prop · FZ03105 · 1975-12-31 00:00:00 — 1 följer emeUertid av den lagen att sådana frågorskall handläggas enligt LRA, Den särskilda föreskriften i 51 § första stycketbehöver därför inte få någon motsvarighet i den nya lagen. 1975/76:105 Bilaga 2 225 Tvister om företrädesrätt till ny anställning pådet statliga området skall enligt gällande ordning prövas genom besvär. Sådanatvister har nämligen inte tagits med i uppräkningen i 51 § första stycket avtvister som skall handläggas enligt LRA. Därför föreskrivs i 51 § andra stycketatt 42 § LAS, vari hänvisas till LRA, inte skall tillämpas i fråga om tvist somrör företrädesrätt till ny anställning. Med hänsyn till utformningen av de nyareglerna om prövningsordningen torde det inte behövas något uttryckligtundantag från 42 § LAS i den nya lagen. Föreskriften i 51 § andra stycket kandärför slopas. Här skall vidare tas upp en speciell fråga,nämligen regleringen av det administrativa förfarandet vid vissa tvångsåtgärderriktade mot justitie-råd eller regeruigsråd. Enligt 12 kap. 8 § andra stycket RF skall fråga,huruvida ledamot av högsta domstolen eller regeringsrätten enligt vad därom ärföreskrivet skall skiljas eUer avstängas från sin tjänst eller vara skyldig attundergå läkarandersökning, prövas av högsta domstolen på talan av JO eller JK.Av förarbetena tUl denna grundlagsföreskrift (prop, 1973: 90 s, 442) framgåratt med skiljande från tjänst här åsyftas dels avskedande, dels"tvångspensionering", dvs, tvångsenfledigande vid viss ålder eUer vidsjukdom m, m, (jfr 31 och 32 §§ StjL, även prop, 1975: 78 s, 256). Här kananmärkas att rätten tUl pensionsförmåner normalt regleras i kollektivavtal. Avnämnda förarbeten framgår vidare att grundlagsföreskriften inte är avsedd atthindra att i vanlig lag införs bestämmelser om prövning i administrativordning av frågor om tvångsentledigande, avstängning eUer läkarundersökning.Ett administrativt beslut om entledigande, avstängning eller läkarundersökningfår emellertid inte utan vederböran-des samtycke gå i verkställighet förränhögsta domstolen har fastställt beslutet. Frågan huravida och i vilkenutsträckning sådan administrativ prövning borde införas skuUe enligtföredragande departementschefen övervägas i annat sammanhang. Det åsyftade administrativa förfarandet regleras f.n. i StjL. Bestämmelserna härom är av förhåUandevis invecklad art. De innebäri huvudsak följande. Fråga om tvångsentledigande av tjänsteman somregeringen tUlsätter - bl. a. justitieråd eUer regeringsråd på grand av atttjänstemannen har uppnått viss ålder (31 §) eller att hans arbetsförmåga harförlorats eller satts ned (32 § första stycket) skaU enligt 37 § andra stycketprövas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Fråga omtvångsentledigande av bl. a. fuUmaktshavare, som har blivit ur stånd attfullgöra tjänsten tillfredsställande (32 § andra stycket), skall enligt sammalagrum prövas av regeringen. Avser entledigandebeslut enligt 31 eller 32 §justitieråd eller regeringsråd, får beslutet emellertid verkställas först sedandet har prövats av högsta domstolen enligt bestämmelserna i 15 1975/76. 1975/76:105 Bilaga 2 226 54§ (34 a § andra stycket). Jag återkommer strax till sistnämnda bestämmelser. Enligt38 § första stycket gäller beträffande justitieråd och regeringsråd ensärskild ordning också för prövning förutom av fråga om åtalsanmälan avfråga om avskedande, avstängning eller läkarundersökning. Beslut om avskedande(22 §) skall sålunda meddelas av högsta domstolen i enlighet med 54 §, likasåsådant beslut om avstängning som avses i 26 §. Sådant beslut om avstängning somavses i 27 §, däremot, meddelas av regeringen, men får å andra sidan inteverkstäUas föirrän beslutets giltighet har prövats av högsta domstolen (27 §första stycket andra meningen, jfr prop. 1974: 174 s. 83). Beslut omläkarundersökning (27 §) meddelas också av regeringen och skall likaså prövasav högsta domstolen, innan det får läggas till grund för avstängning (27 §sista stycket andra meningen). Beträffande läkarundersökning hänvisas i angivnalagrum tUl 54 §. Av 54 § framgår att mål om avskedande, avstängning,läkarundersökning eller skiljande från tjänst (22, 26, 27, 31 eller 32 §)beträffande justitieråd eller regeringsråd prövas av högsta domstolen på talanav JO eller JK enligt 57 kap. (jfr 3 kap. 3 § andra stycketsamma balk, prop. 1974: 35 s, 106). Hithörandefrågor har varit föremål för behand ling (jfr prop. 1974: 174 s. 82, 83, 1975: 78 s, 204). Trots detta finns det enligt min mening anledning att i detta sammanhang genomföra en viss förenkling av gällande ordning, givetvis inoni ramen för föreskriften i 12 kap. 8 § andra stycket RF. . - Jaganser sålunda att angivna frågor i fortsättningen utan olägenhet bör kunnaprövas av högsta domstolen i tvistemålsordning på talan av JO ellerJK, dvs. utan föregående administrativt beslut. Det innebär ett slopande av denförberedande administrativa prövning som enligt StjL skall äga rum i fråga omavstängning eUer läkarundersökning enligt 27 § och i fråga om skiljande fråntjänst enligt 31 § dier enligt 32 § första eUer andra stycket. Som framgåttsaknar enligt StjL denna prövning motsvarighet i fråga om avskedande enligt 22§ eUer avstängning enligt 26 §. En ordning som den förordade synes med hänsyntill frågornas beskaffenhet mer ändamålsenlig än den nuvarande, somden lika väl tillgodoser de krav som stäUs i RF. Däremotföreslås inget ändrat förfarande i fråga om frivillig avgång från tjänsten.Slutgiltigt beslut i anledning av egen begäran om entledigande bör alltsåockså även fortsättningsvis kunna meddelas i administrativ ordning. Detanförda innebär sammanfattningsvis att det beträffande justitieråd ellerregeringsråd enligt min mening är tillräckligt att fråga om avskedande,avstängning eller läkarandersökning eller om skUjande från tjänst i samband medpensionering prövas som tvistemål av 1975/76:105 Bilaga2 227 högstadomstolen enligt 3 kap. 3 § andra stycket och 57 kap. . I dennya lagen bör därför uttalas att frågan prövas enligt särskUda bestämmelser.Därjämte bör för tydlighets skull föreskrivas att prövningen skall ske itvistemålsordning, dock att de i 29 kap. för brottmålföreskrivna omröstningsreglerna skall tillämpas. Att talan skall väckas av JOeller JK framgår av den anförda bestämmelsen i 12 kap. 8 § andra stycket RF. Jaglämnar därmed denna speciella fråga (se vidare lagförslaget). Enligt 56 § StjL meddelar regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer ytterligare föreskrifter för tillämpningenav StjL. Det förhållandet att regeringen har en direkt på RF grundad rättatt,meddela verkställighetsföreskrifter gör det överflödigt att förse den nyalagen med en bestämmelse av det innehållet. Denna rätt kan regeringen.i sin lurutan särskilt bemyndigande överlåta på underlydande myndighet. I övrigt bör de formella bestämmelserna i min mening kunna föras över till den nya lagen i stort sett oförändrade.De särskilda omröstningsreglerna {38 a §) bör emellertid utsträckas till attgälla också i fråga om entiedigande. En sådan reform ligger i linje med denmoderna synen på anställningstryggheten i offentlig tjänst. Vissa andra jämkningarbör också göras. De kommer att redovisas i det lagförslag som jag avser attlägga fram och i specialmoliveringen därtill. Dessutom bör bestämmelserna i dennya lagen ordnas mer systematiskt än f. n. Även därom får jag hänvisa tiUnämnda lagförslag. 13.12.2Kommunanställda m. fl. 13.12.2.1AUmänt om kommunaltjänstemän m. fl. Det återstår att behandla vissa delar av ÄRK:sförslag, såvitt rör de kommunanställda m. fl. Även i dessa frågor utgår jagfrån de tidigare angivna principerna (13.2). F. n. reglerar som nämnts KtjL vissa grundläggandeanställningsvillkor för tjänstemän hos vissa icke-statliga offentligainrättningar, främst kommuner och landstingskommuner. I övrigt hör tUl KtjL:stillämpningsområde tjänstemännen hos kommunalförbund, församlingar, kyrkligasamfälligheter, skogsvårdsstyrelser, aUmänna försäkringskassor samt, enligtregeringens bestämmande, andra allmänna inrättningar. En del av de tjänstemänsom omfattas av KtjL har sina avlöningsförmåner statligt reglerade, bl. a.lärarna inom det kommunala undervisningsområdet. 1 de följande avsnitten tarjag särskUt upp en del frågor som rör vissa av de tjänstemannagrupper som nuomfattas av KtjL. Jag vill också fästa uppmärksamheten på att - till skillnadmot vad som gäller på statens område det hos kommunerna och landstingskommunernafinns stora arbetstagargrupper som inte är anställda som tjänstemän. Deomfattas således inte av KtjL. TUl frågan i vad mån den nya lagen bör omfattaäven dessa grapper kommer jag strax (13.12.2.2). 1975/76:105 Bilaga 2 228 Den nuvarande regleringen i KtjL som för lärarem. kompletteras i annan författning är som nämnts av betydligt mindreomfång än den i StjL. Förutom föreskrifter om tiUämpningsområdet (1 §) finns iKtjL sålunda främst regler om avtalsförbud och om arbetskonflikter (2-5 §§).Dessa har jag redan behandlat (13.4, 13.9). I fråga om särskild överläggning irätlstvister (7 §) får jag också åberopa vad som har anförts tidigare om attdelta institut kan utgå (13.5). Under remissbehandlingen av ÄRK:s betänkande harföreslagits en lagbestämmelse om särskilda vUlkor för innehav eller utövande avickestatlig tjänst (jfr 4 § StjL). I fråga om statligt reglerad sådan tjänstdelar jag uppfattningen att offentligrättslig reglering bör gälla beträffandesärskilda villkor för tjänst och att detta bör komma tUl uttryck i den nyalagen. Detsamma bör gälla i fråga om befordringsgrunder för sådan tjänst. Jagåterkommer till dessa frågor i det lagförslag jag avser att lägga fram. I övrigt får jag hänvisa till lagförslaget och tUlden följande specialmoliveringen. För en del kommunanställda, t. ex. inomsjukvårdsområdet, gäller särskilda lagregler rörande bl. De berörs inte av detta förslag. Som jag har framhållit, faller enbetydande del av arbetstagarna hos kommunerna och landstingskommunerna utanförKtjL:s tillämpningsområde. Främst gäller detta de omkring 300 000 kommunalarbelama,som alltså formellt inte omfattas av KtjL:s begränsningar i avtals- ochkonflikträtten. Detta förhåUande torde emeUertid inte innebära attutrymmet för koUektivavtal på kommunalarbetarområdet är obegränsat. Den kommunalademokratin sådan den kommer till uttryck i RF och i kommunallagama med derasbestämmelser om bl. a. uppgiftsfördelning medför självfallet vissabegränsningar. Enligt min mening bör i dessa avseenden i denkommande lagstiftningen någon skiljeUnje över huvud taget inte upprätthållasmellan tjänstemän och arbetare. Det utslagsgivande bör vara vad den offentligaverksamhetens särart påkallar, dvs. arbetsuppgiftemas beskaffenhet, intebeskaffenheten av arbetstagarnas anställning e, d. För detta synsätt talarockså att det kan vara ett tillfälligheternas spel huruvida denena eller den andra arbetstagargrappen har kommit att intagatjänstemannaställning eller inte. Det förefaller också rimligt att så långtmöjligt likartade lagregler gäller för alla löntagargrupper med gemensamarbetsplats, t, ex, ett sjukhus. Denav mig föreslagna lagen om offentUg anställning skall inte inne- 1975/76:105 Bilaga2 229 hållanågon motsvarighet tUl det särskilda avlalsförbud som för kommunaltjänstemännensdel f. n. gäUer enligt 2 § KtjL. Den ordning som i detta hänseende skalltillämpas på det kommunala och landstingskommunala området bör sålunda kunnaomfatta både tjänstemän och arbetare utan åtskiUnad. Detförhållandet att kommunalarbetarna inte omfattas av KtjL markerar derassärställning i ytterUgare ett viktigt hänseende, nämligen i vad rör rätten attanvända stridsåtgärder. Kommunaltjänstemännens konflikträtt är enligt 3 §KtjL begränsad till strejk och nyanställningsblockad, och vad angårsympatiåtgärder får sådana tillgripas bara till förmån för andra arbetstagareinom den sympatistridandes eget avtalsområde. För kommunalarbelama däremotgäller inte dessa begränsningar. I den allmänna diskussionen har särskiltmöjligheten att vidtaga sympatiåtgärder tUl förmån för grupper utanför det egnaavtalsområdet framhållits som värdefull. Inte heller bedömningen av vilka stridsåtgärder somkan tillåtas på den offentliga sektorn bör, som jag ser det, bygga på enindelning av arbetstagarna alltefter anställningens art. Här liksom i fråga omövriga lagregler måste de intressen som reglerna avser att skydda ges den avgörandebetydelsen. I det föregående har jag föreslagit en utvidgningav konflikträtlen för tjänstemännens del (jfr 13.9), De begränsningar som skallfinnas kvar avser, förutom stridsålgärder med inhemskt politiskt syfte, enbartsådant arbete som består i myndighetsutövning eller som är absolut nödvändigtför att genomföra myndighetsutövning. Klyftan meUan denna utvidgade rätt attvidtaga stridsåtgärder i egen sak eller som sympatiåtgärd och demöjligheter till stridsålgärder som f. n. föreligger för kommunalarbetarnas deltorde vara ganska obetydlig i praktiken. Med hänsyn härtill och till fördelarnaav en enhetlig reglering för samtliga grupper anser jag beträffandekonflikträtlen liksom beträffande förut berörda frågor att kommunalarbelama ochövriga kommunanställda bör likställas. En sådan lösning synes också varaförenlig med Svenska kommunalarbetareförbundets inställning sådan denna harkommit till uttryck under remissbehandlingen av ÄRK:s förslag och underlagstiftningsarbetet i . Äv vad jag har sagt om de två f. n. viktigastesärskiljande frågorna avtalsutrymmet och konflikträtlen följersammanfattningsvis att jag för min del anser att det är motiveratatt behålla en lagstiftning som i desssa hänseenden uteslutande gällertjänstemän och inte andra kommunalt anställda. De regler om arbetskonflikter m.m. som skall tas upp i lagen om offentlig anställning framgår av lagförslaget. 1975/76:105 Bilaga 2 230 13.12.2.3Lärare m, fl. För tjänstemän inom KtjL:s tUlämpnmgsområde medstatiigt reglerade avlöningsförmåner gäller i regel kompletterandebestämmelser i eller andra administrativa författningar (jfr 4,4,1), Så ärbl, a. fallet med skolledare och lärare inom den kommunala ochgymnasieskolan (jfr skolförordningen). ARK:s förslag i denna del innebär att debestämmelser i som fortfarande anses böra tillhöra det offentiigrättsligaområdet skall föras över tiU KtjL (722 §§ enhgt förslaget). Dessa bestämmelserskaU enligt förslaget i regel ha sin motsvarighet i StjL, Jag delar som nämnts (13,4.3) ARK:s uppfattning attde grundläggande bestämmelserna också för kommunaltjänstemän m. fl. inom detstatligt lönereglerade området i princip bör ges i lag. Sådana bestämmelserbör således i regel tas in i den nya lagen. Även i fortsättningen måsteemellertid i vissa ämnen kompletterande regler kunna meddelas i armanförfattning än lag. Jag syftar på återstående bestämmelser av den art som harfunnits i KtjS (jfr prop. 1973: 90 s. 306) eller i skolförordningen etc, I anslutning till föreskriften i 11 kap. 6 § tredjestycket RF därom, att förvaltningsuppgift som innefattar myndighetsutövning kanlämnas över till förening m. fl. endast genom lag, bör för lärartjänster o. d.i den nya lagen föreskrivas att de skall tiUsättas av regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer, om annat inte är särskUt föreskrivet i lag.För de fall av tUlsättning av statligt reglerade tjänster vid privata skolor m.fl. som inte kan anses utgöra myndighetsutövning enligt RF bör dock i den nyalagen ges möjlighet att meddela särskilda föreskrifter också i annanförfattning än lag. Liksom f. n, kan förutsättas att delegering tUl annanmyndighet än regeringen skaU användas i stor utsträckning. Efter förebild av 11 kap. 9 § andra stycket RF böri fråga om andra statiigt reglerade tjänster än de rent statUga i den nya lagenföreskrivas att vid tjänstetUlsättning avseende skall fästas endast vid sakligagrunder, såsom förtjänst och skicklighet (jfr avsnitt 13,12.1.2). Det tordeendast innebära en klargörande kodifiering av de principer som i allmänhettiUämpas exempelvis på lärarområdet. F. ö. får jag i fråga om tjänstetillsättningm. m. hänvisa till vad jag har anfört tidigare beträffande det statligaområdet. Även i fråga om bestämmelsen i 15 § KtjS om arbets-och lydnadsplikt för tjänsteman får jag göra motsvarande hänvisning (avsnitt13.12.1.3). Nuvarande föreskrifter i KtjS om förbud att innehas. k. förtroendeskadliga bisysslor (16 §) och att uppbära gåvo- ellerdonationsmedel m, m, (17 §) bör föras över till den nya lagen (jfr 13.12.1.4).Föreskrifterna i KtjS om disciplinansvar, avskedande, åtalsanmälan ochavstäng- Prop.1975/76:105 Bilaga 2 231 ningm, m, (1826 §§ m, fl,) bör likaledes upphöjas till lag och alltså föras övertUl den nya lagen (jfr 13,12,1,6). Enligt KtjS (35 §) kan tjänsteman skiljas fråntjänsten dvs. tvångsentledigas bara med stöd av bestämmelse i KtjS eller, ifråga om uppsägning av den som är förordnad tUls vidare, även med stöd avbestämmelse i annan författning, ARK vill ändra detta så tUl vida, attskiljande från tjänsten skulle kunna ske bara med stöd av bestämmelse i KtjLeller i annan lag. För egen del anser jag att nuvarande föreskrift utan sakligändring bör föras över till den nya lagen. Med hänsyn främst till dettjänstesystem som f, n. tiUämpas bl, a, på det kommunala lärarområdet synesdet sålunda befogat att i speciella fall föreskrifter om skiljande frånstatligt reglerad tjänst Uksom skall kunna meddelas också iadministrativ författning (jfr t, ex. 17 kap. 49 a § skolförordningen, se 1975:269), I fråga om reglerna om turordning vid uppsägning pågrund av arbetsbrist (4448 §§ KtjS) har jag samma instäUning som när detgäller statstjänstemännen (avsnitt 13,12,1,5), Flertalet av dessa regler börsåledes göras avtalsbara inom ramen för LAS. Turordningsbestämmelserna föråteranstäUning (4954 §§) bör också i väsenflig utsträckning kunna utgå ochhithörande frågor regleras i LÄS resp. kollektivavtal på samma sätt som jag harföreslagit för statstjänstemännens del. De regler om turordning vid uppsägning ochåteranställning som enligt mitt förslag skall tas in i den nya lagen bör dockgälla också för lärare och andra som har statUgt reglerad anställning. Därvidär att märka att turordningsreglerna i KtjS och LAS f, n. inte tiUämpas påskolledare eller lärare inom undervisningsområdet (punkt 3 iövergångsbestämmelserna till kungörelsen 1974: 1017 om ändring i KtjS), Någotmotsvarande undantag bör alltså inte göras i fortsättningen. Frågan i vad måndet behövs särskilda föreskrifter i avvaktan på kollektivavtal får i förstahand lösas av regeringen. Redan meddelade administrativa föreskrifter omturordningar e, d, bör som har framhållits i fråga om de statsanställda kunna äga fortsatt giltighet i den mån de inte strider mot den nya lagen ellermot avtal. Enligt 56 § KtjS skall liksom enligt 51 § StjLtvister i vissa avtalsförbjudna frågor handläggas enligt LRA, I fråga om denordning för prövningen av tvister som föreslås gälla i fortsättningen fårhänvisas till förslaget (bU, 1) tUl ändring i LRÄ (jfr 13,12.1,7), I fråga om de kyrkoanstäUda innehåller ARK:sbetänkande inga särskilda förslag. När det gäller t. ex. församlingspräster börframhållas att deras anställningsförhållanden f. n. regleras dels i lag,delvis av kyrkolags natur, 1975/76:105 Bilaga 2 232 delsbl, a, i administrativa specialförfattningar innehållande hänvisningar tillKtjS, För en del andra personalkategorier inom kyrkokommunerna saknas sådanaspecialförfattningar (jfr SOU 1972: 37 s, 128). Något hinder att tillämpa den av mig i detföregående föreslagna regleringen även på de anställda inom församlingar ochkyrkliga samfälligheter synes inte föreligga, såvitt gäller arbetskonflikteroch skadestånd. I fråga om dem som är anställda som präster är jag inte bereddatt föreslå att den nya lagen skall omfatta andra ämnen än de angivna.Övriga ämnen i lagen får alltså för deras del t. v. liksom nu regleras isärskild ordning (jfr även förslaget till lag med bemyndigande att meddelaföreskrifter om anställning som präst i ). I fråga om andrakyrkligt anställda, t. ex. kyrkomusiker, bör den nya lagen däremot genomgåendetiUämpas på samma sätt som i fråga om t. ex, de kommunala lärarna. Den börsåledes därvid omfatta alla statligt reglerade anställningar, I den mån detför kyrkomusikerna behövs särregler i förhållande till LAS regler om turordningvid uppsägning och om återanställningsrätt (jfr punkt 3 iövergångsbestämmelserna lUl kungörelsen 1974: 1017) får sådana meddelas isärskild ordning, 13.12.2.5Försäkringskasseanställda, skogsvårdsstyrelseanställda m. fl. ARK har inte särskilt tagit upp de av KtjLomfattade arbetstagargrupper som utgörs av anställda hos de allmännaförsäkringskassorna eller hos skogsvårdsstyrelserna eller andra liknanderättssubjekt, t. ex. vissa privatskolor och museer. I fråga om de anställda hos allmännaförsäkringskassor gäller speciella regler. Vissa av tjänstemämien har statligtreglerade anstäUningsförmåner och omfattas i högre grad än de övriga avadministrativa bestämmelser. Mellan de bägge kategorierna kan trots detta iprincip inte sägas råda någon mera betydande skiUnad i fråga om anställnings-och arbetsvillkoren. Dessa stämmer f. ö. i stort sett överens med statstjänstemännensvillkor. I sitt yttrande över ARK:s betänkande anförriksförsäkringsverket bl. a, att samma regler bör gälla för alla tjänstemän vidförsäkringskassorna och alt anställningsförhållandena därvid bör regleras ienlighet med vad som tUlämpas för tjänstemän hos staten. Enligt mina ställningstaganden i det föregående bören i stort sett en-heflig lagreglering gälla inom hela det statiigtlönereglerade området. Innehållet i den nya lagen bör emellertid vara sådantatt del kan läcka också hela försäkringskasseområdet. Därför föreslår jag attden nya lagen i sin helhet får omfatta varje slag av anställning hos allmänförsäkringskassa, oavsett huravida anställningen är statligt reglerad ellerinte, F, ö, torde en motsvarande enhetlighet böra eftersträvas i fråga om denreglering som fordras för att fylla ut lagbestämmelserna. En sådan reformtillgodoser de önskemål som har uttalats under remissbehandlingen och tordevara väl förenlig med såväl allmänna synpunkter som de an- 1975/76:105 Bilaga 2 233 Den påverkar givelvis inte på något sätt kassornas ställning. I fråga om anställda hos skogsvårdsslyrelser börenligt min mening gälla samma lagregler som för de kommunanställda. De börsåledes också omfattas av den nya lagens allmänna del. Med undantag för beredskapsarbetaretorde f. ö. redan nu alla arbetstagare hos skogsvårdsstyrelserna på sammasätt som arbetstagare hos staten vara anställda som tjänstemän. Motsvarande bör gälla anställda hos andraicke-statliga allmänna inrättningar, såvitt nu är i fråga (jfr 1 § KtjL). Förstatligt reglerad anställning bör dessutom den speciella delen av den nyalagen äga tillämpning. Genomförs mitt förslag tUl lag om offentliganställning, föranleder delta en del följdändringar av formeU beskaffenhet iannan lagstiftning. Vidare föreslås en särskild lag med bemyndigandeatt meddela föreskrifter om anställning som präst i . I fråga ombakgrunden till detta förslag får jag hänvisa tUl specialmotiveringen. I enlighet med vad jag nu har anfört har inomfinansdepartementet upprättats förslag till 1. lag om offentlig anställning, 2. lag om ändring i , 3. lag om ändring i , 4. lag om ändring i lagen (1937: 249) om inskränkningar i rätten attutbekomma allmänna handlingar, 5. lag om ändring i lagen (1966: 413) om vapenfri tjänst, 6. lag om ändring i lagen (1960: 408) om behörighet att utövaläkaryr-ket, 7. lag om ändring i lagen (1963: 251) om behörighet all utövatandlä-karyrket, 8. lag om ändring i lagen (1965: 61) om behörighet att utöva veterinäryrketm. 9. lag om ändring i sjukvårdslagen (1962: 242), 10. lag om ändring i lagen (1975: 689) om tystnadsplikt för vissa tolkaroch översättare, 11. lag med bemyndigande att meddela föreskrifter om anställning som prästi . Äv lagförslagen har det under 1 angivna upprättatsi samråd särskilt med cheferna för justitie-, finans-, utbildnings-,arbetsmarknads- och Prop.1975/76:105 Bilaga 2 234 kommundepartementensamt statsråden och .