prop · FY0370 · 1975-12-31 00:00:00 — Härigenom kunde såväl det sociala önskemålet att behållasjälvständiga näringsutövare i jordbmket som det samhällsekonomiska kravet påhögsta möjliga effektivitet i produktionen tillgodoses. 1975: 70 40 Underde år som har gått sedan sambmkslagen kom lill har stora förändringar skettinom jordbruket. Utvecklingen har gått mot allt större brukningsenheter. Vidarehar en långtgående teknisk rationalisering skett av produktionen varvidarbetskraften i stor utsträckning ersatts av maskiner. Detla har medfört att jordbmketblivit alltmer kapitalkrävande. En möjlighet att underlättakapitalanskaffningen i jordbruket kan vara samverkan mellan flera personereller företag. Från olika håll har också gjorts gällande att samverkan är enväg att förbättra lönsamheten hos många jordbmk. Trots detla har möjlighetenatt gemensamt driva jordbmk i sambraksföreningens form utnyttjats endast i begränsadomfattning, F. n. är endast tre sambmksföreningar verksamma. Detvar mot denna bakgmnd som dåvarande chefen 1969begärde och fick bemyndigande att tillkalla sakkunniga för utredning av vissafrågor rörande sambmksföreningar (sam-bmksulredningen). Utredningen fick iuppdrag att undersöka orsakerna till alt organisationsformen sambmksföreningutnyttjats i så ringa utsträckning. Utredningen skulle också utreda behovetoch möjligheterna att genom statliga insatser av olika slag stimulera tUlbildandet av sambmksföreningar. Utredningenhar i betänkandet (SOU 1974: 30) Jordbruk i samverkan lagt fram förslag till nylag om sambmksföreningar, I betänkandet föreslås också ändringar i detstatliga slödet till jordbmkets och trädgårdsnäringens rationalisering. Encentral utgångspunkt för utredningens överväganden har varit de möjligheter somsamverkan erbjuder vid sidan av andra vägar, främst yttre rationalisering ocharrende, att bygga upp effektiva jordbmksföretag. Utredningen understrykervärdet av samverkansförelag också mot bakgrund av de vinster samverkan kanmedföra av social karaktär t. ex, i form av ökad eller ordnad frilid för dellagama.Utredningen har undersökt erfarenheterna av de sambruksföreningar som harbildats liksom också av den samverkan som förekommer över ägogränsernamellan olika jordbmkare. Avde sex sambruksföreningar som bildats upphörde två efler därför attarrendetiden gick ut och marken togs i anspråk för andra ändamål. En föreningupphörde genom konkurs. Orsaken till denna konkurs var enligtutredningen främst att föreningen under en följd av år drabbades avskördeskador. Av de tre sambmksföreningar som finns kvar tillkom Hörnsjöforsår 1952, och Stäholm . Erfarenheternaav sambruksföreningamas verksamhet har enligt utredningens mening varit goda.Delta gäller såväl det ekonomiska utfallet för medlemmarna som samarbetetmellan dessa. Medlemmarna har fått slörre del i den allmännastandardutvecklingen än de skulle ha fått om de valt att förbli lantarbetare.Delta har tagit sig uttryck bl, a. 1975: 70 41 ien högre arbetsersättning än lantarbetarlönen, I två föreningar harersättningen betydligt överstigit denna lön. Dessutom har medlemskapet isambruksföreningarna medfört fördelar för medlemmarna i form av sparande inom föreningama.Detta sparande har medlemmama åstadkommit genom att inte ta ut hela denintjänade ersättningen som arbetslön. Utrednmgen redovisar ävende problem som gjort sig gällande i sambruksföreningarnas verksamhet. Bl, a.har det visat sig vara svårt att få tillskottsmark i den utsträckning sombehövs för att i längden upprätthålla kravel på sysselsättning för femmedlemmar vilket f. n. normalt är minimiantalet. Vidare har det konstateratsatt personväxlingen i föreningarna behöver underlättas. Utredningenhar studerat tre former av samverkan över ägogränserna mellan i och för sigsjälvständiga jordbmkare, nämligen företag för gemensam jordbruksdrift, förgemensam animalieproduktion och för gemensam vallfodertorkning i hetluftstork.Med gemensam jordbruksdrift avser utredningen att enbart växtodling ellerväxtodling och mjölkproduktion är gemensam för de deltagande företagen. Utredningen visar hurjordbruksförelag som samverkar i produktionen kan uppnå fördelar genom den storleksrationaliseringsom uppkommer. Förelag med gemensam växtodling kan sålunda sänka maskinkostnaderna,dela på tillskottsmark som är för stor för ett företag, effektivisera skördoch efterföljande hantering genom arbetslag och arbetsbyten samt minska kostnademaför övertidsarbete vid arbetstoppar. I företag med gemensam mjölkproduktion kandellagama få ordnade arbetstider t. ex. genom alt byta av varandra i dengemensamma ladugården. Företag för gemensam animalieproduktion kan också sänkaproduktionskostnaderna per enhet och därmed öka lönsamheten. I fråga om betydelsen avsamverkan som alternativ till yttre slruklur-rationaUsering pekar utredningenpå de svårigheter som den enskUde jordbrukaren ofla har att köpa mark på tillfredsställandevillkor. Utredningen ser samverkan som en väg för jordbmkare, vilka inte kaneller önskar köpa mark, att utnyttja sina markresurser på ett rationellt sätt.Vidare anser utredningen atl samverkan i många fall kan medföra att dedellagande fastigheterna slås samman även ägandemäs-sigt. Utredningenser samverkan också som en väg att lösa ytterligare ett utvecklingsproblem somär viktigt för många jordbruksföretag, nämligen kapitalanskaffningen. Fördelenmed samverkan i detta avseende är enligt utredningens mening framför allt altinvesteringsbehovet minskar på grund av utnyttjandet av gemensammaproduktionsresurser. Vidare kan kreditanskaffnmgen underlättas. Utredningen lägger framförslag till en ny lagstiftning som reglerar sambruksföreningarnas verksamhet.Lagstiftningen avser samverkan inte Prop.1975: 70 42 barai form av gemensamt jordbmk på fastighet som ägs eller arrenderas av föreningutan även samverkan över ägogränser och inom delar av medlemmarnas jordbmksproduktionliksom också samverkan på trädgårdsnäringens område. Lagförslaget innehålleräven i övrigt regler som avviker från motsvarande bestämmelser i nuvarande lag.Avvikelserna avser bl. a. bestämmelserna om medlemsantal, insatser i föreningenoch utträdande medlems rättigheter. Remissinstanserna godtar iallt väsentligt utredningens förslag. De är ense med utredningen om attsamverkan i jordbrukets primärproduktion kan vara ett medel bland andra attutnyttja storleksrationaliseringens fördelar och åsladkomma från driftsynpunktlämpliga brukningsenheter. Remissinstansema delar också utredningensuppfattning att det vid sidan av de vanliga associationsformerna behövs ensärskild associationsform för samverkan i jordbmket. Gällande sambmkslaguppfattas som otidsenlig. Enligtmin mening är det av särskilt intresse att den kooperativa företagsformen, somde svenska jordbmkama så aktivt har utnyttjat i distributions- ochförädlingsleden, prövas också i primärproduktionen. Den undersökning som sambmksutredningennu har lagt fram visar att de förhoppningar som knöts tiU sambmkslagen vid desstUlkomst har infriats såtillvida att de sambmksföreningar som bUdats pånågot undanlag när lyckats väl. Även om sambmkslagen fått begränsadtillämpning har, som utredningen anför, intresset för samverkan i jordbmketökat väsentligt särskUt i den yngre generationen. Medelåldern i jordbmkarkårenär ganska hög. Om vi även i fortsättningen skall ha ett effektivt jordbmki landet måsle vi kunna rekrytera nya människor tUl näringen. Man kan interäkna med att den traditionella rekryteringen med ungdomar från jordbmkarhemskall fortsätta i samma utsträckning som hittUls. Dessa ungdomar kommersjälvklart att utnyttja de slörre valmöjligheter som utbildningssamhället geroch i ökad utsträckning välja yrken utanför jordbmket. Likaså får man räkna medatt ungdomar med annan uppväxtmiljö kommer att söka sig till jordbruket. Det finns därför enligtmin mening all anledning att också för framtiden ge möjUghet för jordbrakskunnigapersoner att genom samverkan bedriva jordbruk i en form som motsvarar denuvarande sambruksföreningarna. Sådan samverkan bör vara en väg att ökamöjligheterna för unga människor med intresse och utbildning för jordbmk att fåägna sig åt näringen. Inte minst bör samverkan minska de hinder som oftafinns i fråga om finansieringen av jordbmksföretagen. De stora kapitalinsatsersom fordras för att bmka en jordbmksegendom begränsar alltför ofta inte minstungdomars möjligheter alt ägna sig åt lantbruk. Utredningenhar utförligt behandlat frågan om samarbete mellan redan befintligajordbruksföretag. Jag delar utredningens och remiss- Prop.1975: 70 43 instansernasuppfattning atl sådan samverkan är elt väsentligt medel för att nå ökadeffektivitet i produktionen. Det samarbete av detla slag som harförekommit har i första hand avsett användning av maskiner och arbetskraft menmåste i övrigt anses vara av relativt ringa omfattning. Samarbetet överägogränserna bör kunna vidgas väsentligt. Jag ansluter mig sålundatill utredningens uppfattning att det vid sidan av de vanliga företagsformernaäven i fortsättningen behövs en särskild organisationsform för samarbele ijordbruket. En speciell sambrukslag bör alltjämt finnas. Den nuvarandesambrukslagen är i flera avseenden otidsenlig och i behov av reformering. En nylag bör reglera samarbetet såväl inom gemensamt jordbruk som mellan jordbmksföretag.I likhet med remissinstanserna anser jag att utredningens förslag kan liggatill grund för ny lagstiftning på området. Jag delar ocksåutredningens uppfattning att det behövs vissa stödåtgärder för att främjasamverkan inom jordbmket. Utredningen har påpekatatt antalet jordbruksföretag av den storleksordning som är lämplig för sambmksföreningarär begränsat. Jag är medveten om detta förhåUande men jag vill erima om att vii lantbruksnämnderna har en riksomfattande organisation som noga följer utbudetav jordbruksfastigheter. Nämnderna, som har till uppgift att verka förlantbrukets rationalisering, bör uppmärksamma möjligheten att bildasambruksföreningar och, när intresse föreligger, aktivt verka för att anskaffalämpliga bmkningsenheter. Den framtida omfattningenav samverkan i jordbmkets primärproduktion kommer alt i hög grad bli beroendeav de resurser som ställs till förfogande för att bedriva information ochrådgivning i samverkansfrågor. Brislen på kunskaper om de fördelar som ståratt vinna vid olika former av samarbete och om det statiiga stöd som kanerhållas torde tUl viss del kunna förklara den ringa anslutning som sambmksför-eningstankenhittills har fått. En ny lagstiftning bör åtföljas av elt förbättratinformationsarbete. bör rådgivningen på området intensifieras. Detankommer på lantbruksstyrelsen att svara för den centrala ledningen avrådgivningen och informationen. Som utredningen och lantbruksstyrelsen harföreslagit bör vid styrelsen inrättas två tjänster för alt tillgodose kravet påekonomisk-teknisk och juridisk sakkunskap, I likhet med styrelsen finner jagdet inte motiverat att till styrelsen knyta en rådgivande nämnd församverkansfrågor. 5.2Förslag till ny lag om sambruksföreningar Orsakentill att det även i fortsättaingen behövs en särskild förelagsform församverkan i jordbmket vid sidan av de vanligaste förelagsformernahandelsbolag, aktiebolag och ekonomisk förening är enligt utredningen attingen av dessa tre associationsformer helt tillgodoser för- 1975: 70 44 Sålunda är handelsbolaget inte lämpligt vid personväxlingar isamverkansföretag. Aktiebolaget är kostsamt att starta och administrera och haräven andra nackdelar när det gäller samverkan i jordbruket. har enligt utredningen den stora svagheten att medlemskap isådan inte medför delaktighet i föreningens aiUäggningstUlgångar och övrigatillgångar vid utträde ur föreningen. Utredningensförslag till ny lag om sambruksföreningar bygger i stora delar på lagen (1951:308) om ekonomiska förerungar (föreningslagen). På flera punkter behövs emellertidenligt utredningen särbestämmelser med hänsyn tiU de speciella förhållandenavid samverkan inom jordbmket. Förslaget iimehåUer också inslag års sambmkslag. Sambruksföreningensändamål bör enligt utredningen i första hand vara atl driva jordbmk ellerträdgårdsskötsel för medlemmarnas gemensamma räkning. EnUgt sambmkslagär sambruksförenings ändamål i princip begränsat tiU gemensamt jordbmk påfastighet som föreningen äger eUer som den arrenderar av staten. Som vUlkorför medlemskap krävs dessutom att medlemmama deltar i föreningens verksamhetmed egen arbetsinsats. De regler som lag innehåUer i dessa hänseendenföreslås bli upphävda. Samverkan behöver enligt utredningens förslag intenödvändigtvis ske i helt integrerade företag, där föreningen äger marken ellerarrenderar marken i första hand av slalen och där medlemmarna själva arbetar.Enligt utredningens förslag bör samverkan i sambmksföreningens form i fortsältningenkunna ske även i fråga om delar av driften vid de deltagande jordbruks- ellerträdgårdsföretagen, som härvid alltjämt ägs av medlemmarna. Arbetet skallkunna utföras av anställd arbetskraft. Vidareförordar utredningen att nuvarande beslämmelser om att sambmksförening skallstå under tillsyn av lantbmksstyrelsen skall slopas. Beträffanderösträtten i föreningen föreslår utredningen alt sambmksförening ifortsättningen genom stadgebestämmelser skall kunna differentiera medlemmarnasrösträtt, F, n, är sambruksföreningen bunden till principen en man en röst.Regeln är tvingande. Om deltagamas insatser i form av mark, arbetskraft,byggnader, maskiner etc. i företaget varierar mera påtagligt, kan det enligtutredningen vara nödvändigt alt differentiera rösträtten för att företagetskall komma till stånd. Ifråga om utträde ur förerungen följer av bestämmelsema sambrukslagatt medlem som vill utträda ur föreningen och därvid tillgodogöra sig andelensekonomiska värde är hänvisad till att överlåta sin andel till person somuppfyller lagens kompetenskrav och förenings-stadgamas viUkor, om inte annanmedlem eller förenmgen övertar den frivUligt. Utredningen föreslår tiU skillnadhäremot att i lagen uttryckligen slås fast att medlem har rätt att utträdaoavsett om han har kun- 1975: 70 45 natfinna någon godtagbar förvärvare av sin andel eUer inte. Den friautträdesrätten är förenad med skyldighet för föreningen alt lösa avgåendemedlems andel, A andra sidan kan eiUigt utredningens förslag i stadgarna tas införbehåll om att utträde inte får ske förrän från inträdet. Sådant förbehåUkan enligt utredningen bli aktuellt bl. a. för nystartade sambmksföreningar somgör stora investeringar, Ifråga om reglerna för avsättning tUl reservfond föreslår utredningen att minst5 %, i stället för som gäUer enUgt sambmkslag, av årsvinstenskall avsättas tUl reservfonden. Reglerna om reservfond innebär en större flexibUitetvid fonderingen än som f, n, är möjlig. Reservfondens bundenhet tilltaxeringsvärdet på föreningens fasta egendom upphör, I StäUet anpassasreservfonden tUl föreningens skulder enligt balansräkningen eUer tUl visskvotdel av det bokförda värdet. Beträffande vinstutdelning innehåUer förslagetinte någon begränsning av utdelning i förhållande till inbetalat insatskapital,vilket f. n. är fallet enligt sambmkslagen. Remissinstanserna är pådet hela taget positiva tUl utredningens förslag tUl nya lagbestämmelser.Flertalet anser att förslagen bör kunna bidra lill att öka intresset att drivagemensamt jordbmk eller trädgårdsskötsel i sambmksföreningens form. Förslagetatt vidga sambmksföreningens verksamhet tiU att omfatta samverkan överägogränserna godtas allmänt. Även förslaget att slopa arbetsplikt i sådanförening tillstyrks. Däremot riktas kritUc mot förslaget att medlemmarnasrösträtt i föreningen skall kutma differentieras, något som strider mot vanligakooperativa principer. De förslag som syftar tiU att underlättaperson-växlingar i föreningarna men trygga föreningarnas bestånd harlämnats utan erinran vid remissbehandlingen. Den föreslagna regleringen avfondbildning och vinstutdelning i sambmksförening godtas eller lämnas utanerinran av remissinstansema. Somjag har nämnt biträder jag utredningens förslag alt sambruksföreningensverksamhetsområde vidgas till att omfatta samverkan både över ägogränser ochinom delar av jordbruksproduktionen vid medlemmamas företag liksom ocksåsamverkan på trädgårdsnäringens område. Jag biträder också förslaget att slopakravet på att medlem skall vara skyldig alt delta i föreningens verksamhet medegen arbetsinsats. vill jag dock framhåUa att sambmksföreningen, somär en personsammanslutning, har utformats särskilt med tanke på att de flesla medlemmarnasjälva skall ulföra arbetet inom föreningen. förordat bör i förslaget till ny sambrukslag inle las upp någonmotsvarighet till bestämmelsen sambrukslag att sambmksförening skallslå under viss tillsyn av lantbmksstyrelsen. Utredningens förslag attdet skall finnas möjlighet att differentiera medlemmamas rösträtt i föreningenhar som nämnts mött viss kritik. Prop.1975: 70 46 Bl.a. framhåller att ett frångående av principen om likarösträtt inte är att rekommendera från skilda synpunkter. Också jag anser altprincipen en medlem en röst bör gälla för sambmksförening utan möjlighettill undantag. Principen gäller för de nuvarande sambruksföreningarna, och denhar enligt min menuig så stora fördelar atl den bör upprätthållas även ifortsättningen. Jagkan ansluta mig till de bestämmelser som föreslås i syfte att underlättapersonväxlingar i sambmksförening men garantera viss StabUitet särskUti nybildade föreningar med stora investeringar. Bestämmelserna i fråga innebäri princip fri utträdesrätt för medlemmarna och kompletteras med beslämmelsersom ger utträdande medlem möjUghet att få ersättning för andelens värde.Samtidigt finns emeUertid möjlighet att i stadgarna ta in förbehåll om förbudmot utträde efter inträdet. Jagkan också godta utredningens förslag att föreningslagens regler om fondbildningoch vinstutdelning görs tillämpliga också på sambmksförening. Denrättsliga regleringen i övrigt av sambmksföreningarnas verksamhet får jaganledning att behandla närmare i specialmotiveringen (avsnitt 7.1). Medanledning av mitt förslag tiU ny lag om sambmksföreningar bör smärreföljdändringar göras i föreningslagen, lagen (1916: 156) om vissainskränkningar i rätten att förvärva fast egendom m. m. och jordförvärvslagen(1965: 290). Dessa frågor behandlas närmare i specialmotiveringen. Närdet gäller den lagtekniska utformningen av lagstiftningen kan jag i likhet medSvea hovrätt ansluta mig till utredningens förslag att en ny lag om sambmksföreningari princip bör uppta endast sådana regler som skiljer den från föreningslagenoch att i övrigt hänvisningar görs till denna lag. En sådan lagleknisk lösninghar använts vid utformningen av bostadsrältslagen (1971:479). Denna lagreglerar i princip uttömmande bostadsrättsföreningarnas förhållanden menhänvisar i de delar där reglerna överensstämmer med vad som gäller förekonomiska föreningar i allmänhet direkt lUl motsvarande bestämmelser iföreningslagen. Chefenför avser att i ett senare sammanhang ta upp frågan ombeskattningsregler för sambmksföreningar. Dennu föreslagna lagen bör träda i kraft . Statligtstöd till jordbmkets rationalisering kan bl. a. ulgå till sambmksförening,ekonomisk förening, handelsbolag och aktiebolag. Dessa associationer är vadgäller möjligheter till stöd i princip jämställda med enskilda personer. Vissa särskUdavillkor gäller dock för sammanslut- Prop.1975: 70 47 a. skall förhåUandena ge anledning anta att sammanslutningen kommer attbestå. Huvuddelenav de deltagande brukningsenhetema bör ha eller väntas få förutsätmingarför rationeU drift. Vidare bör inle den gemensamma investeringen verkahindrande på den yttre rationaliseringen. Stödtill sammanslutningar utgår praktiskt taget helt i form av statligalånegarantier. Utöver de ändamål för vilka kreditgarantier lämnas tUl enskildapersoner kan garanti lämnas för insats i sambmksförening eller i sammanslutningför bl. a. gemensam animalieproduktion. Sådan lånegaranti får uppgå till högst . För driflslåntill sambmksförening eUer sammanslutning för gemensam animalieproduktion ellerlagring eller hantering av jordbmksprodukter får amorteringstiden utsträckastill i stället för i övriga fall . Ifråga om bidrag till åtgärd för inre rationalisering gäller för sammanslutningliksom för enskild person att bidrag endast utgår om åtgärden sker i sambandmed genomgripande och kapitalkrävande yttre rationalisering och innebär ensärskilt stor och i tiden koncentrerad Investering, som kan antas medförapåfrestning på sökandens likviditet. Till ekono-mibyggnadsåtgärd får bidragetnormalt inte överstiga . Statliggaranti kan vidare lämnas för lån tiU förvärv av jordbmks-maskiner som skallanvändas gemensamt för flera jordbmks- eller Iräd-gårdsföretag (maskinlån) samttill inköp, ny- eller ombyggnad av byggnad för yrkesmässig maskinhållning(byggnadslån). Garanti för maskinlån avser endast lån som skall användas föralt sätta upp ett nytt ma-skinbeslånd eller utvidga ett befintligt. Garantinfår högst avse ett belopp av av köpesumman eUer byggnadskoslnaden.Amorteringstiden får inte vara kortare än och inte längre än åtta ärför maskinlån och för byggnadslån. Vadgäller trädgårdsnäringen lämnas slöd också tUl rationaliseringsåtgärder inomdenna och till förvärv av trädgårdsföretag och inventarier till sådana företagsamt till tUlskottsförvärv av mark. Bestämmelserna för stödet motsvarar i storutsträckning reglerna i jordbmkets rationaliseringskungörelse. kan statlig stimulans tUl maskinsamverkan motiveras av bådesamhällsekonomiska och företagsekonomiska skäl. a. bidrar maskinsamverkantill att jordbrukets maskininvesteringar utnyttjas bättre. Övermekanisering ochnegativa sysselsättningseffekter m. m. som eljest följer med utveckUngen motallt effektivare maskiner kan också motverkas. Uttedningenkonstaterar att efterfrågan på kreditgarantier för lån enligt maskinlånekungörelsenvarit liten bl. a. till följd av i vissa hänseenden restriktiva bestämmelser.Vissa modifieringar föreslås därför. Prop.1975: 70 48 a. att yrkesmaskinhåUare skall kunna få lånegaranti för anskaffandeav rörelsekapital vid start, övertagande eller slörre utvidgning av en meraomfattande maskinhållarrörelse. Vidare föreslås alt begränsningen av garantigivningentUl av köpesumman eller byggnadskostnaden slopas. Utredningenföreslår också utvidgat statligt stöd till samverkansföretag. Sådana företagdefinieras av utredningen som förelag som genomfört samverkansrationaUsering.Härmed avser utredningen rationalisering med positiv förelagsekonomisk effektgenom att verksamhet som tidigare drivits var för sig av delägare isamverkansföretaget eller av deras företrädare nu sker gemensamt. Sådan samverkanär inte bunden till någon viss associationsform. Utredningen understrykerbehovet av att med statiigt stöd underlätta nya delägares kapitalinsatser samtöverlåtelser av aktier och andra andelar. Sådant stöd föreslås ulgå somlånegaranti och normalt lämnas delägaren personligen. Vidare föreslås bl. a.att samverkansföretaget som sådant får möjlighet tiU motsvarande stöd vidinlösen av andel i handelsbolag eUer sambruksförening. Vid överlåtelse ochlösen av andel föreslås garanti kunna motsvara andelens hela godkändaöverlåtelsevärde. Lånegarantiföreslås kunna lämnas till medlem eller framtida medlem i sambmksförening ellertill föreningen själv för överlagande resp. lösen av andel i föreningen även omföreningens bildande eller verksamhet inte inneburit samverkansrationaUsering, Församverkansförelag med högre grad av samverkansrationalisering t, ex. heltgemensam växtodling eller animalieproduktion, föreslås statsbidrag kunna utgåmed högst av godkänd kostnad för investeringar i ekonomibyggnader ochmarkanläggningar, Samverkansförelagen föreslås också kunna komma i fråga försärskilt rationaliseringsstöd. Utredningenföreslår att bestämmelsen om maximibelopp för bidrag till ekonomibyggnader tasbort vid bidragsgivningen till samverkansföretag med motivering att bidrageträknat per deltagare sällan kommer att överstiga gällande maximibelopp.