prop · FY0378 · 1975-12-31 00:00:00 — Vidtillämpning av bestämmelsen i 22 § femte stycket skall iakttagas att i fråga omomständighet som myndigheten kände tUl vid ikraftträdandet den i lagrummetangivna tiden skall räknas från ikraftträdandet. Lag om ändrmg i lagen (1974:359) om ändrmg istatsjänstemanna-lagen (1965: 274) Härigenomföreskrives att andra stycket i övergångsbestämmelsema till lagen (1974: 359)om ändring i slatstjänslemannalagen (1965: 274) skall upphöra att gälla vidutgången av . Härigenomföreskrives att 7 kap. 4 §, 23 kap. 22 §, 24 kap. 1 §, 36 kap. 5 §, 48 kap. 5och 15 §§ samt 58 kap. 1 och 2 §§ skall ha nedan angivnalydelse. 7kap, 4 §2 Allmän åklagare vid underrätt och hovrätt ärstatsåklagare eller distriktsåklagare. Riksåklagarenär dock allmän Riksåklagaren är dock allmän åklagare vid underrätt och hovrätt åklagare vid underrätt och hovrätt i mål om ansvar eller enskilt an- i mål om ansvar eller enskUt an språk på grund av brott som i ut- språk på grund av brott som i ut övningen av tjänsten eller uppdra- övningen av tjänsten eller uppdra get begåtts av statstjänsteman, get har begåtts av 1 Senastelydelse 1974: 1008. 2 Senastelydelse 1974:573. som ej är underkastad disciplinär bestraffning, av ledamot av domstol eller central statlig förvaltningsmyndighet, som ej är statstjänsteman, eller av krigsman, som bestrider regementschefs eUer därmed likställd eUer högre tjänst. 1. den sorn innehar eller uppe håller ordinarie domartjänst eller tjänst som byråchef eller därmed jämställd eller högre tjänst vid statlig myndighet; 2. ledamot av domstol eller central statlig förvaltningsmyndig het, som ej är statstjänsteman; el ler 3. krigsman, som bestrider re gementschefs eller därmed lik ställd eller högre tjänst. Allmän åklagare vid högsta domstolen är riksåklagaren. Har talan tUl högsta domstolen fullföljts allenast avenskUd part, må åklagartalan där, efter riksåklagarens förordnande, föras avlägre åklagare. Närmare bestämmelser om fördelningen av uppgifterna mellanåklagarna meddelas i de för dem gällande instruktionerna. 22Förundersökning enligt detta kapitel är, om tillräckliga skäl för åtal ändockföreligga, ej erforderlig beträffande brott, för vilket icke svårare påföljdän böter är stadgad, eller beträffande brott, som avses i 45 kap, 2 § förstaeUer andra stycket. Ej heller är förundersökning erforderUg i mål om brott,som avses i 3 kap. 3 § och 7 kap. 4 § andra stycket, med mindre anledningförekommer tUl ådömande av annan påföljd än böter eller suspension. Förundersökning enligt detta kapitel är, om tillräckligaskäl för åtal ändock föreligga, ej erforderUg beträffande brott, för vilketicke svårare påföljd än böter är stadgad, eller beträffande brott, som avses i45 kap. 2 § första eller andra stycket. Ej heller är förundersökningerforderlig i mål om brott, som avses i 3 kap. 3 § och 7 kap. 4 § andrastycket, med mindre anledning förekommer till ådömande av annan påföljd änböter. Vill åklagaren utvidga väckt åtal, må det ske, utan attförundersökning enUgt delta kapitel ägt rum. Är någon på sannolika skäl misstänkt för brott, för vilketär stadgat fängelse eller däröver, må han häktas, om med hänsyn tillbrottets beskaffenhet, den misstänktes förhållande eller annan omständighetskäligen kan befaras, att han avviker eller annorledes undandrager siglagföring eller straff eller genom undanröjande av bevis eller på annat sättförsvårar sakens utredning, eller ock anledning förekommer, att han fortsättersin brottsliga verksamhet. Är brottet ringare än i första stycket sägs men kan däråfölja fäng- 3 Senaste lydelse 1974: 573. 4 Senastelydelse 1964: 166. else och har den misstänkte icke stadigt hemvist inomriket, må han häktas, om det skäligen kan befaras, att han avviker. Ärför brottet icke stadgat lindrigare straff än fängelse , skall häktningske, om det ej är uppenbart, att anledning därtill saknas. Kan detantagas, att den misstänkte kommer att dömas allenast till böter ellersuspension, må häktning icke ske. Kan detantagas, att den misstänkte kommer att dömas allenast tUl böter, må häktningicke ske. 36 kap. 5 §5 Ämbets- eller tjänsteman eller den som är förordnad eller vald att förrätta offentligt tjänsteärende eller utöva annan allmän befattning må ej höras som vittne angående något, varom han på grund av denna sin ställning har att iakttaga tystnad. Ej heller må advokat, läkare, tandläkare, barnmorska, sjuksköterska, kurator vid familjerådgivningsbyrå, som drives av kommun, landstingskommun, församling eller kyrklig samfäUighet, eller deras biträden höras angående något, som på grund av denna deras ställning förtrolls dem eller de i samband därmed erfarit, med mindre det är i lag medgivet eller den, tUl vilkens förmån tystnadsplikten gäller, samtycker därtUl. Ej må någon höras som vittne angående något, som hanenligt lag eller annan författning är pliktig att hemlighålla, med mindre den,till vilkens förmån tystnadsplikten gäller, samtycker därtUl Ej heller eljest må advokat, läkare, tandläkare,barnmorska, sjuksköterska, kurator vid familjerådgivningsbyrå, som drives avkommun, landstingskommun, församling eller kyrklig samfäUighet, eller derasbiträden höras angående något, som på grund av denna deras ställningförtrolls dem eller de i samband därmed erfarit, med mindre det är i lagmedgivet eller den, till vilkens förmån tystnadsplikten gäller, samtycker därtUl.Rättegångsombud, biträde eller försvarare må ej höras som vittne om vad föruppdragets fullgörande förtrotts honom, med mindre parten medgiver, att det måyppas. Utan hinder av vad i andra eUer tredje stycket sägs vareannan än försvarare skyldig att avgiva utsaga i mål angående brott, för vilketicke är stadgat lindrigare straff än fängelse . Om tystnadsplikt för präst inom är särskiltstadgat. inom annat trossamfund än eller den som i sådantsamfund intager motsvarande ställning må icke höras som vittne om något, somhan vid hemligt skriftermål eller under därmed jämförliga förhåUanden erfarit, 48kap, 5 §6 Strafföreläggande får icke utfärdas, om förutsättningar för allmänt åtal ej föreligga, 5 Senasle lydelse 1973: 240. « Senaste lydelse 1968: 193. Strafföreläggandefår icke utfärdas, omförutsättningar för allmänt åtal ej föreligga. om i föreläggandet ej upptagas alla brott av den misstänkte, vilka enligt åklagarens vetskap föreligga till bedömning, om målsägande förklarat, att han ämnar föra talan om enskilt anspråk i anledning av brottet, eller begärt, att åtal skall väckas. om i föreläggandet ej upptagas alla brott av den misstänkte,vilka enligt åklagarens vetskap föreligga tUl bedömning, om målsägande förklarat, att han ämnar föra talan omenskilt anspråk i anledning av brottet, eller begärt, att åtal skall väckas,eller om brottet bör föranleda äm-betsstraff. I fråga om villkor för användning av strafföreläggande imiUtärt brottmål gälla särskUda bestämmelser. Föreläggande av ordningsbot får icke utfärdas, om den misstänkte förnekar gärningen, om i föreläggandet ej upptagas alla brott av den misstänkte, vilka enligt polismannens vetskap föreligga till bedömning, om det föreligger anledning att antaga att talan om enskilt anspråk kommer att föras, eller om det föreUgger anledning att antaga att brottet bör föranleda disciplinstraff för krigsman. Föreläggande av ordningsbot får icke utfärdas, om den misstänkte förnekar gärningen, om i föreläggandet ej upptagas-alla brott av denmisstänkte, vilka enligt polismannens vetskap föreligga till bedömning, om det föreligger anledning att antaga att talan omenskilt anspråk kommer alt föras, eller om det föreligger anledning att antaga att brottetbör" föranleda ämbetsstraff eller disciplinstraff för krigsman. Föreläggandebör ej utfärdas, om det i annat fall kan antagas vara påkallat att åklagareprövar fråga om strafföreläggande eller åtal för brottet. Sedan domi tvistemål vunnit laga kraft, må lill förmån för någon av parterna resningbeviljas: 1. omledamot av rätten eller där anställd tjänsteman eller ombud ellerställföreträdare med avseende å målet gjort sig skyldig till brottsligtförfarande, som kan antagas hava inverkat på målets utgång; Sedan domi tvistemål vunnit laga kraft, må till förmån för någon av parterna resningbeviljas: 1. omledamot av rätten eller där anställd tjänsteman med avseende å målet gjort sigskyldig tUl brottsligt förfarande eller tfänste-förseelse eller om brott somhar avseende å målet ligger ombud eller ställföreträdare till last, samtbrottet eller tjänsteförseelsen kan antagas hava inverkat på målets utgång; ' Senaste lydelse 1968: 193. 1. om skriftlig handUng, som åberopats till bevis, varitfalsk eller om part, som hörts under sanningsförsäkran, eller vittne, sakkunnigeUer tolk avgivit falsk utsaga samt handlingen eller utsagan kan antagas havainverkat på utgången; 3. om omständigheteller bevis, som ej tidigare förebragts, åberopas och dess förebringande sannoliktskulle hava lett till annan utgång; eller 4. omrättstillämpning, som Ugger till grund för domen, uppenbart strider mot lag. 1. om skriftUg handUng, som åberopats till bevis, varitfalsk eller om part, som hörts under sanningsförsäkran, eller vittne, sakkunnigeller tolk avgivit falsk utsaga samt handlingen eller utsagan kan antagas havainverkat på utgången; 3. om omständigheteller bevis, som ej tidigare förebragts, åberopas och dess förebringande sannoliktskulle hava lett till annan utgång; eller 4. omrättstillämpning, som ligger till grund för domen, uppenbart strider mot lag. Ej må på grund av förhåUande, som avses i 3, resningbevUjas, med mindre parten gör sannoUkt, att han icke vid den rätt, sommeddelat domen, eller genom fullföljd från denna kunnat åberopa omständigheteneUer beviset eller han eljest haft giltig ursäkt att ej göra det. Sedan domi brottmål vunnit laga kraft, må lill förmån för den tilltalade resningbeviljas: 1. omledamot av rätten eller där anställd tjänsteman, åklagare eller ombud,ställföreträdare eller försvarare med avseende å målet gjort sig skyldig tillbrottsligt förfarande, som kan antagas hava inverkat på målets utgång; 2. om skriftlighandling, som åberopats till bevis, varit falsk eller om vittne, sakkunnigeller tolk avgivit falsk utsaga samt handlingen eller utsagan kan antagas havainverkat på utgången; 3. om omständigheteller bevis, som ej tidigare förebragts, åberopas och dess förebringande sannoliktskulle hava lett till att den tUltalade frikänts eUer brottet hänförts undermUdare straffbestämmelse än den som tillämpats eller ock med hänsyn till vadsålunda åberopas och i övrigt förekommer Sedan dom i brottmål vunnit laga kraft, må till förmån förden tilltalade resning beviljas: 1. om ledamot avrätten, där anställd tjänsteman eller åklagaren med avseende å målet gjort sigskyldig till brottsligt förfarande eller tfänsteförseelse eller om brott somhar avseende å målet ligger ombud, ställföreträdare eller försvarare tilllast, samt brottet eller tfänsieförsedsen kan antagas hava inverkat på måletsutgång; 2. om skriftlighandling, som åberopats till bevis, varit falsk eller om vittne, sakkunnigeller tolk avgivit falsk utsaga samt handlingen eller utsagan kan antagas havainverkat på utgången; 3. om omständigheteller bevis, som ej tidigare förebragts, åberopas och dess förebringande sannoliktskulle hava lett till att den tUltalade frikänts eller brottet hänförts undermildare straffbestämmelse än den som tillämpats eller ock med hänsyn till vadsålunda åberopas och i övrigt förekommer synnerliga skäl äro, att frågan, huruvida den tUltaladeförövat det brott, för vilket han dömts, prövas ånyo; eller 4. omrättstillämpning, som ligger till grund för domen, uppenbart strider mot lag. synneriiga skäl äro, att frågan, hu ruvida den tUltalade förövat det brott, för vilket han dömts, prövas ånyo; eller i 4. omrättstillämpning, som ligger till grund för domen, uppenbart strider mot lag. Denna lag träder i kraft . Lag om ändrmg i militära rättegångslagen (1948:472) Härigenom föreskrives i fråga om mUUära rättegångslagen(1948: 472)1 dels all i 4, 13, 15, 1719, 24, 41, 60, 67, 70, 71, 95,98, 102 106 och 107 §§ ordet "Konungen" i oUka böjningsformer skaUbytas ut mot "regeringen" i motsvarande form, dels att3, 8, 9, 22, 66 och 79 §§ skall ha nedan angivna lydelse. Såsom militära brottmål anses enhgt denna lag: 1. mål om ansvarför sådant av Tirigsman förövat brott som omförmäles i något av följande kapiteleller lagrum i , nämligen 16 kap, 15 och 16 §§ därest denbrottslige vid gärningens begående var iklädd militär tjänstedräkl, 8, 9, 10,12 och 13 kap. därest brottet angått krigsmakten tUlhörig eller för dess behovavsedd egendom, 20 kap. 1 4 och 10 §§ samt 21 och 22 kap.; 2. mål om ansvarför annat i omförmält brott som Såsom militära brottmål anses enligt denna lag: 1. mål om ansvarför sådant av krigsman förövat brott som omförmäles i något av följande kapiteleller lagrum i , nämligen 16 kap. 15 och 16 §§ därest denbrottslige vid gärningens begående var iklädd miUtär tjänstedräkt, 8, 9, 10,12 och 13 kap. därest brottet angått försvarsmakten tillhörig eller för dessbehov avsedd egendom, 20 kap. 7 5 ? samt 21 och 22 kap.; 2. mål om ansvarför annat i omförmält brott som " Senaste lydelse av 13 § 1972:363 24 § 1964: 20015 § 1959:105 60 § 1964: 200 17 § 1972: 363 67 § 1973:19 19 § 1968:330 98§ 1972:363 22 § 1973: 19 107 § 1949: 364. 2 Senastelydelse 1964: 200. krigsmanförövat med anledning av den förfördelades eller sin egen tjänst vidkrigsmakten eller ock mot myndighet eller annat organ tUlhörande krigsmakten; 3. mål om ansvar i andra fall förbrott varigenom krigsman åsidosatt sin tjänsteplikt, dock ej mål om förseelsesom avses i 3639 §§ värnpliktslagen; samt 4. mål om ansvar för brott varigenomnågon som ej är krigsman men innehar tjänst vid krigsmakten åsidosatt sintjänsteplikt. krigsmanförövat med anledning av den förfördelades eller sin egen tjänst vidförsvarsmakten eller ock mot myndighet eller annat organ tillhörandeförsvarsmakten; 3. mål om ansvar i andra fall förbrott varigenom krigsman åsidosatt sin tjänsteplikt, dock ej mål om förseelsesom avses i 3639 §§ värnpliktslagen; samt 4. mål om ansvar för brott varigenomnågon som ej är krigsman men innehar tjänst vid försvarsmakten åsidosatt sintjänsteplikt. denna lag stadgas om mUitära brottmål skall äga motsvarande tillämpning ifråga om domstols befattning med förundersökning och användande av tvångsmedelmed anledning av brott som är av beskaffenhet att fråga om ansvar därför skallhandläggas som miUtärt mål. Straffmå åläggas i disciplinmål allenast om den misstänkte står under militärt befäloch straffet finnes böra bestämmas till discipUnstraff. Densom tUlhör hemvärnet eller eljest förbundit sig att såsom frivilUg fuUgörakrigstjänst må dock bestraffas i disciplinmål, ändå att han vid tiden förbestraffningens åläggande ej står under militärt befäl. Krigsman, som ej är underkastad ansvar enligt 21 kap. ,må ej åläggas straff i disciplinmål. Förföljande i omförmälda brott må, där ej annat följer av 10 §,straff åläggas i disciplinmål: 1. brott som sägs i 16 kap. 15eller 16 §, därest den brottslige vid gärningens begående var iklädd mUitärtjänstedräkt; 2. brott som avses i 10 kap. 2, 4eller 7 § eller 12 kap. 2 §, under förutsättning att fråga är om krigsmaktentillhörig eller för dess behov avsedd egendom samt, såvitt angår brott motnågon av nämnda paragrafer i 10 kap., att egendomen lämnats åt den brottsligeför begagnande; Förföljande i omförmälda brott må, där ej annat följer av 10 §,straff åläggas i disciplinmål: 1. brott som sägs i 16 kap. 15eller 16 §, därest den brottslige vid gärningens begående var iklädd militärtjänstedräkt; 2. brott som avses i 10 kap. 2, 4eller 7 § eller 12 kap. 2 §, under förutsätining att fråga är omförsvarsmakten tillhörig eller för dess behov avsedd egendom samt, såvitt angårbrott mot någon av nämnda paragrafer i 10 kap., att egendomen lämnats åt denbrottslige för begagnande; 3 Senaslelydelse 1973:19. 4 Senaslelydelse 1964: 200. 3. brott som sägsi 20 kap. 4 § eller 21 kap. 18 §, dock ej då fråga är om sådan förseelse vidmanövrering eller navigering av krigsmaktens fartyg eller luftfartyg, somnågon för dess säkerhet ansvarig krigsman begått under utövande av befäl ådetsamma eller, om fartyget var luftfartyg, såsom förare därå, samt genomförseelsen skada uppkommit; samt 4. brott varomförmäles i 21 kap. 1, 4, 79 eller 1116 §§ eller 22 kap. 4 §. 3. brott som sägsi 21 kap. 18 §, dock ej då fråga är om sådan förseelse vid manövrering ellernavigering av försvarsmaktens fartyg eller luftfartyg, som någon för desssäkerhet ansvarig krigsman begått under utövande av befäl å detsamma eller, omfartyget var luftfartyg, såsom förare därå, saml genom förseelsen skada uppkommit;samt 4. brott varomförmäles i 21 kap. 1, 4, 79 eller 1116 §§ eller 22 kap. 4 §. Har bestraffningsberättigad befattningshavare på grund avanmälan eller eljest erhållit kännedom om brott som avses i 21 §, skall han genasthänskjuta målet tUl åklagaren: 1. om straff förbrottet ej må åläggas i disciplinmål; 2. om denbestraffningsberättigade enligt 29 § förordnat om den misstänktes gripande; 3. om det finnesskäl antaga att straffet ej kommer att stanna vid disciplinstraff eller böter; 4. om det kanförutses att nöjaktig utredning om brottet ej skall kunna åstadkommas genom denbestraffnmgsberättigades försorg; 5. om den bestraffningsberättigade eljest på grund av sakens beskaffenhet finner synnerliga skälföreUgga att målet handlägges vid domstol; eller 6. om civilmyndighet har att verkstäUa utredning angående annat brott, som den misstänkteantages hava begått, och ej genom målets hänskjutande vällas uppskov, som ärtill avsevärt men för krigslydnaden. Måletskall hänskjutas till åklagare vid den underrätt som är domstol föravdelningen, enligt den fördelning av uppgifterna mellan olika åklagare somKommgen bestämt. Är fråga om ämbetsbrott, som avses i 20 kap. 14 §§brottsbalken, av den som bestrider tjänst som regementschef eller därmedlikställd eller högre tjänst, skaU målet hänskjutas till justitiekanslern ellerriksåklagaren. Måletskall hänskjutas till åklagare vid den underrätt som är domstol föravdelningen, enligt den fördelning av uppgiftema mellan olika åklagare somregeringen bestämt. Är fråga om brott som i utövningen av tjänsten har begåttsav den som bestrider tjänst som regementschef eller därmed likställd ellerhögre tjänst, skall målet hänskjutas till justitiekanslern ellerriksåklagaren. Om målet icke hänskjutes tUl åklagare och förundersökningangående brottet ej ändock inletts av civil myndighet, skall utredning ombrottet 8 Senaste lydelse 1973:19. Finnes tillrättavisning vara tiUfyllest, gäller vad i 67 §stadgas. Ärsaken av mindre vikt, äger bestraffningsberättigad befattningshavare utanhinder av vad förut i denna paragraf sägs avskriva målet, om annan målsägandeän kronan ej finnes eller målsäganden förklarar att han icke ämnar föra talanom enskilt anspråk i anledning av brottet och ej heller eljest påfordrar attmålet handlägges vid domstol samt straff för brottet må åläggas i discipUnmål.Beslut om avskrivning kan meddelas även om det icke klarlagts att denmisstänkte begått brottet. Rättatt ålägga tUlrättavisning enligt 17 § lagen om disciplinstraff för. krigsmäntiUkommer de befattningshavare som äga bestraffningsrätt i discipUnmål, envar ifråga om den personal över vilken han har sådan rätt. TiUrättavisningsrättmot underlydande tillkommer även den som, utan att äga bestraffningsrätt idiscipUnmål, innehar ovan i 13 § första stycket omförmäld befattning och harlägst fänriks grad eller tjänsteklass, så ock chef för bataljon elier däremotsvarande avdehiing. Såvitt angår underlydandesom icke är underkastad ämbetsansvar må tillrättavisning ock åläggas av chefför kompani eller däremot svarande avdelning, chef för ut-bildningsanslalt,sekond å fartyg vars chef innehar lägst kommendörkaptens grad och i dé fallKonungen bestämmer annan befattningshavare vid krigsmakten. Vad i detta styckestadgas skall icke äga tillämpning å hemvärnet. Såvitt angår underlydandesom innehar högst furirs tjänstegrad ' eller tjänsteklass må tiUrättavis-ningock åläggas av chef för kompani eller däremot svärande avdelning, chef förutbUdningsanstalt, sekond å fartyg vars chef innehar lägst kommendörkaptensgrad och i de fall regeringen bestämmer annan befattningshavare vid försvarsmakten. "Vad i detta stycke stadgas skall icke äga tillämpning å herrivärnel. Allmän åklagare i militärtbrottmål är, om annat ej stadgas i 15 kap., allmän åklagare vid domstol somhar att upptaga målet. Om fördelning av uppgifterna mellan olika åklagarebestämmer Konungen. Juslitiekanslem eller riksåklagaren är åklagare i mål omansvar eller enskilt anspråk på grund av ämbetsbrott, som avses i 20 kap. 14§§ , av den som bestrider regementschefs eller därmed likställdeller högre tjänst. Allmän åklagare i miUtärtbrottmål är, om annat ej stadgas i 15 kap., allmän åklagare vid domstol somhar att upptaga målet. Om fördelning av uppgifterna meUan olika åklagarebestämmer regeringen. Justitiekanslern eller riksåklagaren är åklagare i målom ansvar eller enskUt anspråk på grund av brott som i utövningen av tjänstenhar begåtts av den som bestrider regementschefs eller därmed likställd ellerhögre tjänst. Dennalag träder i kraft . «Senaste lydelse 1973: 19. f Senaste lydelse 1973:19, 1975: 78 33 Lagom ändring i förvaltningslagen (1971: 290) Härigenomföreskrives i fråga om förvaltningslagen (1971:290) dels att i 1 och 2 §§ ordet"Konungen" skall bytas ut mot "regeringen", dels all 3 §skall ha nedan angivna lydelse. Bestämmelsernai 1420 §§ Bestämmelserna i 1420 §§ gäller endast i den mån fråga är gäller endast i den mån fråga är om utövning av befogenhet att för om utövning av befogenhet att för enskild bestämma om förmån, rät- enskild bestämma om förmån, rät tighet, skyldighet, disciplinär be- tighet, skyldighet, disciplinpåföljd, straffning eller annat jämförbart avskedande eller annat jämförbart förhållande. Bestämmelsernai 1420 §§ tillämpas ej 1. i ärende i första instans närärendet avser sjukvård och myndighetens beslut ej kan överklagas genom besväreller 2. när ärendet avser föreskrifttill allmän efterrättelse och fråga ej är om prövning med anledning avöverklagande. Dennalag träder i kraft . Lagom ändring i lagen (1937: 249) om inskränkningar i rätten att utbekommaallmänna handlingar Härigenomföreskrives att 41 § lagen (1937: 249) om inskränkningar i rätten att utbekommaallmänna handlingar skall ha nedan angivna lydelse. 3 1975.1 saml Nr 78 Utlämnar någon handling istrid mot föreskrifterna i denna lag eller mot förbud som jämlikt densammameddelats, eller bryter någon mot förbehåll som gjorts vid handlings utlämnande,straffes, där gämingen är att anse som brott i ämbete eller tjänst eller eljestär i annan lag belagd med straff, enligt vad där sägs. I andra fall varestraffet dagsböter; dock att vid brott med avseende å handlingar, varom i 14,20 och 36 §§ sägs, fängelse må ådömas. Bötersom ådömas enligt denna lag tillfalla kronan. Saknas tillgång till böternasgäldande, skola de förvandlas enligt allmän strafflag. Utlämnar någon handling istrid mot föreskrifterna i denna lag eller mot förbud som jämlikt densammameddelats, eller bryter någon mol förbehåll som gjorts vid handlingsutlämnande, straffes, där gärningen är i annan lag belagd med straff, enligtvad där sägs. I andra fall vare straffet dagsböter; dock att vid brott medavseende å handlingar, varom i 14, 20 och 36 §§ sägs, fängelse må ådömas. Dennalag träder i kraft . Lagom ändring i lagen (1966: 413) om vapenfri tjänst Härigenomföreskrives i fråga om lagen (1966: 413) om vapenfri tjänsti delsalt 23 § skall upphöra att gälla, delsatt i 5, 7, 10 och 22 §§ orden "Konungen" och "Kungl.Maj:l" skall bytas ut mot "regeringen", delsatl 19 § skall ha nedan angivna lydelse. 19 § Befogenhet att meddela va- Befogenhet att meddela va penfri tjänstepliktig tillrättavisning penfritjänstepliktig tUlrättavisning tUlkommer civUförsvars-, brand- tiUkommer hos staten eller hos 1Senasle lydelse av 5 § 1972: 335. Prop.1975: 78 35