prop · FZ03168 · 1975-12-31 00:00:00 — Isamband med att länsdomstolarna inrättades berördes frågan om de borde gesställning av fristående regionala förvaltningsdomstolar. Civilulskollelanförde alt principiella skäl kunde anföras för en sådan lösning men framhöllsamtidigt all den ordning som föreslogs i proposilionen innebar att domstolarnaskulle självständigt handlägga och avgöra målen. Utskollet fann därför inteanledning tillstyrka förslag om att skulle begära ett nyttorganisationsförslag eller uttala all propositionsförslaget var att anse somett provisorium (CU 1971:9). Remissinstansernaär starkt splittrade inför länsberedningens ställningstagande alt dennuvarande organisationen med förvaltningsdomstolar som är i administrativthänseende knutna till länsstyrelserna bör behållas. De remissinsianser som ärkritiska mot förslaget anmärker alt länsberedningen inte har övervägt frågannärmare och framhåller att både principiella och praktiska skäl talar för altdomstolarna bryts ut från länsstyrelserna, Synpunkler som betonas i dellasammanhang är bl. a, alt den nuvarande ordningen innebär all domstolarnaframstår som enheter inom länsstyrelserna och inie som självständiga domstolarsamt alt sammanblandningen mellan förvaltningsuppgifter i allmänhel och förvaltningsrältskipningär framträdande på allmänna enheten, som är kansli åt länsrätten, Synpunklerav detta slag har också anförts i flera motioner i . En betydandegrupp remissinsianser, bl. a. två tredjedelar av länssiyrelserna. delaremellertid länsberedningens uppfattning all anledning saknas au nu närmareöverväga frågan om alt helt skilja domstolarna från . Föregen del vill jag understryka all erfarenhelerna av länsdomstolarnas verksamheti allt väsentligt är mycket goda. Jag vill särskilt framhålla värdel Prop.1975/76:168 65 avden ökade förtroendemannamedverkan i förvaltningsrättskipningen somlänsrätternas inrättande har inneburit. Det har inte från något hållifrågasatts att länsdomstolarna inte skulle fungera helt självständigt vidhandläggningen av de mål som ankommer på dem. Organisatoriskt råder en klaråtskillnad mellan domstolarnas verksamhet och skatteförvaltningen. En stor delav den verksamhet som f. n, ankommer på förvaltningsavdelningarna är inte avsådan karaktär att det framstår som lämpligt att den överförs till fristående förvaltningsdomstolar.Den har inte heller något uttalat samband med de uppgifter som ankommer pålänsstyrelsen i övrigt. I varje fall i de mindre länen skulle en utbrytning avdomstolarna - särskilt om den förenades med en vidgning av deras målområde -leda till svårigheter när del gäller att skapa en effektiv och säkerorganisation för denna arbetsenhet. Molbakgrund av vad jag nu haranfört anserjag att det inte finns anledning att ävenlåta utreda frågan om en utbrytning av länsdomstolarna från läisstyrelserna. Denförtroendemannastyrelse som funnits vid efter omorganisationen år1971 har enligl en allmänt uttalad uppfaltning inneburit en klar förstärkning.Det måsle därför anses ställt utom all diskussion att en sådan styrelse skallfinnas också i fortsättningen. Frånen del håll har framställts önskemål om klarare regler när del gäller altavgränsa de ärenden som styrelsen skall befatta sig med. De grundläggandebestämmelserna finns i 26 § länsstyrelseinstruktionen som anger all styrelsenskall avgöra bl, a, viktigare frågor om samhällsplanering eller andra för länetbetydelsefulla åtgärder. Mer detaljerade beslämmelser finns i den arbetsordningsom varie länsstyrelse skall fastställa. Till ledning för utarbetande avarbetsordning fastställer regeringen normalarbetsordning. Enligt min mening ärdet viktigt att slyrelsens ledamöler ges goda möjligheler att nära följalänsstyrelsens arbete. Jag anser alt alla frågor av principiellt intresse, börföredras i styrelsen. Styrelseledamöterna bör nämligen vara väl informerade omfrågor som har all befatta sig med och som kan ha ett meraallmänt intresse. Jag anser all de bestämmelser som finns ger lillräckligaanvisningar om förtroendemannasiyrelsens uppgifter. Det råder emellertid vissavariationer i praxis länen emellan när del gäller Slyrelsens engagemang iärendehandläggningen. Även om detta får anses godtagbart, kommer jag därför attföranstalta om att uppgifter om förtroendemannasiyrelsens arbeie samlas in frånlänsstyrelserna så all slällning kan tas till om beslämmelserna i länssiyrelseinstrukiionenoch nor-malarbetsordningen i något avseende behöver ses över, Frågorsomhar diskuterats livligt bådeav länsberedningen och i anslutning till dessarbete gäller antalet ledamöter i styrelsen och hur dessa skall.utses, F. n.gäller enligt 14 och 42 S§ länssiyrelseinstrukiionen att styrelsen beslår 1975/76:168 66 avlandshövdingen samt tio särskilt utsedda ledamöler, av vilka väljerfem och regeringen utser fem. Länsberedningen anser att även kommunerna ilänet bör ha ett direkt inflytande över sammansättning ochföreslår därför alt fyra ledamöter skall nomineras av Svenska kommunförbundetslänsavdelning, medan fyra skall nomineras av . Dessa ledamöter skallformellt utses av regeringen. Därutöver skall enligt förslagel regerongen utsefyra ledamöter med erfarenheter från näringsliv och arbetsmarknad i länet, tvåfrån företagarsidan och två från arbetstagarsidan. Bland remissinstanserna ärmeningarna mycket delade inför detta förslag. Åtskilliga förordarati det anlalledamöter som länsberedningen har föreslagit skall ökas ul så alt denominerande instanserna skall få bättre möjligheter att åsladkomma en rättvisproportionell fördelning mellan partierna. Andra remissinsianser föreslår altsamtliga ledamöter skall väljas av . Dearbetsuppgifter som ankommer på är statliga uppgifter. Jaghar i det föregående redovisat skälen för att inte föreslå någon ändring avuppgiftsfördelningen mellan den slalliga länsförvaltningen och kommunerna ochlandstingskommunerna. De uppgifter det här är fråga om bör sålunda alltjämtvara statliga. Enligt min mening bör regeringen därför utse ledamöierna ilänsstyrelsens styrelse. 1samband med omorganisationen av länsförvaltningen 1971 framhölls att förtroendemannamedverkani är en naturlig konsekvens av ställning som regionalpolitisktsamordnande organ. Därtillkommer enligt min mening det värde som ligger i att länets invånare genomutsedda representanter kan ta del i ledningen av verksamhel ochi beslul i vikliga frågor för länet och dess utveckling, vilket ocksålänsberedningen underslrukil. Delär självfallel önskvärt alt frågan om slyrelsens sammansättning som rörreglerna för hur en viktig del av vår förvaltning skall fungera, kan få enlösning som vinner bred anslulning. Så är inte fallet med något av de förslagsom har berörts. Som jag ser det bör emellertid en allmänt accepterad ulgångspunklkunna vara att de politiska partierna skall ha en representation i länsslyrelsensom står i proportion lill deras röstsiffror i länet vid del senasteriksdagsvalet. Mandatperioden för ledamöter är densamma somriksdagsmännens. Partiernas röstsiffror i länet vid riksdagsvalet kan därförlämpligen också få besiämma deras representation i länsslyrelsen. En avvägningmellan bl. a. önskemålet om en allsidig representation och behovet av enhanterlig storlek på styrelsens synes leda till att antalet ledamöler som skallutses på detta sätt bestäms till tio. När det gäller att nominera de personersom skall representera de olika partierna synes det stämma bäst överens medvåra demokratiska traditioner om detta får göras av partierna själva. Vadjag här har förordat.innebär alltså följande. Sedan resultatet av riks-dagsmannavalei föreligger låter regeringen fördela tio platser i varje Prop.1975/76:168 67 länsstyrelsesförtroendemannastyrelse på de politiska partierna i proportion lill derasröstsiffror i länet vid riksdagsmannavalet. Därvid skall användas denjämkadeuddatalsmetodenmed1,4 som första divisor. Härefter anmodas de politiska partierna att föreslåvilka personer som skall tilldelas de platser som tillkommer resp. parti. Depersoner som föreslås förordnas därefter av regeringen som ledamöter avstyrelsen. Härutöverbör regeringen som ledamöter av varje förtroendemannastyrelse utse fyra ledamölermed erfarenheter från länets näringsliv och arbetsmarknad. Erfarenheterna frånde nuvarande länsstyrelserna och de centrala ämbetsverken visar att denkunskap och de synpunkter som företrädare för olika intresseorganisationer kantillföra beslutsfattandet är av mycket stor betydelse. Av de nu nämnda fyra ledamöiernabör två företräda erfarenheter från företagarsidan och två erfarenheter frånarbetstagarsidan. skall alltså enligl vad jag förordarbestå av landshövdingen som självskriven ordförande samt fjorton särskillutsedda ledamöter. För var och en av de särskill utsedda ledamöterna bör finnasen suppleant som har utsetts i samma ordning. Alla bör vara kyrkobokförda ochbosatta i länet. Om deriktlinjer som jag nu har angett kan godtas, kommer jag att senare lägga framförslag till de ändringar som behövs i länssiyrelseinstrukiionen. 6.10Övriga statliga länsorgan m. m. I likheimed länsberedningen anser jag att de statliga länsorgan som ärorganisatoriskt fristående från alltjämt bör förbli fristående menatt som är fallet samråd och samverkan bör ske mellan dessa organ ochlänsstyrelsen, särskilt i frågor av regionalpolitisk betydelse. I fråga om vägförvaltningenvill jag erinra om vad jag tidigare anfört av innebörd alt decentraliseringsutredningeni sitt fortsatta arbeie även skall överväga frågan om på vad sätt en närmaresamordning kan ske mellan länsstyrelse och regionala organ. Defristående länsorgan som har en särskilt utsedd styrelse är - bortsett från länsnykterhetsnämndensom inle är av intresse i detta sammanhang - länsarbetsnämnden,länsbostadsnämnden, lantbruksnämnden, länsskolnämnden och skogsvårdsstyrelsen.I samtliga dessa fall utser regeringen enligt nuvarande bestämmelser ordförandesamt ett visst antal övriga ledamöter. Länsberedningen har föreslagit attbefogenheter alt utse ledamöler i viss utsträckning skall överiämnas tilllänsstyrelsen. Med hänsyn till de skiftande bestämmelserna om hur de olikanämndernas ledamöter skall utses anser jag det lämpligt att deceniraliseringsutredningenfår överväga även denna fråga. Prop.1975/76:168 68 Medhänvisning till vad jag sålunda haranfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen altgodkänna de av mig förordade riktlinjerna för länsförvaltningens uppgifter ochorganisation. Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredraganden har anfört för den ålgärd hanhar hemställt om.