av att de i stor utsträckning bor i raindreeftersökta bostäder i de allra nyaste bostadsorarådena eller i områden medomoderna och ofta nedslitna bostäder. Allmänt kan hävdas att invandrarnasbostadssituation liknar den som gäller även för 1975: 26 18 andragmpper i samhäUet som av ohka socio-ekonomiska skäl har ett sämre utgångslägenär det gäller att få rymliga och välutrustade bostäder av god kvalitet skälig kostnad. Invandramas ojämna fördelning mellan bostadsområdena har iprincip samma orsaker som den skiktning på bostadsmarknaden efter ålder,familjetyp och inkomst som gäller svenskar. Denna skiktning beror främst pålägenheternas standard och ålder. Motdenna bakgrund anser IU att invandrarnas boendesituatlon kan och bör förbättrasendast inom ramen för de genereUa bostadspolitiska åtgärderna. Det är viktigtatt Invandrarnas situation ägnas uppmärksamhet i samband med att åtgärderövervägs för olika resurssvaga grapper. Anpassningentill förhåUandena i den nya omgivningen kan särskilt under den första tidenunderlättas om invandrare får möjlighet att bo i närheten av sina landsmän.Möjligheten för olika invandrargrapper i att på bygga uppoch bevara en social och kulturell gemenskap beror dock mera på andra faktorerän att medlemmar i resp. invandrargrapp får möjligheter att bo i saramabostadsområde. Beträffandede bostadssociala förmånerna riktar IU uppmärksamheten på det förhållandet attbostadstiUäggen enligt reglerna skall utgå fr. o. m. efterinflyttningen tUl . Det kan dock dröja innan tilläggenbeviljats och utbetalats. kan socialhjälp som sedan återkrävs erhåUas för hyreskostnaden. Det är enligt IU:s mening en olägenhet attsocialhjälp måste utgå därför att bostadstillägget inte kan förskotteras. Dennafråga bör ägnas särskild uppmärksamhet. IUunderstryker vikten av att berörda centrala myndigheter, kommuner,intresseorganisationer och bostadsföretag förbättrar informationen tiUinvandrare om förhållandena på bostadsmarknaden och i bostadssociala frågor. Densvenska socialförsäkringslagstiftningen gör, bortsett från folkpensionen,ringa eller ingen skillnad mellan i riket bosatta utlänningar och svenskamedborgare. Inom sjukförsäkringssystemet är utlänningar helt likställda medsvenska medborgare. Detsamma gäUer yrkesskadeförsäkringen, arbetslöshetsförsäkringen,kontant stöd vid arbetslöshet och i stort sett allmän tilläggspension. Bidragsförskottutgår till bam under som endast en av för-älchama har vårdnaden om ellersom står under vårdnad av annan än föräldrarna. Bidraget utgår i princip endasttill svenska medborgare och på grund av konventionsöverenskommelse tillhär bosatta nordiska medborgare. har i sitt betänkande(SOU 1972:34) FamUjestöd föreslagit att kravet på svenskt med- 1975: 26 19 borgarskapför rätt tUl bidragsförskott skall slopas. ochstatskontoret har lagt fram liknande förslag. IU ansluter sig härtill liksomtUl det av familjepolitiska kommittén framförda förslaget att slopa kraven påmantalsskrivning och sex månaders vistelse i för rätt tUl barnbidrag. Bettäffandefolkpensioneringen konstaterar IU att genom nordiska konvention omsocial trygghet är nordiska medborgare med avseende på rätten tUl grundpensionhelt likställda med bosättningslandets medborgare efter en vistelsetid av iregel . Denna överenskommelse har varit möjlig eftersom pensionssystemeni de nordiska länderna företer stora likheter. Med andra länder har en sådanöverenskommelse inte varit möjlig beroende på grandläggande olikheter ipensionssystemen. Genom konventioner och överenskommelser med flera länder haremellertid utlänningar fått rätt att efter viss tids vistelse i uppbärafolkpension vid fortsatt bosättning här. Vissa invandrargrapper som raotsvararca av de utlänningar som bor i täcks emellertid varken avkonventioner eller av överenskommelser och saknar sålunda heltfolkpensionsskydd. IU föreslår därför att samtliga 1 bosattautiänningar tUIförsäkras ett lagfäst minimiskydd i form av rätt tUlfolkpension efter viss tids vistelse här i landet. Vadgäller komraunal socialvård (utom socialhjälp) framhåller IU att all socialservice i står öppen för invandrare på samma villkor som för svenskar.De personella och administrativa resurserna svarar dock inte mot de behov somofta uppkommer i kontakten mellan invandrare och sociala myndigheter. Främstförorsakas svårighetema av bristfällig kommunikation mellan invandrare ochsocialarbetare m. fl., men även av skiUnader i kulturbakgmnd och normsystem.Under senare år har därför den kommunala socialvården anställtsocialassistenter, kuratorer och annan personal som behärskar invandrarspråkpå tjänster där kontakter med invandrare är särskilt vanliga. Denna utvecklingär positiv. IU förutsätter att ytterUgare ansträngningar görs för att öka antalettvåspråkiga socialarbetare i landet. Samarbete med invandrarnasursprangsländer, i första hand , bör övervägas i fråga om rekryteringoch vidareutbildning av tvåspråkiga socialarbetare. Beträffandebarna- och ungdomsvården konstaterar IU att störningar i invandrarbarnens ochinvandrarungdomarnas utveckling har observerats i ökad utsträckning.Störningarna har ofta sin grund i identitetskriser och motsättningar mellanolika kulturmönster. Tendenserna bör ägnas omsorgsfuU uppmärksamhet.Beträffande åldringsvården anser utredningen att frågan om särskild serviceför åldringar bland invandrare bör studeras mot bakgrund av att antaletåldringar bland invandrare kommer att öka. Huvudprincipen bör vara att vårdenskall ges inom ramen för nuvarande anordningar. Inomhälso- och sjukvårdsområdet bör frågan om tvåspråkig personal 1975: 26 20 Fasta tolktjänster bör övervägas. IU under-stiyker ävenvikten av att landstingen och uppmärksammar invandrarnas behovav information om den svenska sjukvården, särskilt den förebyggande hälso- ochsjukvården. IUhar särskilt haft att pröva frågan om hälsokontroll för invandrare. IU anseratt det inte behövs någon obligatorisk hälsokontroll av personer som invandrartill . Ett erbjudande om allmän hälsokontroll bör emellertid ges tillalla invandrare, t. ex. i saraband med kyrkobokföring eller då vederbörandeskrivs in i aUmän försäkringskassa. Isamband raed behandlingen av olika sociala frågor tar IU upp utlänningamassituation inom kriminalvården och understryker därvid behovet av bl. a.tvåspråkiga övervakare samt att invandrarfrågor tas upp inorapersonalutbUdningen. IUhar i delbetänkandet (SOU 1971:51) Invandrarnas utbUdnings-situatlon. Förslagora grundutbUdning i svenska för vuxna invandrare tagit upp de vuxnainvandrarnas utbUdningssltuation och i delbetänkandet (SOU 1972: 83)Tolkutbildning, Nordisk språkkonvention utbildning av tolkar och vissa frågor 1anslutning härtUl. I det följande redovisas IU:s överväganden i fråga ominvandrarbarnens utbildningssituation. Motbakgrund av forskningsrön om språkutveckling och tvåspråkighet anser IU attraålet för utbildningen av invandrarbarn bör vara att främja aktivtvåspråkighet. Detta bör också gälla inom förskolan, där fortsattförsöksverksamhet med språkträning för invandrarbarn behövs. För att främjaaktiv tvåspråkighet är det viktigt att träningen i hemspråket handhas avsärskilt utbildade tvåspråkiga förskollärare. IUföreslår att nu gällande bestämmelser och anvisningar för hemspråksundervisningför invandrarbarn i ses över i särskild ordning. En sådan översynbör utgå, från följande riktiinjer. Kommunerna bör vara skyldiga att anordnahemspråksundervisning, men undervisningen bör vara friviUig för eleven. Enväsentiig utökning av det nuvarande timantalet () förhemspråksundervisning är nödvändig. Hemspråksundervisningen bör utformas somundervisning i ett modersmål. Berättigade att delta i undervisningen bör varaaUa barn, vars föräldrar uppger att barnets hemspråk är annat språk än svenskaoch som önskar undervisning. Vidare bör barn, som själva önskar undervisning ihemspråket, ha rätt att delta. Kommunerna bör få statsbidrag för informationtill lärare, skolpersonal och föräldrar ora modersmålets betydelse för barnetsutveckling. Statsbidraget bör utgå i förhållande tiU antaletundervisnuigstlramar. Även stödundervisningen för invandrarbarn bör utvidgas.Utökad hemspråksundervisning och stödundervisning bör övervägas för elever igymnasieskolan. Engmndläggande förutsättning för att förslagen om hemspråksundervisning ochstödundervisning skall kunna förverkligas är att lärar- ochläromedelssituationen förbättras. Samarbete i lärarutbUdnlngsfrågor bör därförske med invandrarnas ursprangsländer om så är möjligt. Rekryteringen tillutbildningen bör dock i första hand ske i . Även i läromedelsfrågor börsamarbete kunna ske med Invandramas ursprungsländer. En förutsättning ärdärvid att garantier skapas för att läromedlen motsvarar den svenskaläroplanens krav på objektivUet och opartiskhet. Produktionsstödet förutgivning av läromedel på invandrarspråk bör vidare ökas väsentligt. IUtar också upp frågan om högre utbildning och forskning 1 minoritetsspråk.Utbildningen på universitetsnivå i språk som finska, serbokroatiska,nygrekiska etc, bör ges ökade resurser. IU ansluter sig därvid tUl ett förslagfrån UKÄ om omorganisation av utbUdningen i s.k. små-äranen vid huraanistiskfakultet. Med hänsyn till det ökade behovet av äraneslärare i invandrarspråkföreslår IU vidare en översyn av nuvarande kompetensregler för lärare och attsärskilda utbUdningsvägar skapas beträffande olika minoritetsspråk. Detär naturligt att olika invandrar- och minoritetsgrupper har organiserat sig.Organisationerna är ett värdefullt inslag 1 samhället. Samhället bör stödjaföreningar som bygger på etnisk eller språklig gmpp-tUlhörighet, eftersom dessaorganisationer tillfredsställer ett behov av etnisk identitetsbildning hos sinamedleramar och är värdefulla kontaktorgan för personer, som invandrattill , Det är till gagn för hela det svenska samhället att olikakulturella traditioner kan existera och utvecklas här och bidra till denallraänna samhällsutvecklingen och debatten. Invandrar- ochminoritetsorganlsationema i sora tUlsammans har över 75 000medlemraar bör betraktas som en del av folkrörelserna i . Motdenna bakgrund föreslår IU ett särskilt statsbidrag tUl invandrar-ochminoritetsorganisationer av rikskaraktär. Utredningen anser det naturligt attkommunerna bör svara för stödet till lokala invandrar- och minoritetsorganisationer.Riksorganisationerna bör emellertid vara oförhindrade att helt eller delvisfördela det statUga stödet till lokala raed-lerasförenlngar. Nuvarandegenerella bidragsmöjligheter, t, ex, bidrag till ungdomsorganisationernasverksamhet, bör också i fortsättningen stå öppna för invandrar- ochminoritetsorganisationer, även om de får statsbidrag somInvandrarorganisationer. StatsbidragettUl invandrar- och rainoritetsorganlsatloner bör inte förbindas raed närmarevillkor. IU räknar dock med att stödet främst kommer att användas för attbygga upp organisationernas centrala adminis- Prop.1975: 26 22 tration.Stödsystemet bör således vara uppbyggt så att organisationerna kan beräkna sinainkomster och utgifter framåt och anpassa sin verksamhethärefter. Störreoch väl etablerade invandrar- och minoritetsorganisationer av rikskaraktär börfå bidrag efter bestämda regler. De bör av regeringen förklaras berättigadetill sådant bidrag. En fömtsättning härför bör vara att organisationen harrainst 3 000 registrerade medlemraar. Vidare bör sora villkor för bidrag tillstörre organisationer krävas atf de har sin huvudsakliga verksamhet i Sverigeoch att de är demokratiskt uppbyggda, dvs. de enskilda medlemmarna skall hadet avgörande inflytandet över organisationens verksamhet genom att de utserstyrelse m. ra. Stödet bör vara av kompletterande karaktär, dvs.organisationema bör själva stå för en betydande del av kostnaderna för sinverksamhet. Bidrag föreslås med högst av styrkta kostnader förriksorganisationen inkl. stöd tUl lokala medierasföreningar och bör bestå avdels ett grundbidrag, dels ett rörligt bidrag. Grundbidraget bör utgå med Ukabelopp till varje organisation som förklarats berättigad till bidrag, medan detrörliga bidraget bör fördelas mellan organisationerna efter antaletregistrerade medlemmar. Tröskelorganisationer,dvs. orgarusationer, som inte har 3 000 medlemraar, men vars verksamhet ochsyfte i övrigt uppfyller villkoren för bidrag, bör också kunna få bidrag försin verksamhet. Även en sådan organisation bör ha sin huvudsakliga verksamhet iSverige och vara demokratiskt uppbyggd. Bidraget tUl tröskelorganisationer börbestämmas med hänsyn till antalet medlemmar och organisationens verksamhet.Det bör inte finnas principiella hinder mot att dessa bidrag motsvarar det somges till dem som av regeringen har förklarats vara bidragsberättigade.Kontinuitet i bidragsgivningen bör eftersträvas. Ansökan om bidrag böremellertid göras . Medhänsyn till att redan har stor erfarenhet av bidragsgivning tillinvandrarorganisationer föreslår IU att skall administreraorganisationsstödet. Under /76 bör sammanlagt 2,5 milj. kr.anvisas för statsbidrag till invandrar- och minoritetsorganisationer, varav 1,5milj. bör avse organisationer med raer än 3 000 medlemmar och 1 milj. kr.övriga organisationer. Försöksverksamhet medbidrag till organisationer och institutioner för anpassningsprojekt förinvandrare har pågått / 67. har SIVsvarat för bidragsgivningen. Medel disponeras under anslagetAnpassningsåtgärder för invandrare. Efter samråd med IU har faststäUtriktUnjer för den hittUlsvarande verksamheten. Av dessa framgår bl.a. att bidragkan lämnas till konkreta anpassnings- eller informationsprojekt som antingenvänder sig direkt till invandrare eller sora syftar tUl en bredareopinionsbildning och upplysning om invandringen. Möjlighet till bidrag ståröppen för 1975: 26 23 varjeorganisation eller institution som inte helt finansieras av statsmedel. Vidbedömningen av ansökningar skaU företräde ges åt riksorganisationer eller åtsådana organisationer, vars verksamhet inte är lokalt begränsad. Vidarefömtsätts att den bidragssökande påtagligt bidrar ekonomiskt och/ellerpersonellt tUl projektets genomförande. Av riktlinjerna framgårvidare att invandramas organisationer inkl. trossamfund, vid sidan avgenomförande och uppföljning av konkreta projekt, kan få bidrag till kostnadersom uppkommit i samband med organisationens bUdande. Bidrag tilladministrationskostnader kan i övrigt lämnas endast under förutsättning attdessa är direkt hänförliga till det aktuella projektet. IU anser, attstimulanseffekten av dessa bidrag har varit stor och att sådan bidragsgivningtill anpassningsprojekt bör ingå som ett permanent inslag i SIV:s verksamhet.Bidrag bör kunna utgå tiU "svenska" organisationer,invandrarorganisationer, trossamfund m.fl. Bidrag bör även under vissaförhållanden kunna utgå för att bilda organisationer inora invandrargrupper,sora saknar egna organisationer. Ett syfte med stödet till "svenska"organisationer för anpassningsprojekt bör bl.a. vara att stimulera sådanverksamhet, som har till syfte att åstadkomma kontakter mellan invandrare ochsvenskar. IU föreslår att 2,5 milj. kr. anvisas för /76 förbidrag till projektverksamhet. Bidragsgivningen bör också i fortsättningenskötas av . Genom invandringen har denreligiösa situationen förändrats i , Detta förhåUande bör återspeglas isamhällets inställning till de olika samfunden. Målet bör vara att ge mvandraremöjligheter till religiös service enligt det egna samfundets ordning. IU anserdet vara mycket positivt att det införda statsbidraget till friakristna samfund har vidgats till att omfatta även andra samfund inom såvälkristna som icke kristna religioner. Ettbetydande antal trossamfund med ett stort antal invandrare betjänar emellertidinte så raånga som 3 000 personer, vilket är ett villkor för att få bidrag frånanslaget Bidrag till trossamfund under åttonde huvudtiteln, IU föreslår därföratt även i fortsättningen skall ha möjlighet att stödja religiös servicebland invandrare. Stödet behöver inte begränsas till att avse endasttrossamfund med mindre än 3 000 medlemmar, men det bör vara av projektkaraktäroch utgå ur SIV:s anslag för bidrag tUl avgränsade projekt. IUhar behandlat vissa frågor om invandrarnas rättsliga ställning och om derasmöjligheter tUl medinflytande i sarahällsutvecklingen. Därvid har IUkonstaterat, att invandrama i huvudsak är likställda med svenskarna i fråga omrättslig ställning. På vissa områden finns dock vissa 1975: 26 24 krav på svenskt medborgarskap eller särskilt tillstånd. Störstamöjliga jämlikhet bör eftersträvas raellan de bestämmelser som gäller för iSverige bosatta utländska medborgare och svenska medborgare. De bestäraraelser,som begränsar utlännings rätt att arbeta, driva näring eller på annat sätt varaverksam i bör ses över i varje enskUt fall i syfte att utröna ombestämmelsen alltjämt är motiverad. AUa utiänningar i bör vidare iprincip ha samma rät"'-heter oberoende av medborgarskap. Det är önskvärtatt fackliga och politiska organisationer i högre grad rekryterar invandraretill olika förtroendeposter och eftersträvar flerspråkig verksamhet inomorganisationemas ram. Invandrarna bör få inflytande över sådansamhällsservice, sora avser dem själva. rösträtt och valbarhet utredsi särskild ordning. Sverigehar kommit att framstå som ett lockande mål för många, som av poUtiska,ekonomiska eller andra skäl vill lämna sina hemländer. En orealistisk bild avSverige och överdrivna förväntningar om levnadsbetingelserna här kan för denenskUde innebära svåra besvikelser.