prop · FY0348 · 1975-12-31 00:00:00 — Statens lantmäteriverkanser emeUertid att de regler som föreslagits för beskattningen avgemensamhetsanläggningarna är enkla och klara att tUlämpa som likheti beskattningshänseende kommer att råda för alla småhusfastigheter. Några remissinstanser, nämligen kammarrätten i ,RSV och Lantbrukarnas skattedelegation anser att begreppet samfäUighet bör definierasi skatterättsligt sammanhang. Kammarrätten påpekar att en möj- 1975: 48 97 lighetatl skapa önskvärd klarhet borde vara alt bestämma begreppet med utgångspunkt itUlämpningsområdet för LFS samt att, i den mån det behövs förskattelagstiftningens del, utvidga begreppet till atl omfatta också andrainstitut än sådana på vUka LFS är tillämplig (jfr prop. 1973: 160 s, 365), t.ex. häradsallmänningar och aUmänningsskogar. Heltövervägande antalet remissinstanser tillslyrker eller lämnar ulan erinranförslaget att förvaltningsformen i första hand skall vara avgörande förbeskattningen av samfälligheterna men att skattskyldigheten vidare görsberoende av om samfäUigheten utgör särskild taxeringsenhet. Detta gäller bl.a. RSV, statens lantmäteriverk och i . Flera remissinstanserbehandlar särskUt förslaget alt schablonbeskattade vUlor oavsettförvaltningsformen alllid skall beskattas hos delägarna.Bostadsskattekommittén och uttalar sig för altäven i det fall en gemensamhetsanläggning som förvaltas av juridisk personenbart betjänar schablonbeskattade vUlor denne skall anses som skattesubjekt.Detta skulle dock, påpekas det i remissyttrandena, nödvändiggöra vissaändringar på fastighetstaxeringens ordning. Redan vid fastighetstaxeringenborde nämligen anges den del av taxeringsvärdet på villorna som belöper pågemensamhetsanläggningen. Delägarfastighetema skulle inte beröras på annat sättän att vUlaägama vid beräkning av egen schablonintäkt skulle få dra av sinandel av anläggningens taxeringsvärde. Även bankinspektionen ifrågasätter omden berörda avvikelsen från huvudprincipen i promemorieförslaget har tUlräckligtfog för sig. Enligt bankinspektionen ter sig den gmndläggande principen attlåta den juridiska formen för förvaltningen inverka vid beskattningen naturligoch välmotiverad utifrån aUmänna överväganden. En samfällighetsförening ärenligt inspektionen t. ex. i fråga om sin rättsliga status mera jämförlig medett aktiebolag eller ekonomisk förening än med ett handelsbolag. På grund avsamfällighelsföreningarnas konstmktion har man i 59 § banklagen ansett sigkunna ge bankerna rätt att bevUja sådana föreningar kredit ulan säkerhet. Detframstår då för inspektionen som en självklarhet att de får utgörasjälvständiga skattesubjekt. Även företagsskatteberedningen uttalar sig för attjuridisk person som förvaltar gemensamhetsanläggning till vilken schablonbeskattadevillor är anslutna skall vara skattesubjekt. Någraremissinstanser, bland dem i län och Näringslivetsskattedelegation, anser att gemensamhetsanläggningarna alltid skall beskattashos delägama. pekar på alt en föreningsförvaltad samfäUighet isin egenskap av juridisk person tillförsäkrats viss rättslig handlingsförmågamen att den juridiska personen inte äger den samfällda marken. Äganderättentill denna mark är knuten till de delägande fastigheterna och vid överlåtelseav delägande fastighet följer normalt rätten tiU andel i samfäUigheten. 1 saml Nr 48 1975: 48 98 samfäUighetkan nämligen inte för sig avyttras. erinrar vidare om att om enföreningsförvaltad gemensamhetsanläggning t. ex. en värmecentral formelltstått som beställare av olika anordningar tUl värmecentralen och också tilldet yttre framstår som ägare av anläggningen, det likväl är delägarna ianläggningen som vid en ev. avyttring av värmecentralen uppbär ersättning föranläggningens värde. I en föreningsförvaltad gemensamhetsanläggning har såledesinte för-enmgen ens den omedelbara äganderätt till egendomen som ett handelsbolaghar, exempelvis tUl fast egendom. Som ytterligare exempel anför länsstyrelsenföljande. Om ett för visst antal fastigheter för gemensamt ändamål avsattmarkområde skulle exproprieras, kommer de delägande fastighetemas ägare ochinte den juridiska personen att bli berättigade till ersättning, envar för sinandel i gemensamhetsanläggningen. Det förhållandet att samfäUigheten förvaltasav en juridisk person, inskränker inte fastighetsägarnas rätt tiU egendomen.Eftersom äganderätten till gemensamhetsanläggning följer med de delägandefastigheterna oavsett förvaltningsformen för anläggningen, börskattskyldigheten för gemensamhetsanläggningen åläggas delägarna.Länsstyrelsen uttalar sig vidare för att beskattningsfrågan löses enligtreglema för enkla bolag. Näringslivets skattedelegation anser att i principden av utredningen om det skatterättsliga fastighetsbegreppet föreslagnamodifierade handelsbolagsformen bör genomföras. De invändningar som riktatsmot det systemet kunde inte bedömas som starka. Man anser vidare att de principiellaerinringar som framförts mot att låta beskattningen av juridisk person ske hosdelägama har föga tyngd. I promemorian föreslås också i vissa sammanhang altdelägama och inte den juridiska personen skall beskattas. Ätt det vidfastighetstaxeringen ansetts lämpUgt av bl. a. värderingstekniska skäl att ivissa fall låta samfäUighet bilda taxeringsenhet, utgör heller inte någotsakligt skäl. Det är inte svårare att fördela garantibeskattningen på delägarnaän som i promemorian föreslås förmögenhetsbeskattningen. Kontrollskäl harockså anförts till förmån för beskattning av den juridiska personen. Inteheller sådana skäl har någon nämnvärd tyngd, då möjlighet föreligger att åläggaden juridiska personen all för delägarnas beskattning erforderliguppgiflsskyldighel, HSBanser att alla gemensamhetsanläggningar med intem verksamhet bör bli befriadefrån inkomstskatt och att de delägande fastigheterna i stället bör bliskattskyldiga för sina anparter. Fråganom skatteuttagets storlek tas upp av åtskUUga remissinstanser. TUl störstadelen behandlas därvid effekten av det ökade skatteuttaget förmarksamfälligheterna. Dessa remissyttranden återges tUl större delen i avsnitt8,6. Vid ett allmänt ståndpunktstagande till skatteuttagets storlek församfäUigheterna tUlstyrker flertalet remissinstanser eller lämnar utan erinranförslaget att i de fall då juridisk person är skattskyldig för samfällighetsinkomst, skattesatsen vid den statliga inkomsttaxeringen 1975: 48 99 Bland dessa är i som framhåller attdet i promemorian utförligt redogjorts för motiven till höjningen avstatsskatten och som i och för sig inte kan finna några bärande skäl för elt vidmakthållandeav nu gällande, gynnsamma statliga inkomstbeskattning. Några remissinstanserifrågasätter dock om höjningen av procentsatsen bör genomföras i dettasammanhang. Så gör bl. a. kammarrätten i Sunds-vall, som anser anledning finnasatt beakta att den verksamhet som bedrivs inom t. ex. en häradsaUmänning haren annan karaktär än den som bedrivs av en ekonomisk förening. Det utmärkandeför verksamheten i en ekonomisk förening är att den normalt inle skall lämnanågon vinst av betydenhet för föreningen. Annat är förhållandet när fråga är omen häradsallmänning. Verksamheten ger där normalt ett större eller mindreöverskott, beroende på konjunkturerna. Detta överskott skall enligt förslagetbeskattas hos allmänningen, i den mån det inte delas ut till delägarna.Kammarrätten påpekar att en konsekvens av den föreslagna höjningen avskattesatsen kan bli, att en utdelning av överskott framstår som ett frånskattesynpunkt fördelaktigt alternativ framför en i och för sig önskvärdavsättning av överskottet för framtida bruk, t. ex, för skogsvård eller förinvestering i vägar, maskiner e. d. Lantbrukarnasskattedelegation och Näringslivets skattedelegation uttalar sig för attomprövning av skattesatsen för samfäUigheten bör ske i samband med att skattesatsernaför övriga juridiska personer övervägs inom företagsskatteberedningen och att hittUlstUlämpade skattesatser tills vidare bör bibehållas oförändrade. Lantbmkets skaltedelegationuttalar alt det kan synas naturligt att ha samma statsskattesats för samfällighetersom för ekonomiska föreningar. Detta gäller emellertid inte utan vidare förandra samfälligheter än gemensamhetsanläggningar. För "övriga" samfäUigheterär konsekvenserna av en skattehöjning svåra att överbUcka. Åtminstone vissa samfälligheterkan komma att drabbas på ett oskäligt sätt. Någon analys av effekterna av enskattehöjning har inte gjorts i promemorian. En sådan analys är ofrånkomlig.Denna analys bör lämpligen göras av förelagsskatteberedningen. Företagsskatteberedningenser för sin del ingen anledning att, utifrån de synpunkter beredningen har attbeakta, motsätta sig förslaget i promemorian. Enligt iGöteborgs och län synes en tillämpning av skattesatsen i och för siginte otänkbar. påpekar emellertid att någon mera omfattandeundersökning av de konsekvenser en sådan skattehöjning skulle medföra inte harpresenterats. Utan tvekan utgörs ifrågavarande skatteobjekt av storasammanslutningar med väsentUga inkomster, för vilka den mer än fördubbladestatliga inkomstskatten skulle medföra betydande ekonomiska konsekvenser:Länsstyrelsen finner frågan, som den redovisas i promemorian, alltför 1975: 48 100 litetpenetrerad och efterlyser därför ytterligare utredning angående de påräkneligaekonomiska följdema av förslaget. iKopparbergs län anser att man vid bestämmande av skattesatsen bör utgå från marksamfälUgheteraaoch ej från övriga gemensamhetsanläggningar eller samfälligheter, eftersom deförra torde svara för de ojämförligt största inkomstema. anseratt något skäl till ändring av skattesatsen för marksamfälligheter inte lämnatsi promemorian. Enligt iNorrbottens län kan det mot bakgrunden av att aUmänningsskogarna bedriver skogsbmketpå sådant sätt att underlaget för sysselsättningen i orten ökar och att tUlgångenpå råvaror säkras samt att sociala förpliktelser alltjämt åvilar ällmänningsskogarnainte vara motiverat med någon skatlesalshöjning beträffande ällmänningsskogarna. Helt övervägande antaletremissinstanser delar det i promemorian framlagda förslaget om enkelbeskattnlng.Några Instanser diskuterar vidare vem beskattningen vid utdelningar bör träffaoch andra problem i samband med utdelningar. ErUigt iÖstergötlands län kan förslaget att delägare skall beskattas för utdelningen ioch för sig förefalla principiellt riktigt men förslaget föranleder olägenheterur skatteadministrativ synpunkt. påpekar att utdelningen perdelägare normalt inte kan vara så stor varför beskattning hos delägareknappast kan vara motiverad ur fiskal synpunkt. Vidare kan verksamhet i samfäUighetutövas över kommun- och församlingsgränser varför delägarna vid ettgenomförande av förslaget att beskattningen skall ske som inkomst av rörelsekan få deklarera utdelning i alla de kommuner verksamhet bedrivs.Länsstyrelsen anser att kommunintresset kan iakttas genom att beskattningensker hos samfäUigheten. Väljer man att låta delägare skatta för utdelningenifrågasätter om inte detta bör ske i förvärvskäUan kapital. ÄvenLantbrukarnas skattedelegation påpekar de svårigheter beskattning av utdelninghos delägare som inkomst av kapital måste medföra. Enligt delegationen bör iden mån utdelning skall redovisas som intäkt i delägarfastighet redovisningenske i den förvärvskälla till vilken utdelningen är att hänföra, dvs.jordbruksfastighet, annan fastighet eller rörelse. Bostadsskattekommitténuttalar sig för att utdelningen skaU beskattas som inkomst av kapital. 9.2Inkomstbeskattning av gemensamhetsanläggningar enligt LGA ocb AL utom vägar Förslagenom reglering av intem och extern verksamhet på gemensam-hetsaiUäggning enligt LGAoch AL har diskuterats ingående vid remissbehandlingen. ÅtskiUigaremissinstanser ställer sig tveksamma tUl be- Prop.1975: 48 101 hovetav en utförlig reglering av beskattningen vid s. k. extern verksamhet. a, kammarrätterna i , och , länsstyrelserna iJämtlands, och , företagsskatteberedningen och bostadsskattekommittén.Kammarrätten i , som fömtsätter alt frekvensen av de fall därbetydande extern verksamhet inte är så stor, förordar att samma regler skalltillämpas vid såväl extern som vid intern verksamhet. Är däremot verksamhetentill övervägande del helt främmande för den i anlägg-nmgsbeslutet angivna börvanliga regler för rörelsebeskattningen tillämpas. Kammarrätterna i Göteborgoch , de tre nämnda länsstyrelserna och bostadsskattekommitténförordar att rörelsebeskattning skall tUlämpas vid såväl exlernverksamhet somverksamhet vid sidan av anläggningsbeslutet. Flera av dessa remissinstanserräknar med att ex-temverksamhet förekommer endast i mycket begränsadutsträckning. i uppger sig inte haerfarenheten att extem eller främmande verksamhet förekommer i betydande omfattningi samfälligheter enligt LGA eller AL. Företagsskatteberedningen pekar på att ipromemorian framhållits, att exlernverksamhet egentii-gen inle är avsedd attbedrivas i form av samfälUgheter ulan bör bedrivas i annan förelags- ochassociationsform. Mot bakgmnd att det i princip endast på detta område kan föreliggarisker för missbruk och omotiverade skattelättnader, bör enligt beredningen exlernverksamhetsom bedrivs inom en gemensamhetsanläggning förvaltad av juridisk personjämställas med sådan verksamhet som bedrivs inom en ekonomisk förening.Beskattningen bör utformas efter samma regler som gäller för sådan förening,dvs. dubbelbeskattning av den juridiska personen. Med en sådan uppläggningtorde tämligen enkla och lättiUämpade skatteregler kunna införas förinternverksamhet. Några fördelar vid beskattningen för extemverksamhet inom en gemensamhetsanläggningtorde då heller inte uppnås. Det är tvärtom angeläget att externverksamhetbryts ut ur gemensamhetsanläggningen och läggs i en för sådan verksamhetanpassad associationsform. Allmäntdelas uppfattningen att verksamheten på gemensamhetsanläggning enligt LGA ochAL i sin helhet skall ses som intern eller ex tern. Flera remissinstanserpekar dock på svårigheterna vid gränsdragningen mellan intern och extemverksamhet. Enligt kammarrätten i skulle en hälftenregel vara enklareatt tillämpa och dessutom ge större utrymme för schablontaxering. Kammarrättenanser därför att extern verksamhet skall anses föreligga om anläggningen tillövervägande del betjänar andra än anslutna fastigheter. Kammarrätt-ten i SundsvaUframhåUer att det med hänsyn tiU anläggningars skiftande verksamhet i det enskUdafallet kan vara förenat med betydande svårigheter att avgöra efter vilka gmnderfördelningen av verksamheten skall ske och vidare att problem kan komma attföreligga vid avgöran- 1975: 48 102 detom viss verksamhet är stadigvarande eller inte. Även iÖstergötlands län pekar på dessa svårigheter. i län betonar vikten av att RSV meddelar anvisnmgar för hur schablonregelnskall tillämpas. Företagsskatteberedniiigenanser att internverksamhet skall föreligga när verksamheten till minst 90 %avser anslutna fasligheter. Om denna gräns stadigvarande underskrids, börenligt beredningen externverksamhet anses föreligga. 9.2.2Gemensamhetsanläggning för schablonbeskattade villor Såvittavser beskattningen vid intern verksamhet tillstyrker remissinstanserna nästangenomgående promemorieförslaget. Det påpekas alt beskattningen blir densammasom om anläggningen varit placerad på ansluten faslighet och alt beskattningenhärigenom blir neutral. Några remissinstanser uttalar sig för att juridiskperson som förvaltar gemensamhetsanläggning alltid skall anses somskattesubjekt. och fastighetsägareförbundanser alt föreningen skall ta upp viss procent av anläggnmgens taxeringsvärde enligt kommittén och enligt förbundet och medges avdrag för gäldräntoroch tomträttsavgäld. Delägarna skall inte beröras på annat sätt än att de fårdra av sin andel av anläggningens taxeringsvärde vid beräkning av egenschablonintäkt. Företagsskattcberedningen erinrar om att även i de falljuridisk person förvaltar anläggningen, samfällighetens värde kommer att delaspå de delägande fastigheterna. Detta betyder alltså att någon skatt i regelinte kommer att utgå i sådana samfälligheter, då något taxeringsvärde intefinns. De delägande fastigheterna kommer i stället att vid beräkning av inläktsschablonenfå ett högre underlag. Detta kan enligt beredningen medföra vissakomplikationer vid en nyinvestering i samfäUigheten. CivUrättsligt föreliggernämligen möjlighet för samfäUigheten att skuldsätta sig. Ränteutgifter ianledning av lån som samfäUigheten upptagit kan då inte utnyttjas vidtaxeringen. Beredningen påpekar alt det i promemorian föreslås en regel somgör det möjligt för de schablonbeskattade villorna att få avdrag för den del avbidraget, som avser ränteutgifter och tomträttsavgäld i samfäUigheter. En sådanregel, där ränteutgifterna kanske måste fördelas på.ett stort antal delägandefastigheter, framstår som en onödig komplicering av hela regelsystemet.Beredningen erinrar också om att statsmakterna i annat sammanhang avvisattanken på fördelning av underskott, som uppkommit till följd av attränteutgifter inte kunnat utnyttjas vid taxeringen. Vidextem verksamhet i gemensamhetsanläggning ansluten till schablonbeskattadevillor skaU enligt förslaget resultatet av verksamheten i anläggningen iprincip beräknas med tiUämpning av reglerna för beräkning av inkomst avrörelse dock att avdrag för värdeminskning av tillgångar inte skall medges.Detta resultat skaU sedan fördelas mellan Prop.1975: 48 103 delägarna.Vid beräkning av inkomst av ansluten fastighet skall enligt förslaget avdragmedges för kostnad avsedd att täcka ränta eller tomträttsavgäld föranläggningen. Flera remissinstanser pekar på att förslaget kan medföradubbelbeskattning vid verksamhet av extern karaktär. Så gör bl. a.kammarrätten i samt länsstyrelserna i och län.Härvid syftas på alt anslutna villors taxeringsvärden höjts med ett värdemotsvarande andelen i samfäUigheten och alt den schabloniserade nettointäktenav ansluten villa kommer att beräknas på detta förhöjda taxeringsvärde.Dubbelbeskattningseffekten kan emellertid enligt remissinstanserna motverkas ombestämmelserna i 24 § 2 mom. andra stycket KL direkt eller analogt kan görastillämpliga. i län uttalar vidare att i de fall gemensamhetsanläggningbetjänar schablonbeskattade vUlor verksamheten inte bör anses som extern, om dekontanta skattepliktiga intäkterna för år räknat inte överstiger visst belopp detta oavsett i vUken utsträckning verksamhet av rent extern karaktärbedrivits. Även länsstyrelserna iGöteborgs och samt län påtalar dubbelbeskattningseffekten.Länsstyrelsen i finner det i likhet med vad som anges ipromemorian inte vara lämpligt att beskatta anslutna villor enligtkonventionell metod, eftersom den utdelning som faUer på villan kan komma attuppgå till väsentUga belopp, beroende på storleken av villans taxeringsvärde,innan metoden kan tillämpas. ifrågasätter huruvida externverksamhet vid gemensamhetsanläggning som betjänar schablonviUor så ofta får ensådan omfattning att några större problem därigenom uppkommer. iÖrebro län anser det böra övervägas, huruvida inte den i promemorian föreslagnaavdragsrätten för lämnade bidrag till gemensamhetsanläggningen ev. bordeutvidgas för att eliminera ev. dubbelbeskattning. Flera remissinstanseruttalar sig för renodlad handelsbolagsmelod vid externverksamhet. Så gör bl. a.RSV, som föreslår att oavsett förvaltningsform denna metod bör komma tillanvändning. Detta innebär att bidrag från delägarna inte skall tas upp somintäkt av verksamheten men att delägares betalning för tjänster eller värdet avförmåner för delägaren skall tas upp till beskattning i verksamheten. Avdragför kostnader för verksamheten bör därvid utan några specieUa inskränkningarmedges enligt gällande regler och praxis, detta såväl beträffande värdeminskningsavdragsom lön m, m. Även företagsskatteberedningen förordar vid delägarförvaltninghandelsbolagsmetoden. Vid föreningsförvaltning bör vinsten beskattas dels hosföreningen, dels hos ägarna till de delägande fastlghetema som inkomst avkapital i den mån vinsten utdelas tUl dem. anser att viddelägarförvaltning mer betydande extern verksamhet bör leda tUl att dedelägande fastigheterna blir konventionellt beskattade under det att vid föreningsför- 1975: 48 104 valtningföreningen bör beskattas efter konventionell metod för alla intäkter, inkl.medlemmarnas bidrag. Även Lantbrukarnas skattedelegation och Näringslivetsskattedelegation förordar en handelsbolagsmetod. Kammarrätteni har intet att erinra mot förslaget att utdelning e. d. inte börföranleda särskUd beskattning då samfäUighet är anknuten tUl schablonbeskattadevillor och äkta bostadsföretag. Kammarrätten delar uppfattningen att det fåranses naturligt alt sådant belopp närmast har karaktär av återbetalning avunder från delägare för stort utgivet bidrag tiU samfäUigheten och attnämnda återbetalning kan återverka på rätten tUl avdrag för ränta och tomträttsavgäld.Om nämligen till delägare, efter det att bidrag tiU samfäUigheten har erlagts,senare under återbetalas belopp motsvarande eller överstigandebidraget, blir delägaren inte berättigad till avdrag i nämnda hänseenden fördetta år. Däremot upptas inte i promemorian något förslag till lösning avfrågan hur ev. beskattning skall ske, om återbetalning äger rum då avdragsberättigandebidrag tUl samfälligheter inte har utgivits. Enligt kammarrätten skuUe entänkbar metod i sådant fall vara att tUlämpa reglerna om tUlfäUigförvärvsverksamhet. 9.2.3Gemensamhetsanläggning för s. k. äkta bostadsföretag promemorian förordade beskattningsmetoden vid intern verksamhet tUlstyrksallmänt av remissinstanserna. Såvitt avser beskattningen vid extemverksamhetframförs i huvudsak samma synpunkter som i fråga om externverksamhet ianläggning som betjänar schablonbeskattade villor. Såvittavser beskattningen av den juridiska personen vid internverksamhet godtarremissinstanserna allmänt det i promemorian framlagda förslaget. Däremot pekaråtskilliga remissinstanser på att dubbelavdrag blir följden av förslaget attsåväl delägaren som den juridiska personen skall medges avdrag för ränta och tomträttsavgäldutan att det av delägaren avdragna beloppet motsvaras av beskattning hos denjuridiska personen. Det föreslås av remissinstanserna att sådant avdrag inteskall medges delägaren. Sådana synpunkter framför bl. a. kammarrätterna iStockholm och , RSV, företagsskatteberedningen, bostadsskattekommitténoch bankinspektionen. Vadangår beskattningen av juridisk person vid extemverksamhet uttalar sig fleraremissinstanser för att denna bör anordnas helt efter mönster av vad som gällerför ekonomiska föreningar, handelsbolag eller vid tillämpning av konventionellmetod. Så gör bl. a. RSV, allmänna ombudet för meUankommunala mål,företagsskatteberedningen, bostadsskattekommittén. 1975: 48 105 TUlämpning av reglerna för ekonomisk förening förespråkarföretagsskatteberedningen, som alltså förordar dubbelbeskattning av utdeladvinst i anläggningens verksamhet. RSV pekar på att de praktiska fördelar somföljer av att den juridiska personen beskattas självständigt delvis förlorat istyrka genom att även delägaren blir inblandad vid beskattningen genom atterhållen utdelning skaU tas upp som intäkt och bidrag till den del detta avserränta och avgäld medges till avdrag. Enligt RSV skulle det kunna övervägas altinte beskatta delägare för utdelning och inte heller ge denne rätt till avdragför bidrag samt vidare dels att inle beskatta den förvallande juridiskapersonen för bidrag från delägare, dels tillerkänna den juridiska personenrätt tUl avdrag för värdeminskning av gemensamhetsanläggningen. Man fick på såsätt en "ren" beskattning hos den juridiska personen. Med en sådankonstruktion uppstår emellertid ett visst skattebortfall då delägaren är ettaktiebolag som har en statsskatt . (Den juridiska personen skulle jubeskattas ). När det gäller bostadsföretag har invändningen i och försig inte så stor styrka eftersom dels många bostadsföretag, kanske de flesta,är föreningar, som liksom den förvaltande juridiska personen beskattas ,dels skUlnaden inte är så stor.