prop · FZ03118 · 1975-12-31 00:00:00 — Liksom i gmndskolan gesstödundervisningen i svenska i allmänhet av svenska lärare, som kan inräknaundervisningen i sina tjänster. 1975/76:118 12 dessalärare finns inte några krav på utbildning i att undervisa i svenska somfrämmande språk. Stödundervisningi andra ämnen, t. ex. engelska, ges oftast också av svenska lärare. Siudiehandledningpå hemspråket meddelas av hemspråkslärare. Rekryteringen har i allmänhetinriktats på de tvåspråkiga lärare, som tjänstgör i grundskolan.Anställningsformen blir vanligtvis timläraranställ-ning. 3 Invandrargruppen m. fl. I prop.1975: 26 om riktiinjer för invandrar- och minoritetspolitiken, m. m. vilkenriksdagen antog , preciseras de övergripande målen och riktlinjema förden framtida invandrar- och minoriletspolitiken. Målen har formulerats medutgångspunkt i begreppen jämlikhet, valfrihet och samverkan. Utbildningsområdet har encentral plats bland samhällets åtgärder för alt invandrare skall få likvärdigautvecklingsmöjligheter. Föredragande statsrådet ger i propositionen enredogörelse för de insatser som har gjorts på detta område för såvälde vuxna invandrarna som för deras barn. I fråga om invandrarbarnensutbildningssituation hänvisar föredraganden till att invandrargmppen har fåtti uppdrag all konkretisera och utveckla de riktlinjer som invandrarulredningenhar angett i sitt huvudbetänkande (SOU 1974: 69) Invandrarna ochminoriteterna. Vissa principfrågor behandlas emeUertid i fråga omundervisningen av invandrarbarn. Med hänsyn till den betydelse som hemspråkethar för invandrareleverna, bör de i görUgaste mån erbjudas möjlighet att genomåtgärder inom skolväsendets ram bevara och utveckla sin språkliga ochkulturella identitet. Vidare behandlar föredraganden under avsnittet om sociala.frågor förskolans betydelse för invandrarbarnen och erinrar om möjligheten förbarn med språksvårigheter att få plats i förskolan tidigare än . Invandrargmppenframhåller att synen på invandrarnas språkliga Situation och därmed även påundervisningen av de barn som tillhör språkliga minoriletsgmpper under desenaste årtiondena har undergått väsentliga förändringar. Forskning ochpraktisk försöksverksamhet har bl. a. bidragit till en i gmnden förändrad synpå språkets roll och betydelse för individens och samhällets utveckling. Tvåspråkighetansågs tidigare ofta vara en belastning för individen och ett hinder förinlärning av samhällets huvudspråk. Den betraktades närmast som ettövergångskede från enspråkighet på ett språk till énspråkighet på ett armatspråk. Denna syn på den individuella tvåspråkigheten sammankopplad riied enuttalad slrä- 1975/76:118 13 vanatt med befolkningsmajoriteten införliva grupper, som uppfattades somfrämmande, var tidigare vägledande även för det svenska skolväsendelsförhållande tUl elever med annat hemspråk än svenska. Ett av utbildningensfrämsta mål var att genom en enspråkig svensk undervisning inlemma eleverna iden svenska språk- och befolkningsgemenskapen. Denna undervisning, som heltbortsåg från elevemas modersmål och t. o. m. ibland aktivt motarbetadeanvändningen av det, fick i många fall svåra negativa språkliga, pedagogiskaoch sociala konsekvenser. Invandrarulredningen har isitt huvudbetänkande föreslagit att skolans totala arbete bör anpassas tillden nya situation som har uppstått genom invandringen och som en allmänövergripande formulering uttalat, att alla barn har rätt till sitt modersmål.Utredningen anser att skolan måste göra ökade ansträngningar för att erbjudaalla barn möjlighet alt utveckla detta. Denna insikt om tvåspråkighetensproblem har som ovan citerats även kommit tUl uttryck i prop. 1975: 26, vilken tillsammansmed invandrarutredningens huvudbetänkande utgör utgångspunkten förinvandrargruppens arbete. Invandrargruppen betonaratt samhällets resurser på delta område måste utnyttjas utifrån en helhetssynpå invandrarbarnens utvecklbg. Den språkliga ulvecklingen bör prioriteras,eftersom personlighetsutvecklingen hos individen är beroende av godakommunikationsfärdigheter. Barnet måste få goda möjligheter att fastiägga ochutveckla sitt första språk, hemspråket. Först därefter bör en aktiv träning idel nya landets språk sättas in. Invandrargmppen har ienlighet med givna direktiv behandlat förhållandena för eleverna i gmndskolanoch gymnasieskolan. Frågor rörande rainorilelsskolor resp. skolor för samiskabarn, nomadskolor, berörs sålunda inte av förslagen. Mot bakgrund av dentidiga språkträningens avgörande betydelse har invandrargruppen ansett detnödvändigt alt också ta upp hemspråksträningen för barn i förskolan. Gruppenhar sålunda sökt eftersträva en helhetssyn på invandrarbarnens särskilda behovi fråga om språkträning. Även invandrarbam i särskolan och specialskolan omfattasav gruppens överväganden. Hemspråksundervisningenavser att vidmakthålla och utveckla kunskaperna i ett annat språk än svenskasom elev i eller gymnasieskolan använder i sin dagliga miljö.Undervisningen syftar till att befrämja elevens emotionella och intellektuellautveckling liksom till att ge eleven möjlighet alt leva sig in i och kännasamhörighet med föräldrarnas/vårdnadshavarnas kulturella bakgmnd. Invandrargruppenanser det inte möjUgt eUer ens lämpligt att ställa upp generella regler medkrav på att barnet skall besitta viss färdighet i 1975/76:118 14 hemspråketför att ha rätt till undervisning i detla språk. Gränsdragningar måsteöverlåtas tUl en lokal bedömning av skolan, föräldrarna och barnet självt.Däremot bör de invandrarbarn prioriteras, som språkligt sett har sämstutgångsläge. Invandrargmppenbedömer det inle heUer möjligt att ställa upp generella regler för rält till hemspråkslräningför de utländska barn som adopteras i . I de fall adoptionen skett i såtidig ålder att barnet språkligt helt försvenskats, bortfaller de motiv förhemspråksträning som har anförts. Invandrargruppen anser att skolan isådana fall skall kunna erbjuda viss kontakt med det ursprungliga modersmåletoch med kulturen i ursprungslandet, t. ex. genom frilt valt arbete påhögstadiet. Om adoptionen skett i en sådan ålder alt barnets kunskaper imodersmålet är fullt levande när del börjar förskolan eller skolan, bör enannan bedömning återigen ske. Invandrargmppenföreslår därför följande riktlinjer för vilka barn som bör få stödundervisning eUererbjudas hemspråksträning. Kommunen skall ha skyldighet att anordnastödundervisning för varje invandrarelev som på grund av otillräckligakunskaper i svenska eller olikheter i omfattning och innehåll i sin tidigareskolgång har svårt alt följa undervisningen i den svenska klass som han ärinskriven i. Stödundervisningen skall så långt möjligt ifråga om innehåll ochomfattning utformas med hänsyn lill den enskilde elevens behov ochförutsättningar. Reglernaför stödundervisning bör enligt invandrargruppen även fortsättningsvis varatillämpliga även på infödda svenska elever som på grund av skolgång i utlandethar behov av sådan undervisning. Kommunenskall också ha skyldighet att anordna hemspråksundervisning för varjeinvandrarelev, vars föräldrar/vårdnadshavare begär det, samt informerainvandrarbarnen och deras föräldrar om möjligheten atl välja undervisning ihemspråket enligt gällande förutsättningar. Rält till hemspråkslräning bör,enligt invandrargruppens uppfattning, alla elever i skolan ha, för vilka eltannat språk än svenska utgör elt levande inslag i deras hemmiljö. Normaltförutsätter detla att föräldrarna/vård-nadshavarna eller minst en förälder/vårdnadshavarehar ett annat språk än svenska som modersmål och använder det språket iumgänget med barnet. Påsamma sätt kan reglerna om hemspråksträning tUlämpas beträffande barn somtillhör en ursprunglig språklig minoritet i eller vars familj i eneller flera generationer har bott i , förutsatt att barnets språkligamiljö motiverar detta. Invandrargruppenhar valt att i sina förslag använda termerna invandrare och invandrarbam ideras vanliga, inte närmare preciserade betydelse. I den mån termerna används ien mera preciserad betydelse anges detta särskUt. 1975/76:118 15 3.3Uppsökande verksamhet ra. Invandrargruppenföreslår att kommunema inventerar behovet av särskUda ålgärder förinvandrarbarnen och på gmndval av denna inventering upprättar ett förförskolagrundskolagymnasieskola gemensamt handlingsprogram för hur kommunenssamlade resurser för invandrarbarnens hemspråksträning och behov avstödundervisning skall utnyttjas med hänsyn tUl varje enskilt barns behov. Ca25 000 barn i åldrarna , 63 000 i åldrarna och ca 7 000 iåldrarna har av invandrargruppen bedömts ha behövt kommai fråga för sådana särskilda insatser. Somtidigare har nämnts skall kommunen genom uppsökande verksamhet ta reda på vUkabam som av fysiska, psykiska, sociala, språkliga eller andra skäl behöversärskilt stöd i sin utveckling (§ 5 förskolelagen). Plats i förskolan skalldärvid kunna erbjudas barn från tidig ålder liksom även andra sociala ålgärder.Invandrargruppen framhåller atl det är angeläget alt den uppsökandeverksamheten för barn i förskoleåldern utnyttjas för alt tidigt informerainvandrarfamiljerna om hemspråksträningens betydelse och för atl utröna varjeinvandrarbarns behov av stöd för atl utveckla sitt hemspråk. Hemspråkslärarebör därvid anlitas för all upprätta kontakt med invandrarföräldrama ochdiskutera formerna för deras barns språkträning. Hemspråksläraren skall sessom konsiilt i den uppsökande verksamheten. Denne bör således utröna behovetav insalser och ge förslag om vilka språkstödjande åtgärder som kan varalämpliga. Hemspråksläraren bör också kunna ingå i sådan uppsökande verksamhetsom kommunen i övrigt bedriver. Ställningstagandeangående åtgärder i förskola bör göras i förhållande till den bedömning avbarnets helhetssituation som görs i den uppsökande verksamheten. Därvid böräven beaktas alt språkträningen i förskolan är avgörande för grundskolansställningstagande, när det gäller läs- och skrivinlärning. Vadgäller barn i skolpliktig ålder föreslår invandrargruppen att varje kommunårligen inventerar antalet invandrarelever i samt därvidi samarbete med föräldrarna bedömer elevens behov av särskilda stödåtgärder,hans språkfärdighet och därmed behovet av stödundervisning i svenska och påhemspråket. tas anmälningar till hemspråksundervisningen emot. Invandrargmppenbetonar all det är viktigt att en person som talar elevens och hans föräldrarshemspråk (hemspråkslärare, tolk) deltar i bedömningen och studieplaneringen.Hänsyn skall tas till elevens totala situation (pedagogisk, social ochpsykologisk) bl. a. med tanke på elevens möjligheter till fortsatt utbUdningefter . Invandrargruppenframhåller att genom en utvidgad samverkan mel- 1975/76:118 16 lanförskola och lågstadium, bör inventeringen och bedömningen av de invandrarbarnsom skall skrivas in i årskurs 1 underlättas, så atl en förbarnet mjuk och välplanerad övergång sker mellan förskola och skola i fråga om slödoch stimulans samt hemspråksträning. Antaletinvandrarelever i gymnasieskolan bör inventeras på motsvarande sätt.Invandrargruppen konstaterar att stödbehoven, för invandrarelever igymnasieskolan totalt sell har ökat, eftersom allt fler invandrarelever sökertill gymnasial ulbildning. Förskolans del, anser invandrargruppen, måsle kommunens totala planering bygga pånoggrann inventering inom varje rektorsområde/ skolenhet. Den enskildeinvandrarelevens förutsättningar och behov kommer därför att utgörautgångspunkten inte bara för skolenhetens/ rektorsområdets åtgärdsplaneringutan också för hela kommunens totala resurs- och organisationsplanering.Kommunen måste också ges möjligheter att samverka med andra kommuner för atttillfredsställande kunna organisera stödundervisning och hemspråksträning. Entillförlitlig statistik över invandrarelever i skolan liksom över behov ochutnyttjande av resurser för de särskUda undervisningsformer som har skapats fördessa elever är en förutsättning för atl de satsningar som samhället gör pådetta område skall kunna användas på bästa sätt. Invandrargmppen bedömer alt encentral statistik skulle vara av stort värde och anser atl en sådan framdelesbör insamlas i samarbele mellan SCB, SÖ och av primärmaterial för statistiken bör ske i samband med kommunensårliga inventering av antalet invandrarelever i skolorna. Invandrargruppenanser det också angelägel att en liknande ceniral statistik samlas in överinvandrarbarnen i förskoleåldrarna och att den bör sammankopplas med denuppsökande verksamhet som kommunerna är skyldiga att bedriva enligtförskolelagen. Detta bör ske i samarbete mellan SCB, ochSvenska kommunförbundet. Vidare vore det av stort värde om en intensivsludie avinvandrarbarns situation i skolan liksom i förskolan genomfördes. En sådanstudie anser invandrargruppen kunna vara av engångskaraktär. Den bör genomförasi samband med att den årliga statistiken insamlas och bearbetas. 3.4Resursens storlek och användning Invandrargmppenunderstryker alt de problem som kännetecknar invandramndervisningen mångaspråkgrupper, stor geografisk spridning, svårigheter att rekrytera lärareberoende på brist på utbUdade hemspråkslärare och begränsat tjänslgöringsunderlag,brister i läromedelstillgång m. m. innebär alt det statliga resurstillskottsom ställts till kommunernas förfogande måste utnyttjas flexibelt så attskiftande behov kan tillgodoses och ett starkt lokalt inflytandeöver verksamheten kan medges. Invandrargruppen anser det vara nödvändigt att det slalligaslöd som införs för kommunens insatser både inom förskolan och ungdomsskolan skallkunna utnyttjas ulan hinder av att olika huvudmän ansvarar för verksamhetenlokalt och centralt. Kommunema har då alt avväga behov mot resurstillgång.Gruppen betonar att resurserna måste kunna användas flexibelt ulan centraltfastställda föreskrifter, så att barnens skiftande behov i största möjligautsträckning kan tillgodoses. Insalser i förskolan och på låg- ochmellanstadium bör därvid prioriteras. Enligt invandrargmppens bedömning bör enutveckling av samhällets resurser för träning av hemspråket i första handgöras för barn på förskolesladiet. Hemspråksträningen bör därvid ses som enintegrerad del av förskolans arbetssätt, vilket syftar till att stödja barnetstotala personlighetsulveckling. Invandrargruppenföreslår i enlighet med sin helhetssyn på invandrarbarnens utveckling följandeberäkningsgrund för ett statUgt resurstillskott för kommunernas undervisningav invandrarbarn: skolan: studiehandledning på Gymnasie- Hemspråkslräning och skolan: studiehandledning på Fortsatt möjlighet lUl särskild stödundervisning i svenska Fortsatt möjlighet att studera hemspråk i stället för B-eller C-språk O4 veckotimmar per grupp O4 veckolimfnar per grupp O2 veckotimmar per grupp 5 milj. kr. 24 veckolimmar per grupp De nya bestämmelser som föranleds av gmppens förslag omhemspråks- och stödundervisning för invandrarelever föreslås bli införda iläroplan för . Allmänna anvisningar till Timplaner. Detta skulleinnebära att Kungl. Maj:ts brev av upphör att gälla samt att p.15 i Allmänna anvisningar får nytt innehåll och att p. Information om verksamheten bör utformas av SÖ ochsocialstyrelsen i samråd. 2 Riksdagenl975/76.1 samlNrllS 1975/76:118 18 Invandrargruppenkonstaterar att invandrarbarnens rätt att tidigt erhålla ett adekvatutvecklingsstöd synes vara klart definierad i förskolelagen. Oftaanses språkstödjande åtgärder för invandrarbarn vara en uppgift för främstdeltidsförskolan. Det finns emellertid en stor grupp invandrar-föräldrar somhar behov av heldagsomsorg för sina barn i form av daghem eller familjedaghem.Daghemsplacering från tidig ålder för invandrarbarn kan innebära att de vistasi svenskspråkig miljö under större delen av den vakna och aktiva tiden avdygnet. Sannolikt är risken för alt bamet inle kommer att ha tillräckligakunskaper i någotdera språket, blir "halvspråkigt", mest påtagUg fördenna grupp invandrarbarn. Invandrargruppen betonar att dessa bams situation måslesärskilt uppmärksammas. Förde invandrarbarn som inte har behov av heldagsomsorg anser invandrargruppen attvistelse i deltidsgrupp bör rekommenderas . Då befinner sigbarnet i en språkmässigt viktig utvecklingsperiod som dessutforskande av omvärlden vidgas och det alltmer vill la egna initiativ. Invandrargruppensöverväganden och förslag om förskolans organisalion av språkträningen förinvandrarbarn förutsätter elt statligt resurstillskott beräknat pågenomsnittligt lägst sex bam per förskolegrupp. Följandealternativ för hemspråksträningen i förskola kan därvid förekomma. Invandrarbarnsom vistas i heltidsförskola, dvs. daghem, föreslås om möjligt sammanföras ienhetliga språkgrupper med hänsyn tagen till geografiska avstånd, så att bamengaranteras språkliga kamratkontakter inom daghemmet. I de fall tvåspråkigförskollärare eller förskollärare med tvåspråkig personal inte finns, bör ambulerandehemspråkslärare gå in som extra resurs i den reguljära verksamheten upp . Hemspråksträningen bör följa samma mönster som gäller förarbetssättet i förskolan i övrigt och hemspråksläraren skall inlemmas iförskolans arbetslag, t. ex. genom att komma under olika pass av dagen. TillgängUgtid för hemspråkslräning bör fördelas på , då små barn hardåliga tidsbegrepp och konkret måste uppleva att läraren återkommer med kortauppehåll. Invandrarbarnöver som vistas i familjedaghem bör enligt invandrargruppensuppfattning få delta i deltidsförskola tillsammans med andra invandrarbarn.Barn bör placeras i hem som tillhör den egna språkgruppen, ommöjligt tUlsammans med flera andra barn som tillhör samma språkgrupp.Ambulerande hemspråkslärare föreslås ge språklräning i samma omfattning som förbarn i daghem. 1975/76:118 19 Varesig barnet börjar i daghem eller i familjedaghem betonar invandrargruppen atthemspråksläraren bör göra särskilda insatser så att föräldrarna känner sigdelaktiga och hemmastadda i verksamheten. Vad gällerdeltidsförskolan för fyra- till sexåringar anser invandrargruppen att enspråkigbarngmpp ledd av tvåspråkig förskollärare eller förskollärare med tvåspråkigpersonal är det bästa alternativet för alt utveckla barnets språk. Lämpligtriktmärke bör vara ca tre timmars daglig språkträning. Iandra hand rekommenderar invandrargruppen blandad deltidsgrupp sammansatt såatt minst hälften av bamen har samma hemspråk och övriga bam har svenska somhemspråk. Tvåspråkig förskollärare eller förskollärare med tvåspråkig personalbör också i dessa barngrupper ge invandrarbam en hemspråkslräning upp till sextimmar , fördelat på två tillfäUen. Invandrargmppenkonstaterar att i flertalet fall invandrarbam kommer atl integrerasindividuellt av dagen både i deltids- och hellidsgmpp. Hemspråkslräningupp till bör därvid ges av ambulerande hemspråkslärare,likaledes fördelat på två tillfällen. Invandrargruppenföreslår att och SÖ får i uppdrag all i samråd utformariktlinjer för hemspråksträningen i förskolan. Invandrargmppenbetonar att en viktig förutsättning för att den barncentrerade syn som präglargruppens förslag skall kunna förverkligas är att dispositionen av det statligaresurstillskottet för språkligt slöd ål invandrarbarnen inordnas i en gemensamplanering för förskola och grundskola. En nära samverkan mellan förskola ochgrundskola blir därför nödvändig. Det är väsentligt atl de olika insatser somgjorts i förskolan får en naturlig uppföljning i och altgrundskolan beaktar och följer upp förskolans arbetssätt när det gäUer altstödja invandrarbarnens sociala och känslomässiga utveckling. Gruppenanser alt en förutsättning för att elt fruktbart samarbete mellan förskola ochgrundskola skall komma till stånd är att fasta mtiner skapas vad avserpersonliga kontakter mellan avlämnande och mottagande lärare, konferenser,.gemensamma studiedagar, studiebesök saml gemensam information till föräldrar. Omhemspråksläraren kan arbeta nied i den direkta klassrumssituationen lillsammansmed klassläraren, som s. k. kompanjonlärare, anser invandrargmppen attinlärningsmiljön mera. skulle, likna den_ som barnen är vana vid i förskolan. 1975/76:118 20 Invandrargruppenunderstryker, att en bristfällig undervisning av invandrarbarnen kan leda tillallvarliga sociala konsekvenser och alt samhället måste vara berett dels att tUlförsäkraskolväsendet resurser för invandrarbamens utbildning, dels att finna vägar att utnyttjaresurserna effektivt och flexibelt. Gruppens, strävan har varit alt inom ramenför tillgängliga resurser ge största möjliga hemspråkslräning. Genom olika modellerför skolarbetets organisation ges förulsätlningar att öka tiden förhemspråksträning. Volymen för stödundervisning i svenska föreslås därvidrenodlas och kvarstå oförändrad per grupp samt resurserhärför tas ur grundskoleanslaget. Den totala resursen förinsatser i fråga om hemspråksträning för invandrarbarn i föreslåsböra disponeras så alt det genomsnittliga antalet elever per gmpp blir fyra.Utifrån detta riktmärke kan elevgrupperna ha varierande storlek och varaflexibla. Invandrargruppen anser alt slörre elevgmpper än fyra elever böreftersträvas och all undervisningen bör kunna centraliseras tiU viss skolaeller vissa skolor i de kommuner, där detta är praktiskt genomförbart, för ättfrigöra resurser som ger fler elever möjlighet tiU hemspråksträning ochdärigenom uppnå största möjliga effekt av den samlade resursen. Om underlagfinns för större elevgrupper inom någon språkgrupp, frigörs sålunda resurserför hemspråksträning också för alt tillgodose en enstaka invandrarelevs behov,när underlag för alt erhålla statligt bidrag för alt bilda en elevgrupp inteföreligger. Ytterligare en effekt av detta system är att personalen intebehöver splittra sin tjänstgöring på flera skolor, vilket ger hemspråkslärarnabättre förutsättningar att bli delaktiga i det gemensamma arbetet som utförs iskolan och som är nödvändigt för eleven. Encentralisering av undervisningen måste emellertid alltid prövas ingående medhänsyn till negativa effekter för eleverna, såsom långa resvägar, splittrandeav kamrattillhörighet, m. m. Den grundläggande principen är att invandrarelevenskall gå kvar i den skola dit han har hänvisats på grund av sinabostadsförhållanden. Elevens behov liksom föräldrarnas önskemål måste stå icentrum vid diskussioner om lokalisering. Invandrargmppenunderstryker all deltagande i stödundervisning i svenska och studiehandledningpå hemspråket även i fortsättningen bör vara obligatoriskt för de elever igrundskolan som skolan bedömer vara i behov därav. Deltagande ihemspråksträning är däremot enUgt beslut (InU 1975: 6, rskr 1975:160) frivilligt för elevema, men i likhet med övriga tUlval inom iregel bindande under läsåret för de elever som gjort valet. Blandde skolpUktiga barn som skall ta emot som nybörjare i årskurs 1finns många invandrarbarn med bristfällig språkul- 1975/76:118 21 veckling.Skolan skall integrera dessa barn i den svenska skolans studiegång och socialagemenskap bl. a. genom all.anordna stödundervisning, enligl Kungl. Denna undervisning är obligatorisk för de elever somskolan bedömt vara i behov därav. Möjligheler att stärka och bevara det egnamodersmålet finns också för de elever som bereds möjlighet att deltaga i undervisningi hemspråket enligt statsmakternas beslut . Problemen är stora både för in-vandrarbamenoch för skolan som skall bereda dem bästa möjliga förutsättningar förskolgången. Invandrargruppen förutsätter att förskolelagen och de insatser somgruppen föreslår i förskolan för atl tillgodose invandrarbarnens behov avsärskilt slöd och stimulans kommer atl gynnsamt påverka deras situation. Gruppenunderstryker vikten av all förskolan tillförs tvåspråkig personal i dettasyfte. Ugger hela ansvarel på att möta behoven hosde invandrarbarn som har språksvårigheter, vilka borde ha tillgodosetts ellereliminerats genom tidigare stödinsatser. Invandrargruppenanser att även för barn som har haft en relativt gynnsam språksituation iförskolan det är viktigt att koncentrera en relativt stor del avhemspråksundervisningen till lågstadiet och finna former för elt väl fungerandesamarbete mellan invandrarbarnets svenska lärare och hemspråksläraren.