prop · FZ03152 · 1975-12-31 00:00:00 — Jag återkommer i det,följande till medelsbehovet /77 under punkten anUflagsfrågor, Fleraremissinstanser anser att energisparkommillén bör kunna utnyttjas . Ett par av näringslivets organisationer menar alt kommittén bordekunna ges ansvarel för sparkampanjberedskapen i kristid. Energisparkommillénser flera beröringspunkter mellan sin egen verksamhet och EBU:s förslagavseende sparinsatser m, m. Kommittén förutsätter att man utgår från denbefintliga organisationen vid uppbyggnad av en krisorganisation. Enligtmin mening bör ÖEF ha del övergripande ansvarel för att en sparkampanjberedskapför kristider kommer lill stånd och upprätthålls. ÖEF bör även genom denföreslagna informaiionsgmppen styra beredskapsplaneringens inriktning i storti fråga om sparkampanjer. EBU föreslår att särskilda kampanjexperter knytstill gruppen för alt utföra delta arbeie. För egen del anser jag altgenomförandet av planeringen bör handhas av energisparkommillén eller annatorgan som senare kan inrättas med motsvarande uppgifter. Jag bedömer att energisparkommilténserfarenheter av energi-sparandeverksamhet på detta sätt bäst nyttiggörs, EBU framhällerbetydelsen av att TN ges erforderiiga resurser för genomförande av utbildningpå regional och lokal nivå. Med hänsyn till de åtgärder jag i det senare kommeratt föreslå vilka ökar länsstyrelsernas ansvar för energiförsörjningen iregionen under kristid framkommer ett ökat behov av utbildning av personal för fieraolika energisektorer. Liksom EBU anser jag att TN och ÖEF så långt möjligtskall samordna dessa utbildningsinsatser så att dubbelarbete undviks ochresurserna utnyttjas pä lämpligt sätt. Utbildningen bör inte begränsas tillordinarie personal på ulan bör även kunna avse utomstående somingår i ransoneringssekiionens beredskapsorganisation. Prop.1975/76:152 133 3.6.10Organisation för energiberedskap och energikris EBUlämnar förslag avseende organisationen av försörj ni ngspl a neri ngen påenergiområdet och beträffande den organisation som skall genomföra regleringsåtgärdernai ett fredskrisläge. Förslag läggs också fram om en breddning av ÖEF:sstyrelse bl. a, med representanter för , EBU:s organisationsförslagberör i stor utsträckning ÖEF. En särskild utredning, ÖEF-ulredningen, har somjag redan nämnt tillsatts för att lämna förslag lill fredsmässig organisationav ÖEF, Utredningen skall vidare enligt direktiven föreslå hur kris- ochkrigsorganisationen bör vara organiserad. Av ÖEF-utredningensremissyttrande framgår all man tolkat sina direktiv så att ÖEF:s organisationför bl. a. fredskriser skall övervägas. Utredningen framhäller all i fråga om fredskrisorganisalionenpå energiområdet kommer arbetet att ske med utgångspunkt från EBU:s förslag.Med hänsyn till det nära sambandet i delta avseende mellan EBU:s och ÖEF-utredningensarbete avser jag avvakta förslagen från ÖEF-ulredningen innan jag lar slutligställning till hur energiberedskapen bör vara organiserad. Redan nu vill jagemellertid framhålla, alt starka skäl talar för all ÖEF:s slyrelse dä börkompletteras med representanter för det allmänna. Jagvill också redan i förevarande sammanhang ta upp frågan om huvudprincipen i EBU:sförslag lill organisation av förvaltningen på energiområdet i en fredskris. EnligtEBU:s förslag skall ÖEF ges ansvaret för övergripande ledning och samordning i frägaom energiberedskapen, både i planeringsskedet och i en kris. ÖEF ges såledesverkställighetsuppgifter. EBU föreslår vidare att i kris särskildaproduktionsinriktade myndigheter bildas för att inom ramen för ÖEF:s riktlinjersjälvständigt genomföra ransoneringsätgärder. Dessa myndigheter somrepresenterar bränsle-, drivmedels- och elförsörjningsområdena, skall biträdasav rådgivande s. k. sektormyndigheter som var och en företräder enförbrukningssektor. Härigenom skulle en samordnad lill-delningspolitik kunnauppnås. EBU:s organisationsmodell kan ses som en matris där den ena dimensionenutgörs av de produktionsorienlerade myndigheterna och den andra av de förbrukningsorienlerade. Remissinstansernaär genomgående positiva till de principer för fredskrisorganisalionen som jaghär redovisat. Mindre erinringar förekommer i fråga om valet avsektormyndigheter och avgränsningen av kompetensen mellan dessa. SIND och statskontorethar tagit upp frågan om avgränsningen mellan ÖEF och SIND i frågor som rörförsörjningsberedskapen på energiområdet. Denna fråga kommer all ytteriigarebelysas av ÖEF-ulredningen. Liksomde flesta remissinstanserna ansluter jag mig till principerna för den fredskrisorganisationsom EBU föreslagit. Dessa kan ligga lill grund för del fortsattaplaneringsarbetet med en fredskrisorganisation på energiområdet. Frågan omorganisationens anpassning till andra krisfall och till krigsfallet tordekomma att belysas av ÖEF-ulredningen, Utan att ÖEF-uired- 1975/76:152 134 ningensställningstagande till föregrips bör därför redan nu en vissförstärkning ske av ÖEF:s bränsleregleringsenhel. Detta är nödvändigt ocksåmed hänsyn till de olika förslag jag fört fram i det föregående. Ettnytt och väsentligt inslag i EBU:s organisationsförslag är principen med s. k, sektormyndighelervilka skall fungera som rådgivande organ till regleringsmyndigheterna. Genomdessas medverkan blir det enligl min mening möjligt all på ett bättre sätt änhittills sörja föratt regleringsingripandena blir konsisienta inom olika förbmkningsområden.Seklormyndighelerna bör under ÖEF:s ledning och med utgångspunkt från EBU:sförslag planera rådgivningen för all i första hand möta fredskriser påenergiområdet. Det är självfallet angelägel att seklormyndighelerna gör sig välförtrogna med frågeställningarna rörande försörjningsberedskapen påenergiområdet. Enliglförslaget skall SIND, , , JN och TN utgörasektormyndigheter. Statskontoret har föreslagit all bosiadssty-relsen skulleingå som sektormyndighet i stället för konsumeniverkel, som föreslagits av EBU.Jag förordar alt , med dess breda kännedom om konsumenternasproblem skall utgöra seklormyndighet i enlighet med EBU:s förslag. Ett flertal remissinsianserhar väckt frägan om inte deras medverkan som sektormyndigheler är påkallad. Bl.a, har ifrågasatts om inte skogsbruket borde vara representerat. Jag finner attorganisationen skulle bli alltför omfattande med ett större anlalsektormyndigheter än de som föreslagits. De planerade myndigheterna bör lillsig kunna knyla den expertis frän andra intressenter än de här nämnda, sombehövs för all lösa uppgifterna. Samråd i beredskapsfrågor bör självfallet ägarum med andra myndigheter och organisationer där utbyte av erfarenheter bedömsvärdefullt. EBUkonstaterar att både den regionala och den kommunala ransoneringsplaneringen ialll väsentligt varit inriktad på krig och avspärrning och framhåller att fredskrisfalleibör ägnas ökad uppmärksamhet. Enligt EBU bör vidare länsstyrelser och CBR i enfredskris prioritera ransoneringsarbetet. Jag instämmer i EBU:s åsikt attlänsstyrelser i en fredskris behöver tillföras expertis avseende olika förbmkarområdenoch att därför representanter både för myndigheter och näringsliv bör ingå iorganisationen. EBUanser att det kan vara lämpligt all samordna den allmänna kommunalaenergiplaneringen med beredskapsplaneringen. Remissinstanserna har ingainvändningar mot EBU:s synpunkter i detta avseende. hävdar dock i sina synpunkter på EBU:s förslag avseendeorganisationen av beredskapen på energiområdet att den kommunala planeringenför en fredskris bör vara en del av den allmänna kommunalaberedskapsplaneringen. Nämnden föreslår därför alt en ändring sker av lagen omkommunal beredskap så att detta blir möjligt. Även jag anser att en planeringinför fredskriser bör ske på nivå. Jag har redan framhållit att dettaockså bör vara fallel för länsstyrelsema. Inle minst erfarenheterna från försörjningskrisen1973-1974 talar för detta. 1975/76:152 135 ningarsom måste ske i en fredskris är enligt min mening i flera hänseenden merkomplicerade än vad som gäller för allvariigare kriser. De ökade krav som isådana situationer ställs på länsstyrelser och kommuner mäsle därför i vissaavseenden övervägas i förväg. Jag anser att del ankommer pä de ansvarigamyndigheterna all ge råd om och samordna beredskapsplaneringen regionalt ochlokall. Enutvidgning av beredskapsplaneringen till att omfatta även fredskriser innebärökade uppgifter för länsstyrelserna, närmast försvarsenheterna. Jag villframhålla att en översyn av försvarsenhelernas organisation pågår i försvaretsrationaliseringsinstituts regi. av de arbetsuppgifter pä beredskapsplaneringens område som i det föregåendeangivits för vissa myndigheter är av sådan omfattning och karaktär alt demotiverar att ökade resurser övergångsvis ställs till myndigheternasförfogande. Chefen för industridepartementet avser sålunda föreslå regeringenatt SIND tillförs , i extra medel för arbete med en input-oulpulmodell på energiområdet. Jag förordar att ytteriigare . ställs till TN:sförfogande varav . beräknas för kostnader för det angivnautbildningsprogrammet och . för utveckling av det s. k. egenkvotsystemelsaml för planering i samband med förskjutna arbetstider. Medel för JN:smedverkan har tagits upp vid anmälan av anslagsbehov för /77,Jag förordar att medverkan som sektormyndighet sker inomramen av de resurser som jag denna dag kommer att föreslå för det nyaverket. Jag återkommer i övrigt lill dessa frågor vid anmälan av anslagsfrågori det följande. EnligtEBU bör en beredskap för prisclearing finnas även trots detfördelningssystem som planerats inom lEA. EBU anser att alla förbrukare dvs.både stora och små bör ingå i den avgiftsskyldiga kretsen med hänsyn till desvåra gränsdragningsproblem som annars uppstår, EBU anser att prisclearingsystemelockså bör innefatta råolja. SPK förklarar sig i sitt remissyttrande villig att lillsammansmed ÖEF utreda förutsättningarna härför. Det är angeläget all denna utredningkommer till stånd. Regeringenbör enligt förslagel bemyndigas att disponera en röriig kredit i riksgäldskoniorelom 500 milj. kr. för utjämning av tillfälliga likviditets-underskott i clearingen. Ingenav remissinstanserna motsätter sig all en prisclearing skall kunna ske i ettkrisläge. Endast Näringslivets energidelegation menar att slörre förelag bör undantasi ett clearingsystem. Enligt min mening blir de praktiska problemen alltförstora om en gränsdragning skall ske mellan stora och små förbrukare. Jagförordar att EBU:s förslag läggs till gmnd för den fortsatta planeringen inom ÖEFav beredskapen för att införa en prisclearing. ÖEF bör i planeringen på dettaområde samverka med SPK. 1975/76:152 136 I likheimed EBU förordar jag vidare all en röriig kredit finns tillgänglig. Som enberedskapsåtgärd bör därför den röriiga krediten i om 600milj. lill clearing för oljeprodukter som ställdes till Kungl. Maj:tsdisposition (prop. 1974:21, FöU 1974:11, rskr 1974:44) även stå tillregeringens förfogande. EBUdiskuterar i betänkandet andra åtgärder som kan vidtas än förbrukningsbegränsningar.EBU framhålleratl enprodukiionsberedskap är aktuell främsl för längre kriser pågrund av de länga omsiällningstiderna men framhåller alt även en fredskris kanbli långvarig. Möjligheterna all övergå lill vedeldning bör därför beaklas för ellfredskrisläge. EBU föreslår därför att stödet för installation av dubbeleldadepannor äterinförs. menar att ett utnyttjande av ved i storskala förutsätter en motsvarande nedgång av skogsindustrins produktion, vilkelendasl kan gälla för svårare kriser och att beredskapsålgärdernas omfattningdärför bör begränsas. Jag anser att om en fredskris blir långvarig kan detvara angeläget med en viss övergång lill vedeldning i sådana fall där dettalämpligast kan ske. Effekterna av de olika besparingsåtgärderna bör inte sesisolerade utan som en helhet. Fleraremissinstanser- , statens planverk, Hyresgästernas riksförbundoch Svenska kommunförbundei - är kritiska lill förslaget all återinföra stödettill installation av dubbeleldade pannor. Slatens planverk hänvisar lill detförslag rörande ändring av SBN som remissbehandlas enligl vilketeldningspanna i fastighet skall kunna ställas om lill fastbräns-leeldning ominte särskilda skäl föreligger häremot. kundefjärrvärmeutbyggnaden dämpas genom ell sådani beslul, vilkel synes vara ennackdel eftersom fjärrvärmeuppvärmning är mer ekonomiskt och en beredskap förproduktion med alternativa bränslen i värmeverk synes aktuell. Föregen del ställer jag mig tveksam till EBU:s förslag. Hänsyn måste enligl minmening tas till att uppvärmning med fjärrvärme innebären minskadoljeförbrukning. Beredskapsinsatserna på detta område bör därför i ställetinriktas pä att möjliggöra en övergäng till eldning i fasta bränslen i värmeverken.I fråga om sådana fastigheter där anknytning till fjärrvärme inte är aktuellvill jag påminna om vad planverket anför i fråga om förslag lill ändradebestämmelser för installation av eldningspannor vid ny- och ombyggnad. Sveahovrätt för fram synpunkter rörande det energitillskott som i en krissituationkan tillskapas genom att tillfälligt upphäva eller minska vissa avbegränsningarna som gäller vid vattenkraftens utnyttjande. För ell krigslägefinns redan nu sådana möjligheter. Hovrätten anser alt en ny vat-tenrältsligberedskapslag borde tillskapas som läcker även fredskriser och Prop.1975/76:152 137 Jag anser efter samråd med cheferna för justitie- och industridepartementenatt frägan bör utredas vidare. Det får ytteriigare övervägas i vilken formdetta bör ske, Ifråga om lagerberedskap påpekar EBU att en underdimensio-nerad lagring avkärnbränsle kan medföra att mer drastiska besparingsåtgärder kanbehöva övervägas i en fredskris. Jag vill påpeka att den nu arbetande oljelagringskommitténenligl sina direktiv även skall beakta behovet alt beredskapslagra kärnbränsle.Näringslivels energidelegaiion menar att en lagring hos näringslivet bordestimuleras genom att lagrande förelag i en fredskris skulle få fridispositionsrätt till sina lager. Jag kan inte biträda denna ståndpunkt. Delbör vara grundläggande alt de tillgångar som finns inom landet i ett krislägekan fördelas på del säu som från en vidare samhällelig synpunkt är lämpligast. FMVframhåller att en särskild fredskrislagring bör ske av reabensin. En nedgång avtillförseln kan annars medföra alt antingen flygvapnets övningsverksamhetmåste inskränkas eller all ullag får ske ur beredskapslager. Den oljelagringskommitlésom f n. utreder frågan om ett nytt oljelagringsprogram lorde komma att prövadenna fråga. Ifråga om importberedskap biträder jag EBU:s uppfattning att det nya slalliga oljehandelsbolagelbör upprätthålla en beredskap för snabb och kvalificerad inköpsverksamhet ikristid. Delta har också förutsatts då denna fråga behandlades i prop. 1975:30om hushållningen med energi. 1975/76:152 138 Den27 tillkallade chefen för sakkunniga meduppgift alt utreda frägan om program för beredskapslagring av oljeprodukter m, m,. Enligl direktiven skall utredningsarbetet bedrivas så attfrågan om den fortsatta beredskapslagringen kan underställas vid1976/, . Nugällande lagringsprogram som omfattar , godkändes av1969 års riksdag (prop. 1969:136, BeU 1969:66, 2LU 1969:86, rskr 1969:375 och1969:398). De för programmet uppsatta lagringsmålen skulle vara uppnådda vidingången av , Denna tidsplan bedöms i allt väsentligt kunna hållas. Förkontinuitet mellan nu löpande oljelagringsprogram och ett motsvarande programför tiden därefter erfordras att ett nytt oljelagringsprogram kan påbörjas denI . bör således efter förslag från regeringen kunna taställning lill ell nytt oljelagringsprogram , Desakkunniga har därför fält i uppdrag alt senast framläggaförslag lill nytt oljelagringsprogram. De sakkunniga anmäler emellertid iskrivelse till regeringen att de först har kunnatigångsätta sitt arbete. Vidare anmäler de sakkunniga att de har att taställning till ett stort antal frågor och förslag, bl, a. sådana som kommer attbehandlas av försvarsutredning. De sakkunniga bedömer det därföromöjligt all lägga fram förslag till nytt oljelagringsprogram.De hemställer därför att nuvarande oljelagringsprogram föriängs med ett ärenligt följande riktlinjer. Enligtförordningen (1957:343)om oljelagring m. m. fastställer regeringen, enligl degrunder har godkänt, den mängd olja som sammanlagt skall hållas ilager. 1 egenskap av tillsynsmyndighet åligger del ÖEF att före den 1 aprilvarje år till regeringen lämna förslag rörande de mängder olja som skall hällasi lager under det nästkommande årel. Sålunda har regeringen genom beslut den 29maj 1975 fastställt lagringsmälen för är 1976, Dessa lagringsmäl har ÖEF enligtgällande bestämmelser fördelat på de enskilda lagringsskyldiga. Desakkunniga anser all föriängningen bör ske så all de för uppsattalagringsmålen (liksom lagringsskyldigheten för förbrukare av råvaror förframställning av siadsgas) uppnås i enlighet med den planering som gällerför innevarande program. Enförlängning av med innebär sålunda att 1977års lagringsmål kommer att kvarstå oförändrade även . Detta tordemedföra att den utbyggnad av oljelagringen som kan komma au beslutas, förskjutesett år. De sakkunniga bedömer dock att konsekvenserna från beredskapssynpunklinte torde vara slörre än all delta förfarande kan accepteras. Vidoförändrade totala lagringsmål jämfört med är 1977 bör de Prop.1975/76:152 139 enskildalagringsskyldigas lagringsmängder omräknas med ledning av basmängder.Däremot bör de kvanlileler som fr, o, m, ingången av skall lagras i s.k. skyddade och lokaliserade utrymmen kvarstå oförändrade dvs. ejomfördelas mellan berörda lagringsskyldiga. utgår vissa statliga lån lill den skyddade ochlokaliserade lagringen. Lånen utgår i form av förskoll och kommer au slutligtregleras vid periodens utgång då den för lånen avsedda lagringen är fullföljd.En förlängning av innevarande lagringsperiod enligt ovan angivna principerkommer sålunda inle att påverka låneförhällandena. har redovisat beräknade kostnader för nu löpande oljelagringsprogramsaml härför erforderlig finansiering. Enligt institutets kalkyler skulle behovföreligga alt höja beredskapslagringsavgifterna , vilketförutsätter regeringens medgivande. Skulle däremot även liden för uttag avdessa avgifter utsträckas ytteriigare synes det vara möjligt att låta beredskapslagringsavgifternaunder utgä med lägre belopp än f. n. Enligtgivna direktiv skall de sakkunniga särskilt studera och lägga synpunkter på deberäkningsprinciper som tillämpas vid faslslällandel av de avgifter förberedskapslagring som uppbärs av Stiftelsen Petroleumindu-slriensBeredskapsfond. Med anledning härav vill de sakkunniga f. n. inle ta ställningtill de av redovisade beräkningarna. Efterremiss har ytirande i ärendet avgetts av överstyrelsen för ekonomiskt försvar, slatenspris- och kartellnämnd, statens industriverk. ,försvarsutredning och oljelagringsrådet. Samtligaremissinstanser tillstyrker de sakkunnigas förslag om förlängning av nulöpande oljelagringsprogram med ell år. Skyldighelatt beredskapslagra olja infördes , har genom en serieav beslul, senast vid 1969 ärs riksdag, fastställt riktlinjer förberedskapslagring av olja innefattande bl. a. bestämmelser om produkt-slag och lagringsmäl.De för det nu gällande programmet uppsatta lagringsmålen skall vara uppnåddavid ingången av . För att säkerställa erforderiig fortsatt utbyggnad avberedskapslagren av olja tillkallade min företrädare den 15 april 1975sakkunniga med uppgift all utreda frågan om ett nytt oljelagringsprogram efterår 1976. Desakkunniga har att la ställning till ett stort antal frågor och förslag, bl. a,sådana som kommer alt behandlas av försvarsutredning. De sakkunnigaföreslår att nuvarande oljelagringsprogram föriängs med . Detta skulleinnebära att lagringsmål kvarstår oförändrade även och atten fortsail ytteriigare utbyggnad av oljelagringen kan bli försenad ell år.Sedan år 1974 pågår parallellt med utbyggnad av lager enligt oljelagringsprogrammeten omfattande uppbyggnad i slatens regi av Prop.1975/76:152 140 lagerför råolja och eldningsoljor. Jag delar därför de sakkunnigas mening att en föriängningav oljelagringsprogrammet kan godtas från försörjningsberedskapssynpunkt, ochförordar alt en sådan föriängning görs enligl de sakkunnigas förslag. Somde sakkunniga framhållit kommer gällande principer för statliga lån, bereskapslagringsavgifterm, m. inte att påverkas av ett beslul om förlängning. Prop.1975/76:152 141 1enlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättatsförslag till 1, lag om skyldighet för näringsidkare att medverkavid lagring för försörjningsberedskap, 2, lag om kriskoppling m. m., 3, lag om ändring i lagen (1973:1216) om särskildberedskapsavgift för oljeprodukter. Förslagetunder 2. har upprättats i samråd med chefen för bostadsde-partemeniel och förslagelunder 3. i samråd med chefen för . 1975/76:152 142 6.1Förslaget t ill lagomskyldighet för näringsidkare att medverka vid lagring för försiirjningsberedskap Somhar anförts i den allmänna motiveringen (under 2.6,3) kan det ibland avsärskilda skäl vara motiverat all lokalisera den statliga beredskapslagringentill företagen. Liksom får man förutsätta att det i normalfallenträffas avtal på frivillig väg mellan ÖEF och de företag det här gäller omlagring och om sådana inköp frän lagren som betingas av att varulagret måsteförnyas. Det kan dock inle uteslutas alt frivillig uppgörelse inteär möjlig att uppnå. Därför bör det finnas en möjlighet att ålägga vissanäringsidkare all upplåia befintligt lagerutrymme eller plats för uppförandeav lager av sådan för folkförsörjningen viktig vara som slalen håller i lager föratt kunna utnyttjas när krig eller krigsfara råder eller när införseln lillriket minskar av annan anledning. De varor som det här kan bli fråga om är endaslsådana som ingår i det statliga programmet för beredskapslagring. För att ennäringsidkare skall kunna åläggas sädan skyldighet som här avses fordras dockatt hans förbrukning av den vara det gäller är av icke obetydlig omfattning.Näringsidkaren kan också åläggas au inköpa vara frän de statliga lagren. Denna skyldighelbör dock inte gälla obegränsat utan endast i den ulsträckning som är nödvändigför omsättningen av lagret. Ettsärskilt problem vid lagring som lokaliseras till förelagen är att 1. ex, vidutmätning eller konkurs hålla de av staten ägda varorna åtskilda frånföretagets egendom så all de inte dras in i utmätnings- ellerkonkurs-förfarandet. De rättsliga och praktiska frågor som äger samband härmedlåter sig inle lösas i delta sammanhang, utan del får ankomma pä ÖEF all isamband med lagringen beakta de risker av delta slag som kan uppstå och all på bäslasätt söka förebygga dem. 1andra stycket anges att det är regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer som kan meddela åläggande enligl första stycket, Idessa paragrafer ges föreskrifter angående ersättning lill näringsidkare i fallsom avses i 1 S- Det kan förulsäilas att ÖEF och näringsidkarna i regel näravtal sluts kommer överens om de principer som skall tillämpas vid bestämmandeav olika slag av ersättningar. Om tvist ändå skulle uppkomma om ersättningens storiekoch den inte kan lösas på annat säu tår frågan, som framgår av 3 >;, hänskjutastill avgörande av allmän domstol. Givelvis står det dock parterna fritt att iavtalet ta in en skiljeklausul av innebörd att eventuell tvist skall lösasenligt lagen (1929:145) om skiljemän m. m. Prop.1975/76:152 143 Idessa paragrafer ges bestämmelser om tillsynen över efterlevnaden av lagen ochmed stöd av lagen meddelade föreskrifter. Enligt4 § skall tillsynen utövas av myndighet som regeringen föreskriver. Somtidigare har anförts förutsätts denna uppgift ankomma på ÖEF, Förattkunna planera och fatta erforderliga beslul rörande lagringen måste tillsynsmyndighetengivetvis ha tillgång lill uppgifter angående vilka företag som kan komma attberöras. Alla de uppgifter som kan komma att behövas härför torde vara möjligaall införskaffa med stöd av lagen (1948:390) om skyldighel for näringsidkare m,fi. alt biträda vid planläggningen av rikels ekonomiska försvarsberedskap.