prop · FZ03187 · 1975-12-31 00:00:00 — Detstora flertalet remissinstanser biträder eller lämnar ulan erinran utredningensförslag om fondbildning och rätt att ta fondmedel i anspråk. Någraremissinstanser anser att man bör ge kommunerna och landstingskommunernastörre frihet än vad utredningen föreslår. anför attförbudet att ta medel ur kapitalfond i anspråk för driftändamål inte stämmerväl överens med utredningens förslag i fråga om förmögenhetsskyddel, nämligenatt kommuns eller landstingskommuns fasta och lösa egendom bör - inte skall -förvaltas så att förmögenheten inte minskas. Förbundet framhålleratt förbudetmot att ta medel från kapitalfond i anspråk för driftändamål innebär enskärpning i förhållande till de regler som gäller . Även länslandstingskommun föreslår att förslaget om ett sådant förbud inte genomförs.Förbudet är verkningslöst när det gäller att värna om kommunens resp,landstingskommunens ekonomi, kommun ger uttryck för samma mening ochanför att fullmäktige bör ha rätt alt när som helst under årel falla beslut omdisposition av fondmedel oavsett för vilket ändamål fonden har bildats. Medhänsyn till samhällsutvecklingen bör kommunerna ha rätt lill ekonomiskhandlingsfrihet och möjlighet att fatta snabba beslut. EndastNybro kommun anser att utredningens förslag går för långt. Kommunen anför attförslaget undergräver förutsättningarna för bestämmelserna omförmögenhetsskyddet. Prop.1975/76:187 510 Paragrafenstämmer i sak överens med utredningens förslag. Den enda sakliga avvikelsen äratt medel ur kapitalfond får tas i anspråk för driftändamål, dock endast omregeringen medger det. Defonder till vilka avsättning enligt nuvarande regler får ske endast medregeringens medgivande har efter hand minskat i betydelse. Genom friheten attutan närmare ändamålsbesiämning avsätta medel till allmän investeringsfond ochskalleregleringsfond har kommunerna och landstingskommunerna i praktiken enobegränsad fonderingsfrihet. Det finns därför inte skäl att behålla denstatliga kontrollen över fonderingar. Jag anser att det är tillräckligt att,som utredningen föreslår, i paragrafen ange att kommun och landstingskommun fåravsätta medel till kapitalfonder och driftfonder. Ävenkravet på regeringens medgivande för att fondmedel skall få tas i anspråk förnytt ändamål har efter hand föriorat i belydelse. De allmännainvesteringsfonderna och skatteregleringsfonderna svarar för ca 55 96 avfondmedlen i kommunerna och landstingskommunerna. För dessa fonder är ändamåleiså allmäninriktat inom kapilalsidan resp. driftsidan att del sällan kommer ifråga att ändra ändamålsbestämningen, när medlen skall tas i anspråk. Ävenbeträffande pensionsfonderna behöver ändamålet sällan ändras.Underställningskontrollen över användningen av fondmedel är sålunda enligl minmening av så begränsad belydelse att den, som utredningen föreslår, kanavskaffas. Begränsningarna i fråga om den takt i vilken kommun ellerlandstingskommun får ta skatteregleringsfondens medel i anspråk framstår ocksåsom onödiga, 1likhet med utredningen och fiertalet remissinstanser anserjag att beslut om attta i anspråk fondmedel för nytt ändamål bör få fattas endast i samband med attbudgeten fastställs. Då har fullmäktige den samlade överblicken över resurseroch medelsbehov. En konsekvens av principen om förmögenhetsskyddet i 54 S äralt medel ur kapitalfond i princip inle bör få tas i anspråk för driftändamål.Förbudet bör emellertid inte vara undantagslöst. Ett exempel på när del kantänkas vara försvariigt att ta i anspråk medel ur kapitalfond för driftändamålär att fondering har skett för en speciell investering, som sedan på grund avutvecklingen blir obehövlig. Det är knappast möjligt att på förhand preciseraundantagsfallen eller att formulera ett allmänt undantag utan att alltförmycket försvaga den ledande grundprincipen. Jag föreslår därför en föreskriftom att medel ur kapitalfond inte får tas i anspråk för driftändamål utanregeringens medgivande. Dessaparagrafer innehåller bestämmelser om kommuns och landstingskommuns rätt attta upp lån. De motsvarar 58-60 SS KL, 62-64 SS KLS och 64 S LL. Prop.1975/76:187 511 Innehålleti de nuvarande bestämmelserna om kommuns och landstingskommuns rätt att ta upplån har redovisats i del föregående (avsnitl 14.1.4.1). Här skall därför endasterinras om de skillnader som föreligger mellan reglerna för kommunerna ochreglerna för landstingskommunerna. 1 vissa avseenden är landstingskommunsunderställningsfria lånerätl vidare än kommunernas, 1 64 S LL finns sålundainte någon bdoppsmässig begränsning och inte heller någoi krav på åriigavbetalning, Däremoi finns det i LL, liksom i KL och KLS en regel om attunderställningsfria lån skall vara ställda att återbetalas , 1 andraavseenden är landstingskommunernas underställningsfria lånerätt mer inskränktän kommunernas, LL saknar motsvarighet till bestämmelsema om alt kommun vidförvärv av intecknad egendom får överta betalningsansvar även för sådaninteckningsskuld som är ställd att betalas än eller påannat sätt än genom årliga avbetalningar. Motsvarighet saknas också till bestämmelsernaom alt kommun får ta upp lån som enligt uttryckligt beslut skall användas föratt beiala äldre lån och återbetalas inom de betalningsterminer som gäller fördet äldre lånet, LL innehåller inte någon motsvarighet till reglerna om kommunsrätt att i den omfattning och på de villkor som regeringen bestämmer åtaga sigansvarighet gentemot staten för annans lån av statsmedel och borgensansvar förbostadsbyggnadsföretag som har godkänts för statlig belåning. Förlandstingskommunerna finns inle heller någon motsvarighet till kommunernas rättatt underställningsfritt på de villkor som regeringen bestämmer la upp lån tillvatten- och avloppsanläggningar. Endast för landstingskommunfinns slutligen motsvarighet till bestämmelserna om rätt för kommun alt la upplån i samband med markpoliliskt betingade fastighetsförvärv (jfr 9 b S LLS), Somnämnts i det föregående (avsnitt 14,1,4.2) har kommunalrättskommitténföreslagit all nuvarande lånekontroll i form av underställningsskyldighelskall slopas helt. har i en skrivelse till Kungl. Maj:t begärt attreglerna om underställning i låneärenden mönstras ut ur KL och KLS. 1skrivelsen framhålls bl. a. alt höjningen av grundavdragen vid beskattningenfrån , lill , har medfört att den på antalet skattekronorgmndade underställningsfria lånerätlen har reducerats. Det tillskott avskatteunderlag som kommunerna får från staten som kompensation förskatleunderlagsbortfallel räknas nämligen ipte in i underiagel för denunderställningsfria lånerätlen. Detsamma gäUer det tillskott av skatteunderlagsom enligl reglerna om skalteuijämning tillkommer kommuner med brist påskatteunderiag. Detta medför att skattesvaga kommuner har en 1975/76:187 512 merabegränsad underställningsfri lånerätt än skattekraftiga kommuner,Budgetulredningen har i betänkandet (SOU 1973:43) Budgetreform uttalat attlånekontrollen i kommunallagarna inte är utformad såatt den skall kunnaanvändas som slabiliseringspolitiskt hjälpmedel. Den nuvarande lånekontrollenkan eventuellt formas om och utnyttjas för slabiliseringspolitiska syften.Enligt budgetulredningen borde kreditpolitiska åtgärder som syftar tillstabiliseringspolitisk påverkan på kommunerna prövas av kommunalekonomiskautredningen (bet, s, 158), Utredningendelar kommunalrättskommilténs och Svenska kommunförbundels uppfattning att dennuvarande lånekontrollen är överfiödig och att bestämmelserna omunderställningsskyldighet egentligen bör tas bort. Utredningen anser dock altdet faller utanför utredningens uppdrag att föreslå så omfattande materiellaändringar i kommunallagarna, Lånerättsbestäm-melserna kan ses som ett - låtvara bristfälligt - element i statsmakternas ekonomiska politik. Utredningenframhåller att syftel med reglerna har ansetts vara att bereda statsmakternamöjlighet till överblick och samordning på det ekonomiska området. Uiredningenanser dock att bestämmelsema om lånerätten inte bör föras över lill den nyalagen i oförändrat skick. Omman slopar de bdoppsmässiga begränsningarna och kravet på åriiga avbetalningar,neutraliserar man de särskilda problem som berörs i kommunförbundetsskrivelse, där förbundet pekar på grundavdragsreformens effekter. Å andra sidanär det enligl ulredningens mening klart att kommunernas i förhållande tilllandstingskommunerna mera vidsträckta un-derställningsfrihel i fråga om lån påvissa områden och i fråga om övertagande av lån vid fastighetsförvärv bör ståkvar. Regeln om kommuns lån för fastighetsförvärv bör emellertid kunna gällaockså för landstingskommunernas del. Underställningsfriheten på de områden somregleras kungörelse bör stå kvar för kommunernas del. Den olikhetsom här kan föreligga mellan landstingskommuner och kommuner behöver intehindra att enhetliga regler införs i en gemensam kommunallag. Medutgångspunkt i dessa överväganden föreslår uiredningen att det föreskrivs attkommun och landstingskommun får ta upp lån med en åter-belalningstid av och lån som enligt uttryckligt beslut skall användas för betalning aväldre lån och återbetalas inom de betalningsterminer som gäller för det äldrelånet. Vid förvärv av intecknad egendom får kommun och landstingskommun enligtförslaget överta betalningsansvaret även för sådan intecknad skuld som ärställd att betalas eller i annan ordning. För lån i andra fallfordras regeringens medgivande efter särskild ansökan. Dessa beslämmelser, utomföreskriften om övertagande av betalningsansvaret för intecknad skuld, gällerenligl förslaget Prop.1975/76:187 513 ocksåi fråga om borgen. Utredningenföreslår vidare att regeringen skall kunna meddela generella föreskrifter omatt kommun eller landstingskommun utan särskilt medgivande får ta upp lån avstatsmedel sorn beviljas av statlig myndighet och lån för särskilt angivnaändamål. Sådana föreskrifter skall också kunna avse rätt för kommun att åtagasig ansvarighet gentemot staten för lån som beviljas annan än kommunen elleråtaga sig borgensansvar för vissa särskilt angivna lån, Fråganom underställningsskyldighet för lån och borgensåtaganden berörs av ettåttiotal remissinstanser. Med några få undantag tillstyrker dessa remissinstansereller lämnar utan erinran förslaget att beloppsgränserna för denunderställningsfria lånerätten skall tas bort. EndastBengtsfors kommun anser att beloppsgränserna bör behållas. iÖstergötlands län släller sig tveksam till del partiella avskaffandet avunderställningsskyldigheten som föreslås och menar att detta kan frestakommunerna till ökad kortfristig upplåning. Även I Jönköpingslän samt och Orusts kommuner befarar att förslaget kan få sådanaverkningar. Länsslyrelseni län, läns landstingskommun. och nästan 50 kommuner förordar att mangår längre än vad utredningen föreslår och helt avskaffarunderställningsskyldigheten. Flertalet av dessa remissinstanser hävdar attunderställningsskyldigheten numera är onödig från såväl kommunalekonomiska somnationalekonomiska synpunkter. Det inflytande som staten kan behöva ha överkommunal upplåning kan utövas inom ramen för statens inflytande överkreditlivet i allmänhel. ,och kommuner menar att man i stället förunderställningsskyldigheten skulle kunna införa en skyldighet för kommunemaatt anmäla behovet av lån eller för visst investeringsobjekt.Norrköpings kommun tillägger att det under alla omständigheter är otidsenligtatt knyta underställningskontrollen till varie enskilt lån, Samma uppfattningredovisas av läns landsUngskommun, som anser att denunderställningsskyldighet som kan böra stå kvar bör anknyta till kommunenskapitalbudget. Bodens kommun är inne på en liknande tankegång och menar att enkvarstående lånekontroll bör ske årsvis i efterskott och avse en kommuns totalaupplåning. anser att man i samband med attunderställningsskyldigheten avskaffas bör anordna en kontroll över kommunernasborgensåtaganden. Ettantal remissinstanser godtar utredningens förslag men anser i princip attunderställningsskyldigheten bör avskaffas helt. Dessa remissinstanser ärlänsstyrelserna I , , , och , 33 1975/76. Prop.1975/76:187 514 ,och län, och landstingskommunersamt , , , , , och Vilhelminakommuner. Någraremissinstanser för fram en del speciella synpunkter och yrkanden. kommunföreslåratt underställningsskyldigheten endast skall gälla lån med längreåterbetalningstid än . Höörs kommun föreslår moisvarande ordningbeträffande borgensåtaganden. föreslår att de lån beträffandevilka regeringen avses meddela särskilda föreskrifter skall få tas upp redanmed stöd av lagen. landstingskommun pekar på att utredningenföreslår en särregel som innebär att regeringen kan föreskriva att kommun fåråtaga sig ansvarighet gentemot staten för lån som av statsmedel beviljas annanän kommunen och ikläda sig borgensansvar för vissa särskilt angivna lån. Dennaregd bör gälla även för landstingskommunerna. En sådan utvidgning skulle kunnafå praktisk betydelse för landstingskommun, som har engageratsig på bostadsförsörjningens område. Desynpunkter från kommunallagsutredningen och tidigare utredningar Samt frånremissinstanserna som har redovisats i det föregående ger närmast vid handenatt den statliga kontrollen över kommunernas och landstingskommunernasupplåning som den nu är utformad och tillämpas inte utgör något ändamålsenligtinstrument vare sig för alt trygga en sund ekonomi eller för atttillgodose statens behov av överblick och inflytande över kreditmarknaden. Hurman bör tillgodose reformbehovet kan emellertid enligt min mening intetillföriitligen bedömas med ledning av del ulredningsmalerial som föreligger.Jag vill erinra om att kommunalekonomiska utredningens uppdrag avser enallsidig utredning av kommunernas och landstingskommunernas ekonomi. 1uppdraget ingår bl. a. att analysera kommunernas och landstingskommunernasefterfrågan på kapital. Utredningen har att redovisa kon-.sekvenserna för dekommunala utgiftsprogrammen av en i huvudsak oförändrad genomsnittlig utdebiteringsnivå.I samband därmed skall utredningen pröva bl. a. frågan om kommunernas ochlandstingskommunernas expansion bör begränsas genom exempelvis en kvantitativreglering av lånefinansieringen. Jag vill också erinra om budgetulredningensuttalanden om att den slalliga konjunktur- och slabiliseringspoliiiken kanpåverkas av kommunernas och landstingskommunernas uppträdande påkrediimark-naden. Medhänsyn till vad jag nu har anfört anserjag att det inte kan komma i fråga attnu helt avskaffa den statliga kontrollen över kommunernas ochlandstingskommunernas upplåning eller att på ett genomgripande säll ändra dennakontroll. Något hinder föreligger däremot enligt min uppfattning inte Prop.1975/76:187 515 motatt genomföra kommunallagssutredningens förslag, vilket innebär att denuvarande bestämmelserna förenklas och i huvudsak blir gemensamma för kommuneroch landstingskommuner. Förevarande paragrafer har därför med någraredaktionella ändringar utformats i enlighet med utredningsförslaget. 1denna paragraf finns bestämmelser om räkenskapsföring och bokslut. Paragrafenmotsvarar 62 S KL, 66 S KLS och 66 S LL. 1 det följande behandlas ocksåbestämmelserna om medelsförvaltning i 61 S KL, 65 S KLS och 65 S LL, vilka intehar någon motsvarighet i den nya lagen. Enligt61 S KL skall pengar och värdehandlingar, som kommunstyrelsen eller annan nämndomhänderhar för kommunens eller annans räkning förvaras och redovisas så attde inte blandas samman med andra pengar och värdehandlingar. Penningmedel sominte behövs för nära förestående utbetalningar skall, om kommunfullmäktigeinte har bestämt annat, sättas in hos bank eller annan penninginrättning förkommunens räkning. Bestämmelserna i 65 S KLS och 65 S LL har samma sakligainnehåll. Kommunstyrelsenskall enligt 62 S KL föra fortlöpande räkenskaper över de medel som denomhänderhar. Annan nämnd, som omhänderhar medel, skall föraräkenskaper enligt kommunstyrelsens anvisningar och åriigen före , omstyrelsen inte bestämmer annan lid, lämna styrelsen redovisning förförvaltningen under föregående kalenderår. När redovisningen har lämnats, skallkommunstyrelsen inom tid som kommunfullmäktige bestämmer, dock före den 1april, sammanfatta och avsluta kommunens räkenskaper för kalenderåret. Bestämmelsernai 66 S KLS avviker i några avseenden från vad som föreskrivs i 62 S KL, Deuppgifter som enligt 62 S KL ankommer på kommunstyrelsen har i KLS lagts pådrätselnämnden. Enligt KLS ankommer del på drätselnämnden att fritt bestämmainom vilken tid de andra nämnderna skall lämna sin redovisning. På motsvarandesätt bestämmer kommunfullmäktige när drätselnämnden skall ha bokslutetfärdigt. För landstingskommunernas del regleras räkenskapsföringen ochredovisningen i 66 S LL. Paragrafen avviker från 62 S KL genom föreskriften attförvaltningsutskottet skall ha bokslutet klart före . Utredningenanser att bestämmelsen i 61 S KL och motsvarande regler i KLS och LL om förbudmot sammanblandning av medd som kommunen Prop.1975/76:187 516 förvaltarmed andra medel ger uttryck för en allmän princip, som med dagens utveckladeredovisningssystem knappast behöver lagfästas. För frågan om ansvar vidoegentligheter saknar regeln självständig betydelse. Det ligger i sakens naturatt sammanblandning av det slag som avses i bestämmelserna inte lår ske.Utredningen föreslår därför all beslämmelserna inte får någon motsvarighet iden nya lagen. Den allmänt hållna placeringsregeln i 61 S KL och motsvarande bestämmelseri KLS och LL innehåller enligt utredningen inget annat än vad som följer avallmänna rättsgrundsatser. Om närmare föreskrifter om placering behövs kan delämpligen tas in i reglemente. 1Svenska kommunförbundets promemoria påpekas att det i större kommuner kan varasvårt att i alla delar hinna avsluta räkenskaperna före den . Alltförsnäva tidsmarginaler i bokslutsarbetet kan leda till att det redovisadematerialet blir ofullständigt. Bestämmelsen i 62 S KL begränsar enligtpromemorian på ett omotiverat sätt kommunens handlingsfrihet och avviker f ö,från motsvarande föreskrifter i KLS, Det bör därför enligt promemorian ankommapå kommunstyrelsen resp, kommunfullmäktige att besluta om vilka tidpunkter somskall gälla. En sådan ändring kommer inte alt i nämnvärd grad påverka detidpunkter som f n. gäller men markerar däremoi kommunernas handlingsfrihet idetta avseende. Kommunallagsutredningenföreslåren enhetlig bestämmelse för alla kommuneroch landstingskommuneromräkenskapsföringen. Bestämmelsen har samma innehåll som 66 S uppgifter enligt 66 S KLS skall dock enligt förslaget ankommapå kommunstyrelsen. Utredningen erinrar om sitt förslag att samtligabestämmelser om drätselnämnd skall tas in i lagen om införande av nyakommunallagen och framhåller att detta även gäller de uppgifter somdrätselnämnd, där sådan nämnd finns, skall ha i samband med räkenskapsföringen. Remissinstansernahar inte haft något att erinra mot förslaget att 61 S KL, 65 S KLS och 65 S LLinle skall få någon motsvarighet i den nya lagen. Utredningensförslag till bestämmelser om räkenskapsföring och bokslut har föranletlkommentarer endast från och kommuner samt Statistiskacentralbyrån. Jönköpingskommun anför att man inte kan få ett tillfredsställande underlag förbedömningen av om kommunens förmögenhet har ökat eller minskat utan merapreciserade bestämmelser om årsredovisningens utformning. Kommunen erinrar omatt redovisningen i enskild verksamhet är reglerad i detalj genom flera olikaförfattningar. För kommunernas del finns inle ens föreskrifter som reglerar demest elementära och fundamentala redo-visningsmeloderna i fråga omperiodisering av intäkter och kostnader, redovisning av dolda reserver, avskrivningsprinciperosv. Prop.1975/76:187 517 börenligt kommunens mening byggas ut med ett enhetligt regelsystem förredovisningsområdet. har en liknande uppfattning och anför attbestämmelserna om hur kommunernas årsredovisning skall ske synes vara alltförknapphändiga. De ger därmed alltför stor frihet åt kommunerna, vilket kan ledatill svårigheter när det gäller att göra jämförelser mellan olika år och olikakommuner. Det kan konstateras all kommunema f n. har stora möjligheter alt"osynligt" reglera det redovisade resultatet och den ekonomiskaställningen i sina bokslut. Man bör försöka komma till rätta med delta genombetydligt mer preciserade bestämmelser än de som utredningen föreslår.Lagstiftningen bör ställa samma krav på kommuner som på aktiebolag vad gällerredovisning och information om verksamheten. Principer för värdering av olikaslags tillgångar och regler om öppen redovisning av avskrivningsprinciper,dolda reserver, skulder och andra förpliktelser synes böra lagfästas. Statistiskacentralbyrån anser att det är olämpligt att slopa bestämmelserna om fasttidpunkt för när räkenskaperna senast skall vara avslutade. Kommunernas ochlandstingskommunernas svårigheter att ha räkenskaperna avslutade vid de tidpunktersom gäller nu synes dock motivera all man fastställer en något senaretidpunkt. För arbetet med den kommunala finansstatistiken vore del önskvärtatt denna tidpunkt inte bestäms till senare dag än . 1likhet med utredningen och remissinstanserna anser jag att bestämmelserna i 61S KL, 65 S KLS och 65 S LL är onödiga. De har därför inte fått någonmotsvarighet i den nya lagen. Förevarandeparagraf har avfattats i enlighet med ulredningens förslag. Någrakommuner anser att mera preciserade regler om kommunernas årsredovisningbehövs. Enligt min mening ger hittillsvarande erfarenheter inte vid handen attdet skulle finnas något klart behov av en sådan ingående reglering. EnliglSvenska kommunförbundets promemoria kan det i större kommuner vara svårt atthinna avsluta räkenskaperna före den tidpunkt som föreskrivs i 62 S KL,nämligen . Enligt 66 S LL är motsvarande tidsgräns , medannågon bestämd tidsgräns inte anges i 66 S KLS. Om man väljer en annan bestämdtidsgräns än den som anges i KL, kan det leda till att svårigheter fortfarandeuppkommer för vissa större kommuner, medan andra kommuner utnyttjartidsfristen utan alt det egentligen behövs. Jag har därför funnit detlämpligast att, som utredningen föreslår, ge kommunfullmäktige resp.landstinget frihet att bestämma när räkenskaperna skall vara avslutade. Prop.1975/76:187 518 14.1.5 5 kap. Revision Dettakapitel innehåller, liksom de nijvarande bestämmelserna i 63-66 SS KL, 67-70 SSKLS och 67-70 SS LL föreskrifter om revisorer, revisorernas uppgifterochbefogenheter, revisionsberättelse och ansvarsfrihet. Dessutom föreslås nyabestämmelserom förvaltning som har samband med revisionsuppdraget och ombefogenhet för kommunfullmäktige att meddela närmare föreskrifter omrevisionen. I enlighet med utredningens förslag har bestämmelserna om revisiontagits in i ett särskilt kapitel i den nya lagen. Härigenom markerasrevisorernas oberoende ställning och självständighet i förhållande tillförvaltningsorganen, 1dessa paragrafer finns bestämmelser om antalet revisorer, mandattid, valbarhetm, m., ersättning och jäv. Paragraferna motsvarar i huvudsak 63 S KL, 67 S KLSoch 67 S LL. Gällanderätt och tidigare förslag I63 S KL regleras tiden för revisorernas uppdrag, revisorsjäv och revisorernasinventeringsrält. Vidare finns hänvisningar till 42 S KL i fråga omrevisorernas ansvar och skadeståndsskyldighet och till 28 S 1 och 2 mom. KL ifråga om ersäitning lill revisorerna. Enligt63 S KL skall kommunfullmäktige utse tre eller fiera revisorer ochlika många suppleanter för granskning av det följande årets förvaltning.Bestämmelsen medger att man utser särskilda revisorer för viss nämnd eller förvissa gmpper av nämnder. Som framgår av 22 S KL kan val av revisorer skeproportionellt. Allmänna bestämmelser om valbarhet saknas. Det innebär attmedlemskap i kommunen inte utgör valbarhetsvillkor. Annan än kommunmedlemanses inte vara skyldig alt motta revisorsuppdrag. För revisorernas del saknasockså regler om avsägelserätt. Någon allmän rätt för kommunmedlem att avsägasig revisorsuppdrag anses dock inte föreligga, 163 S KL finns vidare särskilda jävsbesiämmdser.