prop · FZ03131 · 1975-12-31 00:00:00 — Bakgrunden tUl förslagetär den tidigare utvecklingen på lidningsmarknaden. Under de senasie 30 årenhar nämligen inga lyckade nyetableringar ägt rum bland flerdagarstidningarna. Stödbeloppetbör enligt utredningen motsvara 11/3 produktions-bidrag för fådagarstidningar.För att förhindra spekulationsstarter anser utredningen att en utgivningsplanoch en ekonomisk utvecklingsplan bör krävas och att stödet skall ha formen av eltränte- och amorteringsfrilt lån med fullgod säkerhet. Lånet skall eftergesefter om tidningen då uppfyller grandkraven för rätt tillproduktionsbidrag, dvs. minst 2 000 abonnerade exemplar och mindre än 50 %annonsinnehåll. Vidare bör presstödsnämnden följa verksamheten och inför varjeutbetalning, som enligt uiredningen bör ske kvartalsvis, göra avstäm-ningarmot utgivnings- och utvecklingsplanen. Flertaletremissinstanser har ställt sig positiva till att ett etableringsstöd införs.Många tillstyrker också alt stödet riktas till nyetableringar av fådagarstidningar.Vissa remissinstanser anser emeUertid att stöd också bör kunna utgå för etableringav flerdagarstidningar och att det då till sin storlek bör anpassas tillproduktionsbidragen för sådana tidningar. Fleraremissinstanser anser alt etableringsstödet bör vara större än vad utredningenhar föreslagit om nyetableringar verkligen skall kunna stimuleras. Ett parremissinstanser anser alt det bör finnas möjhgheter för presstödsnämnden attefterge lån även om planerna inle fullföljs. Ilikhet med utredningen anser jag att den omständigheten att så fånyetableringar av tidningar har kommit till stånd under de senaste årtiondenaär ett stort problem. Behovet av fler nyhetsförmedlande och opinionsbildandeorgan är stort. Jag ansluter mig därför till utredningens förslag att ett etableringsstödbör införas. 1975/76:131 150 Jagdelar också utredningens uppfattning att stödet närmast bör inriktas på attstödja nyetableringar av fådagarstidningar. Som jag har anfört visarutredningens analyser att de ekonomiska möjligheterna att ge ut fådagarstidningarär betydligt bättre än för flerdagarstidningar. Fådagarslidningarna arbetar påen delvis ny marknad där det finns vissa föratsättningar att verka och till ochmed expandera till rimliga kostnader. Däremotär de ekonomiska förutsättningama för etablermg och drift av nya flerdagarstidningarså osäkra att det knappast kan anses förenligt med en ansvarsfull statligpresspolitik att stimulera sådana projekt. Lyckade nyetableringar av flerdagarstidningarhar inte förekommit på lång lid. eller andra möjligautgivare har uttryckt något intresse för att starta nya flerdagarstidningar.Många existerande flerdagarstidningar har därtUl sådana ekonomiskasvårigheter att en lång rad nedläggningar kunnat hindras endast tack vare detstatliga presstödet, ofta kompletterat med löpande bidrag från andraintressenter. Detförhållandet att stödet närmast bör ta sikte på nyetableringar av fådagarstidningarbör emellertid inte utesluta att slöd av föreslagen storlek skall kunna utgåäven tiU ett realistiskt projekt att starta en ny flerdagarstidning. Om nya flerdagarstidningarskall kunna komma till anser jag emellertid i likhet med utredningen att detär mer realistiskt att detla sker genom periodicitetshöjningar och att sådananyetableringar alltså bör ta vägen över fådagarsutgivning. Ett parremissinstanser ifrågasätter denna bedömning med hänvisning till att fådagarstidningarverkar på en annan och mer begränsad marknad. Det bör dock vara betydligtlättare att bedöma utvecklingsmöjligheterna för en tidning som redan har ettfotfäste på marknaden, en läsekrets och kanske fasta annonsörer än för ett heltoprövat projekt. Möjlighetema för en existerande tidning att göra olikaförändringar för att finna nya läsaire och nya annonsörer bör knappast varamindre än att hitta en helt ny, stor krets av läsare och annonsörer. Jag återkommertUl denna fråga i samband med förslaget om utvecklingsbidrag. Ilikhet med utredningen anser jag det angeläget att förhindra att etablering avtidningar sker uteslutande i syfte att erhålla statliga bidrag. Inte minst deanställda har berättigade krav på alt fortsatt utgivning kan garanteras. Ettrimligt krav på en enskUd eller organisation som vill starta en tidning ärdärför att en utvecklingsplan för tidningen kan uppvisas. Denna plan bör ienlighet med utredningens förslag innehålla uppgifter om budget ochfinansieringskällor och planerad redaktionell kapacitet. Med utgångspunkt idenna skall presstödsnämnden bedöma dels realismen i projektet, dels omtidningen efler kan tänkas uppfylla minimikraven för produktionsbidrag. Somen ytterligare garanti mot spekulationsslarter bör etableringsstödet utgå iform av ränte- och amorteringsfrilt lån. 1975/76:131 151 gesefter om villkoren då är uppfyllda. Om särskilda omständigheterföreligger bör prövningen få uppskjutas . För lånet börkrävas fullgod säkerhet i form av t. ex. borgensförbindelse från ägaren.Dessutom anser jag att lånet bör delas upp på kvartalsvisa utbetalningar. Presslödsnämndenbör göra avstämning mot utvecklingsplanen inför varje utbetalning och tillseatt utgivningen upprätthålls på angiven nivå. EnUgt utredningens förslagskall lånet ovillkorligen återkrävas oni de berörda vUlkoren inleuppfylls. Ett par remissinstanser anser detta krav alltför hårt och befarar attdet kan verka avskräckande också på seriösa försök. Även jag anser attpresstödsnämnden i särskilda fall bör ha möjligheter att efterge lån även omplanerna inte har kunnat fullföljas. Möjligheterna härtill bör utnyttjasrestriktivt och i försia hand i sådana fall där utgivaren har för avsikt attförsöka fortsätta driften av tidningen. Flera remissinstanseranser den föreslagna nivån 1 1/3 produktionsbidrag för låg för attnyetableringar verkligen skall stimuleras. Ett alltför högt stödmedför enligt min mening risk för spekulationsslarter. Därför måste det krävasen hög insats från den som önskar starta en ny tidning. Stödet får inle hellervara så stort att enskilda eller organisationer lockas att starta tidningar somman sedermera inte kan klara utgivningen av med normala stödvillkor.Tidningsstarter är emellertid förenade med så stora kosinader att jag finnerdet rimligt att överväga elt något högre stöd än vad utredningen harföreslagit. Enligt min mening är en lämplig nivå ett belopp som motsvarar 1 1/2produklionsbidrag för fådagarstidningar. Med hänsyn tiU vad jag harföreslagit om produktionsbidragen till fådagarstidningar förordar jag altbeloppen sätts till . för tidningar med riksspridning och avrundat650 . för övriga tidningar. Jag vill på denna punktockså anmäla att de av utredningen föreslagna reglema för produktionsbidragmåste anpassas på sådant sätt att ett etableringsstöd i förekommande falldirekt kan avlösas av produktionsbidrag. Exempelvis bör för nyetableradetidningar hushållstäckningen kunna beräknas på än som ettgenomsnitt . Det bör också vara möjhgt atl bevilja produktionsbidragför än ett kalenderår om detta kan anses rimligt med hänsyn tOl denlidpunkt då utgivningen startat. Pressutredningenhar föreslagit alt utvecklingsbidrag skall införas för tidningar som inle kanfå produklionsbidrag men som drabbas av tillfälliga ekonomiska problem.Bidraget bör enligt utredningen kunna ulgå med högst . för fådagarstidningaroch högst 1,2 milj. kr. för flerdagarstidningar under högst av enfyraårsperiod. Prop.1975/76:131 152 Endasttidningar som inte kan lösa sina problem med egna medel eller med lån på normalamarknadsmässiga villkor bör, enligt utredningen, beviljas bidrag. Det börvidare krävas en ekonomisk utvecklingsplan tiU grund för presstödsnämndensbedömning. Det totala behovet av utvecklingsbidrag bedöms av utredningen kunnarymmas inom en ram av 6 milj. kr. Ilikhet med flertalet remissinstanser anser jag att de av utredningen föreslagnautvecklingsbidragen bör införas. Någraremissinstanser anser all både bidragsnivån och totalramen bör höjas. Motbakgrund av vad jag har anfört om möjligheterna för vissa högtäckningstidningaratt få produktionsbidrag framstår dock, enligt min mening, utredningensförslag på dessa punkter som generösa. Jag ansluter mig således tillförslaget i denna del. Detidningar som i första hand kan bli aktuella för utvecklingsbidrag ärmindre ensamtidningar. Bidraget bör syfta lill alt för tidningar som drabbasav tillfälliga problem få till stånd en bestående förbättring av de egnamöjligheterna att klara utgivningen. Bidrag bör kunna beviljas för åtgärder somsyftar till alt hävda en lokaltidnings ställning gentemot konkurrens utifrånoch för anpassningsåtgärder på stagnerande marknader. Bedömningen av behovetbör göras på grundval av uppgifter om tidningens upplaga, täckningslal, marknadsställning,ekonomiska förhållanden, utvecklingsmöjligheter och utvecklingsplaner. Dennasamlade bedömning av tidningens situation och utvecklingsmöjligheter börenligt min mening ge goda garantier mot skönsmässiga beslut. Jag vUl i detlasammanhang understryka vikten av att en utvecklingsplan, bl. a. innehåUandeåtgärder som syftar till att lösa tidningens problem, upprättas. Syftet medutvecklingsbidraget är inte alt det skall kuima utgå mer eller mindre löpandeutan tidningarna bör med egna insatser av olika slag söka finna en långsiktiglösning på sina problem. Pressutredningenhar vidare föreslagit atl utvecklingsbidrag också skall kunna beviljas förövergång från få- lill flerdagarsutgivning. För detta syfte bör, enligtutredningen, utvecklingsbidrag även kunna beviljas tidningar som får produklionsbidragoch prövningen behöver då inle i första hand inriktas på atl bedöma behovet avutvecklingsbidrag. Bidraget bör, enligl utredningen, i dessa faU vara högsl . och kunna utgå under endast . Motbakgrund av vad jag har anfört om möjligheterna att etablera nya flerdagarstidningaranser jag förslaget välmotiverat. Jag delar också utredningens uppfattning atten lika ingående bedömning av behovet av bidrag för denna typ av projekt som avövriga ansökningar om utvecklingsbidrag inte är nödvändig. Nämnden bör dockpröva om bidrag verkligen är en förutsättning för att få till slånd en periodicitelshöjning.För nämnden bör redovisas en utvecklingsplan, innehållande bl. a. budget,redogörelse för vilka ekonomiska garantier som 1975/76:131 153 finns för en fortsalt flerdagarsutgivning under längre lidsamt förslag lill förändringar av den redaktionella kapaciteten. Presslödsnämndenbör nära följa verksamheien. Bidragen bör utbetalas halvårsvis i efterskott. Samdistribulionsrabatten har, enligt pressutredningen,blivit en betydande framgång. För att behåUa samarbetet och upprätthålla likaprisprincipenbör enligt utredningen rabatten i allt väsentiigt ha kvar sin nuvarande form.Liksom huvuddelen av remissinstanserna delar jag denna bedömning. Utredningen har dock föreslagil vissa justeringar ibestämmelserna i syfte att bättre uppnå de eftersträvade effekterna. 6.10.1 Bidrag vid samtransport av lösnummerförsåldatidningar Utredningen har behandlat frågan om stödet borde utvidgas till att omfatta lösnummerdislribution (dvs. transporter) som skeri samverkan. Därvid har utredningen funnit alt samtransporl redan förekommer i slorutsträckning och alt i den mån ytterligare sådan medför rationaliseringsvinstertorde den kunna komma lill stånd utan statligt stöd. Det föreligger, enligtutredningens uppfattning, inga presspolitiska motiv för att avdela en slor delav det samlade presstödet för att nå samdislribulion mellan de fyrakvällstidningarna. I reservation av ledamoten har dock föreslagits atlbidrag för samtransporter skall ulgå. I den mån denna fråga har tagits upp i remissyttrandenaansluter man sig tUl utredningens uppfattning. Även jag ansluter mig till den. 6.10.2 Likaprisprincipen och insynsfrågor En av de grundläggande principerna för samdistributionsrabattenär all lika pris skall gälla för tidningar som distribueras inom samma område.I praktiken har det dock enligt utredningens uppfattning varit möjligl atldelvis kringgå denna beslämmelse genom att dela upp distributionsområden i skUdas. Man har visserligen hafl samma behandling av tidningarnainom samma prisområde men det samlade utfaUet inom distributionsområdet harblivit olika för de deltagande tidningarna. resonemang på denna punkl bygger på enbestämd tolkning av begreppet distributionsområde. Utredningen har med dettaavsett hela del område inom vUket uppsättningen deltagande tidningar i huvudsakär densamma. Uiredningen har föreslagit atl en sådan tolkning bör tas in ibestämmelserna. Utredningens förslag har bland remissinstanserna endastkommenterats av statskontoret och postverket. Båda dessa riktar kritik motförslaget. Stalskontoret har anfört alt en sådan regel skulle kunna leda till tvis-tighetermellan tidningsföretagen och dislributionsföretagen eller mellan Prop.1975/76:131 154 Distributionsområdenas omfattning bör enligt statskontoret ävenfortsättningsvis bestämmas genom avtal mellan distribulionsförelagen och detidningar som skall samdistribueras. har framhållit att en dylikbestämmelse skulle leda till omfördelning av distributionskostnadema mellantidningarna genom att också omfattande regionala transporter skulle komma attomfattas av likaprisregeln. Delta skuUe kunna innebära alt det skulle bUfördelaktigare för vissa tidningsföretag att återgå till egen distribution.Postverket har ifrågasatt om rabatten är tillräckligt hög för att de tidningarsom skulle komma atl drabbas av högre kostnader skulle stanna kvar inomsystemet. Jagdelar den uppfattning som statskontoret och postverket har gett uttryck åt ochförordar sålunda att distributionsområdenas omfattning liksom hittUls faststäUsgenom avtal mellan dislributionsföretag och berörda tidningar. Detär enUgt pressutredningens mening viktigt att den lokala organisationen av samdistribulionensmidigt kan anpassas till lokala önskemål. Utredningen har dock ansett det varaav största vikt att samtliga tidningsföretag som deltar i samdistributionenges reella möjligheter till insyn. Det finns enligt utredningen skäl attreglera insynsmöjligheterna. Utredningen har därför föreslagit dels attdistributionsföretagen skall delge anbud på samdistribution inom ettdistributionsområde till samtliga berörda tidningar vid en och samma tidpunkt,dels att tidningar inom ett distributionsområde skall ha rätt alt från den administrerandemyndigheten få sådana uppgifter som är nödvändiga för att de skall kunna bedömakostnader och kostnadsfördelning för en planerad eller pågåendesamdistribution. Dessabåda åtgärder bör enligt utredningen skapa tillräckliga garantier för att allaparter i ett samarbete skall få likartad behandling och samma mojligheter attpåverka beslut. Förhandlingar skaU inte kunna föras mellan ett distribulionsföretagoch endast en av de berörda tidningarna. skall ocksåha full insyn vad gäller såväl koslnaderna som fördelningen av dessa. Dessaförslag har inte mött någon kritik i remissyttrandena. Statskontoret har dockifrågasatt om den administrerande myndigheten, med tanke på gällandelagstiftning, kan lämna ut uppgifter om ett förelags ekonomiska förhållandenulan företagets samtycke. ochstatskontoret har i detla sammanhang tagit upp frågan om tidningsföretag skalltillålas fungera som underentreprenör för rabattberättigad distribution.Postverket har hänvisat tUl existensen av sådana arrangemang, vUkas tidigarekaraktär av övergångsanordningar nu tycks ha försvunnit. Starka presspolitiskaskäl talar enligt postverket mol en fortsatt utveckling i denna riktning.Statskontoret har understrukit att det är angeläget att tidningsföretag självaeUer genom dotterbolag inte permanent tillåts fungera som underentreprenörervid lid-ningsdislributionen. Prop.1975/76:131 155 Föregen del vUl jag anföra följande. Genom likaprisprincipen uppnås huvudsyftetmed samdistributionssystemet, nämligen att förbättra distributionsvUlkoren förde ekonomiskt svagare tidningarna med glesare spridning. Samdistributionsrabattenoch den rationellare distributionen leder dessutom till lägredistributionskostnader för hela branschen. Likaprisprincipen måste därförupprätthållas om systemet skall kunna fortleva och varje försök alt urholka denmåste därför stävjas. Braket att anlitatidningsföretag eller dess dotterbolag som underentreprenör innebär att likaprisprincipensupprätthållande inte kan garanteras. Normalfallet är att det är förslatidningensom på detta sätt anlitas som entreprenör. Förutom att likabehandlingenhärigenom kan kontrolleras har förhåUandet även andrabetydelsefulla konkurrensnackdelar för andratidningen. har dennödvändiga distributionsapparaten och kan när som helst besluta sig för att gåur samdistributionen. Distributionsvillkoren på marknaden och samdistributionensorganisation bestäms av förslatidningen. tvingas lämna över sittabonnentregister tUl sin huvudkonkurrent. Sådana förhållanden strideruppenbarligen mot de syften som låg bakom införandet av samdistributionsrabatten. Igällande regler finns en beslämmelse som säger att tidningsföretag för atterhålla samdistributionsrabatt skall förbinda sig alt för varje distributionsområdedär det deltar i rabatterad samdistribution överlämna distributionsarbetet tUlpostverket resp. distribulionsförelaget. Denna bestämmelse bör enligt minmening tolkas på det sättet att tidningsföretag eller dess dotterbolag normaltinte kan accepteras som underentreprenör. Den administrerande myndigheten bördock, om särskilda skäl föreligger, kunna godta ett sådant arrangemang.Särskilt torde detta vara nödvändigt. Vid sådanaarrangemang skall emellertid enligl min mening krävas fullständigainsynsmöjligheter för övriga i samdistributionen deltagande tidningar på detsätt som utredningen har föreslagit. Distributionsföretagels ochentreprenörens samtycke till att uppgifter vidarebefordras av presstödsnämndenbör alltså vara en förutsättning för alt arrangemanget skall godtagas. Jagvill i detla sammanhang också beröra frågan om regionala dislributionsföretag.Då samdistributionsrabatten infördes föreslogs i propositionen atl endastrikstäckande distributionsföretag skulle få rätt att förmedla rabatt. Riksdagenbeslöt dock att även regionala distributionsföretag skulle ges denna rätt (SU1969:107, rskr 1969: 251). Gällande bestämmelser ger ingen möjlighet attförhindra alt en eller flera förstatidningar inom en region bUdar etldistributionsföretag som arbetar regionalt och får förmedla rabatt. En andratidninghamnar i ett sådant fall i ett minst lika utsatt läge som i det tidigareberörda fallet då förslatidningen eller dess dotterbolag anlitas somunderentreprenör. Jag förordar därför att den administrerande myndigheten gesmöjlighet att vägra distribulionsföretag rätt att förmedla samdistributionsrabattom Prop.1975/76:131 156 ägandeförhållandenoch företagsuppbyggnad är sådana' atl likaprisprincipens upprätthållande intemed rimlig grad av säkerhet kan garanteras eller kontrolleras. I den mån eltdistributionsföretag som ägs av ett eller några få tidnhigsföretag accepterasbör de tidningar vilkas samdistribution företaget svarar för ha sammainsynsmöjligheter som i fallet med tidningsföretag som underentreprenör. Överhuvud taget tycks tendenserna på samdistributionens område motivera att denadministrerande myndigheten mycket noga följer ut-veckluigen för att prmcipemabakom systemet uite skall urholkas. Det är också på detta sätt som de svagaretidningamas intressen får bevakas. Jag finner det inte möjligt alt förorda generellt föreskriver att den administrerande myndigheten skall lämna utuppgifter till tidningsföretagen om uite distributionsföretagen samtycker tilldelta. Utredningensförslag all anbud skall ges lill samtliga berörda tidningar ansluterjag mig lill. F.n. förekommer i något undantagsfall alt två distributionsföretag arbetar inomsamma område. Detta var enligt pressutredningens uppfattning knappast avsiktenvid införandet av samdistributionsrabatten. Utredningen har därför föreslagitatt två distributionsföretag inte bör tillåtas atl svara för rabattberättigaddistribution inom ett distributionsområde. Postverketoch statskontoret har tillstyrkt förslaget. Statskontoret har föreslagit att omtidningarna inte kan komma överens om vilket företag de skall anlita bör detankomma på den administrerande myndigheten att besluta i frågan eller meddelagenerella föreskrifter. NO har dock hävdat att det i vissa fall kan varamotiverat atl två dislributionsföretag svarar för rabattberättigad distributioninom samma område, t. ex. i storstadsområdena. Föregen del anser jag inte alt problemet är av en sådan omfattning att det börregleras särskilt. Frågan bör följas av den administrerande myndigheten som börges möjligheter att, i den mån uppenbart orimliga förhållanden uppslår, fattabeslut av det slag uiredningen har föreslagit. 6.10.4 Rabattgivningtill postdistribuerade exemplar utgår rabatt för dagstidningsdistribulion i postens lantbrevbä-. ring omtvå tidningar finns med från turens början. har föreslagit altall dagstidningsdistribution i postverkets lantbrevbäring görs rabattberättigad.Skälet för en sådan förändrmg har angetts vara att tidningskonsumenlerna harintresse av att tidningarnas fjärr-och glesbygdsdistribution fungerareffektivt. För rabattberältigadepostexemplar förmedlas rabatten av sam-dislribulionsföretag.Pressutredningen har funnit detta otillfredsställande med tanke på atlpostverket har ett dotterbolag engagerat i sam- Prop.1975/76:131 157 distributionoch har därför föreslagil att postverket medges rätt att direkt förmedlarabatten på samma sätt som dislributionsföretagen. Flertaletremissinstanser har tillstyrkt utredningens förslag eller lämnat dem utankommentar. har dock ansett att samtiiga postbefordradetidningsexemplar bör bli berättigade tiU rabatt. Föregen del vill jag erinra om atl frågan om rabattgivning tUl postdistribueradetidningsexemplar har prövats tidigare' vid olika tUlfällen. Det har då inteansetts rimligt att ge rabatt för annan postdistribution än den som uppfyllerde krav som gällande bestämmelser uppställer, t. ex. att minst två tidningarskall vara med från turens början. Syftet med samdistributionsrabatten har jagnyss berört. Jag finner inle anledning atl frångå tidigare ställningstagandeni denna fråga och kan således inte ansluta mig tUl utredningens eUerpostverkets förslag på denna punkl. Förslagetatl postverket direkt skall få förmedla rabatt för de rabattberältigadeexemplar som distribueras av postverket kan jag däremot godta. Pressutredningenhar funnit att den nuvarande rabatten om per samdistribuerat exemplarger tillräcklig stimulans för att uppfylla de syften som statsmakterna villuppnå. Några skäl för en höjning av rabatten föreligger därför inte enhgt uiredningen. TUoch Svenska Pressbyrån har hävdat alt rabatten bör höjas lill per exemplar.Utan en sådan höjning kan man enligt Pressbyrån inte utesluta utbrytningar ursystemet. har anfört att rabatten möjligen inte är tiUräckligt storför att överbrygga vissa tidningars motstånd mot att gå in i det högrekostnadsläge som vissa av utredningens förslag skulle innebära. Jagansluter mig här till utredningens bedömning. Ingen tidning lär få lägre kosinadergenom alt ställa sig utanför systemet, varför risken för återgång till egendistribution inte bör vara stor. Utbrytningar skulle i så fall enbart syftatill alt försvåra situationen för konkurrenterna. Jag räknar med att man inompressen känner ett sådant ansvar att dylika situationer inte uppstår. Jagförordar således ingen höjning av rabatten. Pressulredningenhar funnit det naturligt att samdistribulionsrabatten fortsättningsvisadministreras av den nämnd som skall handlägga övriga presstödsfrågor. Statskontorethar liUstyrkt att administrationen av samdistributionsrabatten förs över från stalskontorettiU presstödsnämnden. 1975/76:131 158 Jagdelar pressutredningens och statskontorets uppfattning på denna punkt ochåterkommer till frågan vid min behandling av presstödsnämndens uppgifter. 6.11Utvidgad samverkan inom dagspressen