prop · FY0319 · 1975-12-31 00:00:00 — Enligt lalar slarka skäl för alt mannär det gäller privata samtal kriminaliserar all sådan avlyssning med lekniskahjälpmedel som sker utan särskilt tillstånd av samlliga berörda personer.Visserligen lorde del vara svårt all uppdaga vissa av de brolt, som elt på såsätt utvidgat brollsbegrepp skulle omfaita, men della förhållande bör enligtstyrelsens uppfattning inte vara avgörande vid straffbestämmelsens utformning.Det straffbara området lorde kunna avgränsas på önskvärl sätt genom att man geren lämplig definition av ullryckel "privala samtal" eller liknandeuttryck. Länsåklagaren i anser atl det väl kanhävdas all lydlighetskravet har tillgodosetis. Möjligen ärockså en rumsligbegränsning ofrånkomlig. Men man kan sälla i fråga riktigheten i den rältspolitiskavärdering som kommittén har gjort att den enskildes intresse av skydd förpersonlig integritet skulle vara mindre framträdande, när han befinner sigulanför sin bostad eller annal utrymme som han förfogar över. Begreppelpersonlig integritet torde, så långl della går att analysera, innehålla mångahögst väsentliga element som inle innefaltar några som helst rumsligabestämningar. När del särskilt gäller hemliga band- och televisionsupplagningarsom är avsedda för offentliggörande, synes det motiverat alt skydda individenmot sådana upptagningar, oavsett var dessa äger rum. framhåller atl man genom denkonstruktion som kommittén har vall har åstadkommit en olycklig begränsning avskyddel mol avlyssning. Del iniresse av skydd mol obehörig avlyssning somtillkommer del privata samtalet är i princip oberoende av den lokal där deläger rum. Del väsentliga är inte var samtalet äger rum utan samtalets karaktär.Samfundet erinrar om all enligl kommitténs direktiv riktmärket bör vara attförtroliga muntliga meddelanden i princip skall skyddas mol obehöriga i samma utsträckning som skriftligameddelanden i brev eller telegram. Detta riktmärke har kommitén uppenbarUgenförlorat ur sikle genom att på skäl som inte är bärande låla skyddel begränsastill platser som avses med beslämmelserna om hemfridsbrotl och olaga intrång.Samfundet erinrar också om all man i flera västeuropeiska slaler redan harregler som förbjuder avlyssning av alla privala samtal oberoende av lokal. SACOanser alt avsiktlig olovlig avlyssning skall straffbeläggas oberoende av var,när och hur avlyssningen sker. Organisationen påpekar i detta sammanhang allkommittén borde ha behandlat frågan om eventuella sankiioner mol omyndigapersoners obehöriga avlyssning. Denna fråga är särskilt aktueU inomskolväsendet. Den av kommillén föreslagna straffbestämmelsen lUI skyddmol anbringande av tekniskt hjälpmedel tillstyrks av alla remissinslanser somhar yttrat sig i frågan. Till dessa hör RÅ, hovrätten över och Blekingeoch i . Överåklagaren i anser atl beslämmelsenär nödvändig men invänder att den har fått en alltför generell avfattning medhänsyn tUl vad som uttalas i motiven. För all någon tvekan inle skall uppslå omvad som är straffbart bör bestämmelsen preciseras. 1 fråga om anbringandet påarbetsplatser anser LO, all arbelsgivaren bör åläggas upplysningspliktbeträffande såväl redan befintliga anordningar som belräffande dem som avsesskola anbringas. Kommilléns förslag all inte ge gäster och andra lillfälligabesökare straffrättsligt skydd mot avlyssning som företas av bostadshavareneller av den som disponerar lokalen eller med samtycke av någon av dessaföranleder skilda meningar. Till förmån för kommitténs förslag utlalar sig som anser all kommitténs lösning är skälig. När det gällerkunder och andra i restauranger, konferenssalar och liknande släUen finner inteheller och restaurangförbund anledning lill erinran mol vadkommittén har anfört. Överåklagaren i Göieborg förklarar alt del i och för sighade varil önskvärt alt söka finna en utväg all kriminalisera bostadshavaresulnyttiande av teknisk apparatur i sådana fall då gästers och andra tillfälligabesökares integritet skadas. Han godtar dock kommilléns skäl för alt hålla ettsådani förfarande utanför det straffbelagda området. Även iÄlvsborgs län stöder kommilléns förslag. godtar visserligen förslaget men anserdel svårförståeligt alt en person som i sin egen bostad samtalar med en annanperson skall ha räll all ulan dennes vetskap och medgivande ta upp samtalet meden avlyssningsapparal. Föreningen frågar sig också varför etl samtal på enrestaurang skall få avlyssnas ulan påföljd. Vis.sa remissinslanser är klarl negativa lill komnntlénsförslag i denna del. RÅ utgår från att gäster och andra tillfälliga besökare -vare sig i bosläder, butiker eller restauranger - inte kan anses ha ell lika beaktansvärt anspråk på skydd för sin personligaintegritet som när de befinner sig i sin egen bostad. Men enligt RÅ är behovettillräckligt slorl för att motivera någon form av straffrättslig reglering.Strävandet att anpassa de nya bestämmelserna till beslämmelserna omhemfridsbrott och olaga intrång bör inle medföra alt berättigade skyddsinlressenlämnas utanför den nya lagsiiftningen. Även överåklagaren i anser alt gäster och andralegala besökare bör ha räll lill inlegritelsskydd. En konlorsinnehavare börsålunda inle ha rält att mot legala besökares vilja avlyssna och registrerasamtal med en besökande. Del kan gälla två avlalsslulande parter, och detensidiga skyddet för kontorsinnehavaren framstår då som omotiverat. Sverigesadvokatsamfund anmärker att det enligt förslaget inte finns någol som helstskydd mol dold avlyssning i sådana fall då en advokat inställer sig med sinklient på ell affärskontor för förhandlingar och han under förhandlingarnaslopp anvisas etl rum för enskilt samtal med klienten. Länsåklagaren i Kalmarlän anser all del i fråga om konferenssalar som lokalhavare släller tillbetalande gästers förfogande behövs ell inlegritelsskydd för gästerna. Hananser det också stötande att en gäst med bosladsinnehavarens samtycke skaU få"tjuvlyssna" på en annan gäst. Enligl hovrätten över och bör man i frågaom del straffrättsliga skyddet göra skillnad mellan å ena sidan bostad och åandra sidan de övriga utrymmen som skaU omfattas av det föreslagnaavlyssningsskyddet. Vad försl angår bostad gäller det all skydda främst deneller de som bor där. Om bostadshavaren utsätter gäster eller andra för hemligavlyssning är della mera någol som slrider mol god umgängessed än något som börvara straffvärt. Skydd för gästers integritet kan åstadkommas genom atlulnyiijandel av det som avlyssnats eller inspelals motverkas genom bestämmelseri lag. Den som utnyttjar sådant lär för övrigl snart bU föremål för desanktioner som gäller i umgänget mellan människor. När del sedan gäller övrigautrymmen som avlyssningsskyddel skall avse, förefaller del otillräckligt alllokalhavares samiycke skall göra gärningen lovlig. Detla framgår av denföreslagna särregeln för arbetsplatser. Även på andra ställen kan dock en merinskränkt avlyssningsrält vara befogad. Kunder på etl varuhus bör t. ex. inlebehöva befara atl vad de säger avlyssnas ulan all de vet om det. Samma sakgäller övriga utrymmen som omfattas av beslämmelsen om olaga intrång. Detföreligger därför etl behov av alt bereda även andra än lokalhavare skydd molavlyssning. Samlidigl kan del föreligga elt slarkl önskemål Irån lokalhavarealt medelst avlyssning kunna övervaka utrymmen, tillverkningsprocesser etc. Demotstridiga inlressen som råder niellan dem som i olika egenskaper har tillgånglill här avsedda platser synes kunna ges en lillfredsslällande lösning endastom all hemlig avlyssning förbjuds, oavsett om den sker med eller mollokalhavarens vilja. En övervakning genom avlyssning lär lika gärna kunna skeöppet som iloll. Om all hemlig avlyssning förbjuds, kommer man också lill rättamed de särskilda problem som arbetsplatser, restauranger och enskilda Någon särregel för arbetsplatsertorde inte behövas. Mol etl förslag atl all hemlig avlyssning skall förbjudaskan invändas atl det är svårt att tillräckligt tydligt ange vilka förfarandensom faller inom del straffbara området. De problem som uppslår härvidlag äremellertid inle svårare all lösa än andra liknande. I har manstraffbelagt hemlig avlyssning. Etl liknande uttryckssätt kan begagnas i svensklagtext. Del får då överlåtas ål rättstillämpningen all närmare avgöra vad somskall läggas in i ordet hemlig. Rimligtvis bör inte fordras alt den avlyssnadei ett visst fall vetat om alt avlyssning skedde. Det bör räcka att lokalhavarengjort vad som kan anses ankomma på honom för atl sprida kunskap om altavlyssning ägde rum. Hovrätten föreslår med hänsyn till vad sålunda har anförtsatt man förbjuder aU hemlig avlyssning på sådan plats som avses i beslämmelsenom olaga intrång, dvs. andra utrymmen än bostad. I enlighet härmed börkommilléns förslag lill 4 kap. 6 a § 2 st. ändras sålunda atl vadsom sägs i I st. om bostad skall gälla även beträffande plals som avses i 6 § 2st., om gärningen sker hemligen och avser yttrande av någon som vistas påplatsen. Någraremissinslanser anser i motsats lill kommillén atl del bör införas ellstraffrättsligt skydd mol avlyssning av vad som försiggår även i motorfordon.Denna uppfattning företräds bl. a. av RÅ, , ,länsstyrelserna i och , domareföreningen samt och . erinrar om allavlyssning i bilar inle förutsätter användning av radiosändare utan även kanske med hjälp av mikrofon och bandspelare, som har placerats i bilen på ellinlegritetskränkande sätt. Kommitténs förslag atl avlyssnings- och inspelningsapparatinle skall få begagnas på arbelsplals utan stöd i avtal mellan arbetsgivare ochanställd föranleder starkl delade meningar bland remissinslanserna. Förslagel lämnas utan erinran av RÅ, generaltullslyrelsen,kommerskollegium, överåklagarna i , och ,länsåklagar-en i län och . tillstyrker i princip kommilléns förslag men erinrarom atl förslaget förutsätter alt det enligt gällandeförhandlingsrättslagstiflning är möjligl atl träffa kollektivavtal i hithörandefrågor. LO förklarar att kommittén i stort sell har beaktat desynpunkter som LO har framfört liU kommittén under utredningsarbetet. uttalat sig svävande när det gäller formerna för de överenskommelsersom skall kunna träffas mellan arbetsgivare och anställd. LO anser, att för dearbetsplatser där kollektivavtal föreligger, frågan om avlyssning m. m.ovillkorligen skall regleras av kollektivavtalet. Del är inte godtagbart att haenskilda tjänsteavtal eller andra former av avtal som vid sidan avkollektivavtalet skaU reglera så ingripande ålgärder. LO kritiserar vidarekommitténs uttalande (s. 107) att inle vae avvikelse från vad som har avtalatsbör medföra slraffpälöljd och atl i del enskilda fallet måste bedömasbetydelsen för de anställda av atl en föreskrift inte De rältstillämpande myndigheterna bör intepröva om ell åsidosättande av reglerna skall medföra straffpåföljd i det enamen inle i det andra fallet. Del får förutsättas atl föreskrifier som inlefyUer någon skyddsfunktion inle kommer att ingå i avtalen. TCO anser i likhel med LO alt en absolut förutsättning föranvändning av avlyssnings- och inspelningsapparalur på arbetsplats är atlöverenskommelse träffas i form av kollektivavtal som på arbetstagarsidan harslutils eller godkänts av organisation som är atl anse som huvudorganisation.Förslagel om all en reglering skall kunna ske i enskilda tjänsteavtal avstyrkesdärför bestämt. I den mån en generell reglering är olämplig med hänsyn tUlföretagsspecifika förhållanden kan de avtalsslutande parterna ikollektivavtalet lämna möjligheten öppen för lokala överenskommelser i detaljfrågor.Skulle mot förmodan en blivande lagstiftning innebära att frågan ej behöverlösas genom kollektivavtal, måste det åtminstone krävas atl avtal Iräffasskriftligen och då inte i etl standardkontrakt utan enbart i en för ändamåletsärskilt upprättad handling. Som skäl för sin ståndpunkt att en reglering inleskaU få ske i de enskilda tjänsteavtalen anmärker TCO i principiellt hänseendealt man bör se strängt på formkravet med hänsyn lill att det gäller en såväsenllig fråga som den enskildes rättsskydd. Delta framstår som särskiltangeläget när det dessulom gäller att genom avtal göra undantag från enstraffbestämmelse. Vidare understryker TCO att en så extrem åtgärd som allinföra personalavlyssning rimligen inte kan vara sakligt moliverad annal änmöjligen i rena undanlagssilualioner. Skall personalavlyssning över huvud tagetkomma i fråga, bör en eventuell överenskommelse härom föregås av en myckelnoggrann prövning. Del är då uppenbart alt en reglering i det enskUdatjänsteavtalet inte är en lämplig form. Del är också alt märka atl enarbetstagare generellt sett har mycket svårt att hävda sina intressen i enenskild uppgörelse med arbelsgivaren. Slulligen framhåller TCO all om avtalIräffas enskilt med anställda del kan uppstå tolkningsproblem och praktiskasvårigheter både när del gäller frågan om vilka personer som får avlyssnas ochi fråga om begränsningar och rum. utlalar, att omavlyssningsapparaler anbringas på vissa arbetsplatser, bör de begagnas medstor restriktivitet och installeras på ett sådani sätt atl obehöriga inte kanbegagna dem. Åtskilliga remissinslanser avstyrker eller är kritisktinställda till förslaget att det straffrättsliga skyddet för integriteten påarbetsplatsen skall vara beroende av vad arbetsgivaren och de anställda kan haavtalat. Del är framför aUt principiella betänkligheter som åberopas. Iallmänhel ansluler man sig till de synpunkter som reservanten i kommittén haranfört. Till denna grupp remissinslanser hör länsåklagarna i länoch , handelskammaren för och ,länsstyrelserna i län och samt hotell- ochrestaurangförbund. Handelskammaren i sätter i fråga om debestämmelser som föreslagits i fråga om arbetstagares skydd på arbetsplatseninle kommer alt medföra onödiga svårigheier för företagen då delgäller all i konlorsadministralion eller produktion rationeUt utnyttja den nyateknikens möjligheter. En riktigare lösning skulle vara att söka faststäUa vadsom kan anses vara elt legitimt bruk av avlyssnings- och inspelningsapparaturpå arbetsplatser och lämna denna sektor fri, under del alt eventuellt missbrukskulle kunna påtalas och beivras enligt de föreslagna bestämmelserna. TUl de negativt inställda remissinslanserna hör ocksåSvenska arbetsgivareföreningen och . De bedömningarsom ligger bakom förslaget är enligl organisationerna verklighetsfrämmande.Begreppet akustisk apparatur är vidsträckt och inbegriper även anläggningarför intern kommunikation, exempelvis snabbtelefoner och personsökare.Visserligen vitsordar kommittén all del rör sig om apparatur som är nyttig förproduktionen och som naturligtvis också innebär bekvämlighet och ökad säkerhetför arbetslagarna själva, men kommittén utgår ändå från elt straffbelagtförbud. All förutsätta atl arbetsgivarsidan skall kunna förhandla sig fram tiUfredsstäUande lösning innebär enligl organisaiionerna en överdrivenlilllro lill vad som är möjUgl all uppnå förhandlingsvägen. Uppenbart är ocksåall en lösning förhandlingsvägen kommer all åsättas etl särskilt pris. Detla ärdesto mera oberättigat som del inle görs gällande all någol missbruk hiltillshar förekommii. En realistisk och sakligl motiverad regel är i stället atl manförbjuder sådan användning av akustisk apparatur på arbetsplatsen som medhänsyn till omsländighetema framstår som obehörig. Vad som innefattas iuttrycket obehörig kan utan siörre svårigheier beskrivas i motiven. Där kansålunda behandlas installationens beskaffenhei och syfte, kravel på öppenheteller undantag därifrån liksom andra omständigheter av betydelse. En sådanordning ger såväl arbetstagare som arbetsgivare ett ömsesidigt grundläggandeskydd. är det givetvis möjligt atl komplettera med eventuellaavtalsregleringar. Även avstyrker förslaget atlarbetsgivare inte utan slöd i avtal skall få använda teknisk apparat föravlyssning på arbetsplats. Verket anser det tveksamt om det finns lillräckligaskäl för alt på detla sätt begränsa möjUghetema atl som hjälpmedel vidledningen och fördelningen av arbelel använda sådan apparat. Det kan ocksåsältas i fråga om det är lämpligt att lill förhandling om kollektivavtal ellerenskilt avtal överlämna lösningen av frågor av så utpräglat teknisk natur somdem det här gäller. En sådan ordning måste medföra risk för atl vidförhandlingarna de tekniska betingelserna för verksamhetens bedrivande inleblir i lillräcklig grad beaktade. Del bör också enligl verkets mening beaktasatt berörda arbetstagare kan tillhöra olika organisalioner och all ocksåarbetstagare, för vilka kollektivavtalsreglerjng inte finns, kan vara berörda.Saknas avtal med någon av de berörda arbetstagarna, får enligl förslagel avlyssninginle ske även om det skulle finnas ett påtagligt behov av avlyssning med hänsyntill verksamhetens art. Verkel framhåller vidare alt det i vissa fall kan kommaalt råda tvekan om hur kollektivavtalet eller det enskilda avtalet bör tolkas.Som exempel nämns det fallet att arbetsgivaren enligl kollektivavtal bestämmer i frågor omledningen och fördelningen av arbetet. Är det fråga om en regel som är intageni kollektivavtal kan vidare fråga om tolkningen av bestämmelsen komma under prövningvid olika domstolar, nämligen dels arbetsdomstolen och dels aUmän domstol. Omarbelsgivaren gör gällande all kollektivavtal ger honom räll att användaavlyssningsapparat, kan det för övrigt sättas i fråga om inle avtalets innebördi detla hänseende aUtid bör prövas av arbetsdomstolen innan ålal väcks. Ensådan prövning kan emeUertid komma till slånd endast om någon av parterna iavtalet eller i andra hand enskild arbetstagare anser sig böra väcka lalan itolkningsfrågan. Enligl verkels mening bör den straffrättsliga regleringenuiformas så alt den inle hindrar alt lekniska apparater för avlyssning användspå arbetsplats i den mån de utgör hjälpmedel för ledning och fördelning avarbetet och under förutsättning atl bruket av dem sker med de anslälldas vetskap. Om detförslag avtalsverkel sålunda framför i silt yttrande inle skulle beakias villverkel i fråga om del offentliga tiänstemannaområdet framhålla all enligl 3 §statstjänstemannalagen (2 § kommunalljänsle-mannalagen) avtal inte får iräffasom ledningen och fördelningen av arbetet. Avtal med arbetstagare eUerarbetstagarorganisation i sådan fråga är enligt 3 § sista styckel i lagenogiltigt. Om arbetsgivaren på arbetsplats för tjänstemän vUl använda lekniskapparat för avlyssning såsom hjälpmedel för arbetsledningen, kan han alltsåensidigt beslula om della. I förarbelena till tjänstemannalagstiftningen harförutsatts atl myndighet självmant lar upp överläggningar i ärenden därtiänstemännen och deras organisationer har grundade anspråk på atl få framförasynpunkter och önskemål. Fråga om användning av avlyssningsapparat somhjälpmedel i arbetsledningen avgörs dessulom på del statliga området underämbetsansvar. Enligt verkets mening saknas anledning atl på denna punkt göraavsteg från regeln atl avtal på statstjänstemannaområdet inte får träffas omledningen och fördelningen av arbelel. Verkel anser därför - om verkets i detföregående angivna förslag inte godtas - att från den föreslagnalagbestämmelsen bör undantas fall då arbetsgivare i anställningsförhållandesom avses i stats- eUer kommunalljänstemannalagen använder avlyssningsapparalpå arbetsplats som hjälpmedel för ledningen och fördelningen av arbetet. Om åandra sidan avtal skall kunna träffas enhgt lagbestämmelsen även på deloffentliga tiänstemannaområdet, bör erinran om detta göras i 3 §statstjänstemannalagen och 2 § kommunal-tiänstemannalagen. kan för sin del inte godtaförslagel all avlyssnings- eller inspelningsanordning inle skall få begagnas påarbelsplals utan slöd i avtal mellan arbelsgivare och anställd. På finns praktiskt tagel överallt sådan apparatur såsom etlnödvändigt led i programproduktionen. Del är orimligt alt rälten atl begagnadenna utrustning skall göras beroende av avtal med de anställda. Skulle eltavtal inte komma lill slånd, skulle det kunna bli svårt för altiaktta sina skyldigheter enligl del avtal som har slutits med staten. Inleminsl skulle det blir svårt alt uppfylla krav på rationell Vid en eventuell lagstiftning måste därförlagtexten utformas så, att oberoende av avtal med de anställdafår begagna sådana avlyssnings- och inspelningsanordningar som är nödvändigaför programproduktionen. Enligl vadsom förut har sagts anser hovrätten över och alt all hemligavlyssning skall förbjudas på sådan plats som avses i bestämmelsen om olagaintrång, dvs. a. på arbetsplatser. Dä kommer man enligt hovrätten tillrälla med de särskilda problem som arbetsplatser erbjuder och någon särregelför sådana platser lorde inle behövas. Men om hovrättens nyssnämnda förslaginte anses genomförbart, avstyrker hovrätten ändå atl det i en beslämmelse omolovlig avlyssning las in en särregel i fråga om avlyssning på arbetsplats.Hovrätten delar i och för sig kommitténs åsikl alt det är vikligt, all deanslälldas integritet skyddas men anser del tveksamt om kommitléns förslag ärlämpligt. Det synes lätt kunna leda lill svårigheier vid lillämpningen. Fråga uppslårockså hur etl avtal mellan arbelsgivare och arbetstagarorganisationer påverkarutomstående samt om vad som sker, om avtalet sägs upp eller i övrigt upphör allgäUa. Enligt hovrättens mening är del inte lämpligi all göra någol undanlagfrån den av kommittén föreslagna huvudprincipen. Ett skydd för de anställda motavlyssning synes i stället kunna skapas genom överenskommelser mellanarbetsmarknadens parter i samma ordning som tUlämpas för andra tvistefrågor dememellan. anför om möjlighelerna atl Iräffa sådanaöverenskommelser bör gäUa oavsett om en bestämmelse om avlyssningsförbud skulleinnehålla den föreslagna specialregeln för arbetsplatser eller inle. Kommitléns förslag atl den straffrättsliga regleringeninle skaU avse sammankomst vartill allmänhelen har lillträde tillstyrks ellerlämnas utan erinran av de remissinstanser som särskilt yttrar sig i frågan.Delta gäller RÅ, hovrätten över och , länsåklagaren iVästmanlands län. , ochPressens samarbetsnämnd. anför all just offentligheteninnebär atl de närvarandes behov av skydd mot avlyssning genom akustiskapparatur är litet. Del bör vara fullt lillräckligt att kräva, alt apparatureninte används på elt störande sätl i vilket fall åtgärden liksom kanbeivras. När del gäller sammankomster lill vilka allmänhelen inlehar tillträde har kommitténs överväganden föranlett en del synpunkter av delviskrilisk innebörd. erinrar om kommilléns uttalandealt del i särskilda fall kan vara befogat att anse att anordnare av sammankomstsom ej är offentlig går med på atl deltagarna använder inspelningsapparater,utan att någol uttryckligt samtycke behövs. Enligl mening måste sådana presumtioner omsamtycke gälla på flera andra områden än dem som nämns i belänkandel och inleminsl på området för verksamhet. Ljudradio och television arbelar normalt med all återge intervjuades eller andra medverkandes röster i programmen, och dessa röster har iregel först inspelats. Det är därför inte bara vid presskonferenser somsamiycke till inspelning bör presumeras ulan vid alla tillfäUen då SverigesRadio har inbjudits för framslaUning av program, t. ex. vid ell sluiei möte hosen politisk organisation eller vid en vanlig intervju. Presumtionen brytsgivetvis om vederbörande särskilt förbjuder inspelning eller stäUer vUlkor förhur den skaU ske. Genomförs en lagsliftning bör därför åtminstone i motivennämnas alt om företrädare för radio eUer lelevision - för övrigl ävenförelrädare för pressen - har fått tUlträde till en lokal i syfte atl därföreta en intervju eUer referera etl anförande e. d., bör företrädaren också harätt atl på inspelningsanordning ta upp vad som anförs, om inte dellaultryckligen förbjuds av bostadshavaren eller annan som är behörig atl uifärdasådant förbud. förordar att reglerna om olovligavlyssning över huvud laget inle görs tillämpliga på sammanträden.