prop · FZ03187 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag är medveten om att mångaförhållanden utanför kommunens kontroll påverkar verksamhetens resultat ochvill framhålla alt regeln om förmögenhetsskydd i 54 S och förevarande paragrafi full överensstämmelse med gällande rätt i princip kräver att underskott somuppkommer under det senast avslutade räkenskapsåret skall täckas under nästabudgetår. Redan av 52 S KL, 56 S KLS och 58 S LL framgår emellertid alt dennaprincip inte är undantagslös. Underslällningsregeln i dessa paragrafer föranslag som skall täckas visar indirekt att fierårstäckningfår förekomma. Jag återkommer till detta i samband med behandlingen av 58 S redan nu understryka att principerna om bevarad förmögenhet och reelltbalanserad budget är mål som inte utesluter undantagsförfaranden i besväriigaekonomiska situationer. Den nya budgetbestämmelsen utesluter sålunda inte atten kommun i viss utsträckning fördelar täckningen av medelsbehovet på mer änett budgetår. Somflera remissinstanser påpekar har betydelsen av ekonomisk långtidsplanering ikommunerna och landstingskommunerna ökat. Jag är emellertid av denuppfattningen att behovet av långtidsplanering är ganska väl tillgodosett ikommunerna och landstingskommunerna och anser det därför opåkallat alt regleraeller omnämna den kommunala flerårsbudgeteringen i paragrafen. Dennaparagraf innehåller bestämmelser om budgetprocessen. Den motsvarar 54 S KL, 58S KLS och 60 S LL, Prop.1975/76:187 501 Gällanderän och lidigare förslag Gällandebestämmelser om gången i budgetarbetet finns i 54 S KL, 58 S KLS och 60 S LL,Av betydelse i detta sammanhang är även bestämmelserna i 13 S KL och 14 S KLSom tid för kommunfullmäktiges sammanträden. 1annan kommun än och i landstingskommun skall budgeten fastställas vidsammanträde med kommunfullmäktige resp, senast resp.oktober månad (13 S KL och 60 S LL). För kommun gäller den regeln att, ombudgeten till följd av särskilda förhållanden inle kan fastställas ,budgeten i stället får fastställas före december månads utgång. Den skattesatssom skall användas vid den preliminära skatteuppbörden måste emellertid underalla omständigheter beslämmas (13 S KL). Förslagtill budget skall utarbetas av kommunstyrelsen före oktober månads utgång (54S KL). Övriga nämnder skall före överiämna sina budgetförslaglill styrelsen, om denna inle bestämmer annan tid. Om budgeten fastställs idecember, får kommunstyrelsens förslag upprättas . Förslag tillutdebiteringsgrund skall i så fall upprättas före oktober månads utgång. 1landstingskommun skall nämnderna överiämna sina stat-förslag tillförvaltningsutskottel senasl den dag som utskottet bestämmer (60 S LL). I LLfinns inte någon föreskrift om när förvaltningsutskottets budgetförslag skallföreligga. gäller något annoriunda regler. Kommunstyrelsen skall varaklar med sitt budgetförslag före oktober månads utgång (58 S KLS), Kommunstyrelsenbestämmer när de övriga nämnderna skall överiämna sina budgetförslag.Fullmäktige skall fastställa budgeten (14 S KLS), Enligt54 S KL skall budgetförslaget fr. o. m. dagen för kungörandet av detsammanträde med kommunfullmäktige vid vilket budgeten skall fastställas varaoffentligt tillgängligt på lämpligt ställe som tillkännages i kungörelsen.Någon motsvarande regel finns inte i KLS, vilket beror på att budgetförslageti kommer i tryck före kommunfullmäktiges behandling avförslaget (prop. 1957:16 s. 61). I 58 S KLS finns en särregel om attdrätselnämndens yttrande skall inhämtas över facknämndernas budgetförslag,innan dessa behandlas i kommunstyrelsen. Inteheller LL har någon motsvarighet till den nämnda regeln i 54 S KL. Däremotfinns i 60 S LLen föreskrift om att den fastställda budgeten skall tryckas ochexpedieras i den ordning som enligt 36 S LL gäller i fråga om landstingetsprotokoll. Det innebär att budgeten skall tillställas förvaltningsutskottet,övriga nämnder, samtliga landstingsmän och . Budgeten skall ocksåsändas till kommunerna föratt hållas tillgänglig genom kommunstyrelsensförsorg. Enligt54 S KL skall kommunfullmäktige vid budgetsammanträdet ta upp budgetförslaget tillgranskning och fastställelse. Därvid skall särskild över- Prop.1975/76:187 502 läggninghållas och särskilt beslut fattas i fråga om anslag till utgifter om vilkakommunfullmäktige inte har fattat beslut. En motsvarande regel finns i58 S KLS och 60 S LL, föreslog alt denna bestämmelseskulle tas bort. Principen att särskilt beslut erfordras, innan medel ställstill förfogande för nytt ändamål, ansågs följa av fullmäktiges ställning sombeslutande organ samt av reglerna om beredningskravet och de former i vilkafullmäktige har att fatta sina beslul (SOU 1965:40 s. 122), Även i belänkandetStoriandstingets författning föreslogs att bestämmelsen skulle utgå (SOU1968:35 s. 116), Utredningenanser att del saknas anledning att ändra regeln att budgetförslaget lillkommunfullmäktige skall göras upp före oktober månads utgång. Däremot bör mankunna låta kommunstyrelsen bestämma när nämndernas budgetförslag skallöveriämnas. Därigenom uppnås också enhetlighet mellan kommunerna ochlandstingskommunerna i denna del. Utredningen föreslår vidare att de nuvarandetidsfristerna i KL för budgetförslag och budgetfastställelse görs tillämpUga pålandstingskommunerna och att det också i landstingskommunerna skall bli möjligtalt i undantagsfall skjuta upp budgetfaslställdsen: Härigenom lårlandstingskommunerna bättre tid för budgetarbetet än vad de har f n. Utredningenpåpekar att särregeln för om att sammanträde förbudgetfastställelse skall hållas ger kommunendast åtta dagars för beslutet om budgeten. Enligt utredningen ärenhetliga regler önskvärda också på denna punkt. Utredningen anser sig dockinte kunna utsträcka budgelfrislen lill nämnda dag för samtliga kommuner ochlandstingskommuner eller föreslå att den budgetfrist som gäller för Stockholmskommun förkortas. Utredningenföreslår en motsvarighet till bestämmelsen i KL att budgetförslaget skallhållas tillgängligt fr, o, m. kungörandet av det sammanträde vid vilkelbudgeten skall fastställas. I specialmotiveringarna till 20 och 32 SS harredovisats att utredningen föreslår att bestämmelserna om tryckning ochutsändning av handlingar skall ulgå, 1 enlighet med dessa förslag föreslårutredningen att bestämmelsen i 60 S LL om att den fastställda budgeten skalltryckas och expedieras till bl, a, och kommunerna inle skall fånågon motsvarighet i den nya lagen. Inteheller bestämmelsen i 54 S KL om särskild överiäggning och särskilt beslut ifråga om anslag lill utgifter som fullmäktige inte har beslutat om fårenligt utredningens förslag någon motsvarighet i den nya lagen. Utredningenanför att ingen ny verksamhet lår beslutas utan att fullmäktige har tagit slällningtill den. För den enskilde ledamoten och för kommunmedlemmarna kan del varasvårt alt lå informaiion om vilka utgifter som avser nya ändamål. Vidare är detfrån politisk synpunkt viktigt att både Prop.1975/76:187 503 anslagshöjningaroch anslag för nya ändamål framgår av budgetförslaget. Budgetförslaget bördärför utformas så att nödvändig information kan erhållas i bl, a, dessaavseenden. Hur den informationen skall vara utformad går enligt utredningeninte att ange generellt och den frågan bör därför inte regleras i lagen. Flertaletav de remissinsianser som yttrar sig i fråga om budgetprocessen tillstyrkerförslaget i denna del eller lämnar det utan erinran. Den kritik som förekommeravser detaljfrågor. landsUngskommun anser att bestämmelsen omnär förvaltningsutskottet resp, kommunstyrelsen skall göra upp förslag tillbudget bör utgå. Landstingskommunen erinrar om att det i LL inte finns någonbeslämmelse om när förvaltningsulskottets budgetförslag måste föreligga ochatt det ligger i sakens natur att förslaget måste föreligga före dendag när budgeten enligt lagen senas* skall fastställas. länslandsUngskommun påpekar att utredningen inte anger vilken situation som skallvara för handen för att undantagsregeln om budgetfastställelse skall få tillämpas. läns landstingskommun önskar ettklariäggande av huruvida majoritetsskifte i kommunfullmäktige eller landstingskall anses vara sådant särskilt förhållande som medför attbudgetfastställelsen får skjutas upp. Regeln om rätt till senardäggning avbudgetbesluten till följd av särskilda förhållanden bör enligt statistiskacentralbyrån utgå, eftersom senareläggningar är ägnade att försvåra arbetet mednationalbudgeten och den centrala finansstatisiiken. Paragrafenstämmer i sak överens med utredningens förslag. Jag haremdlertid funnit detlämpligt att disponera om innehållet i paragrafen för att gången ibudgetprocessen skall åskådliggöras bättre. 1 stora drag är innehållet iparagrafen detsamma som i 54 S KL. En viktig nyhet är dock att de nyvaldafullmäktige skall fastställa budgeten det år som ordinarie val till kommunfullmäktigeoch landsting har ägt rum. 1 fråga om denna regel, vilken hänger samman medförslaget om ett snabbare valgenomslag, får jag hänvisa till vad jag har anförti den allmänna motiveringen (avsnitt 12.5.4). Paragrafen innehåller enhetligabestämmelser för samtliga kommuner och landstingskommuner. 1första stycket föreskrivs att kommunstyrelsen resp, förvaltningsutskottet skalllägga fram förslag till budget för kommunen resp. landstingskommunen föreutgången av oktober månad. Om särskilda förhållanden föreligger, får förslagetemellertid läggas fram . I sådant fall skall förslag till Prop.1975/76:187 504 skattesatsför kommunalskatt eller landstingsskatt dock läggas fram föreutgången av oktober månad. Enligt huvudregeln i andra stycket skallkommunfullmäktige resp. fastställa budgeten före utgången avnovember månad. Det innebär för landstingskommunernas del att tiden förbudgetfastställelsen fiyttas fram en månad. 1 fråga om detta förslag får jaghänvisa till vad jag har anfört i den allmänna motiveringen (avsnitt 12.5.4).Om budgeten till följd av särskilda förhållanden inte kan fastställas inom dentid som normalt gäller, skall skattesatsen bestämmas ochbudgeten fastställas före december månads utgång. Anledningentill föreskriften om när budgetförslaget skall läggas fram är främst att det ärav betydelse för skatteadministrationen all förslag till skattesats för nästaår föreligger . Om valet till kommunfullmäktige resp.landstinget leder till att den beslutande församlingen får en ny majoritet, kanbudgetarbetet ibland kompliceras. Som jag har anfört i den allmännamotiveringen kan en ändring av majoritetslägel utgöra skäl för en tillämpningav bestämmdserna om förskjutning av budgetfristerna. Paragrafen,som innehåller bestämmelser om medelsanvisning, motsvarar 52 S KL, 56 S KLS och58 S LL. Gällanderätt och tidigare förslag Enligt52 S KL, 56 S KLS och 58 S LL skall beslut om anslag innefatta anvisning avmedel för att täcka anslaget. Vid1953 års kommunallagsreform anförde kommunallagskommitlén att regeln gavuttryck för en princip som det tillhörde god ordning att iaktta och att densamtidigt skapade reda i kommunernas redovisningsväsen. Kommunalrättskommitténframhöll i betänkandet Kommunala bolag att bestämmelsen har betydelse endastnär beslut fattas utan samband med budgetfastställelse. I övrigt täcksanslagen automatiskt genom att budgeten balanseras (bet. s. 121). Enligtde nämnda lagrummen skall beslut om anslag som skall täckas genomutdebilering underställas prövning. 1 58 SLL föreskrivs dock alt underställning skall ske hos regeringen, Kommunalrättskommitténframhöll att den kontroll som skulle kunna utövas i anslutning tillbestämmelsen saknar betydelse med hänsyn till kommunernas möjligheter att ilångt större ulsträckning binda dispositionerna för framtiden genom beslut sominte behöver underställas. Särskilt erinrade kommittén om investeringsbesluten,som aldrig har uppfattats som under-ställningskrävande. Bestämmelsen har ipraktiken haft den betydelsen att anslagsförskolten - och därmed en tillfälliglånefinansiering - har ansetts inle böra belasta mer än högst fem kommandebudgetår. Prop.1975/76:187 505 attunderställningsskyldigheten skulle tas bort och all man i stället skulle införaen absolut spärr mot anslagsförskott (bet, s, 121), 1betänkandet Storiandsiingeis författning framfördes liknande synpunkter.Därutöver framhölls att en täckning som är mycketovanlig. En kommun kunde i praktiken knappast skjuta någon betydande del avsina kostnader framför sig. Någon motsvarighet till bestämmelsen omunderställningsskyldighel togs inte med i förslaget. 153 S KL, 57 S KLS och 59 S LL finns bestämmelser om att kommunfullmäktigeresp. får bevilja reservationsanslag som står till förfogande ävenårel efter budgetåret. Sådant anslag kan beviljas både i samband medbudgetfastställelsen och under löpande budgetår. Medel som kvarstår oförbmkadepå ett reservationsanslag, efler budgetåret har förflutit, fårgenom nya beslut reserveras för samma ändamål för ytteriigare i sänder. 1kommunförbundets promemoria föreslås att bestämmelsen om underställningsskyldighetslopas. Enligl promemorian är del tveksamt om en absolut spärr motanslagsförskoti bör införas, Förskottsbelasi-ningen kan kvarståhur länge som helst genom att nya förskolteringar görs i varje budget. Att detinte finns någon spärr torde enligt promemorian knappast leda till attkommunerna i större utsträckning utnyttjar mer långsiktiga anslagsförskott.Möjligheterna att utnyttja anslagsförskott är beroende av kommunens likviditet. Kommunallagsutredningenanför alt bestämmelsernaom anslagstäckning gör del klart att man vid varjeanslagsbeslut under löpande budgetår måste beakta hur utgiften skallfinansieras. Av bestämmelsema följer också alt kravei på balansering gälleräven utgiftsbeslut under löpande år. Bestämmelserna kan sägas innebära att manfår en utgifts- och inkomststal för alla tilläggsanslag. Med hänsyn till detanförda föreslår utredningen att de förs över till den nya lagen, Bestämmdsernaom underställning i fråga om beslut om anslag som skall täckas under fiera årkan enligt utredningens mening undvaras. En spärr mot anslagsförskott förlängre tid synes enligt utredningen inte behövas, Uiredningen föreslår därförinte någon sådan spärr. Beträffandereservationsanslag anför utredningen att de nuvarande bestämmelserna intesynes ha vållat några praktiska olägenheter. Med hänsyn härtill och eftersom deger en viss stadga ål budgetredovisningen föreslår utredningen att de får enmotsvarighet i den nya lagen. Linköpingskommun tar upp frågan humvida anslag kan täckas genom alt "tillgängligamedel" anvisas. Det förekommer ofta att tilläggsanslag täcks Prop.1975/76:187 506 genomatt man hänvisar till "förväntade överskott" på alternativahuvud-konton. Det är emellertid osäkert om en sådan täckningsbestämmelse ärlaglig, Trelleborgskommun anför att uttrycket "anslag" i KLbetyder"medels-anvisning" men att uttrycket i det allmännaspråkbruket har en annan betydelse. Uttrycket bör därför bytas ut mot"kostnad" eller "utgift" eller, i något fall, mot"medel". Paragrafenhar i allt väsentligt utformats enligt utredningens förslag, 1likhet med utredningen anser jag att den nuvarande regeln alt beslut om anslagskall innehålla anvisning av medel för anslaget bör behållas i den nya lagen.Föreskriften härom i paragrafen ger uttryck för den viktiga principen attfullmäktige inle bör besluta om en utgift ulan att göra klart för sig självaoch för verkstäl I ighetsörganen hur utgiften skall finansieras. Föreskriftenhindrar inte att fullmäktige undantagsvis anvisar "tillgängligamedel". Det förutsätter emellertid att det är helt klart att sådana medelverkligen finns, exempelvis i form av oförbrukade anslag för oförutsedda behoveller överskott på andra anslag eller på inkomstposter. Denuvarande beslämmelserna om underställningsskyldighet i fråga om anslag somenligt anslagsbeslulet skall läckas genom utdebitering harlill syfte att åstadkomma en kontroll över anslagsbeslut som binder kommunenresp, landstingskommunen . De är också utiryck för tanken attvarie generation bör bära sina egna ekonomiska bördor.Underställningsskyldigheten innebär inle någon effektiv tillsyn över att enkommun eller landstingskommun inte på länge sikt skjuter kostnader framför sig.Den skapar visserligen en benägenhet hos kommunerna och landstingskonimunernaatt för varje anslag fatta ett läckningsbeslut som innebär att anslaget skallläckas men detta behöver inte betyda altbelastningen med anslagsförskoti totalt sett minskar. Finansieringen av nyautgifter kan skjutas upp genom nya anslagsförskott. Jag är sålunda ense medutredningen om att underställningskontrollen över de s, k, fierårsanslagen börslopas. Denkrilik som riktar mot användningen av ordet"anslag" har vissl fog för sig. Jag är emellertid inte beredd altgöra några ändringar i nuvarande terminologin som är väl inarbetad. Paragrafeninnehåller bestämmelser om fondbildning. Den motsvarar 55 och 56 SS KL, 59 och60 SS KLS samt 61 och 62 S§ LL, Prop.1975/76:187 507 Gällanderält och tidigare förslag Enligt55 S 1 mom, KL får kommun utan särskilt medgivande inrätta pensionsfond,kassaföriagsfond, allmän investeringsfond och särskild investeringsfond.Fonderingarna är frivilliga och det finns inga spärrar beiräffandeIbnderingarnas belopp. Rätlen att använda fondema förde ändamål för vilkaavsättningen har skett är också fri. Enligt 55 S 2 mom. får kommun utansärskilt medgivande inrätta skatteregleringsfond. Även avsättning till sådanfond är frivillig och utan beloppsspärr. Fonderingsbeslut skall emellertidfattas i samband med alt budgeten fastställs. Detsamma gäller beslul om att tai anspråk medel ur fonden. Bestämmelsen innehåller vidare en begränsning ifråga om hur stor del av fonden som får tas i anspråk. Kommunhar enligt 56 S KL rätt att med regeringens medgivande avsätta medel till annanfond än som anges i 55 S 1 mom. Under samma fömtsättning får kommun ta ianspråk medel ur fond för andra ändamål än avsättningsändamålet och ta ianspråk medel ur skatleregleringsfond i vidare mån än vad som följer av 55 S 2mom, I 57S KL finns bestämmelser om vissa obligatoriska fonderingar. Enligt förstastycket skall vederiag för anläggningstillgång och belopp som har erhållits pågrund av försäkring av sådan tillgång avsättas till allmän investeringsfond,om inte medlen används för alt anskaffa annan anläggningstillgångeller för att återbetala lån för förvärv av tillgången. Enligt andra stycketskall till allmän investeringsfond också avsättas överskott på lån som hartagits upp med regeringens medgivande. Slutligen finns i tredje Slycket enerinran om alt kommunerna på grund av särskilda bestämmelser kan vara skyldigaatt avsätta medel till fond. Bestämmelsernai 55-57 SS KL har direkta och likalydande motsvarigheter i 59-61 SS KLS och61-63 SS LL. anförde i betänkandet Kommunala bolag (SOU1965:40 s, 136) att kravet på regeringens medgivande i fråga om vissafondbildningar i praktiken är ganska betydelselöst, eftersomfondbildningsrätten i övrigt är helt fri och fonderings-ändamålen inte behöverbeslämmas exakt. Uppräkningen av särskilda fondtyper fyller enligt kommitténsmening inte alls samma uppgift som tidigare, när fonderingsändamålen bestämdessnävt och fondbildningsrätten inte var så fri som den nu är. Även kravei påregeringens medgivande för att fondmedel skall få tas i anspråk för annatändamål än det som har besiämts när fonden bildades måste antas ha föriorat ibelydelse. Den begränsning som är väsentlig för ett modernt fondväsende är attkapitalfonder inte bör få användas för driftändamål. Driftfonderna omfattasinte av förmögenhetsskyddel. Tillgången lill fria driftfonder måste anses varaett nödvändigt inslag i hushållning. Med det system med kapilalbudgetoch driftbudget som kommittén föreslog fanns det enligl kommitténs åsikt knappastnågon anledning att ställa upp uttryckliga regler om fonderingstvång. De medelsom åsyftas i 57 S KL hör med något undantag lill kapitalbudgeiens Prop.1975/76:187 508 resurser.De förbehålls alltså automatiskt ändamål som tillgodoses inom kapitalbudgeien.En automatisk fondering sker genom att kapitalbudgetens överskott genomgåenderegleras över den allmänna investeringsfonden. Överskott på avyttrade anläggningstillgångari förhållande till de bokförda värdena ingår däremot inte utan vidare iförmögenheten. Kommittén ansåg därför att en särskild bestämmelse om att sådanamedel skall tillföras kapitalbudgeten behövs, Kommunalrättskommitténföreslog att bestämmelserna om underställning av beslut att inrätta vissafonder och beslut alt ta fondmedel i anspråk skulle upphävas. Kommunernaföreslogs få rätt att fritt inrätta kapitalfonder och driftfonder, 1 anslutningtill uppdelningen mellan kapitalfonder och driftfonder föreslogs elluttryckligt förbud alt använda fonderade kapitalmedel för driftändamål.Skyldigheten att avsätta vissa försäljnings- och försäkringsmedel tillkapitalfond behölls. Ibelänkandet Storiandsiingeis författning redovisades ett synsätt som liknarkommunalrällskommitténs (SOU 1968:35 s. Vissa skillnader finnsemellertid mellan förslagen i de båda betänkandena. Kommunalrättskommitténföreslog att hela vederiaget vid försäljning av anläggningstillgångar - alltsåäven överskott i förhållande till bokförda värden - skulle tas upp påkapitalbudgeten (bet, s, 148, 270), Enligt betänkandet Storiandsiingeisförfattning skulle däremot sådana överskott inte behöva användas påkapilalsidan (bet, s. 119). Även i fråga om fömtsättningama för att ta ianspråk fondmedel för annat än avsättningsändamålel föreslogs olika regler.Enligl kommunalrättskommilténs förslag skulle man kräva att det ursprungligaändamålet på grund av ändrade förhållanden inte borde förverkligas. Enligtförslaget i betänkandet Storiandstingets författning skulle däremotlandstingskommunen få rätt att fritt ändra ändamålet för fonderade medel.Ändring skulle dock få ske endast i samband med att budgeten fastställdes,eftersom man då hade överblick över den totala finansieringen och bäst kundeavgöra om ett ändrat användningssätt var motiverat. Ändring skulle vidare barakunna ske inom kapitalsidan och driftsidan var för sig. Utredningenföreslår en bestämmelse om att kommun och landstingskommun får avsätta medellill kapitalfonder och driftfonder. Någon närmare precisering av olikafondtyper inom dessa två kategorier görs inte. Några inskränkningar i rättenatt sätta av medel till olika fonder görs inte. Inte heller föreslås någonmotsvarighet till de nuvarande bestämmelserna i 57 S KL, 61 S KLS och 63 S LLom skyldighet att i vissa fall sätta av medel till fond. 1 fråga om rätten attta i anspråk fondmedel för annal ändamål än del som fonden avser görs endasttvå inskränkningar. Beslut om sådant ianspråkiagande får enl igt förslagetfattas endast i samband med att budgeten Prop.1975/76:187 509 fastställs.Beslutet får inte innebära att medel ur kapitalfond används för driftändamål. Utredningenansluler sig till de skäl för en modernisering och förenkling av de nuvarandefondbestämmelserna som har anförts av kommunalrättskommittén och i betänkandetStoriandsiingeis författning, I fråga om de punkter där de båda förslagen intestämmer överens anför uiredningen följande. Kommunalrätlskommilténs förslag attöverskott vid försäljning av anläggningstillgångar alltid skall tas upp påkapitalbudgeten innebär att förmögenhetsskyddet i denna del blir reellt istället för nominellt. Utredningen ansluter sig till den mening som framförs ibetänkandet Storlandstingels författning att man i princip bör kunna användaöverskottet på driftssidan, även om man normalt bör låta hela vederiaget gålill kapitalbildande ändamål. Kommunalrättskommilténs förslag i fråga omfömtsättningama för att ta fondmedel i anspråk för annat ändamål än det avseddakan enligt utredningen medföra gränsdragningsproblem och lolkningssvårigheter.Utredningen ansluter sig därför även på denna punkt lill förslaget ibetänkandet Storiandstingets författning. Fråga om ändrad användning av medel somkommun eller landstingskommun har avsatt till fond kan antas uppkomma endaslundantagsvis. Utredningen anser det tillräckligt och lämpligt att föreskrivaatt ändringar får ske endast i samband med att budgeten fastställs.