prop · FZ0381 · 1975-12-31 00:00:00 — Det ärsålunda uppenbart all en försäkringstagare inie bör bli fri från skyldighetenau beiala förfallen försäkringspremie därför att försäkringsbolaget avkostnadsskäl brukar underlåta att driva in obetalda . Även när detgäller sanktions-bestämmelser kan det vara fullt skäligt att en part somnormalt underlåter alt göra gällande en sådan bestämmelse åberopar den i ettvisst fall, t. ex. för att kräva ul ersättning för kostnader som har vållatsgenom kontraktsbrott från motpartens sida. Bedömningen av situationer av dettaslag blir alltså i slor utsträckning beroende av omständigheterna i detsärskilda fallet. Påpekas bör emellertid att de skäl som talar för attjämkning e, d, skall kunna ske när en näringsidkare avviker från vedertagenpraxis i särskilt hög grad gör sig gällande, om han åberopar en strikttillämpning av ett visst villkor i förhållande till en avtalspart mot vilkenhan har tillämpat en mer generös praxis. Prop.1975/76:81 121 Vad Jag har sagt om möjligheten atl tillämpageneralklausulen i nuangivna fall fär givetvis särskild betydelse om även andraskäl talar för Jämkning eller åsidosättande, t, ex. alt ett villkor lämnarstort utrymme lorden överlägsna parlens skön eller att ett villkor förekommeri ett standardformulär som har lillämpatsschablonmässigtulanattha varit föremålför närmare överiäggningar mellan parterna. Nära beröring med frågan om avsteg från vedertagenpraxis har frågan huruvida part som skäl för jämkning kan åberopa att han harblivit utsatt för diskriminerande behandling. Som exempel på diskriminering påförmögenhetsrättens område kan nämnas att part tillämpar olika avtalsvillkorberoende på motpartens kön, ålder, ras, nationalitet osv. Liksom utredningenanserjag att diskriminering i princip bör kunna utgöra grund för jämkning avavtal med stöd av generalklausulen. Jag lar i övrigt hänvisa till de uttalandensom utredningen hargjort på denna punk t (betänkandet s, 147), Med anledning avvadenremissinstansharanlortvilljag framhålla att villkorsom innebärdiskrimineringbör kunna jämkas eller åsidosättas med stöd av generalklausulen oavsett om deförekommer i avtal, bolagsord ning eller någon annan rättshandling. 5,3,4Hänsyn lill rättsregler m. m. Vid tillämpningen av generalklausulen kan hänsyn imånga fall behöva tas till innehållet i andra lagbestämmelser. Den som yrkaratl ett visst avtalsvillkor skall jämkas eller lämnas utan avseende med stödav generalklausulen bör som grund härför kunna åberopa att villkoret stridermot en tvingande bestämmelse eller avviker från en dispositiv regel. Avtalspartbör emellertid också kunna göra gällande att ett villkor skall Jämkas e, d,trots att det överensstämmer med en tvingande eller dispositiv bestämmelse. När ett villkor strider mot en tvingandebestämmelse kan den som drabbas härav i många fall la rättelse genom attåberopa en sanklionsbestämmelse som anknyter till den tvingande bestämmelsen, 1vissa fall kan ett villkor eller ett avtal förklaras ogiltigt, medan i 'andrafaU den drabbade kan tillerkännas skadestånd. Del är emellertid inte alltid sädanamöjligheter står till buds. Generalklausulen kan då ha en viktig uppgift atlfylla genom alt ge möjlighet till jämkning av villkoret e, d. Inte minsl viktigt är att generalklausulen, somutredningen framhåller, bör kunna användas för att hindra försök att kringgåtvingande lagregler. Detta är betydelsefullt bl. a, med hänsyn till att det imånga fall integåratt utforma den tvingande lagstiftningen så, att den bliromöjlig att kringgå. En annan sak är att det i vissa fall kan varasvårt attfastställa om ett visst förfarande utgör ett försök till k ringgående el lerej. Jag vill också påpeka att det förhållandet irfT ett visst villkorinnebärettkringgående inteensamt utgörett tillräckligt skäl att jämka villkoret ellerlämna det utan avseende. För att generalklausulen skall kunna tillämpas krävsalllid alt villkoret äratl anse som oskäligt. Prop.1975/76:81 122 Liksom utredningen anser jag attdomstolarna vid tillämpning av generalklausulen bör kunna hämtaledning från värderingar och principer som ligger till grund för tvingande lagstiftning, Analogisk tillämpning böri första hand kunna komma i fråga när en visstyp av avtal i stor utsträckning är föremål för tvingandereglering men vissa frågor har lämnats utanförav lagtekniska skäl e. d. Detsamma gäller i sädanafall då tvingande bestämmelser påett visst område inte omfattar vissa närliggande fall pågrund av de principer som har legat till grund för avgränsningen av tillämpningsområdetför speciallagstiftningen. Av intresse i detta sammanhang är särskilt i vadmån bestämmelserna i de civilrättsliga lagar på konsumentskyddsområdet som har kommit till bör kunna tillämpas analogt vid avtal mellan personer som inte är konsumenter. Påden punkten anserjag liksom utredningen att en sådan analog tillämpning bör kunna ske. Som Jag har framhållit torde förhållandet mellan olika näringsidkare i vissa fall företesädana likheter med förhållandetmellan näringsidkare och konsumenter att detär naturligt att låta den konsumenträttsligalagstiftningen, t, ex, konsumentköplagen,utöva inflytande även på avtal utanför konsumentområdet.Likartade synpunkter kan anläggas på frågan huruvidade principer som har kommit till uttryck i och praxis bör kunna till-lämpaspå avtalsförhållandenutanför det egentliga konsumentområdet. Jag skall återkommahärtill i det följande. Jag ansluter mig till utredningensuppfattning att det bör finnas förutsättningar föranalogisk tillämpningav vissa bestämmelserom nyttjanderätt. Jag hänvisarpå denna punkt till vad som har anförts i betänkandet(s. 136). Jag vill emellertid understryka attförutsättningarna för analogisk till-lämpning av det nu berörda slaget är att det föreligger relevanta likheter mellan den avtalstyp från vilken analogin hämtas och det avtal som till-lämpningenavser. Tillämpningen av generalklausulen förutsätter alliså en noggrann analys av de skäl som ligger bakom begränsningen av de tvingande bestämmelsernas tillämpningsområde. Givetvis bördomstolarna inte träffa avgöranden som innebären omfattande utvidgning av tillämpningsområdet för tvingandelagregler, 1 betänkandet berörs också frågan om förutsättningarna för att tillämpageneralklausulen på avtal som står i strid med lagstiftningen om skadligkonkurrensbegränsning. Vissa typer avkonkurrensbegränsande avtal, nämligen sådanasom innebär bruttoprissättning eller anbudskartell, är förbjudna enligtkonkurrensbegränsningslagen (1953:603). om intemarknadsdomstolen har lämnat särskilt tillstånd.Kommer ett sådant avtal under allmän domstols bedömning,bör domstolen givetvis inte gå in på någon självständig bedömningav om avtalet är sådant att tillstånd kunde ha meddelats. Har tillstånd inte meddelats, bör avtalet bedömas enligt samma principer somandra avtal som strider mot tvingande lagregler. Resultatet torde, som ut- 1975/76:81 123 redningen påpekar, bli att avtalet anses civilrättsligtogiltigt. Har meddelat dispens från förbudsbestämmelsen, kanallmän domstol inte företa en förnyad prövning av samma fråga. Detta hindrardock inte att elt villkor i ett sådant avtal kan bli föremål för Jämkning e.d,,om villkoret skulle anses oskäligt frän någon annan synpunkt. Avtal som kan förmodas varakonkurrensbegränsande kan i vissa fall bli föremål för prövning enligtkonkurrensbegrän.sningslagen trotsalt avtalet inte är av sädan art att detomfattas av förbudsbestäm melserna. Även när det gäller sådana avtal delar jagutredningens uppfattning att all män domstol inte bör gå in på någonsjälvständig prövning av skadligheten från konkurrensbegränsningssynpunkt.Allmän domstol bör emellertid ha full frihet att vid en civilrältslig prövningbedöma om ett sådant avtal äroskäligt mot en enskild avtalspart eller ej. har ansett att ett avtal innefattar skadlig konkurrensbegränsningbör,som utredningen påpekar, kunna utgöra ett skäl föratt en enskild part inteskall behöva vara bunden vid avtalet enligt de.ss innehåll. å andra sidan funnit att ett avtal inte innefattar skadligkonkurrensbegränsning, hindrar inte detta att allmän domstol kan Jämka ettvisst villkore. d, på grund av att det bedöms som oskäligt. Del ligger i sakens natur att deskäl som talar för att tillämpa generalklausulen på avtalsvillkor som stridermot tvingande lagregler gör sig gällande i betydligt mindre grad beträffandevillkor som avviker från dis-positiva bestämmelser. Att en bestämmelse ärdispositiv innebär ju generellt ,sett att det föreligger frihet att träffaavtal med annan innebörd än vad som föreskrivs i bestämmelsen. Bedömningen avom ett villkorsom avviker från en dispositiv bestämmelse är oskäligt eller ejblir naturiigtvis beroende av i hur hög grad och på vad sätt villkoret avvikerfrån bestämmelsen. Dispositiva bestämmelsers betydelseför tillämpningen av generalklausulen torde framför allt beslå i alt de kantjäna som jämförelseobjekt vid bedömningen av vad som skall anses skäligt,eftersom de i allmänhet kan antas ge uttryck för vad som är en lämplig lösningi normalfallet. Sådana bestämmelser kan emellertid också få betydelse förbedömningen av vad som bör gälla i stället för ett villkor som jämkas elleråsidosätts. Vad beträffar de närmareövervägandena om vilken hänsyn som bör tas till dispositiva bestämmelser kanJag i allt väsentligt ansluta mig lill de synpunkter som har framförts avutredningen. Jag anser alltså att avseende i första hand bör fästas vid sådanadispositiva rättsregler som ger uttryck för direkta rättspolitiskaställningstaganden från lagstiftarens sida. Härvid kan ledning ofta hämtas iförarbetena till den aktuella lagstiftningen. Den rällspolitiska värderingenkan ibland också utläsas av att lagstiftningen innebären klar ändring iförhållande till vad som tidigare gällde. Jag vill i detta sammanhangunderstryka den skillnad som måste göras mellan konsumentförhållanden och affärsförhållanden.Med anledning av de betänkligheter som några remissinstanser har framfört motutredningens uttalanden rörande dispositiva bestämmelsers betydelse vill jagockså betona Prop.1975/76:81 124 attdispositiva regler inte får tillmätas så stor betydelse vid bedömningen av vadsom skall anses skäligt att de i praktiken övergår till att bli tvingande. När det gäller att avgöra vilken hänsyn som bör tastill dispositiva rättsregler bör domstolarna i viss omfattning kunna pröva omreglerna kan anses avspegla rådande rättsuppfattning. Som utredningen harframhållit kan det ibland tänkas att en viss bestämmelse ger uttryck för enföråldrad rättsuppfattning. Skäl kan dä finnas att tillägga bestämmelsenmindre betydelse, 1 utredningsbetänkandet behandlas ocksä möjlighetenatt med stöd av generalklausulen Jämka eller åsidosätta avtalsvillkor somöverensstämmer med tvingande eller dispositiva lagbestämmelser. Utredningensuttalanden på denna punkt har utsatts tor viss kritik under remissbehandlingen.Någon remissinstans har hävdat att det ytterst sällan bör komma i fråga attJämka villkor som överensstämmer med tvingande lagregler, även om dessa betraktassom minimiregler. Det måste nämligen ankomma på lagstiftaren att göra enavvägning mellan de motstående intressena och inte ställa upp minimiregler sominte är tillfyllest. Medanledning härav vill jag erinra om ett uttalande i propositionen med förslagtill konsumentköplag m, m. Jag anförde där (prop, 1973:138 s, 118) att detvingande civilrättsliga reglerna självfallet inte får lägga hinder i vägen närdet gäller att med stöd av avtalsvillkorslagen driva igenom kontraktsvillkorsom ger konsumenterna en starkare ställning än dessa regler innebär. Av detvingande reglernas utformning kan inte dras annan slutsats än att konsumentenvid alla typer av avtal som regleringen omfattar skall ha åtminstone debefogenheter lagreglerna tillförsäkrar honom. Detta hindrar självfallet inteatt ett avtalsvillkor, som uppfyller de minimikrav den tvingandecivilrättsliga lagstiftningen ställer upp, ändå kan vara att betrakta somoskäligt i avtalsvillkorslagens mening med hänsyn till exempelvis den särskildabranschens förhållanden, den sålda varans an eller den begagnadelörsäljningsmetoden. Liksom utredningen anser jag att allmän domstol börha samma frihet vid tillämpningen av den föreslagna generalklausulen sommarknadsdomstolen vid tillämpningen av avtalsvillkorslagen. Lika väl sommarknadsdomstolen har möilighet att meddela förbud mot ett villkor som i ochför sig uppfyller minimikraven enligt tvingande civilrältslig lagstiftning, börallmän domstol vara oförhindrad att Jämka eller åsidosätta ett sådant villkor,om det är atl anse som oskäligt med hänsyn till omständighelerna i delsärskilda fallet. Jag vill emellertid tillägga att detta framför allt gällerkonsumentförhållanden. När det är fråga om avtal mellan Jämställdanäringsidkare torde det i praktiken inte bli särskilt vanligt att ett villkorbetraktas som oskäligt, om det uppfyller de minimikrav som föreskrivs itvingande bestämmelser, I övrigt ansluter Jag mig till utredningensuttalanden rörande möjligheterna att tillämpa generalklausulen på villkor somöverensstämmer med lagbestämmelser. När det gäller dispositiva regler anser jagalltså att de Prop.1975/76:81 125 iåtskilliga fall bör kunna behandlas på samma sätt som tvingande bestämmelser.Å andra sidan måsle, som utredningen har påpekat, hänsyn tas till attdispositiva regler vanligen är avsedda att tillämpas som normalregler och attdet därför krävs starka och preciserade skäl, om man vill jämka ett villkorsom överensstämmer med en dispositiv bestämmelse. Vid sidan av civilrättsliga regler anser Jag liksomutredningen alt det vid tillämpning av generalklausulen bör finnas utrymme föratt beakta sådana offentligrältsliga regler och avgöranden som rör utövandet avden verksamhet i vilken ifrågavarande avtal ingås. Jag får på denna punkt hänvisatill ut-redningsbetänkandei(s, 142). 5.3.5Omständigheterna vid avtalets lillkomsi Prövningen av om elt avtalsvillkor är alt anse somoskäligt enligt den föreslagna generalklausulen bör, som jag harunderstrukit, grundas på en helhetsbedömning av avtalet. Även om prövningenprimärt inriktas på det villkor vars skälighet har ifrågasatts, måstebedömningen påverkas av avtalels innehåll i övrigt och andra omständigheter.Inte minst viktigt är alt hänsyn kan tas till omständigheterna vid avtaletstillkomst. De bestämmelser som f n. ger möjlighet att angripaen rättshandling på grund av omständigheterna vid dess tillkomst haren relativtbegränsat tillämpningsområde. Bestämmelserna i 28-32 SS avtalslagen avserspeciella siiuatio-nerdären avtalspart harvarit utsatt förtvång, svek e. d.Föratt bestämmelserna skall vara tillämpliga krävs i princip att motparten harvarit i ond tro, 33 S avtalslagen är mer allmänt formulerad men även dessräckvidd är begränsad genom att den är tillämplig endast när omständigheternaär sågraverande att det skulle strida mot tro och hederatt med vetskap om demåberopa rättshandlingen och den gentemot vilken rättshandlingen har företagitsmåste antas ha haft sådan vetskap. Den nya generalklausulen bör ge ökade möjligheteralt angripa ett avtal på grund av omständighelerna vid dess tillkomst. Del börvara möjligt att la hänsyn till omständigheterna vid tillkomsten även när deinte är så utpräglade att någon av bestämmelserna i 28-32 SS avtalslagen ärtillämplig. Som utredningen nämner bör bedömningen av ett avtalsrättsverkningar kunna påverkas av sådana förhållanden som att en avtalspart harfått avtal till stånd genom aggressivt uppträdande, överraskningstaktik ellerannat missbruk av förhandlingsläget. Även i övrigt bör rättelse kunna erhållasnär en starkare avtalspart har använt sig av oiillböriiga metoder vid avtaletsingående. På det sättet kan generalklausulen, som har påpekats under remissbehandlingen,i viss utsträckning fungera bl.a. som ett komplement till bestämmelserna ihemförsäljningslagen i sådana fall när omständighelerna är likartade dem somavses i den lagen. Vid tillämpningen av den nya generalklausulen börbedömningen av i vilka fall en avtalspart har blivit utsatt för otillböriigtförfarande i mindre Prop.1975/76: 81 126 gradän f. n. påverkas av motpartens uppsåt. Jämkning e, d. bör sålunda kunna kommai fråga även när en part har lämnat orikliga uppgifter i god tro eller näroriktiga uppgifter har lämnats av elt ombud utan huvudmannens kännedom. har påpekat bör hänsyn också kunna tas till omständigheter som merdirekt hänför sig lill den svagare parlens sida, t. ex, bristandespråkkunskaper, även om motparten inte medvetet har utnyttjat dessaomständigheter. Generalklausulen bör emellertid inte bara ökamöjligheterna alt la hänsyn till omständighelerna vid avtalels tillkomst.Jämfört med vad fallet är enligt 28-33 SS avtalslagen. Väl så viktigt är altdomstolarna fär möjlighet att välja en mer nyanserad påföljd genom all jämkningoch ogillighet ställs upp som alternativa rättsverkningar. Somjag harberört föreskrivs uteslutande ogiltighet som påföljd i de bestämmelser som f n.ger möjlighet att angripa en rättshandling på grund av omständighelerna viddess tillkomst. Jämkningsalternalivel är värdefullt framförallt i sådana falldå en förfördelad part skulle missgynnas av att ett avtal ogiltigförklaras isin helhet och han därför hellre än atl yrka ogillighet föredrar atl avlaletupprätthålls med förändrat innehåll. Om t. ex. en person har lånat pengar motockerränta, torde det som regel vara angeläget för honom att avtalet inteförklaras ogiltigt utan att räntan i stället sätts ner lill en rimlig nivå. Närden ena eller andra påföljden bör väljas blir i hög grad beroende avomständigheterna i det särskilda fallet. Dessutom blir domstolensvalmöjligheter givetvis beroende av vilka yrkanden som framställs av parterna. I gällande rätt finns vissa bestämmelser som germöjlighet att revidera avtal på grund av ändrade förhållanden, I jordabalkenfinns bestämmelser om uppsägning av arrende- och hyresavtal för omprövning avvillkoren. Kommissionslagen (1914:45) och lagen (1895:64 s, 1) om handelsbolagoch enkla bolag innehåller liknande regler om rätt lill uppsägning av avtal, Isärskilda lagar finns vidare bestämmelser om ändring av livräntor m, m, iTiiedanledning av förändringar i penningvärdet. Vid har riksdagenantagit vissa ändringar i skadeståndslagen (1972:207) som medför att rättentill omprövning av skadestånd utvidgas betydligt inte bara när skadestånd harfastställts genom dom utan också när skadestånd har bestämls genom avtal (seSFS 1975:404), Vid sidan av de nu angivna bestämmelserna ärmöjligheterna att revidera avtal på grund av ändrade förhållanden begränsade.Avtalslagens regler om rättshandlingars ogiltighet har härvidlag ringabetydelse. 1 viss utsträckning kan avtal angripas med stöd av den s. k.förutsättningsläran när förhållandena har utvecklat sig på annat sätt än vadsom förutsattes vid avtalets ingående. De nuvarande civilrältsligageneralklausulerna har också ibland använts som Prop.1975/76: 81 127 ettmedel att komma till rätta med avtalsvillkor som har kommit att framstå somotillbörliga eller obilliga på grund av att förhållandena har ändrats. Enligt utredningen finns det starka skäl för attkunna använda den nya generalklausulen för jämkning eller åsidosättande avavtalsvillkor på grund av ändrade förhållanden. Jag delar denna uppfattning.Jag vill emellertid understryka att avsikten givetvis inte är att varjeförändring av de förhållanden som har förelegat vid ett avtals ingående skallkunna åberopas för att få avtalet jämkat. En förutsättning för att ett villkorskall kunna jämkas eller åsidosättas är att villkoret med hänsyn till deändrade förhållandena framstår som oskäligt. Det ligger i sakens natur alt del oftare föreliggerskäl för jämkning e. d. när det är fråga om långvariga avtal eller avtal somhar slutits för obegränsad lid än när avtalet är kortfristigt. Frågan huruvidaJämkning bör ske på grund av ändrade förhållanden hänger givetvis nära sammanmed parternas möjligheter att överblicka ett avtals konsekvenser vid avtaletsingående. Har parterna räknat med möjligheten att förhållandena ändras ochkommit överens om vem av dem som skall slå för risken för oförutseddahändelser, är det som regel inte påkallat att Jämka avtalet när sådanahändelser inträffar, särskilt om den part som har tagit på sig ansvaret harkompenserats härför genom andra avtalsvillkor som är till hans fördel. När jämkning kommer i fråga på grund av ändradeförhållanden är det, som utredningen har påpekat, inte i första hand fråga omatl kompensera den ena partens övermakt vid avtalets ingående utan omkorrigering av avtalet på annan grund. Ändring bör sålunda kunna ske även tillförmån fören starkare part. Trots detta finns del även i detta sammanhanganledning alt göra en viss skillnad mellan konsumenlförhållanden ochaffärsförhållanden. En konsument har i allmänhet sämre förutsättningar än ennäringsidkare att överblicka de konsekvenser som kan följa av ett avtal. Äveni sådana fall då överenskommelse har träffats om riskfördelningen vid oförutseddahändelser bör beaktas i vad mån den part som har tagit på sig ansvaret föroförutsedda händelser i egenskap av konsument eller eljest intar en underlägsenställning i förhällande till motparten. Ällmänt sett finns det störreförutsättningar alt jämka eller åsidosätta ett villkor när förhållandena harändrats till nackdel för en konsument än när de har ändrats till nackdel för ennäringsidkare. En remissinstans har framhållit att det föreliggersärskilda svårigheter att bedöma förutsättningarna för jämkning av avtal omrätt till arbetstagares uppfinningar, bl, a. med hänsyn till alt sådana avtalofta avser mycket . Remissinstansen ifrågasätter om den nyageneralklausulen över huvud taget bör göras tillämplig på sådana avtal. Med anledning härav vill jag först erinra om allJag i ett tidigare avsnitt har förordat att den nya generalklausulen skallträda i stället för alla de nuvarande civilrättsliga generalklausulerna,däribland 9 S lagen om rätten till arbetstagares uppfinningar. Dennabestämmelse gör det bl.a, möjligt 1975/76:81 128 altJämka eller åsidosätta avtal som innebär alt en arbetstagare avstår frånersättning för en uppfinning eller att han godtar en ersäitning som är orimligtlåg. Däremot har del i praxis ansetts all jämkning av sådana avtal inte kan skepå grund av ändrade förhållanden. För min del anserjag det önskvärt att det införs enmöjlighet till jämkning e. d. på grund av ändrade förhållanden även när detgäller avtal om ersättning för arbetstagares uppfinningar. Just denomständigheten att sådana avtal ofta avser talar starkt föratt det bör finnas en möjlighet till jämkning på grund av ändrade förhållanden.1 vissa fall kan det också förflyta avsevärd lid innan del visar sig all ellavtal har inneburit en lösning av ersättningsfrågan som är oskälig för enaparten. När det gäller bedömningen av i vilka fall Jämkningav ett avtal om ersättning för arbetstagares uppfinning bör kunna komma i frågapå grund av ändrade förhållanden anserjag att i princip samma grunder börtillämpas som när det gäller jämkning på grund av ändrade förhållanden i andrafall. Jag vill emellertid beträffande dessa avtal ansluta mig till den under remissbehandlingenframförda uppfattningen all det som regel föreligger större anledning tillJämkning när ersättning har bestämts till ett engångsbelopp än när ersättningutgår i form av royalty på försäljningen av den produkt som uppfinningen avser. I utredningsbetänkandet har understrukits attinförandet av en möjlighet att tillämpa generalklausulen vid ändradeförhållanden inte bör ges den innebörden atl generalklausulen skall träda istället för den s. k. förutsätl-ningslärans regler om ogiltighet av avtal pägrund av bristande förutsättningar. Jag delar i princip denna uppfattning.Emellertid torde införandet av generalklausulen medföra all förulsältningslärani framliden får en mer begränsad betydelse än f n.