prop · FZ0311 · 1975-12-31 00:00:00 — Föreningenauktoriserade revisorer framhåller att i betänkandet inte behandlats frågan omi samband med anförda besvär domstol äger förordna, att beslut om säkringsåtgärdtills vidare inte skall verkställas (inhibition). advokatsamfundförutsätter att besvärsmyndigheten har möjlighet att besluta om inhibition avverkställighet av granskningsmannens beslut enligt 28 ! Ett uttalandehärom åtminstone i förarbetena till bevissäkringslagen anser samfundetemellertid önskvärt. Uiredningen.1 25-28 1;! ; regleras vilken domstol som är behörig au handlägga framställningenligt 16 ); första stycket och 19 1; samt avgöra besvär enligt 24 1; (25 S).frågan om lagens tillämplighet när gransknings-förfarandet och förundersökningi brottmål förekommer i ett och samma granskningsärende (26 1;). samlföreskrivs sekretess vid lagens tilllämpning med tillhörande strafföestämmelser(27 1;), Avsnittet avslutas med en allmän bestämmelse om au närmareföreskrifter för lagens tillämpning meddelas av regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer (28 !;). Beslämmelserna kommenteras inte närmare ibetänkandet. Remissyttrandena,Endast RSV yttrar sig över de nu avsedda bestämmelserna. Verket fästeruppmärksamheten på alt behörighetsreglerna i 25 ! ; leder lill alt besvär frånhela landet över utmätningsmans verkstäl-lighetsåigärderenliglbevissäkringslagen kommerall prövasav länsskatterät- Prop.1975/76:11 104 teni i de fall verkställigheten har föranletts av exempelvis RSV:srevisions- och granskningsverksamhel. Hovrättenöver och anmärker, an i 10 ! ; handräckningslagen flnns intagenen bestämmelse av innebörd atl kostnaderna för handräckning enligt lagen skallåvila statsverket. Någon ändring härvidlag synes utredningen ej ha avsett förbevissäkringslagens del. Till undvikande av missförstånd är det enligthovrättens mening lämpligt att bestämmelse av motsvarande innebörd som ihandräckningslagen införs i bevissäkringslagen. Utredningen.1 78 S UL, 56 S TL, 19 ! ; SjL, 9 s FFL samt 36 S tullagen föreslås ändringarsom syftar till alt på ett klarare sätt än f n. slå fast vad som avses medverksamhetslokal, dvs. lokal dit granskningsmyndighet har rält att fåtillträde i anledning av pågående granskningsarbete. Ändringsförslagen innebären samordning av dessa bestämmelser och är enligt utredningen utformade så atten så nära överensstämmelse som möjligl skall föreligga mellan vad som i dessaförfattningar avses med lokaler av angett slag och bevissäkringslagensbeskrivning av de utrymmen, där eftersökning får ske med stöd av beslut enligt7 l; första stycket. 'Vidare föreslås ändring i 4 § fjärde stycket lagen ombevillningsavgifter för särskilda förmåner och rättigheter. Ändringen ärbetingad av atl handräckningslagen föreslås upphävd i och med aubevissäkringslagen träder i kraft. Slutligenföreslås ändring i 7 ! ; iredje stycket AvgL. Ändringen innebär att arbetsgivareär skyldig atl efter anmaning tillhandahålla alla handlingar av betydelse förberäkning av avgiftsunderlag. En följd av förslaget blir enligt utredningen atts. k. tidkort och liknande måste överiämnas lill granskningsmyndigheten omdenna begär det. Remissyttranden a, RFV framhåller, all enligl nuvarande lydelse av 7 ! ; iredje stycket AvgLarbetsgivare är för kontroll av att uppgiftsskyldighet fullgioris skyldig alttillhandahålla i 78 :; 1 mom. UL angivna handlingar, dvs. uppgifter omarbetstagares namn, lönebelopp och skatteavdrag m. m. För kontroll av deuppgifter, som skall ligga lill grund för debitering av arbetsgivaravgifter, ärdet nödvändigt all även ha tillgång lill uppgifter om de anställdas arbetstid.Det är därför enligl verket av ston värde au en bestämmelse om skyldighet förarbetsgivare au lämna uppgifl härom föreslagits i 7 ;:; iredje slyckel AvgL.Del föreslagna fjiirde st>ckei i 78 UL och hänvisningen lill detta i 1>: AvgL bidrar även lill au RFV:s re- Prop.1975/76:11 105 visionsverksanihetkan bedrivas på en lorfaliningsenligi fastare grund. Generaliullstyrcisenanmärker i fråga om ändringen i tullagen all begreppet "lokal, som användsför den verksanihet kontrollen avser" lorde vara för snävt begränsat föratt tillgodose kontrollbehov. Det kan nämligen förekomma förelagmed sådan verksamhet atl tullmyndighet kan ha intresse av atl få tilllräde tillgård, upplagsplats etc. Styrelsen föreslår därför all ordet "lokal"byts ul mol "utrymme". Styrelsen ifrågasätter vidare om inlebestämmelsen om skyldighet "atl bereda tulkjänsteman lilllälle att undersökavara" bör ändras lill att avse även den som utför konlroll för tullverketsräkning. Bestämmelsen skulle härigenom komma att omfatta även de fall dåexpertis utom verket anlitas för kontrollverksamheten. 1975/76:11 106 Beskatlningsförfarandet i vårt land bygger i hög grad påalt den enskilde medborgaren är skyldig atl länina skriftliga uppgifter om sinaekonomiska förhållanden. Samma ordning gäller i fråga om tullar och åtskilligaavgifter. Det är därför av stor betydelse alt denna uppgiftsskyldighet fullgörspå ett riktigt och fullständigt sätt och detta inte minst av det skälet, attuppgifterna förutsätts vara korrekta tills det av omständigheterna framgår auså inte är fallet. Uppgiftsskyldighetens omfattning varierar i hög gradberoende på vilken skall, tull eller avgift det är fråga om. Den ulan tvekan niesldetaljerade informationen skall den enskilde lämna vid den årliga inkomst- ochför-mögenhelstaxeringen, som regleras i taxeringslagen (1956:623), TL. Särskiltgäller detta förvärvskällan flänst. Där skall i deklarationen redovisas vafleprimäruppgift. som f ö. vad gäller intäkter oftast kan avstämmas mot kontrolluppgiftfrån tredje man. För andra förvärvskällor skall endast mer eller mindresummariska uppgifter anges i deklarationen. Det beror självfallet på attprimäruppgifterna är så många atl de av praktiska skäl inte kan tas upp ideklarationshandlingen. Inom andrasektorer av området för skatter, tullar och avgifter behöver den enskilde i detordinarie förfarandet lämna endast summariska uppgifter till ledning förmyndigheternas beräkning av vad han har att eriägga till det allmänna. Ettexempel härpå är deklarationen lill mervärdeskatt. För attkunna kontrollera deklarationer och kompletterande uppgifter, som den enskildeskall lämna under det ordinarie granskningsförfarandet, har granskningsmyndigheternagetts rdaiivi omfattande möjligheter atl i efterhand begära in kompletterandeuppgifter och t, o, m. fullständigt grundmaterial. Främst är det här fråga omdet skriftliga primärmalerial som deklarationen eller därmed jämförligredovisningshandling bygger på. Om denenskilde inte fullgör denna utvidgade uppgiftsplikt på föreskrivet sätt kangranskningsmyndigheterna tillgripa olika Ivångsmedel, Bl, a, kan de vidtaåtgärder enligt lagen (1961:332) om handräckning vid taxeringsrevision, den s,k, handriickningslagen, Enligl denna lag, som trädde i kraft ,skall utmätningsman på grundval av länsskaiterälts beslut i särskild ordningeftersöka och omhänderta räkenskaper och andra handlingar som skall granskas,Lagen gäller inle bara vid taxeringsrevision ulan också vid viss annangranskning, t, ex, skatterevision enligt lagen (1968:430) om mervärdeskall. ML,granskning a v indirekta skatter enligl lagen (1959:92) om förlärandel vid visskonsumiionsbeskatining. konlroll av kiill-skalleavdrag enligluppbördslagen (1953:272). LIL.och konlroll enligl lagen (1959:552) om uppbördav vissa avgifter enligl lagen om allmän försäkring, m, m,, AvgL, 1975/76:11 107 Handräckningslagen, som innebar ell nytänkande inomkontrollagslift-ningen, avsåg att ge granskningsmyndigheterna möjlighet alt låfram beskattningsunderiag i de fall då den enskilde undanhåller räkenskapereller annat bevismaterial. Det måste tyvärr konstateras att lagen inte har låttden önskade effekten. Den har kommit till användning endast i ett fåtal fall,t. ex. på området för inkomstbeskattningen endast ett tiotal gånger sammanlagt.Detta bör ses mot bakgrunden av att genomförs ca 10 000taxeringsrevisioner. Bland dessa finns åriigen över 500 där räkenskapernauppges ha förkommit. Antalet fall där räkenskapsmaterialet är ofullständigtanser länsstyrelserna vara mångdubbelt större. Atl lagen inte används beror på att förfarandet är alltföromständligt och tungrott för att kunna hanteras i praktiken. Handräckning skallsålunda beslutas av länsskatierälten. Normalt krävs för sådant beslut allvitesföreläggande som avser utfående av räkenskapsmaterial har skeit och inlefått avsett resultat. Ett föreläggande av vite lar lid och kanden skatlskyldige vidta de åtgärder som han finner lämpliga, t. ex. förstöraräkenskaperna. En avsevärd bevisbörda ligger på den som begär handräckning.Det skall sålunda visas alt grundad anledning finns för antagande, att denskatlskyldige innehar men inle tillhandahåller handlingar. Handlingarna måstevidare vara av väsentlig betydelse för taxeringen. Myndigheten har i delinledande skedet av granskningen, då handräckning oftast aktualiseras, avnaturliga skäl inle särskilt goda möjligheter alt bevisa detta. Förslag till ny lagstiftning på detta område har lagtsfram av uiredningen (Fi 1973:01) om säkerhetsåtgärder m. m. i skalleprocessen.Uiredningen har utarbetat ett förslag till bevissäkringslag för skatte- ochavgiftsprocessen, som ärav.sedd all ersätta den gällande handräckningslagen.Enligl förslaget skall myndigheterna vid sådan granskning som avser konlroll avskaller och avgifter kunna genoni säkringsåtgärder lå tillgång lillgrundmaterial som omfattas av den enskildes uppgiftspliki. Säkringsåtgärderna enligt förslaget är beslag, förseglingoch eftersökning. Beslag av bevismedel och försegling av utrymme eller förvar,där bevismedel finns, år nya rätisinstiuit. Eftersökning - som ger myndigheträtt atl söka igenom lokaler och andra utrymmen tillhöriga den granskade och ivissa fall även annan - har i stort sett sin motsvarighet i handräckningslagen.Behörigheten all besluta om säkringsålgärd har lill skillnad från vad somföreskrivs i handräckningslagen fördelats mellan domslol och flänstemän vidgranskningsmyndighelen, Eftersökning i privatulrymmen kan enligl förslagetbeslutas endast av skattedomslol medan niindre ingripande åigiirder beslutas avflänsteriian. Bl, a, därigenom har uiredningen velat markera all eftersökning iprivata utrymmen bör kringgärdas med speciella villkor, .Allmänt sett syftar utredningsförslaget lill en smidigareoch effektivare ordning än den som gäller. Förslaget kan också sägasavdramatisera förfarandet genom atl valet av säkringsåtgärd kan anpassas tilldet mått av ingripande som vafle situation kräver, Eftersökning skall alltsåinte beslutas niir del räcker med beslag eller försegling. 1975/76:11 108 Förslaget har remissbehandlats. Det helt övervägandeantalet remissinstanser anser att det finns behov av reformer på det områdesom handräckningslagen avser. Det framhålls att handräckningslagens reglervisat sig vara ineffektiva och otillräckliga och att skaiiemyndigheierna inlehar de medel som behövs lör all få tillgång lill bevismaterial som den enskildeförläiiningsenligt skall tillhandahålla. De föreslagna reglerna anses allmäntväl avvägda och ägnade all förbättra kontrollmöjligheterna. Några remissinstanserställer sig dock kritiska. 1 etl yttrande sägs sålunda atl förslaget hade bortutformas på ell annat säll och efter modell av reglerna i ,RB,oni husrannsakan och beslag i brottmål. Andra remissinstanser uttala rattuiredningen inle har visat tillräcklig grund för sin mening allhandräckningslagens regler måste effektiviseras. Åter andra anser atl förslagetinle tillräckligt tillgodoser räiissäkerhelskraven. För egen del vill jaguttala följande. Det ärallmänt känt atl tendensen till skatteundandragande har ökat under de senasieårtiondena som de använda metoderna har blivit alltmer kvaliflcerade.Dessa förhållanden är inle speciella för vårt land. Situationen iir densamma ide fiesta industriländer. Det har också här, liksom i andra länder, införts ettantal bestämmelser, som syflar till att hindra skatteundandragande, och fieraåtgärder kan väntas. Avnaturiiga skäl är behovet av nya metoder för att bekämpa skatteundandragandesärskilt uttalat i sådana sammanhang, där den enskilde normalt skall lämnaendasi mer summariska uppgifter lill myndigheterna. Detta gäller påinkomsiskatiens område främst i förvärvskällan rörelse och i övrigt t. ex,beträffande mervärdeskall och arbetsgivaravgifter för socialförsäkringensflnansiering. Inom dessa sektorer av vårt skalle- och avgiftssystem är därförbehovet av effektiva kontrollmöjligheter särskilt ullalat. Uppfattningen alldet behövs en reformerad lagstiftning på del område som förslaget avser ärvälgrundad. När del är fråga om lagstiftning av det aktuella slagetmöter man ofta invändningarom bristande rällssäkerhet, 1 detta hänseende villjag föregen del anföra följande. En vägranall fullgöra skyldigheten all ge granskningsmyndighelen tillgång lill delmaterial, som har legal lill grund för lämnade deklarationsuppgifter, kangivelvis inle accepteras. Del är nämligen här fråga om en skyldighet, somsyftar lill alt en likformig och lagenlig beskattning skall kunna genomföras.All myndigheterna därför måste ha rätt au genom ivångsmedel få ul handlingarnaav den som inte vill lämna dem ifrån sig faller sig naturligt och kan inleanses strida mol de rällssäkerheisprindper, som giiller i vårt land, 1begreppet rätlssäkerhet bör man f, ö, inbegripa de enskildas intresse av atlskatter, tullar och avgifter fördelas dem emellan på del siitl somlagstiftningen avser. Detta intresse måste sjiilvfallet lillmiiias slorbetydelse i den nu aktuella lagstiftningen. Naturligtvis finns i detta som iandra sammanhang gränser som inte bör överskridas med hänsyn 1975/76:11 109 tillden enskildes berättigade intressen av mer privat natur. Denna fråga om balansmellan behovet av effektiv kontroll och privatintressen har utredningen ägnatsärskild uppmärksamhet. Isammanhanget bör nämnas skönstaxeringsinstitutet och andra på skönsmässigagrunder fattade beslut som avser att möjliggöra beskattning även om inga ellerendast ofullständiga uppgifter har lämnats till beskattningsmyndigheten. Mångagånger är det nämligen fördelaktigare för den skattskyldige att bli skönsmässigtbeskattad än att påföras skatter på grundval av ett korrekt material. Ävendetta förhållande utgör elt starkt motiv för den föreslagna lagstiftningen. Slutligen vill jagunderstryka all de åtgärder som syftar till all säkra bevisning vid taxering m.m, bör ha en väsentligt annan utformning än tvångsmedlen i straffprocessen.Det är en avsevärd skillnad mellan sådana omständigheter som medför allmaterial för skattekontroll begärs och skälen för alt tillgripa tvångsmedel föratt säkra bevisning i brottmål. Ofta flnns i de fall där bevissäkringslagen äravsedd att tillämpas ingen grund för misstanke om broll, Uiredningen har tagithänsyn därtill vid utformningen av sina förslag. Jaganser liksom fiertalet remissinstanser atl utredningens förslag till bevissäkringslagär i allt väsentligt väl ägnat atl läggas lill grund för lagstiftning, I detföljande avser jag gå närmare in på förslagets detaljer. Utredningensförslag, som även innefattar ändringar i vissa beskail-ningslagar m. m., tordefogas till regeringsprolokollel i detta ärende som bilaga 1. Enligl1 1: förslaget skall lagen kunna tillämpas vid revision eller annan granskninginom praktiskt tagel hela området för skaller, tullar och avgifter. Lagenföreslås gälla vid all slags granskning enligt de författningar, som uppräknasi lagrummet, således vad t. ex. gäller inkomst- och förmögenhetsskatter samtmervärdeskatt också vid annan granskning än laxerings-revision resp.skatterevision. Bland de skatter som inte lagils med märks arvs- ochgåvoskatten. Remissinstanserna harallmänt inle haft något alt erinra mot förslaget i denna del. Flera av demanser det vara en fördel alt reglerna blir enhetliga, I samband därmed tar ettpar instanser upp frågan om samordning av olika myndigheters åtgärder mot densom skall granskas. För egen del kan jagansluta mig lill utredningsförslaget i denna del. Undantaget i fråga om arvs-och gåvoskatt anser jag berättigat med hänsyn lill all konirollloreskrifierna beiräffandeden skallen f n. inle är utformade på sådant sätt alt de ger något egentligtunderlag för åtgärder enligl den föreslagna lagen. Prop.1975/76:11 110 Dethar förelegat ett behov av att kunna bättre samordnakontrollåtgärder från olika myndigheters sida. Delta behov blir sannolikt änmer markerat . Lagförslaget underlättar en sådan samordning.Åtskilliga samordningsproblem kommer emellertid att kvarstå även efter ettgenomförande av förslaget. De får lösas i ett annat sammanhang. Slutligen bören viss redaktionell ändring göras i förslaget i denna del. Till dennaåterkommer jag i specialmotiveringen. I2 ;; förslaget anges ordet säkringsålgärd som gemensam benämning på de åtgärdersom kan företas enligt lagen. Vissa termer definieras, nämligen"bevismedel", "förvar", "utrymme" och"granskningsman". Med"granskningsman" avses den som i sin flänst har att övervaka granskningensamt den som särskilt har förordnats att vara granskningsman enligt lagen. De flänstemänsom skall få sådant förordnande - vilket medför behörighet atl falla beslut omvissa säkringsåtgärder samt atl verkställa dem - får enligt utredningenbestämmas i administrativ ordning. Remissinstansernahar i stort sett godtagit innehållet i paragrafen. Från ett par håll påpekasemellertid att lagförslaget inle reglerar möjligheten alt besiktiga lokaler,granska varulager m. m. eller verkställa kassainventering och dylikt. Detifrågasätts om inte begreppet bevismedel borde utvidgas till att avseförslagsvis även varulager, inventarier m. m. I övrigt går fleraremissinstanser in på frågan om vilka flänstemän som bör få särskilt förordnandeatt vara granskningsman. Ett par av dem uttalar att vafle flänstemän somgenomför taxeringsrevision bör få behörighet att vara granskningsman enligtlagförslaget. Ävenjag anser att det är önskvärt att möjlighet öppnas för granskningsman attbesiktiga lokaler etc. när den granskade vägrar att lämna tillträde. Dettabehov kan emellertid enligt min mening inte tillgodoses på det sätt somföreslagits av vissa remissinstanser, nämligen att utvidga begreppet bevismedel.Den berörda frågan bör enligt min mening lösas i ett annat sammanhang. Däremotkan vitesbestämmelserna i med fördel utsträckas till atl avse även skyldighetatt lämna tillträde till lokaler och tillåta kassainventering. Jag skall i detföljande ta upp denna fråga. Rätt att vara granskningsman i lagförslagelsmening bör i varje fall tills vidare inte automatiskt följa med uppgift attutföra granskning eller förordnande att verkställa taxeringsrevision. Jagansluter mig lill den åsikten som utredningen har gett uttryck åt, nämligen attsom granskningsman bör förordnas endast flänstemän med särskild erfarenhet ochtillräcklig utbildning. Dessa förordnanden bör ges inte bara generellt ulanäven kunna avse ett särskilt fall av granskning. Enremissinstans har gått in på vissa frågor om vilka handlingar som 1975/76:11 111 kan hänföras till bevismedel. skallbehandlas i specialmotiveringen. I 3 1; förslaget regleras hursäkringsåtgärd skallverkställas. Beslag verkställs genom atl bevismedel fråntas innehavaren eller isäkrat skick lämnas kvar hos honom, försegling genoni alt förvar eller utrymmeförses med sigill eller liknande förslulning samt eftersökning genoni attförvar eller utrymme genomsöks för eftersökande av bevismedel. Remissinstanserna har i allmänhet inte haft något atterinra mot dessa bestämningar. Med anledning av vissa synpunkter som förts framvill jag emellertid föreslå den bestämmelsen atl verkställighet av beslag skergenom att bevismedel omhändertas, underförstått av den som verkställerbeslutet. Handräckningslagen har en liknande formulering av de åtgärder somlagen medger. Enligt 4 ;; förslaget skall beslut om säkringsåtgärd fåfattas utan au den som berörs av beslutet har hörts i ärendet. Föratl beslut skall kunna verkställas fordras emellertid i princip kommunikationmed den granskade och annan, hos vilken förrättningen skall äga rum (9 §). 1motiven till paragrafen påpekar utredningen alt beslut om säkringsåtgärd mångagånger skulle bli utan verkan om kontakt med den granskade skulle las . Förslaget har kritiserats av några remissinstanser somanser att den som berörts av beslutet i princip skall höras innan beslutetfattas. En remissinstans menar atl förhandskonlakt bör kunna underiåtas endastom sådan kunde antas leda lill alt bevismedel undanröjdes eller förvanskades. För egen del vill jag säga följande. Det liggersjälvfallet så lill att beslut om säkringsåtgärd i de allra fiesta fall bliraktuellt försl sedan den granskade har fått del av anmodan att lämna ifrån sigbevismedel för granskning men vägrar detta eller t. ex. uppger atträkenskaperna förkommit. Den granskade bör då kunna räkna med atl niyndighetenkan konima att vidta särskilda åtgärder. Frågan om den granskade eller annan iförväg skall höras beträffande ifrågasatt säkringsbeslut skulle visserligenkunna bedömas på samma sätt som frågan om hörande av part enligt 15 1;förvaltningslagen (1971:290). Där föreskrivs äu part i princip skall la yttrasig innan ärende avgörs men att han inte behöver beredas tillfälle atl yura sigbl. a. om det kan befaras att genomförande av beslutet i ärendet skulleavsevärt försvåras därigenom. Detta torde oftast vara fallet när fråga omsäkringsåtgärd kommer upp, eftersom användning av säkringsåtgärd förutsätteratt risk finns för att bevismedel kommer att undanhållas eller förvanskas. Entillämpning av den angivna bestämmelsen passar emellertid inte in i defaktiska situationer som lagförslaget avser. Säkringsålgärd kan sålunda bliaktuell när en granskningsman utför taxeringsrevision i den granskades egnalokaler. Att då kräva att denne i vissa fall formellt skall höras innan beslut fär 1975/76:11 112 fattas om beslag av en räkenskapshandling eller om eftersökningär enligt min mening inte särskilt meningsfullt. Den granskade har juregelmässigt möjlighet att lägga fram sina synpunkter dels när åtgärdenifrågasätts av granskningsmannen, dels när den skall verkställas. Som framgåttoch ytterligare skall behandlas i det följande har som villkor förverkställighet föreskrivits alt den som berörs därav i princip skall beredastillfälle atl vara närvarande. Den bestämmelsen är enligt min mening fullttillräcklig som skydd för den enskildes befogade intressen. Jag anser alltsåatt den föreslagna lösningen bör godtas. Villkoren för beslut om beslag av bevismedel har angetts i5 ;; förslaget. Sådant beslut får fattas om bevismedlet inte tillhandahållsgranskningsmannen eller risk föreligger att det kommer att undanhållas ellerförvanskas. Vad som är bevismedel bestäms således i den aktuella granskningsförfati-ningen.1 motsats lill vad som gäller för handräckning enligt handräckningslagenfordras inle för beslag all bevismedlet skall vara av väsentlig betydelse förgranskningen. Remissinstansernahar särskilt uppehållit sig vid den förutsättningen som avser risk förundanhållande eller förvanskning. Rekvisilet återkommer i de följandeparagraferna. Några remissinstanser anser att det bör fordras en meraccentuerad risk för all beslag skall få beslutas medan andra menar attriskfaktorn inte bör överbetonas. par remissinstanser anser atl endastbevismedel av väsentlig betydelse för granskningen skall få beslagtas. För egen del anser jag att förslaget är väl avvägt. Attskärpa "riskvillkoret" anser jag inte påkallat. Det avser bl. a. densituationen att den granskade visserligen inte nekar all lämna ifrån sigbevismedlet men å andra sidan visar all han vill förhala utlämnandet. Ipraktiken synes detta läge inte vara ovanligt. Självfallet bör för beslag intekrävas att bevismedlet har särskild betydelse för granskningen. En sådanbedömning kan oftast inte göras förrän handlingen har kunnat sammanställas medannat material. Förslaget bör alltså godtas. I 6 ;; förslaget finns regler om villkor för försegling avförvar eller utrymme.