prop · FY0330 · 1975-12-31 00:00:00 — Chefenför industridepartementet har tidigare, i samband med sin föredragningangående huvudprogrammet Energiforskning, för delprogrammet Energianvändningför lokalkomforl (program 3) beräknat 16 milj. kr. för /76 ochvidare preliminärt för de tre närmaste budgetåren 53 milj. kr. Programansvaretför detta delprogram skall enligt vad chefen för indusiridepartementet haranfört åvila statens råd för byggnadsforskning. Resurstilldelningen lill detladelprogram bör enligt min mening sättas in i den speciellafinansieringssitualion som gäller på byggforskningsområdet och som innebär attbyggnadsforskningen finansieras dels genom en avgift på byggnadsverksamheten,dels genom anslag. Byggnadsforskningsavgiften utgör huvuddelen avfinansieringen. Jag finner inte anledning atl i samband med all ökade insatsergörs på energiforskningens område frångå finansieringsprinciperna förbyggnadsforskningen. För huvuddelen av forskningsprogrammet lokalkomfort bör alltså gälla atl det skall finansieras enligt de principersom gäller för byggnadsforskningen. Jaghar vid min anmälan av medelsfrågorna för byggforskningsrädet i åretsbudgetproposition (prop. 33),då underiag för bedömning avenergifrågorna inte förelåg, förordat ett anslag av 9 milj. kr. Vid en samladbedömning, varvid jag även har beaktat de insatser som redan har inletts ellerplanerats inom ramen för nu tillgängliga resurser inom byggforskningsrädet, harjag funnit det skäligt att föreslå alt byggnadsforskningsavgiften höjs med 0,196, dvs. från nuvarande till av lönesumman inombyggnadsindustrin. Höjningen bör ske . Den kan för ett heltår beräknas ge ett tillskott av omkring 8 milj. kr. Parallellt härmed bör, föralt relationerna mellan finansieringskällorna skall bibehållas, det direktastatsanslaget lill byggforskningsrädet räknas upp från 9 till II milj. kr. Effektenav atl den höjda byggforskningsavgiften för första budgetåret kommer atl geendast 4 milj. kr. bör i viss utsträckning kunna kompenseras genom omfördelningav medel som redan är tillgängliga för byggforsknings-rådet. En sådanomfördelning till förmån för insatser på energiområdet bör enligt min meningeftersträvas även på . En procentuellt sett relativt begränsadomdisposilion av rådels medel frigör betydande resurser. Den eftersläpning iavgiftsintäkterna som inte kan kompenseras på detla sätt bör kunna accepterasmed hänsyn lill atl en successiv utbyggnad av forskningen blir nödvändig, bl.a. med hänsyn till tillgången på kom.peienia forskare. Deverksamheter som jag nu har redogjort för och vad jag förut har anfört områdets verksamhet när det gäller prototyper och demonstrations-anläggningarkommer att medföra en betydande ökning av byggforsknings-rådetsarbetsuppgifter. Jag bedömer det därför nödvändigt att byggforsk- ningsrådetfår förstärka sitt kansli. Det ankommer på regeringen att länma närmareföreskrifter om detla inom ramen för anvisade medel. Denav mig förordade höjningen av byggnadsforskningsavgiften föranleder ändring ilagen (1960:77) om byggnadslbrskningsavgift. 5.2Vidgad tillståndsplikt enligt 136 a § byggnadslagen Somtidigare har anförts av chefen för industridepartementet är del angeläget altsamhället får möjlighet att pröva frågan om utbyggnad av industri av väsentligbetydelse från energihushållningssynpunkt. Det finns således ett behov av atlmed hänsyn lill landels energihushållning kunna pröva industriutbyggnader sominnebär omfattande ökning av vårt energibehov. Enligtden tillslåndsplikt som den infördes i 136 a §bygg-nadslagen(1947:385)(BL)och i kungörelsen(1972:781)om lokaliseringsprövningbeträffande industriell verksamhet enligt 136 a § byggnadslagen (1947:385) m.m.skall regeringen pröva lokaliseringen av industriell eller liknande verksamhet,som tar i anspråk eller förändrar karaktären hos naturresurser som det rådersärskild knapphet på och som är eller kan väntas bli föremål för konkurrerandeanspråk. Prövning har motiverats av all valet av plats för dennaverksamhet är av väsentlig betydelse för hushållningen med landels samlademark- och vallentillgångar. De verksamheter som är underkastadelokaliseringsprövning enligt 136 a § BL har ofta stora energibehov och ärdärför av betydelse också med hänsyn till hushållningen med landetsenergiresurser. Enligt nu gällande bestämmelser skall nyanläggning av bl. a.järn-, stål- och metallindustri, pappers-och massaindustri, cementindustri,raffinaderier och petrokemisk industri prövas. Dessa industribranscher inkl.kemisk industri, vilken inte helt omfattas av den generellt föreskrivnaprövningen, svarar f n. för av förbrukningen av till industrinlevererad energi. 1likhet med chefen för industridepartementet finner jag mol denna bakgrund all136 a § BL bör ändras så alt även en verksamhels betydelse från energihushållningssynpunklgörs till prövningsgrund. Tillståndsplikt enligt denna paragraf bör sålunda ifortsättningen föreligga också för industriell eller liknande verksamhet, somär av väsentlig betydelse från energihushållningssynpunkl. Vid sådan prövningär, som chefen för industridepartementet har framhållit, inle baralokaliseringen av verksamheten av betydelse. Själva det förhållandet attverksamheten kommer till stånd här i landet påverkar vår energihushållning.Prövningen enligt 136a§ BL bör därför inte längre avse bara valet av plats förverksamheten. Bestämmelsen bör ges det innehållet alt prövningen skall avseockså tillkomsten som sådan av verksamheten. Prövning enbart på grund avenergihushållningsaspekten bör begränsas till sådana elableringar varsenergiförbrukning totalt setl kan antas bli betydande. Vid prövning av fråganom en anläggnings tillkomst måste givetvis sysselsättningspolitiska ochnäringspolitiska bedömningar spela en stor roll. Somredan har nämnts står vissa delar av den kemiska industrin utanför dengenerellt föreskrivna prövningen. Såsom chefen för industridepartementet harförordat bör nyanläggning av all industri för framställning av oorganiska ellerorganiska kemikalier omfattas av det generella lillsiånds-kravet. Dessaanläggningar är nämligen ofta av väsentlig betydelse såväl förhushållningen med mark och som från energihushållningssynpunkt. Närdet gäller kretsen av nyanläggningar som generellt skall vara underkastadeprövning vill jag vidare förorda alt även större sågverksanläggningar hänförslill denna krets. De sågverk som byggs är ofta stora anläggningar somkräver tillgång till betydande mark- och vattenresurser, inte minst för lagerhållning.Större sågverk anläggs vidare vanligen i omedelbar anslutning till massa- ochpappersindustrier som redan nu är underkastade del generella tillståndskravei.Enligt min mening är det med hänsyn till hushållningen med landets samlademark- och vattentillgångar angeläget alt sågverk av detta slag blir föremål förprövning enligt 136 a § BL. Del generella tillståndskravei bör emellertidomfatta endast nyanläggning av sågverk vars årsproduktion överstiger 50 000 m'sågade trävaror. Idetla sammanhang vill jag också ta upp frågan om anpassning av den nu aktuellalagstiftningen till de nya reglerna om normgivningsmaklen i RF. Somhar framgått av min redogörelse för gällande rätt innehåller 136 a § BL inuvarande lydelse ett bemyndigande för regeringen atl föreskriva vilka slag avi paragrafen angiven verksamhet som skall prövas av regeringen. Kungörelsen omlokaliseringsprövning har utfärdals med stöd av detta bemyndigande. Enligt8 kap. 3 § RF skall föreskrifter om förhållandet mellan enskilda och del allmänna,som gäller åliggande för enskilda eller i övrigt avser ingrepp i enskildaspersonliga eller ekonomiska förhållanden meddelas genom lag. hinder av bl.a. 3 § kan enligt 8 kap. 7 § bemyndiga regeringen att meddelaföreskrifter i vissa ämnen som anges i paragrafen. De föreskrifter som finnsi 1 § kungörelsen om lokaliseringsprövning lorde falla utanför detdelegeringsbara området. Med hänsyn härtill och till prövningsfrågans viktföreslår jag all bestämmelserna i 1 § kungörelsen jämte de tillägg jag här harförordat tas in i 136a§ BL. i 1 § kungörelsen förs över till BL kommer kungörelsen allinnehålla dels en föreskrift om att ansökan om lokaliseringstillstånd skallgöras skriftligen, dels en bestämmelse om tystnadsplikt för den som hosmyndighet tagit befattning med lokaliseringsärende som avses i 136 a § BL. Avsakens natur följer att annan ansökan än skriftlig inte kan komma i fråga.Förstnämnda bestämmelse kan därför enligt min mening ulgå. Vad gäller tystnadspliktsbestämmelsenär följande atl beakta. 1975:8 har föreslagits atl bemyndigarregeringen all meddela föreskrifter om offentliga funktionärers tystnadsplikt.1 lagförslaget föreskrivs i 5 !j att den som uppsåtligen bryter mol föreskrift somhar meddelais med stöd av lagen kan dömas lill fängelse i högst ellerböter. Genomförs den föreslagna lagstiftningen, som f n. prövas av ,skulle bestämmelserna om tystnadsplikt i 3 J; första stycket kungörelsen i ochför sig kunna stå kvar. Tystnadspliktsbeslämmelsernai 3 § kungörelsen om lokaliseringspröv- Prop.1975:30 Bilaga 2 43 ninginnehåller emellertid också i paragrafens andra stycke ansvars- ochåialsreglermed frihetsstraff! Straffstadgandel i 5 j ovannämndalagförslag kan inte ersätta denna ansvarsregel, eftersom sistnämnda stadgandeäven innehåller straffsanktion mot oaktsamheisbrott. Mot bakgrund härav och medhänsyn lill alt övriga bestämmelser i kungörelsen enligt vad jag har föreslagitbör föras över till 136 a >; eller utgå anser jag all hela 3 S i kungörelsenbör föras över lill BL. Pågrundval av ämbelsansvarskommitléns betänkanden (SOU 1969:20 och 1972:1) harinom justitiedepanementet utarbetats förslag lill lagstiftning om ansvar förarbets- och uppdragstagare i offentlig verksamhet m. m. a. föreslås atl enny strafföeslämmelse i 20 kap. 3 § (BrB) skall ersätta de ansvars-och åtalsregler angående brott mot tystnadsplikt som finns i skildaspecialförfattningar. Förslaget remitterades till lagrådet den 6 februari 1975och avses föreläggas . Lagstiftningen föreslås träda i kraftden . 1 vart fall fram lill dess behövs således särskildaansvars- och åtalsregler angående tystnadsplikt i BL. Om det remitteradeförslaget godtas kan dessa regler därefter upphävas. Omde lagändringar jag nu har förordat godtas avser jag att föreslå regeringenalt kungörelsen om lokaliseringsprövning upphävs med att ändringarnai BL träder i kraft. Vad jag nu har anfört bör föranleda följande ändringar iden aktuella lagstiftningen. 1136 a § första stycket BL införs såsom en ny prövningsgrund att verksamhetenär av väsentlig betydelse "för hushållningen med energi". Prövningenanges till atl avse även tillkomsten av viss industriell eller liknandeverksamhet. Bemyndigandet för regeringen atl föreskriva vilka slag av sådanverksamhet som skall prövas tas bort. 1 stället för denna bestämmelse hänvisasbeträffande prövningens närmare omfattning till vad som sägs i paragrafensföljande stycken. Enuppräkning görs således i det andra stycket av det slags nyanläggningar somregelmässigt skall prövas av regeringen. Till den nu gällande uppräkningen avverksamheter, som skall prövas av regeringen, läggs även "sågverk med enåriig produktionskapacitet överstigande 50 000 m' sågade trävaror" samt"fabrik för framställning av oorganiska eller organiska kemikalier". 1del nya tredje stycket görs endast ändringar av redaktionell natur i förhållandetill lydelsen av motsvarande bestämmelse i kungörelsen. Dennuvarande möjligheten för regeringen alt förbehålla sig prövning i visst fallbibehålls. Bestämmelser härom tas in i nya fjärde och femte styckena. 1 dessaanges att regeringen kan i visst fall besluta att pröva dels utvidgning av detslags verksamhet som anges i del nya andra stycket, dels nyanläggning ochutvidgning av annan sådan verksamhet som det talas om i första stycket. Den nyaoch mera preciserade beskrivningen av förbehållsfallen är inte ämnad altinnebära någon ändring i sak. Sjättestycket motsvarar nuvarande andra stycket och sjunde stycket nu- varandetredje och fjärde styckena. 1 dessa stycken görs endast ändringar avredaktionell natur. ny 147 a § BL förs över nuvarande bestämmelser om tystnadsplikt i 3§kungörelsen om lokaliseringsprövning. 1147 § BL görs en ändring av redaktionell natur. Vissa följdändringar bör ocksågöras i 2 § andra stycket, 6 § tredje stycket och 9 § andra stycketmiljöskyddslagen (1969:387) (ML). 1detta sammanhang bör även vissa andra av den nya RF föranledda ändringar görasi BL och ML. Sålunda byts orden "Konungen" och "kronan" iolika böjningsformer ul mol "regeringen" resp. "staten" imotsvarande form. Vidare upphävs 8 § BL och 52 § ML som bara innehåller bemyndigandenför regeringen atl meddela verkställighelsföreskrifter. En sådan rätt förregeringen följer direkt av 8 kap. 13; första stycket 1 RF. Lagstiftningenföreslås träda i kraft . Genombeslut har lagt fast vissa riktlinjer för hushållningen medlandets mark- och vattenresurser (prop. 1972:111, CU 1972:35, rskr 1972:348).Riktlinjerna innebär bl. a. att älv, älv, älv och Vindelälvensamt opåverkade källflöden i de övriga huvud-älvarna i övre Norriand, dvs. Luleälv, Skellefte älv, älv och helt bör undantas frånvattenkraftutbyggnad. Beträffande huvudälvarna i södra och norraSvealand - , . Ljusnan, och -och derasbiflöden inleddes i samband med nämnda beslut eltutredningsarbete för alt belysa dels förutsättningarna för ytterligareutbyggnad och dels bevarandeönskemålen. Riktlinjernainnebär vidare att tyngre exploatering, som t. ex. vägbyggnad ochvattenkraftutbyggnad, inte bör ske inom vissti tills vidare preliminärtavgränsade vildmarksområden i fjällväriden. Ulredningsarbeteibeträffande huvudälvarna i södra och norra har i maj 1974redovisats i betänkandet (SOU 1974:22) Vattenkraft och miljö. 1 betänkandetredovisas en analys av förutsättningarna för och konsekvenserna av yiterligareutbyggnad av älvarna inom området samt förslag lill rangordning av eventuellavattenkraftutbyggnader. Betänkandet har remissbehandlats. Beträffandeinnehållet i betänkandet och remissyttrandena får jag hänvisa till vad jagtidigare har anfört. Föratl få etl bedömningsunderiag likvärdigt med vad som har tagits fram för södraNorrland och norra tillkallade jag den 3! en särskildsakkunnig för att utreda frågor om fortsatt vattenkraftutbyggnad i norraNorrland, dock med undantag av älv, älv och . 1utredningsuppdraget innefattas således de s. k. skogsälvarna, de delvisutbyggda huvudälvarna - Lule älv, Skellefte älv, älv och -samt älv. Utredningsmannenpresenterade lägesrapporten (Ds B 1974:4) Vattenkraft och miljö2. Denna tillställdes de remissinstanser som skulle yttra sig över betänkandetom vattenkraftutbyggnader i södra och norra för alt utgöraetl bakgrundsmaterial i remissarbetet. Motsvarande gällde för dem som hade fåttenergiprognosutredningens betänkande på remiss. Beträffande innehållet ilägesrapporten och i remissyttrandena hänvisar jag till den redogörelse somjag förut har lämnat. 1det föreliggande utredningsmaterialet bedöms den totala mängd vattenkraft ilandet som, vid nu förutsebara prisnivåer, är ekonomiskt möjligt atl utnyttja,motsvara en åriig produktion av ca (miljard kilowattimmar). Även omdenna siffra torde vara något för låg, bör den kunna tjäna som utgångspunkt föröversiktliga överväganden om framtida realistiska utbyggnadsmöjligheter. Avdessa är redan nyttiggjorda i befintliga anläggningar ellertillåtna i vatiendom. Den återstående ekonomiskt utbyggnadsvärda vattenkraftenskulle således motsvara en åriig produktion av omkring . Härav fallerdrygt på de fyra I97.\ I saml. huvudälvari norra som har undantagit från utbyggnad. Med utgångspunktfrån delta skulle den möjliga utbyggnadsnivån för vattenkraften motsvara enåriig produktion av , dvs. mer än nuvarande lovgivna . Avdetta beräknas drygt kunna utvinnas i området norr om medan 9TWh faller på södra och norra . Inomdenna ram skall den produktionsökning fram med ca lill ca 66TWh/år åstadkommas som enligt stalsminisierns och chefens förindustridepartementet föredragningar har bedömts nödvändig inomvatlenkraftsektorn. Som också redan har framgått av dessa föredragningar börfrågan om utbyggnad av sådana vallendrag där bevarandein-tressena är mycketstarka inte las upp . Jaggår nu över till att ange min syn på hur valtenkraftfrågorna mol denna bakgrundbör handläggas i avvaktan på etl samlat utredningsmaterial och hur de frågorsom det ankommer på att ta ställning til! Utöver delbakgrundsmaterial som jag själv har redogjort för hänvisar jag till desammanfattningar av utredningsmaterial och remissyttranden - bl. a. överenergiprognosutredningens betänkande - samt de överväganden som har redovisatsav chefen för industridepartementet, vilken jag har samrått med i dessafrågor. Ställningstaganden frånriksdagens sida angående utnyttjande av våra vattendrag torde, i enlighet meddel synsätt som ligger lill grund för den fysiska riksplaneringen, i förstahand avse hela, orörda älvar eller relativt omfattande älvsträckor avnationell betydelse från bevarandesynpunkt. De riksplaneriktlinjer som hittillshar lagts fast beträffande våra vattendrag är av översiktlig karaktär. Nuangivet synsätt utgjorde också utgångspunkt för regeringens, i samband medbeslutet om den fysiska riksplaneringen , uttalade avsikt att närtillräckligt utredningsmaterial förelåg underställa frågan om utnyttjandet avLjusnan prövning. Det präglade vidare ställningstagandenär frågan om Ljusnan på nytt behandlades därpå följande år (CU 1973:5, rskr1973:76). Vattenkraftutbyggnadsom inte är av sådan art alt den bör bedömas i den fysiska riksplaneringenhandläggs enligt vallenlagen ulan någon förhandsbedömning från statsmakternassida. 1 dessa fal! kan den slutliga prövningen ankomma på regeringen, antingenpå grund av utbyggnadens omfattning eller genom all regeringen förbehåller sigprövningen. Genomfört eller pågående utredningsarbete och härtill anslutanderemissbehandling får i sådant sammanhang tjäna som en del av erforderiigtunderiag för regeringens ställningstaganden. Beslutom riktlinjer för våri samlade utnyttjande av vattendragen bör som jag redanhar framhållit anstå till dess del pågående utredningsarbetet har fullföljtsoch remissbehandling har skett också av slutbetänkandet från utredningenrörande vattenkraftutbyggnad i norra . Vissa beslut om utbyggnad böremellertid, som har framhållits av såväl statsministern somchefen för industridepartemenlet, kunna fattas . Jag skalldärför ange de älvsträckor beträffande vilka full handlingsfrihet enligt minmening bör bibehållas inför en senare samlad prövning saml vilka områden som ikonsekvens härmed bör betraktas som öppna lör prövning i vanlig ordning. Molbakgrund av utredningsmannens förslag och vad som har framförts iremissyttrandena bör enligt min mening tills vidare inga beslut fallas omutbyggnad beträffande projekten i följande älvsträckor inom det södra uiredningsområdet. (Strängforsen och Klarabro) Övre och mellerstaVäsierdalälven () Nedre (och Fänforsen) (Tyttbo och ) Härjedalsljusnan(Broforsen och Linsellborren) Mellanljusnan-(Kasieln-Edänge) MellerstaLjungan (Havern och Kölsillre) ÖvreHårkan (Ulen-Rengen och Torskströmmen) Återståendeprojekt som har redovisats i samband med utredningsarbetet beträffande södraNorriand och norra bör betraktas som öppna för prövning i vanligordning. Jag vill på nytt understryka atl detta inle innebär - och inte kaninnebära - något ställningstagande till de enskilda projektens tillåtlighet.Denna projektgrupp sammanfaller med elt undanlag med klasserna O, 1 och 2 iutredningsmannens gradering. Undantaget är I, som jag anser bör sesi sitt sammanhang med vissa andra projekt i . Projektenrepresenterar alltså enligt föreliggande material relativt sett begränsadekonflikter med motstående intressen, vilket inle innebär att projekten är okontroversiella. Delbör i detta sammanhang påpekas alt grunden för utredningsmannens gradering harvarit en viss angiven utformning av varje projekl. Om utformningen i ettsenare skede förändras kan utredningsmannens gradering givetvis inle ulanvidare läggas til! grund för bedömningen av projektet i fråga. Problem av dennaart, som i remissyttrandena har nämnts i samband med projektet iLjungan, lorde i förekommande fall få särskilt uppmärksammas av regeringen. 1anslutning till vad jag nu har sagt vill jag erinra om att chefen förjordbruksdepartementet begär regeringens bemyndigande alttillkalla en särskild sakkunnig för fortsalt utredning om alternativa åtgärder tillutbyggnad av Hälladammen för atl begränsa översvämningsriskerna iVäsierdalälven. Jagvill vidare peka på att den handläggning av frågan om utbyggnad iHärjedalsljusnan och Mellanljusnan som jag nu har förordat innebär enlidsförskjutning i förhållande lill vad har förutsatt. Vadjag har anfört innebär vidare en precisering av atl det är de nu nämnda tvåavsnitten av Ljusnan som bör komma under prövning, medan vissa andraprojekl (Halvfari. , , Hamreskans. ochVemån) bör ingå bland dem som får prövas i vanlig ordning. Sammanfattningsvis innebärvad jag nu har sagt beträffande det södra uiredningsområdet att en möjligutbyggnadsvolym när det gäller kända projekt av ca /år skulle varaöppen för prövning . Härtill bör fram lill år1985 även kunna komma i fråga en del av det tillskott på ca /år i älvarnai södra och norra som har aktualiserats efter det attutredningsarbetet avslutats. Beträffandedel norra uiredningsområdet kan med hänsyn lill det pågående utredningsarbetetnågon så detaljerad bedömning f n. inte göras som jag nu har redovisatbeträffande del södra området. Jag bedömer del emellertid mot bakgrund av bl.a. lägesrapporten från del pågående utredningsarbetet möjligt all även inomdetta område, på motsvarande sätt som i det södra området, ställning skallkunna tas till elt antal projekt som inte tillhör de från motstående intressenhögst värderade, bl. a. om- och tillbyggnader saml utnyttjande av befintligaregleringsdammar. Det pågående utredningsarbetet, som bedrivs med sikte på attvara slutfört , bör kunna lämna underiag som ger stöd försådana ställningstaganden. Jagbedömer med hänsyn lill vad jag har anfört att det, även med de begränsningarsom jag har förordat, finns goda möjligheter atl genomföra en ytterligarevattenkraftutbyggnad med ca lill nivån /år. Jag har vid dennabedömning samrått med chefen för . Beslut i konkretafall bör kunna fattas i sådan utsträckning atl denangivna nivån kan nås . De utbyggnader som blir aktuella bör kunna få engeografiskt sett relativt god spridning, vilket kan vara fördelaktigt medhänsyn till sysselsättningen. Jagvill avslutningsvis betona att den förnyade prövning av de framlidavaiienkraftutbyggnaderna som bör ske på grundval av det pågående utredningsarbetetoch den därpå följande remissbehandlingen i tillämpliga delar bör omfatta ävende planer som finns för tiden fram . En sådanprövning är angelägen med hänsyn lill önskvärdheten av alt också de närmastliggande planerna anpassas till de mera långsiktiga målen. a. talarsysselsättningsaspekterna och kraven på rationell utbyggnadsplanering för ensådan anpassning. Prop.1975:30 Bilaga 2 49 1enlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättatsförslag lill 1. lag om ändring i byggnadslagen(1947:385), 2. lag om ändring i miljöskyddslagen(1969:387), 3. lag om ändring i byggnadsstadgan(1959:612), 4. lag om ändring i lagen(1960:77) angående byggnadsforskningsavgift. Detunder 2 angivna förslaget har upprättats i samråd med statsrådet . Förslagenbör fogas till regeringsprolokollet i delta ärende som bihang I. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag atl regeringen föreslårriksdagen delsatt antaga förslagen lil) 1. lag om ändring i byggnadslagen(1947:385), 2. lag om ändring imiljöskyddslagen (1969:387), 3. lag om ändring ibyggnadsstadgan (1959:612), 4. lag om ändring i lagen(1960:77) angående byggnadsforskningsavgift, 5. godkänna de av mig förordade ändringarna avgrunderna för energibesparande ålgärder inom bostadsbeståndet,