prop · FZ03209 · 1975-12-31 00:00:00 — En annan sak är alt en förbudsregel av nuangivet slag skall anses innebära en begränsning av rörelsefriheten omöverträdelse av förbudet kan medföra frihetsstraff Den omständigheten allhälsovårdsstadgans (1958:663) regler om sanitär olägenhet lill äventyrs skullekunna läggas till grund för ett ingripande mot ett för de kringboende störandemöte i en bostadslägenhet kan, för alt ta ell annal exempel, inte medföra alldessa regler anses innebära en begränsning av mötesfriheten. Del kan i dettasammanhang vidare erinras om alt om föreningsfrihet inte innebärall vissa i allmänhet brottsliga handlingar skall bedömas annorlunda om debegås inom ramen för föreningsverksamhet. I denna paragraf anges de begränsningsramar somgäller särskill för ylt-ninde- och informaiionsfriheierna. Den motsvaras iulredningens förslag av \4l Angående de allmänna överväganden som ligger lillgrund för förslagel i denna del kan hänvisas lill avsnitten 14,1 och 14,3 i denallmänna motiveringen. Denhär föreslagna regleringen skiljer sig lill sin innebörd knappast från Prop.1975/76:209 155 motsvarandebestämmelser i ulredningens förslag. Som har påpekats i avsnitl 14,3 haremellertid vissa ändringar gjorts i den iförsta slyckel intagna uppräkningen avtillåtna begränsningsändamål i syfte all fä lill slånd en samordning mellandenna och den bestämmelse om sekretessgrunder som jag har föreslagitskall tas in i 2 kap, 2 ij TF (prop, 1975/76:160), Första slycket har vidareredigerats om på sådant sätt att del klarare framgår all det där uppställdaskyddel väsentligen ligger i kravei alt begränsning av yttrande- ochinformalionsfr"iheterna fär göras endast om särskill vikliga skälföranleder det. Uppräkningen av tillåtna begränsnirigsändamål framträder meddenna systematik som en förtydligande utläggning av huvudregelns innebörd. Med rikets säkerhel förslås här liksom iulredningens förslag både rikets inre och dess yttre säkerhet. Ifrågavarandeinskränkningsändamål lar i försia hand sikle på sådana sirafföeslämmelser somfinns i 18. 19 och 22 kap. . Genom ändamålei myndighets verksamhet jörinspektion, koniroll eller annan tillsyn ges stöd för vissa beslämmelser omlyslnadsplikt för funktionärer knutna till inspekterande myndigheter. Ocksåändamålei intresset att förebygga eller beivra brotl tjänar i första hand tillatt ge underlag för tystnadspliklsbestämmelser. Som uiredningen framhåller avgränsas omfattningenav inskränkningsändamålet aUmän ordning och säkeiiiei i viss mån genom alluttryckel allmän ordning redan förekommer på skilda håll i lagstiftningen (JfrKU 1974:21 s, 23), Genom bestämningen det allmännas ekonomiska intresseavses i första hand alt ge stöd för vissa tystnadsplikisregler. Delsamma gällerbeträffande ändamålet skyddel för enskilds personliga eller ekonomiskaförhållanden. Sistnämnda begränsningsändamål ger bl, a, stöd för reglerna ilagen (1975:87) om förbud för redare att i visst fall lämna ut handling somangår den svenska sjöfartsnäringen. Hit hör vidare de regler i datalagen(1973:289) och kredilupplysningslagen (1973:1173) som tjänar till all skyddaden enskildes integritet. Innebörden av ändamålei intresset an reglera ellerbegränsa kommersiell reklam har närmare utvecklats i den allmänna motiveringen(avsnitl 14,3), Som exempel på ytlrandefrihetsbegränsningar sominte kan hänföras lill någon av de nu angivna grunderna men som ändå måsleanses vara föranledda av särskilt viktiga skäl kan nämnas radiolagens(1966:755) regler om ensamrätt till rundradioverksamhel. Hit hör också reglerom upphovsrätten och denna närstående rättigheter. Bestämmelserna i andra stycket skiljer sig inlefrån vad utredningen föreslagit. Bakgrunden till den beslämmelse som föreslås itredje stycket framgårav specialmotiveringen lill 2 kap, I tj 1, Som exempel påföreskrifter som omfattas av bestämmelsen kan nämnas föreskrifter rörandeskvltar 1975/76:209 156 i54 tj byggnadslagen (1959:612), 17 och 22 SiJ naturvårdslagen (1964:822) och 46tj väglagen (1971:948), Hit hör vidare i lokala ordningssiadgor intagnaföreskrifter med krav pii tillstånd för affischering på eller vid allmän platsoch för användning av högtalarbilar (se 12-14 tjij normalförslagei lill lokalordningsstadga). Här kan också nämnas 2 tj allmänna ordningssladgan. (1956:617) samt reglernaom innehav av radiomottagare i 8.9 och II tjtjkungörelsen (1967:447) om mottagare för radiosändning eller trådsändning. Avden föreslagna bestämmelsen framgår bl. a. att hänsyn lill yttrandets innehållinte får las vid tillståndsgivning. Denna paragraf innehåller beslämmelserna om desärskilda begränsningsramar som gäller i fråga om mötes-,demonstrations- ochföreningsfriheterna. Den överensstämmer i sak helt med 15 ij i utredningensförslag. Som har framhållits i den allmänna moiiveringen(avsnill I4,3)börsamma begränsningsregler gälla för mötes- ochdemonslrationsfriheierna. Inskränkningsändamålet rikets säkerhet åsyftarfrämsl 22 kap, 7 tj (olovlig sammankomst) och del av 2 ij lagenom allmänna sammankomsler. Medinskränkningsändamålen ordning och säkerhel vid .sammankomsten ellerdemonstrationen och traf ken åsyfias regleringen i lagen om allmänna sammankomsteröver huvud tagel. Som utredningen påpekar måsie bestäm-meLsen i 3 tj nämndalag, alt tillstånd lill sammankomsi fär vägras bara om del är nödvändigt medhänsyn till trafik eller allmän ordning lolkas så att dess tillämpning kommerall hålla sig inom ramen för grundlagens inskränkningsändamål. Delsamma gällerför reglerna om förhandsanmälan i 4 tj lagen om allmänna sammankomster. Del inskränkningsändamål som avser motverkande avfarsot ger i försia hand stöd fördel av 2 IJ lagen om allmänna sammankomsler.Den föreslagna regeln avser epidemiska sjukdomar av allvarlig karaklär. .Angående innebörden av bestämmelsen i andrastyckei hänvisas lill den allmänna moiiveringen (avsnitt 14.3), Prop.1975/76:209 157 Denna paragraf innehåller förbudet motdiskriminering på grund av ras och liknande omständigheter. Den överensstämmerhelt med 17 ij i utredningens förslag, I ell par remissyttranden har förordals all ordel"ras" ulgår ur grundlagsiexten. Självfallet avses härmed inle någonändring i sak. Den angivna ståndpunkten motiveras i slällel dels med all denvetenskapliga betydelsen av ordet ras är osäker, dels med all användningen avordet lätt kan ge den uppfattningen alt yttre olikhet mellan människor ellerfolkgrupper tillmäts en mera djupgående betydelse. Häremot kan emellertidinvändas att ordel ras förekommer både i gällande svensk räll (16 kap, 9 tjbrottsbalken; jfr prop, 1970:87 s, 37) och i olika internationella dokument,bl, a, FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna,, om medborgeriiga och politiska rältigheteroch konventionen om avskaffande av alla former av rasdiskriminering. Det ärvidare obestridligt all systematisk diskriminering av människor på grund av omständigheterav det slag som vanligen betecknas med uttrycket ras är en realitet på mångahåll i väriden. Vad gäller den andra av de ovan näninda grunderna för kritikenmot användningen av ordet ras kan vidare framhållas att syftet med den härföreslagna bestämmelsen Just är att på tydligaste möjliga sätt framhålla att deskillnader mellan människor som brukar anges med hjälp av detta ord är betydelselösa. Det i paragrafen intagna diskrimineringsförbudelvänder sig till de normgivande organen och avser föreskrifter inom allaämnesområden, således också t.ex, civilräitslig lagstiftning. Som närmare harutvecklats i den allmänna motiveringen (avsnill 14,2) är förbudet begränsattill alt avse missgynnande normgivning. Detta innebär att förbudet baraträffar de fall av särbehandling som innebäratt en minorilel av i stadgandetavsetl slag bereds sämre villkor än som gäller för befolkningen i övrigi. Sådanotillåten särbehandling skulle kunna tänkas ske antingen genoin regler, somdirekl tar sikle på minoriteten i fråga och medföratl dennas situation i någothän,seende blir sämre än majoritetens, eller genom föreskrifter, som, meduteslutande av en viss etnisk minoritet, ger förmåner ål befolkningens flertal. Det här intagna förbudet mot könsdiskriminerandenormgivning har närmare behandlats i avsnitt 14,2 i den allmänna motiveringen.Paragrafen motsvarar 18 tj i ulredningens förslag. Av utformningen av del föreslagna undanlag frånhuvudregeln, som avser föreskrifter vilka ulgör ett led i strävanden altåsladkomma jämställdhet mellan män och kvinnor, följer att normgivarensuttalade syfte i alla normala fall blir avgörande för undantagsregelnstillämplighet. Prop.1975/76:209 158 välhar antagit en lag som anges utgöra led i strävanden av nämnt slag saknar detdärför belydelse att det vid lagens tillkomst kan ha ifrågasatts om denverkligen är ägnad att främja sådana strävanden. Med mot värnplikt svarandetjänsteplikt avses bl, a, vapenfri Ijänsi, Med anledning av ett ultalande underremissbehandlingen bör påpekas att särbehandlande föreskrifter som meddelas medstöd av någon av de i paragrafen iniagna undanlagsreglerna inte skall betraktassom rättighelsbegränsningar och all de därför följer de allmänna bestämmelserom norm-givningskompetensens fördelning som återfinns i 8 kap. Detta innebärbl, a, att befogenhet att meddela sådana föreskrifter i vissa fall kanlillkomma regeringen lill följd av ell bemyndigande enligl 8 kap, 7 ij ellerdirekl på grund av 8 kap, 13 tj, 1 denna paragraf behandlas den fackligakonflikträtten. Paragrafen överensstämmer hell med nuvarande 2 kap, 5 tj RF, 1 denna paragraf åteifinns beslämmelserna om rätttill ersättning vid expropriation och annal sådant förfogande. Den motsvaras iutredningens förslag av 10 tj. Vad gäller innebörden av de föreslagnabestämmelserna kan i första hand hänvisas till den allmänna motiveringen(avsnitt 14,6), Som har påpekats under rubriken lill förevarande kapitel gällerdet här uppslällda skyddet också lill förmån för svensk juridisk person. Av 20ij följer alt även utlännings rätt omfattas av reglerna, I enlighel med detnyss sagda skall vid tillämpningen av denna paragraf med utlänning avses ocksåutländsk Juridisk person. I denna paragraf återfinns bestämmelsen om skyddför upphovsrätten. Den motsvarar 20 tj i utredningens förslag. Jag får i fråga om regelns innebörd i försia handhänvisa lill vad jag har anfört i den allmänna motiveringen (avsnitl 14,8),Bestämmelsen har förtydligats i förhållande lill utredningens förslag genom attden skyddade personkretsen här anges bestå av författare, konslnärer ochfotografer. Som framgår av den allmänna motiveringen innebär della inte någonändring i sak. Med konstnärer förstås i detta sammanhang dels skapandekonslnärer sorn målare, skulptörer och kompositörer, dels utövande konstnärersom musiker, sångare och skådespelare. Prop.1975/76:209 159 Det bör påpekas att ordel verk här har en vidareinnebörd än i den upphovsrättsliga lagstiftningen så lill vida att delinbegriper även utövande konstnärers prestationer saml fotografiska bilder. Med anledning av ett uttalande underremissbehandlingen angående den föreslagna regelns räckvidd såviii avserregeringens normgivningskompetens på det offentiigrättsliga området vill jagframhålla alt den får anses ulgöra hinder mol att regeringen vare sig med stödav den s, k, restkompetensen enligl 8 kap, 13 tj första styckei 2 eller medstöd av ell bemyndigande enligl 8 kap, 7 tj beslutar offentiigrättsligaföreskrifter som bidrar lill att utforma upphovsrättens innehåll. Grundlagsregelninnebär däremot givetvis inte någon begränsning av regeringens möjligheter attbesluta verkställighetsföreskrifter med stöd av 8 kap, 13 ij första styckei 1, Som utredningen påpekar gäller den i 18 tj iniagnabestämmelsen om rätt till ersättning vid expropriation och annat sådantförfogande också i fråga om förfogande över upphovsrätt, Enligl milt förslag till 20 tj skall ullänningarhär i riket vara likställda med svenska medborgare bl, a, i fråga om skyddetför upphovsrätten om annat inte särskilt föreskrivs i lag. Ett krav på lagformför särskilda regler om utlänningars upphovsrätt följer dessutom av i försiahand 8 kap, 2 tj. Den övergångsbestämmelse till nya RF som åierfinns i p, 6försia slycket och den övergångsbestämmelse till de nu föreslagna ändringarna iRF som har tagits in i p, 5 innebär emellertid att de föreskrifter i ämnel somf n, åierfinns i regeringsförfattningar gäller tills vidare. Förevarande paragraf innehåller en uppräkning överutlänningars fri- och rättigheter här i landet. De fri- och rättigheter, ifråga om vilka utlänning är hell likställd med svensk medborgare, upptas iförsia slyckel, Enligl andra stycket är utlänning likställd med svenskmedborgare även i fråga om där uppräknade fri- och rättigheter, om annat inteföljer av särskilda föreskrifter i lag, Departementsförslagel ansluter sig isak lill vad utredningen har föreslagit. Enligt nuvarande ordning får med stöd av8 kap, 7 5 första styckei 2 RF bemyndiga regeringen alt utan hinder av det i 8 kap.3 tj uppställda lagkravet meddela föreskrifter om utlännings vistelse i riket.Sådana föreskrifler kan innebära begränsning t, ex, av utlänningsyttrandefrihet eller av hans rörelsefrihet. Det nu framlagda förslaget innebärbl, a, att det inte längre blir möjligt för att med stöd av den nunämnda delegeringsgrunden bemyndiga regeringen att besluta föreskrifter, sombegränsar de fri-och rättigheter som genom uppräkningen i andra slyckeltillförsäkras utlänning. Med anledning av att det under remissbehandlingenhar ifrågasatts, om internering av utlänningar vid krig och krigsfara ärförenligt med förbudet Prop.1975/76:209 160 attmissgynna utlänning på grund av ras, hudfärg eller etniskt ursprung vill Jagframhålla att detta förbud inte avser särbehandling på grund av att någon harvisst medborgarskap. En främmande stats medborgare som vistas här i landet kanalltså interneras med stöd av sådana bestämmelser som avses i 70 §utlänningslagen ulan hinder av RF:s rasdiskrimineringsförbud. Lagar och andra föreskrifter De ändringar som föreslås i detta kapitel ärhuvudsakligen av redaktionell natur och föranleds av att vissa delar av den därintagna regleringen nu förs över till 2 kap. Därjämte föreslås - utan sambandmed fri- och rätlighelsregleringen - dels alt ett par nya delegeringsgrundertas in i 7 tj första styckei, dels att en mindre ändring görs i 11 tj, I,3, 7 och 10 tjtj I § innehåller f n, dels förbud mot meddelande avföreskrifter som tillåter dödsstraff, landsförvisning av svensk medborgare,berövande av svenskt medborgarskap i vissa fall eller retroaktiva straff, delsbestämmelsen om rält lill ersäitning vid expropriation och annat sådantförfogande. Som framgår av del föregående innebär del nu framlagda förslagelatt samtliga dessa bestämmelser flyttas över lill 2 kap. Enligt utredningen bör8 kap, i stället inledas med en föreskrift som slår fast formerna för decentrala statsorganens normgivning genom att ange att lag stiftas av riksdagenoch att regeringen meddelar föreskrift genom förordning. Vägande invändningar kan emellertid riklas mot denav utredningen föreslagna lydelsen av 1 §, Bestämmelsens försia led ulgörsålunda en ren dubblering av föreskriften i 1 kap, 3 tj andra stycket attriksdagen stiftar lag, och dess andra led är missvisande så till vida attsådana av regeringen meddelade föreskrifter om avgifter som avses i 9 S andrastyckei inte kräver förordningsform, Å andra sidan fastslås uttryckligen i varoch en av de övriga bestämmelser i 8 kap, som avser regeringens normgivning altdenna skall ske genom förordning. Det kan i sammanhanget vidare erinras om attregleringen i 9 kap, förutsätter att regeringen i stor omfattning meddelarföreskrifter i annan form än förordningens, t, ex, genom regleringsbrev ellerämbetsskrivelser. Med hänsyn lill all det förslag tillrättighelsskydd som läggs fram innebär alt vissa delar av den reglering somf n, finns intagen i 8 kap, - nämligen de i 1 § intagna normgivningsförbudensamt del i 3 § och 7 tj tredje slycket fastslagna kravet på lagform förrättighetsbegränsningar- flyttas över till 2 kap, är det i stället lämpligtatt 8 kap, inleds med en be stämmelse som angeratt vissa delaravRF:snormgivningsreglering återfinns i 2 kap. Av denna anledning föreslås häratt det i 1 § skall sägas alt det Prop.1975/76:209 161 avbeslämmelserna i 2 kap, om grundläggande fri- och rättigheter följer attföreskrifter av visst innehåll inte får meddelas eller får meddelas endastgenom lag. Den nu förordade ändringen av I § i förhållandelill vad uiredningen har föreslagit fär vissa konsekvenser för utformningen av3, 7 och 10 §§, I 3 § andra styckei anges f n, som exempel påsådana föreskrifter som enligt fösta stycket samma paragraf kräver lagformföreskriflersom begränsar de fri- och rättigheter oth det skydd i övrigt somenligt 2 kap, 1-3 §§ tillkommer svensk medborgare, 1 utredningens förslag tilländrad lydelse av andra slyckel talas i stället om föreskrifter som begränsarnågon av de fri-och rättigheter som avses i 2 kap, 7 § tredje stycket innehåller f n, en bestämmelseav innebörd att ett sådant bemyndigande för regeringen att besluta föreskrifterinom 3 tj:s lillämpningsområde som avses i paragrafen inte medför räll attmeddela föreskrifter som i annat hänseende än som avses i andra stycket -föreskrifter om tystnadsplikt för offentliga funktionärer - begränsar någon avde fri-och rättigheter eller det skydd i övrigi som enligt 2 kap, 1-3 §§tillkommer svensk medborgare. Utredningen har ersatt denna bestämmelse med enren hänvisningsregel som säger alt det av 2 kap, framgår att bemyndigande somavses i paragrafen inte medför rätt alt meddela föreskrifter som i annathänseende än som har sagls begränsar någon av de fri- och rättigheter somavses i 2 kap, I 10 § första meningen föreskrivs f n, attregeringen efter bemyndigande i lag i ämne som avses i 7 § första stycket elleri 9 § - tull på införsel av vara samt betungande offentligrättsliga avgifter -kan genom förordning besiämma att föreskrift i lagen skall börja eller upphöraatt tillämpas. Enligt andra meningen gäller detta även om föreskriftenbegränsar någon av de fri- och rättigheter eller det skydd i övrigt som enligt2 kap, 1-3 §§ tillkommer svensk medborgare. Utredningens förslag i denna delinnebär att hänvisningen i andra meningen skall avse 2 kap, i dess helhet. Om man på del sätl som har förordats i detföregående låter 8 kap, inledas med en beslämmelse som en gång för alla slårfast att vissa delar av RF:s normgivningsreglering återfinns i 2 kap,,erfordras uppenbarligen inte några ytteriigare hänvisningar till sistnämndakapitel i 3, 7 och 10 §§, Bestämmelserna i 3 § kommer visseriigen också ifortsättningen all omfalta föreskrifter som begränsar fri- och rättigheterna -detta framgår bl, a, av alt regeln om möjligheterna att bemyndiga regeringenalt meddela tysinads-pliktsföreskrifter alltjämt framställs som ett undantagfrån 3 § - men de innebär i detta hänseende endast en dubblering av dengrundläggande beslämmelse i ämnet som åierfinns i 2 kap, 12 § första slycket.En regel som medger alt regeringen bemyndigas att meddela rättighetsbegränsandeföreskrifter skall således i fortsättningen ses som ett undantag inte barafrån 8 kap, 3 § utan också - och framför allt - från nyssnämnda lagrum i 2 kap.I enlighet härmed har i detta tagits in bestämmelser som från lagkravet Prop.1975/76:209 162 undantardels föreskrifter om tystnadsplikt för offentliga funktionärer, delsföreskrifter om att rättighetsbegränsande lagregler skall börja eller upphöraatt tillämpas. Det kan vara lämpligt att i samband med den härförordade ändringen av 7 § tredje stycket förenkla paragrafen i redaktionellthänseende genom att föra upp bestämmelsen om bemyndigande för regeringen attbeslula tystnadspliktsföreskrifier från andra stycket till en avslutande punkti försia styckets uppräkning av delegeringsbara ämnen. Genom en sådan omredigeringvinner man bl. a. aii grundlagen tydligare än anger att ettbemyndigande enligt någon av de övriga punkterna i första stycket inte medförkompelens att meddela föreskrifterom tystnadsplikt (jfr prop. 1975:8 s. 45). Som har nämnts under rubriken till förevarandekapitel föreslås i detta sammanhang också ett par ändringar i 7 § som saknarsamband med fri-och rättighetsregleringen. 1 de i paragrafens första styckeintagna föreskrifterna om vilka ämnen som kan bli föremål för delegeringåterfinns f n. inte någon bestämmelse som ger möjlighet att delegerakompetens att meddela föreskrifter som rör markanvändning och byggande. 1 byggnadsstadgan(1959:612) finns vid sidan av för den enskilde myckel betydelsefulla reglerangående planläggning, dispens och byggnadslov även en rad föreskrifter ombyggande av mera delaljbelonal slag. Dessa kompletteras av föreskrifter sommeddelas av statens planverk och fastställs av regeringen och som finns intagnai Svensk byggnorm (SBN 1975), års grundlagsreform meddeladesvisseriigen bestämmelserna i byggnadsstadgan i allmänhel efter riksdagenshörande vilkel hade sin grund i att stadgan innehåller sådana mera ingripandeföreskrifter som jag har nämnt. För den mera detaljbetonade regleringen avbyggandet lorde däremoi något behov av medverkan i allmänhet inteföreligga. Det har heller inte förekommit att föreskrifterna i SBN harunderställts . Del kan i fråga om byggandet uppkomma behov av en såskyndsam och detaljbetonad normgivning att ett undantagslöst krav på lagformframstår som mindre ändamålsenligt, Visseriigen kan behovei av delegation iviss utsträckning beaklas inom ramen för en del av de i 7 tj första slycketuppräknade ämnena. Sålunda kan säkerhels- och hygienföreskrifter anses röraskydd för liv, personlig säkerhet eller hälsa, medan vissa andra föreskrifterangående byggandet kan falla inom ramen för nalurvård eller miljövård. Somexempel på föreskrifter, som enligt gällande regler däremot inte kan delegeras,kan nämnas sådana som rör hushållningen med energi eller som tar sikle påtrevnad eller bekvämlighet i byggnader eller eti vårdal utseende hosbebyggelse. Det är också tveksamt om sådana föreskrifter som avseratttillgodose kulturvårdssynpunkter faller inom del delegeringsbara området. Inom pågår f n, arbete med enny byggnadslagstiftning. Detta arbeie avses utmynna i ett förslag till lag ommarkanvänd- 1975/76:209 163 Avsikten är vidare att i möjligaste mån ta in byggnadsstadgansmera detaljbetonade regler om byggande samt föreskrifterna i SBN 1975 i eneller flera regeringsförfailningar. Del föreligger mol bakgrund härav ett stortpraktiskt behov av att öppna en möjlighet till delegering av kompelens attmeddela sådana föreskrifter till regeringen. Vad som bör vara delegeringsbartär dels föreskrifter om de egenskaper som skall krävas hos byggnader och andrasådana anläggningar, dels föreskrifter om utformningen av byggnadernas ochanläggningarnas omgivning, bebyggelsemiljön. Under åberopande av det anförda föreslår jag eftersamråd med chefen för att första stycket 3 kompletterasmed "utformning av byggnader, anläggningar och bebyggelsemiljö". Inte heller djurskydd nämns bland de ämnen somenligt första stycket kan bli föremål för delegering. Djurskyddssynpunkter kanvisseriigen beaklas inom ramen för en del av de uppräknade ämnena, bl, a, närfråga är om Jakt, fiske saml natur- och miljövård. Det är också möjligt attanlägga djur-skyddssynpunkter när det gäller exempelvis föreskrifter om in- ochutförsel samt näringsverksamhet. Begreppet djurskydd är emellertid så vittomfattandeatt viktiga sidor därav inte kan hänföras till något av de ämnen som uppräknasi 8 kap, 7 tj RF. Också på djurskyddets område kan behov framträda aven så skyndsam eller detaljbetonad normgivning att ett krav på lagform inteframstår som ändamålsenligt. Det finns f n, ett flertal regeringsförfailningarsom har meddelats med stöd av lagen (1944:219) om djurskydd. Någon anledningatt på djurskyddsområdet begränsa regeringens hittillsvarande normgivningskompetenssynes inle föreligga. Att bygga enbart på den kompetens som t, v, tillkommerregeringen med stöd av övergångsbestämmelserna till RF är intetillfredsställande.