prop · FZ0319 · 1975-12-31 00:00:00 — Lönegarantibeloppbetalas ul av i det län dit konkurs-domstolen hör (5 § förstastycket LGL och 1 § LGK), Där verkställs skatteavdrag och avdrag med belopp somskall innehållas på gmnd av beslut om införsel eller utmätning i lön.Utbetalning får inte göras förrän beslutet om konkurs har vunnit laga kraftoch inle heller förrän arbetstagarens fordran har förfaUit till betalning. Ifråga om garantibelopp som avser fordran på uppsägningslön får utbetalning skeefter hand . Åberopas motfordran hos arbetstagaren, fårgarantibelopp, som motsvarar sädan del av motfordringen som är kvilt-ningsgillenligt lagen (1970: 215) om arbetsgivares kvitlningsrätt, betalas ut försl omdet klarläggs atl motfordringen inte föreligger (5 § andra stycket LGL). Enligt6 § LGL skall konkursförvallaren, dvs. vid ordinär konkurs (förvaltarkonkurs),underrätta utbelalningsmyndighelen utan dröjsmål när bevakad fordran somomfattas av garantin har lämnats utan anmärkning eller senare har blivit uldelningsgUl, 7§ första stycket LGL innehåller bestämmelser om skyldighet för konkursdomarenatt vid fattigkonkurs genast underrätta kronofogdemyndigheten, om det finnsanledning alt anta att fordran som omfattas av garantin kan göras gäUande,skall också underrättas om tid för gäldenärens edgång.Kronofogdemyndigheten har behörighet som borgenär, även om staten inte inneharfordran hos gäldenären. Av andra stycket i samma paragraf följer att förstastycket gäller i lillämpliga delar vid övergång frän ordinär konkurs tillfattigkonkurs och underrättelse från konkursförvaltaren enligt 6 § inle harlämnats . Kronofogdemyndighetsom får underrättelse enligt 7 § skall skyndsamt pröva i vad mån betalningenligt garantin skall utgå för fordran i konkursen. Delta gäller även om sådanfordran på annat sätt blir känd för myndigheten. Finner kronofogdemyndighetenvid sin prövning att 1975/76:19 14 fordranär betalningsgmndande, skall myndigheten utan dröjsmål underrättalänsstyrelsen om det. Bestriderarbetsgivaren alt arbetstagaren har fordran och framgår det inte vidkronofogdemyndighetens prövning enligt 8§ att fordringen föreligger, skallenligt 9 § myndigheten hänvisa arbetstagaren att inom en månad väcka talan motarbetsgivaren hos domstol vid äventyr att arbetstagaren föriorar sin rält tillbetalning enligt garantin. Om arbetsgivaren bestrider en del av fordringen fårhänvisning avse den delen. Finner kronofogdemyndigheten i annat fall attarbetstagarens fordran inte omfattas av garantin, får arbetstagaren föra talanmot kronofogdemyndighetens beslut genom besvär, enligt reglerna i utsökningslagen(1877: 31 s. 1), UL, om klagan över utmätning. Mot hovrätts beslut får emeUertidtalan inle föras. Enligt 10 § LGL inträderstaten i arbetstagarens rätt mot konkursgäldenären i fräga om utbetalatgarantibelopp. Utdelning i konkursen för arbetslagarens fordringar som omfattasav garantin tillfaller staten intill detta belopp. I11 § finns regler om överlåtelse av rätt till garantibelopp. Överlåtes fordranhar förvärvaren rätt till garantibelopp enligt lagen endast om förvärvet harskett sedan konkursbeslutet har meddelats och förvärvaren ärarbetstagarorganisation i vilken överlätaren är medlem eller fond i varsförvaltning organisationen deltar. Lagen innehåller i 12 §bestämmelser om återbetalningsskyldighet. Har någon genom oriktiga uppgiftereller på annat sätt förorsakat att betalning enligt lagen utgått obehörigeneller med för högt belopp eller har någon i annal fall obehörigen eller med förhögt belopp uppburit ersättning och har han skäligen bort inse detta, skallåterbetalas vad som betalats för mycket. Äterbetalningsskyldigheten fårefterges helt eller delvis, om det föreligger särskilda skäl. Följande bestämmelser i redovisas i detta sammanhang. Enligt 8 § första stycket KL skall gäldenärsansökan om konkurs åtföljas av en av honom under edsförpliktelse underskrivenförteckning över boets tillgångar och skulder med uppgift om varje borgenärsnamn och postadress samt om de böcker och andra handlingar som rör boet. Iandra stycket av paragrafen finns delvis samma bestämmelse beträffande dödsbosoch dödsbodelägares ansökan. Enligl 13 § första stycket skall, när borgenärskonkursansökan tas upp, konkursdomaren genast förelägga gäldenären att inkommamed förklaring , högst från det han fält del avansökningshandlingarna. Om det behövs för att ge gäldenären skäUgt rådrum fårtiden utsträckas tUl högst en månad. I 101 § KL finns bestämmelserom bevakning i konkurs. Bestämmelserna avser ordinär konkurs. Sålunda skallborgenär inom den bevakningstid som har satts ut skriffligen anmäla sinfordran hos konkursdo- Prop.1975/76:19 15 maren.Gör borgenären anspråk på förmånsrätt skall han i bevakningsinlagan ange denrätt som han i det avseendet viU göra gällande. Han skall också bifoga, ihuvudskrift eller styrkt avskrift, de handlingar han vill åberopa tUl stöd försin talan. Borgenären skall också ange sitt namn, yrke, boningsort ochpostadress. Tiden för bevakningbestämmes av konkursdomaren. Bevakningstiden skall vara minst fyra, högst tioveckor för konkursen (19 §). Efter bevakningstidens utgång bestämmerkonkursdomaren utan dröjsmål, efter samråd med rättens ombudsman ochförvaltaren, tid, i regel minst två, högst , inom vilken anmärkningmot bevakningarna skall framställas samt tid och ställe för s. k.förlikningssammanträde (103 §). Sådant sammanträde, som hålles endast omanmärkningar framställts, skall äga rum tidigast två, senast efteranmärkningstidens utgång. Sedan anmärkningsflden har gått ut och, om anmärkninghar gjorts, förlikningssammanträde har hållits, skall av konkursboets penningmedel,i den mån de inte går åt tUl att bestrida konkurskostnaderna eller tillbetalning av gäld som boet har ådragit sig, utdelning flll borgenärerna äga mm(125 §). I 185188 §§ KL fiimsbestämmelserna om faltigkonkurs. Här skall endast kort redovisas bestämmelsernai 185 § första stycket 2. När konkursdomaren har konstaterat att konkursenskall handläggas som faltigkonkurs, skall han sålunda, där det prövaserforderligt, förordna en god man att ta vård om gäldenärens bo. Har gäldenärentidigare inle gett in en under edsförpliktelse underskriven förteckning övervissa tillgångar och skulder med uppgift om dels varje borgenärs namn ochpostadress, dels i vad mån skuld avser lön eller pension och dels de böcker ochandra handUngar som rör boet, till konkursdomaren, så skall god man alllidförordnas. Det åligger då gode mannen att ofördröjllgen upprätta och liUkonkursdomaren ge in en sådan förteckning som har sagts. Vid bouppteckningsförrätlningenskall gäldenären vara närvarande och under edsförpliktelse redligen uppgeboet. Lönegarantin gäUer intefordran på underhållsbidrag enligt eller somen underhållsberättigad har mot en arbetstagare. Genom införsel iarbetstagarens avlöning enligt bestämmelserna i införseUagen (1968: 621), InfL,är det möjligt för den underhållsberättigade alt få betalning för sin fordran(1 §). Går arbetsgivaren i konkurs och har medel innehållits genom införsel förunderhållsfordran är arbetstagaren likväl betalningsskyldig för den del avfordringen som motsvaras av innehållet belopp, om det inte kan tas ut av arbetsgivaren,dvs. Detta följer e contrario av 24 § InfL, Prop.1975/76:19 16 3 Departementspromemorian 3.1 Allmänt och erfarenheter Inledningsvisframhålls i promemorian att lönegarantireformen innebär en avgörandetrygghetsfaktor för arbetstagare, både organiserade och oorganiserade, somdrabbas av arbetsgivares konkurs. Lagstiftningens betydelse framträder främsti fattigkonkurser där tidigare någon betalning för lönefordringar över huvudtaget inte kunde påräknas. Beträffande såväl ordinära konkurser som faltigkonkursersyftar lagstiftningen dessutom lill att arbetstagarens fordran skall betalasinom rimlig tid efter det att den har förfallit lill betalning och inte somtidigare i fråga om ordinära konkurser med den tidsuldräkt som ettrealiserande av konkursboefs tillgångar ofta irmebär, Ipromemorian anförs atl farhågoma för att lönegarantireformen skulle medföra enökning av antalet konkurser inle har besannats. Att en viss ökning av antaletkonkurser skett torde i allt väsentligt ha andra förklaringar än den härantydda. Antalet konkurser som har tUlkommit åren 19691974 har varit Underbudgetåren 1970/711973/74 har enligt promemorian inkomsterna hoslönegarantifonden, främst lönegarantiavgifter och statens utdelningar ikonkurser, uppgått tiU 19, 24 resp, 33 milj, kr, medan utgifterna under sammatid uppgått till 19, 23 resp. 27 milj, kr, Siffroma stämmer någorlunda välöverens med de beräkningar av medelsbehovet som gjordes i samband medlönegarantireformen. Det påpekas alt, när fräga är om ordinär konkurs, utanförutgifterna ligger fordringar tillhörande sådana löne- och pensionsborgenärersom har fått betalning direkt ur konkursboets medel. Det totala antaletlöneborgenärer som kommit i åtnjutande av utbetalningar enligt garantin ärokänt, I fattigkonktuer har enligt RSV:s statistik 1 146, 1 851, 2 197 resp, 1976 arbetstagare åren 1971, 1972, 1973 resp, 1974 fått sina anspråk prövade avkronofogdemyndighet. Erfarenhetemaav lönegarantisystemet är enligt promemorian i huvudsak goda. I olikasammanhang har emellertid påtalats att systemet behöver ses över i fråga omvissa detaljer. I promemorian anförs att LO och TCO i sin gemensamma skrivelseår 1973 klagat pä att handlägg-ningsliderna i lönegarantiärendena blivit långa,både vid faltigkonkurs och ordinär konkurs. Vidare har organisationerna tagitupp frågor om rätt svarande, rättegångshinder och rättegångskostnader somuppkommer när kronofogdemyndighet på grund av att lönefordringen är tvistighar hänvisat arbetstagaren till att stämma arbetsgivaren till domstol. Prop.1975/76:19 17 promemorianredovisas också frågor som har aktualiserats under utredningsarbetet vidkontakter med RSV, länsstyrelser, kronofogdemyndigheter och advokater, bl. a.frågor om arbetstagares bevakningsskyldighet vid övergäng från fattigkonkurstill ordinär konkurs, om den ersättningsgrundande lönefordringen, omutvidgning av garantin till att omfatta vissa underhållsfordringar och omstatens bevakning av fordran som inte har infriats i konkurs m. m. 3.2Tiden för utbetalning av lönegarantimedel. Ipromemorian erinras om att i prop, 1970: 201 (s, 68) beräknades utbetalning avlönegarantimedel i allmänhet kunna ske vid fattigkonkurser en å ochvid ordinära konkurser omkring efter konkursbeslulel. Den i 1970års proposition uppskattade tiden såvilt avser faltigkonkurser förutsatte attkronofogdemyndigheten vann kännedom om löneanspråk i nära anslutning flll konkursbeslutetsä att utredningsarbetet kom i gång utan tidsuldräkt, I promemoriankonstateras att förutsättningen har visat sig hålla dåligt. Enligt en enkät somvid den nu utförda översynen har gjorts hos landets kronofogdar har det visatsig att liden från konkursbeslutet lill dess fordran har blivit känd hos myndighetenuppgått till högst en månad i , en å i och mer i av ärendena. Den egentliga handläggningstiden hosmyndigheten har uppgått till högst en månad i , en ä i , två å i och mer än i av ärendena. Beträffandeförvaltarkonkurser redovisas i promemorian en undersökning hos iStockholms län angående den tid inom vilken konkursförvaltarna viakronofogdemyndighet för komplettering med uppgift om införsel- ochutmätningsbeslut har underrättat om godkändalönegarantianspråk. Enligt undersökningen har septemberdecembervart och ett av åren 19711974 tidsåtgången varit högst i ,tre ä i , fyra å i och mer än femmånader i av ärendena. Tidsålgångenför handläggningen hos länsstyrelserna har enhgt inhämtade uppgifter inteöverskridit den normaltid om som RSV har angett i sinatillämpningsföreskrifter. Undantag härifrån gäller dock beträffandelänsstyrelsen i där utbetalning skett ,, resp. av ärendena septemberdecember vart och ettav åren 19711974, Ipromemorian konstateras att arbetstagarna inte får sin rätt enligt LGLtillgodosedd med den snabbhet som lagstiftaren har förutsatt, I regel dröjerdet betydligt längre, ibland mera än innan lönegarantibeloppen betalasut. Orsakerna tUl dröjsmålen är enligt promemorian 2 1975/76.1 saml. 1975/76:19 18 mänga.Bl, a. kan upprättandet av bouppteckning och dess beedigande försenas, konkursgäldenärenvägra samarbete eller vara oanträffbar, andra personer som har upplysningar attlämna vara svåranträffbara och utredningen kompliceras av skilda skäl, t, ex,bristande bokföring. Vidare kan förvaltare dröja med underrättelse lilllänsstyrelsen i avvaktan på eventuell förskottsbetalning etc. Enligt promemorian liggerdet i sakens natur alt det för arbetstagaren är en allvarlig olägenhet altbehöva vänta så länge pä betalning. Det är därför nödvändigt all tidsutdräktenelimineras såväl i stora som små konkurser, LGL (11 §) lämnar visserligenmöjlighet för arbetstagarorganisationerna att vid behov förskoltera medlen lUlarbetstagare som är anslutna till organisationen. De fackliga organisationernahar emellertid förklarat, att det inte bör ankomma på dem alt tillskjuta medelför att arbetstagarna skall få betalning i räll fld. Möjligen kunde då länkasden ändringen att arbetstagarna skulle fä överlåta rätt till garantimedel ocksåflll kreditinstitut och på så sätt få möjlighet till snabbare betalning. Detnuvarande principiella förbudet mol överlåtelse av rält till ga-ranflmedel harmotiverats med bl. a. risken för att arbetstagarna kunde förmås sälja sinalönefordringar lill underpris. Denna risk föreligger uppenbarligen alltjämt.Det principiella förbudet mot överlåtelse av rätt till garantimedel bör enligtpromemorian därför behällas. I stället måste ansträngningarna inriktas på attåstadkomma ett effektivare och mindre tidskrävande förfarande i lönegaranflärendena. Föratt lönegarantiärenden skall kunna tas upp av kronofogdemyndighet snabbare än f.n. föreslås i promemorian en rad åtgärder, av vilka en del är avsedda attvidtas inom ramen för de nuvarande lagreglerna, t. ex. genom ändringar i LGK, iföreskrifter av RSV m. m. och en del innebär ändringar i nuvarandelagstiftning. Till den förra gmppen av åtgärder hör bl. a. förslag omföreskrift att kronofogdemyndighet som i egenskap av skatleborgenär inställersig vid rätlen i konkursmål skall informera sig om gäldenärens löne- ochpensionsborgenärer och alt skall ha tillsyn över alt konkursdomarna iakttarbestämmelsen i 7 § första stycket LGL att utan dröjsmål underrättakronofogdemyndighet om löneanspråk. Vidare hör dk bl. a. förslag om föreskriftrörande konkurs-domarens uppgiftsskyldighet vid övergång från ordinär konkurs flllfattigkonkurs, om olika vägar att informera arbetstagarna i lönegaranlifrä-gor,om komplettering av arbetstagares anmälan av lönegarantianspråk med bekräftelsepå heder och samvete av vissa uppgifier samt om uppgift i anmälan om fackligtbiträde vid upprättande av anmälningen. Förslag läggs fram också omutredningsarbetet hos kronofogdemyndigheten och RSV:s arbetsbeskrivning, om nyaeller ändrade formulär, om ökad utbildning av kronofogdemyndigheternas personali bl. a. arbetsrättsliga frågor, om på vilka befattningar hoskronofogdemyndighet lönegaranti-ärenden bör läggas samt om åtgärder att förmåförvaltarna i ordinära Prop.1975/76:19 19 konkurseratt bättre iaktta skyldigheten att utan dröjsmål lämna föreskrivenunderrättelse till , Ifråga om åtgärder i lagstiftningshänseende tar promemorian först upp förslagbeträffande reglerna i KL om inledande av konkursförfarandet.Kronofogdemyndigheten får enligt promemorian i regel kännedom om arbetstagareslöneanspråk genom att konkursdomaren sänder en kopia av bouppteckningen lillmyndigheten. Denna ordning som i promemorian benämns"myndighetsvägen" anges vara den som lagsflf-laren förutsatt skallvara den normala. kan få kännedom om lönefordringen ocksågenom att arbetstagaren eller dennes fackliga organisation gör anmälan direkt lillmyndigheten. Denna ordning kallas i promemorian för "arbetstagarvägen". När borgenärs ansökan omkonkurs upptas av konkursdomaren skall han förelägga gäldenären att inom visskortare tid yttra sig över ansökningen (13 § KL). I promemorian hävdas att detinte torde möta några betänkligheter om gäldenären samfldigt anmodas att lämnauppgift om löneborgenärer och deras adress. Som jämförelse hänvisas till vadsom anförs i konkurslagskommitléns betänkande (SOU 1974: 6) Förenklad konkurs m.m. s. 76 vid nol 8. Om gäldenären medger konkursansökningen och därför blirförsalt i konkurs utan föregående inställelse hos rällen (14 § KL) kankonkursdomaren i de fall gäldenären lämnat begärda uppgifier genast anmäladessa tUl kronofogdemyndigheten när konkursen skall handläggas som faltigkonkurs.Motsvarande gäller efter viss komplettering av 8 § KL, vUken bör jämföras medföreslagen komplettering av 54 § KL i SOU 1974: 6, för det fall alt gäldenärensjälv begär sig i konkurs och därvid iakttar föreskriften i nämnda lagrum.Föreskriften till gäldenärens ansökningshandling bör fogasförteckning över bl. a. varje borgenärs namn och adress och, efterkomplettering, även uppgift i vilken mån viss skuld avser lön eller pension.Konkursdomaren kan genom kompletteringen sättas i stånd att lämnakronofogdemyndigheten uppgifter om löneborgenärer i omedelbar anslutning tillkonkursbeslutet. Bestridergäldenären borgenärs konkursansökning eller hör han inte av sig, skall enligtKL frågan om hans försättande i konkurs hänskjutas till rätten. Vidinställelsen inför rätlen bör enligt promemorian gäldenären, när han är tUlstädes,tillfrågas om sina löne- och pensionsborgenärer. Om rällen försätter gäldenäreni konkurs och konkursdomaren beslutar att denna skall handläggas som faltigkonkurskan konkursdomaren genast anmäla lämnade uppgifter om löne- ochpensionsborgenärer till kronofogdemyndigheten. Med de beskrivna rutinerna börenligt promemorian ett ganska stort antal lönegarantifall kunna fångas upp idirekt anslutning till konkursbeslulel. Pågrund av det anförda föreslås i promemorian alt det skall åligga gäldenären atti konkursansökningsmålet lämna uppgift om löne- och 1975/76:19 20 pensionsborgenärer.Bestämmelser härom bör tas upp i 8 och 13 §§ KL. I promemorian erinras att detenligt 7 § LGL i dess nuvarande lydelse åligger konkursdomaren att genastanmäla uppgift om löne- och pensionsborgenärer till kronofogdemyndigheten. Enligtpromemorian intar många gäldenärer en passiv attityd i konkursmålet och denyssnämnda förslagen är därför inte tillräckliga. Man får då tänka sig andraanordningar för att kronofogdemyndighet så snabbt som möjligt skall bliunderrättad om löne- och pensionsanspråken. En möjlighet är att föreskrivaskyldighet för gode mannen att anmäla löne- och pensionsskulder tillkronofogdemyndigheten så snart de under arbetet med bouppteckningen kommer tUlhans kännedom. mannen bör enligt promemorian dessutom åläggas att ibouppteckningen alltid beröra frågan om lönefordringar förekommer i konkursenoavsett om sä är fallet eller ej. Vissa gode män torde redan nu iaktta dettautan sädan föreskrift. Bestämmelser i enlighet med det anförda föreslås tas ini 185 § första stycket 2 KL, I promemorian anförs vidare att de nya uppgifternaför gode mannen inle bör medföra några ändringar i hans arbete i övrigt. Detkan emellertid vara lämpligt att gode mannen i bouppteckningen anger eventuellalöne- och pensionsskulder med reservation för det resultat somkronofogdemyndighetens utredningsarbete kan leda tUl. Omkonkursdomaren, kronofogdemyndigheten och gode mannen agerar i enlighet meddet anförda bör enligt promemorian lönegarantiärende inte längre väckas hoskronofogdemyndigheten först genom översändande av bouppteckning. Med hänsyntill kronofogdemyndighetens utredningsarbete bör emellertid avskrift avbouppteckningen även i fortsättningen översändas till myndigheten. Detsammagäller viss uppgift om löne- och pensionsskuld vid övergång från ordinär tUlfattigkonkurs. Bestämmelser härom föreslås meddelas i 7 § LGK. Ipromemorian väcks frågan öm nya sanktioner mot tredskande konkursgäldenär. Detframhålls att, om gäldenären tredskas eller eljest är samarbetsovUlig, kandetta på ett belyddsefuUt sätt fördröja och försvåra utredningsarbetet.Hittillsvarande möjlighet att framtvinga medverkan från gäldenärens sida bötessanktion är enligt promemorian helt otillräcklig. Nya möjligheter bör därförövervägas. Uppmärksamheten kan därvid riktas mot de tvångsmedel hämtning ochhäktning som står till buds enligt 94 § KL mot gäldenär som underlåter attfullgöra vad som åligger honom enligt samma lag. Hämtning utnyttjas på sinahåll ganska flitigt för att gode mannen skall få kontakt med tredskande gäldenäroch få uppgifter till bouppteckningen. Hämtningen går i allmänhet till så attkonkursdomaren på begäran av gode mannen förordnar om hämtning tUl rättens kansUgenom polismyndighets försorg. Detta förfaringssätt synes vara lämpUgt ocksåför att kronofogdemyndigheten skall få kontakt med gäldenären och fåerforderliga uppgifter om 1975/76:19 21 Hämtning bör enligt promemorian alltså kunna påkallas hoskonkursdomaren även av kronofogdemyndighet. Eventuella aktioner från godemannen eller kronofogdemyndigheten bör dock samordnas. När konkursdomarenförordnar om hämtning på begäran av gode mannen skall han underrättamyndigheten härom. Sker hämtning på begäran av myndigheten skall konkursdomarenunderrätta gode mannen. Häktnmgär enligt promemorian synnerligen ovanligt men hotet härom torde i vissa fallha en funktion att fylla. Det finns därför i förevarande sammanhang ingenanledning att undanta häktningsmöjligheten. Om hämtning eller häktning skallmedföra tidsreduceringar bör tvångsmedlen enligt förslaget tillgripas så snartdet är påkallat. Arbetstagarens intresse av snabb utbetalning skall vägas mothänsynen till gäldenärens person. Tredskas gäldenären bör han alltså intetillåtas fördröja lönegarantiärendet i någon större omfattning. Förfarandet vidhämtning och häktning bör vara detsamma som enligt KL, dock att kostnaden förinte bara häktning utan även hämtning bör utgå av allmänna medel. Som en följdav de nya tvångsmedlen föreslås i promemorian att den nuvarande bötessanktionenmot arbetsgivare som underlåter att lämna uppgifter om arbetstagaresanställnings- och avlöningsförhållanden avskaffas. Pågrund av det anförda föreslås i promemorian dels vissa ändringar i 8 § LGL och10 § LGK, dels upphävande av 22 § LGK och dels att det i den"blivande" konkursförordningen, meddelas bestämmelser varigenomkonkursdomaren åläggs att samordna hämtnings- och häktningsak-lioner från godemannen och kronofogdemyndigheten. Idepartementspromemorian framhålls att vid tillkomsten av LGL och i RSV:sarbetsbeskrivning har man i fråga om fattigkonkurser utgått från altkronofogdemyndighetens prövning av anmälda löneanspråk normalt avslutas med attgäldenären beedigar i bouppteckningen intagen uppgift om anspråket.Kronofogdemyndigheten torde också som regel avvakta gäldenärens edgång innanlönegarantiärendet prövas slufligt även om förhållandena kring löneanspråket ioch för sig redan är klarlagda. Denna bindning lill bouppteckningen ochedgången är enligt promemorian olycklig. Erfarenheten visar nämligen alt detär vanligt att sena utbetalningar enligt garantin just beror på dröjsmål mededgångs-sammanträde. Det skulle på grund härav vara till fördel om kronofogdemyndighetensutredningsarbete kunde frigöras från bouppteckningen och edgången. De tidigareredovisade förslagen borde enligt promemorian medföra att myndigheten i deallra flesta fall fär kännedom om arbetstagarnas anspråk på annat sätt ängenom konkursbouppteckningen. I de fall anmälda löneanspråk uppgår till merabetydande belopp och utredningen hos kronofogdemyndigheten inle är tillräckligtentydig, bör enligt promemorian emellertid gäldenärens edgång avvaktas även ifort- Prop.1975/76:19 22 sättningen.Detsamma gäller fall då anledning förekommer att misstänka försök till missbmkav lönegarantisystemet. Sammanfattningsvis framhålls i promemorian attutredningsarbetet bättre än f. n. bör anpassas till förhållandena i detsärskilda fallet.