prop · FZ03105 · 1975-12-31 00:00:00 — ex. från fredsförpliktelse bör gälla endast i förhållande till den eller dempå motsidan, som begått avtals- eller lagbrott, eller om det är skäligt attmedge en mer vidsträckt befrielse. Beslutet bör inte gälla äntill dess att rättelse sker på den felandes sida. Det har inte bedömts lämpligt eller nödvändigt atti lagtext närmare ange hur AD:s prövning skall genomföras eller vad domstolensbeslut skall innehålla. I stället har angetts att domstolen skall göra enbedömning av vad som skäligen kan begäras av den förfördelade parten i fråga omuppfyllelse 1975/76:105 Bilaga 1 332 avlag- och avtalsenliga förpliktelser när otillåtet förfarande förekommer påmotsidan. Ätt s. k. indrivningsblockader bör liksom enligt gällanderätt anses tillåtna oberoende av föreskrifterna i den här behandladeparagrafen har fram-håUits i specialmotiveringen till 41 §. Reglernai denna paragraf är tvingande. Medbestämmanderättgenom kollektivavtal (32 §) Utöver vad som följer av medbestämmandelagensregler om förhandlingsrätt, rätt till information, tolkningsföreträde ochfacklig vetorätt är syftet med lagen att arbetstagarna skall tillerkännas rätttill medbestämmande genom kollektivavtal med arbetsgivaren. Den principen slåsfast i denna paragraf. Förebilden till paragrafen finns i 26 § första stycketFKL. Vid sidan av vissa skillnader i avfattningen av lagtexten skiljer sig 32 §från kommitténs förslag i fråga om tillämpningsområdet. Till skillnad från 26 §FKL omfattar paragrafen även företagsledningsfrågor. En ytterligare skillnadär att frågor om andra påföljder för arbetstagares avtalsbrott än avskedandeoch uppsägning av anställningsavtal har lämnats utanför paragrafen. De frågornabehandlas i stället i 62 § i lagen. Som närmare utvecklats i den allmänna motiveringen(avsnitt 11.5) har paragrafen till uppgift att ge uttryck för lagstiftarensvilja att arbetstagama skall beredas medbestämmanderätt på det område, somavses i paragrafen, men att det skall ankomma på arbetsmarknadens parter att iavtal närmare bestämma innebörden av och formerna för medbestämmanderätten. Ilagtexten sägs att medbestämmanderättsavtal bör träffas om arbetslagar-partbegär det. Därmed ges också uttryck för tanken att det bör ankomma påarbetstagarna och deras organisationer att bestämma i vilken takt och på vilkasärskilda områden avtal om medbestämmanderätt bör komma till. Enligtparagrafen är det mellan parter i avtal om löner och allmänna anställningsvillkorsom även koUektivavtal om medbestämmanderätt för arbetstagarna bör träffas.Anknytningen till löneavtalen har sin bakgrand i att ensidig rätt att bestämmai bl. a. företags- och arbetsledningsfrågor f n. i allmänhet tillkommerarbetsgivare enligt uttrycklig eller tyst regel i sådana avtal. Denkvarievande stridsrätten, lagens sanktion mot arbetsgivare som motsätter sigmedbestämmanderättsavtal, är också tänkt som ett ingrepp i denrättstillämpning enligt vilken arbetsgivarens beslutsbefogenheter tolkas in ide sedvanliga kollektivavtalen om löner och allmänna anställningsvillkor.Anknytningen till sådana kollektivavtal är dessutom ett uttryck för den tankesom ligger bakom lagens övriga regler om medbestämmanderätt för de anställda,dvs. att sådan rätt skall tillkomma och utövas genom arbetstagarorganisationersom har en etablerad ställning på arbetsplatsen och står i ett fastavtalsförhållande till arbetsgivaren. Prop.1975/76:105 Bilaga 1 383 Texten i 32 § är inte avsedd att innebära krav påatt förhandlingar bedrivs och avtal sluts på medbestämmanderättsområdet ianslutning till att kollektivavtal träffas om löner och allmännaanställningsvillkor. Parterna kan välja annan tid för förhandlingar och avtal ommedbestämmanderätt. Däremot bygger den kvarievande stridsrätten enligt 44 § påatt part har begärt avtalsreglering på medbestämmanderättsområdet innan detfreds-pliktsgrundande kollektivavtalet träffas. Innebörden av termen medbestämmanderätt harbeskrivits redan under lagens rubrik. Varje form av inflytande förarbetstagarsidan i frågor som rör förhällandet till arbetsgivaren ellerarbetsgivarens verksamhet hör in under lagens term medbestämmande, alltifrånrätt till information och samråd till självbestämmanderätt i skilda former.Både avtal om tillämpningen och ev. avvikelser från lagens regler ochfristående avtal om mera utvecklade former för deltagande i arbetsgivarensbeslut är medbestämmanderättsavtal i lagens och denna paragrafs mening. Uppräkningen av frågor som faller inom paragrafenstillämpningsområde har gjorts mot bakgrund av det sätt att beskrivaarbetsgivarnas nuvarande beslutsbefogenheter som är det vanliga. Avsikten ärinte att ange tre sinsemellan väl avgränsbara områden. Vad som åsyftas ärfrågor som med det vanligen brukade uttryckssättet kan sägas höra tillföretagets ledning och arbetets ledning och fördelning och frågor som gälleringående och avslutande av anställningsavtal. 1 princip är detföretagsledningsområdet som åsyftas med uttrycket "hur arbetsgivarensverksamhet skall bedrivas". Termen företagsledning har dock ansetts böraundvikas, eftersom lagen avses bli tillämplig även på andra verksamheter änföretags. Med hänsyn till att några tydliga inbördes gränser inte kan dras,hårde i lagtexten valda uttrycken ansetts kunna användas trots att arbetetsledning och fördelning och beslut om anställningsavtal ingår i arbetsgivarensverksamhet och naturligtvis kan sägas vara frågor om hur den verksamhetenskall bedrivas. Paragrafens tillämpningsområde är inte avsett attsträcka sig utanför till-lämpningsområdet för reglema om förhandlingsrätt (10§) och om ämnesområdet för kollektivavtal (23 §). En yttergräns ligger aUtså igränsen för hela lagens tillämpningsområde. Medbestämmanderättsavtal kan träffasenbart i frågor som rör förhåUandet mellan arbetsgivare och arbetstagare (). Frågor om hur arbetsgivarens verksamhet skall bedrivas är enbart frågorinom den ramen. Sådana beslut om mål och inriktning i vissa verk-, samheter,som fattas utan rätt till förhandling eller annat inflytande för arbetstagama(jfr 2 §), är inte i paragrafens mening frågor om hur arbetsgivarensverksamhet skall bedrivas. Inom tillämpningsområdet för 32 § faller alltsåfrågor som brukar anses höra in under begreppet arbetets ledning ochfördelning. Hit hör allmänt sett alla frågor rörande arten av arbetstagarnasarbetsuppgifter och sättet för arbetets utförande. Inom den ramen hör underbegreppet in frågor om Prop.1975/76:105 Bilaga 1 384 arbetetsutformning, om fördelningen av arbetet inom en grupp, om växling avarbetsuppgifter, om planering av arbetslokalen vad avser teknisk inredning,maskinplacering och rationaliseringsåtgärder, frågor om produktionensuppläggning inom den egna lokalen, om produktionsväxling, om självstyrandegrapper. om arbetsmiljö i övrigt. Även frågor om arbetstidens föriäggning,arbetsstudiefrågor, personalutbildning och personalstatistik av betydelse förarbetets bedrivande hör in under begreppet. Inom paragrafens tillämpningsområdefaller dessutom frågor om vad som skall produceras och t. ex. försäljnings-,reklam- och.andra liknande frågor rörande produktavyttring, leverans-, order-och lagerhållningsfrågor, frågor om verksamhetens omfattning och valet mellantillgängliga former för dess bedrivande, och sådana företagsekonomiska frågorsom rör t. ex. finansiering, budget, investeringar etc. Motsvarande frågorinom andra verksamheter än den varuproducerande industrin ligger också inomparagrafens tillämpningsområde. Utanförområdet för paragrafen faller i princip frågor som direkt gällerarbetsgivarens och de enskUda arbetstagamas avtalsprestationer enligtarbetsavtalen dem emellan, dvs. frågor som lön och annan ersättning förarbetet, arbetstidens längd m. m. I sådana frågor har arbetstagarsidaninflytande redan enligt nu gällande ordning genom att frågorna avgörs enbartgenom avtal mellan parterna. På gränsen mellan detta sistnämnda område ochmedbestämmanderättsområdet enligt 32 § ligger t. ex. sociala frågor, bostads-och kommunikationsfrågor men också frågor rörande arbetslokalens utformningdär denna inte har samband med arbetets bedrivande i och för sig, mat- och matsalsfrågor,frågor rörande gemensamma personalutrymmen, hälso- och sjukvårdsfrågor. Härgäller dock genomgående att frågorna faller inom området för 32 § i den mån deinte är att betrakta som frågor vilka inte kan regleras på annat sätt än genomavtal mellan arbetsgivare och arbetstagare. Det måste liksom ankommapå rättstillämpningen att här dra gränsen i tvistiga fall. Har emellertid enarbetslagarpart StäUt anspråk på medbestämmanderättsavtal på ett visst områdebör man kunna räkna med att det ut mellan partema i förhandling humvidaenighet råder om att kvarievande stridsrätt följer av att uttryckligt avtal intekommer till stånd. Även frågor av betydelse för bedrivandet påarbetsplatsen av facklig eller politisk verksamhet, eller om de praktiskaförutsättningarna för sådan verksamhet, kommer att falla under 32 § i den månfrågorna kan sägas höra till företagslednings- eller arbetsledningsområdet.Sädana aspekter kan läggas t. ex. på frågor om rätt att utnyttja lokaler fördessa ändamål, ordnings- och säkerhetsfrågor, frågor om arbetstidensförläggning. Därmed faller frågorna också in under lagens regler omförhandlingsrätt m. m. och paragrafen om medbestämmanderättsavtal. Frågor omledighet för deltagande i hithörande verksamhet etc. kan sägas tillhöraområdet för den ekonomiska uppgörelsen mellan arbetsgivare och arbetstagare.Mot den bak- 1975/76:105 Bilaga 1 385 granden kan sådana frågor göras till föremål förförhandlingar och kollektivavtal. Frågor om ingående och upphörandeav anställningsavtal har också förts in under 32 §. Liksom enligt kommitténsförslag åsyftas härmed främst inflytande för arbetstagarsidan vidtillämpningen av materiella regler på området. Inom ramen för denna punkt i 32§ faller även t.ex. meritvärdenngs-frågor, frågor om arbetsbetyg,personalstatistik och andra liknande frågor på personalpolitikens område. Träffas avtal om medbestämmanderättför arbetstagarna på ett visst område och i vissa former blir det principiellten tolkningsfråga att fastställa i vilket förhållande avtalet står tiU lagensmedbestämmanderättsregler. Bestämmer parterna t. ex. att arbetstagama skall hadirekt inflytande över arbetsgivarens beslut i form av vetorätt ellersjälvbestämmanderätt på ett närmare angivet område kan ett sådant avtal varaavsett att ersätta lagens regler om primär förhandlingsskyldighet. Uppstårtvist på en sådan punkt kan lagens regler om tolkningsföreträde bli tillämpliga. Arbetsmarknadens parter äroförhindrade att redan före lagens ikraftträdande träffa sådanamedbestämmanderättsavtal som avses i 32 §. Åtskilliga sådana avtal finns förövrigt redan på arbetsmarknaden. Hur sådana äldre kollektivavtal skall tolkas ochtillämpas efter lagens ikraftträdande får avgöras i rättstillämpningen ienlighet med vanliga avtalstolkningsreg-ler. Bestämmanderätt vid tvist om tolkning av avtal (33-37 §§) I detta avsnitt av lagen har tagitsin reglerom s. k. tolkningsföreträde för arbetstagarsidan i tvister om tolkningav avtal i vissa fall. 1 33 § finns regler om tolkningsföreträde i tvist ommedbestämmanderättsavtal enligt 32 § och avtal om påföljd för arbetstagaresavtalsbrott. I tvister om arbetstagares arbetsskyldighet gällertolkningsföreträde för arbetstagarsidan enligt 34 §. I 35 § finns föreskrifterom skyldighet för arbetsgivaren att ta initiativ till förhandUng och rättegångvid tvist om lön och annan ekonomisk ersättning tiU arbetstagare och omarbetstagarens rätt när arbetsgivaren underlåter detta. Avsnittet avslutas medregler om i vUka partsförhåUanden tolkningsföreträdesreglerna är tiUämpligaoch om tidsfrister för påkallande av förhandling och väckande av talan hos AD(36-37 §§). I lagens avsnitt om skadestånd och andra påföljder finns regler omdet ansvar som är knutet tiU reglema om tolkningsföreträde. I denna paragraf finns regler omtolkningsföreträde för arbetstagarsidan i tvist om tillämpning av sådanamedbestämmanderättsavtal som åsyftas i 32 § och av avtal om påföljd förarbetstagares avtalsbrott. Uppkommer sådan tvist skall enligt paragrafensförsta stycke arbetstagarpartens mening gälla intill dess tvisten har slutligtprövats. 25-Riksdagen 1975/76. 1975/76:105 Bilaga 1 386 Under 32 § har anmärkts vilka ämnesområden somåsyftas med reglerna i den paragrafen om kollektivavtal rörandemedbestämmanderätt. Dit hör i princip alla frågor som rör arbetets ledning ochfördelning och de förhållanden under vilka arbetet utförs men även frågor somrör ingående av anställningsavtal och upphörande av sådana avtal. Utanförområdet faller däremot frågor som överhuvud inte rör förhållandet mellan arbetsgivareoch arbetstagare. Utanför faller också frågor i det förhållandet om lön ochannan ersättning för arbetet och i övrigt om mängden och arten avavtals-prestationema i förhållandet mellan enskilda arbetsgivare ocharbetstagare (jfr 34 och 35 §§). Varje kollektivavtal om medbestämmanderätt förarbetstagarsidan i frågor inom de angivna ämnesområdena omfattas av reglerna idenna paragraf om tolkningsföreträde. Det har inte någon betydelse vilket slagav medbestämmanderätt som föreskrivs i avtalet. Paragrafen är tillämplig varesig avtalet innehåller regler om beslutsmedverkan i form av förhandling medrätt till uppskov med arbetsgivarens beslut eller i den formen att beslut skallfattas av ett partssammansatt organ eller av arbetstagarsidan ensam eller avtaletgäller enbart rätt till samråd eller information. Har en av arbetstagarsidanutsedd personalkommitté genom kollektivavtal fått rätt att besluta i vissafrågor på personalpolitikens område, t.ex. om nyanställningar eller ompersonalutbildning eller omskolning eller i vissa sociala frågor, gällertolkningsföreträde för arbetstagarparten vid tvist om avtalets innebörd.Innehåller ett kollektivavtal regler om vetorätt för arbetstagarsidan mot t.ex. vissa former av arbetsmätning och arbetskontroll, mot omplacering avarbetstagare eller mot beslut av arbetsgivaren om tekniska förändringar elleromläggning av arbetstiden, omfattas avtalet av regeln om tolkningsföreträde.Finns det regler i kollektivavtal om rätt till samråd före beslut ominvesteringar eller vinstdisposition eller om information rörandefinansieringsfrågor eller konjunkturbedömning, har arbetstagarsidantolkningsföreträde i fråga om tillämpningen av ett sådant avtal. Tolkningsföreträdet gäller även vid tvist omkollekUvavtal som rör påföljder för arbetstagares avtalsbrott, t. ex. avtal omdisciplinpåföljder (jfr 62 §) eUer om skadeståndsskyldighet för arbetstagare. Arbetstagarsidan har tolkningsföreträde beträffandevaije tvist som rör rätta tiUämpningen av koUektivavtal som hör in under 32 §.Tvisten kan gälla t. ex. humvida en viss fråga omfattas av debeslutsbefogenheter, som har tilldelats ett partssammansatt organ, eller av enavtalad vetorätt som tillkommer en arbetstagarorganisation. Den kan gällasammansättningen av ett gemensamt partsorgan eller tillämpningen av avtaladeprocedurregler för ett sådant organ. Den kan gälla i vad mån en arbetsgivarehar på ett riktigt sätt fullgjort en i kollektivavtal åtagen skyldighet attlämna information eller att samråda före ett beslut och därmed i vad månarbetsgivaren står fri att fatta beslut i en viss fråga utan ytterligareåtgärder av detta slag. 1975/76:105 Bilaga1 357 Tvistenkan gälla huruvida företrädare för arbetstagarsidan har rätt på grand av ettträffat koUektivavtal att ta del av handlingar eller uppgifter hosarbetsgivaren eller rätt att anlita experter vid genomgång av sådana handlingaroch uppgifter. Enligt paragrafen gäller tolkningsföreträdet förarbetstagarsidan inte enbart tvist om koUektivavtal tUlhörande de kategoriersom anges utan även tvist om beslut som fattas med stöd av sådant avtal. Om ettpartssammansatt organ med beslutsbefogenheter t. ex. på personalpolitikensområde har utfärdat anvisningar för hur rekrytering och introduktion av nya arbetstagareskall ske eller om ett sådant organ har utfärdat ordnings- och säkerhetsföreskrifterför en arbetsplats, skaU arbetstagarssidans mening tiUs vidare gäUa om detuppstår tvist med arbetsgivaren om tillämpningen av sådana anvisningar ochföreskrifter. Tolkningsföreträdet gäller enligt paragrafens textvid tvist om tillämpning av kollektivavtal om medbestämmanderätt förarbetstagama eller av beslut som fattas med stöd av sådant avtal. Enfömtsättning för tolkningsföreträdet är med andra ord att avtal verkligen harträffats om medbestämmanderätt och att tvisten gäller tillämpningen av ettsådant avtal. Hyser parterna olika meningar om dessa förutsättningar äruppfyUda, eller alltså huruvida arbetstagarparten har tolkningsföreträde i entvist mellan parterna, ligger det i sakens natur att arbetstagarsidan inte hartolkningsföreträde redan i den tvisten. Arbetsgivaren bär däremotskadeståndsansvar om han åsidosätter arbetstagarpartens tolkningsföreträde, därett sådant verkligen föreligger. Verkningama av att arbetstagarparten hartolkningsföreträde är olika alltefter tvistens art och den omtvistadekollektivavtalsregelns innebörd. Avtalet om medbestämmanderätt förarbetstagarsidan kan innebära skyldighet för arbetsgivaren att informera,samråda eller förhandla före beslut. Uppstår då tvist t. ex. huruvida visstbeslut omfattas av samråds- eller förhandlingsskyldighet verkartolkningsföreträdesregeln så att beslutet inte får fattas utan att samråd ellerförhandling genomförts. Ligger det då enbart i arbetsgivarens intresse attbeslutet fattas , är det hans sak att välja om han vUl böja sigför arbetstagarsidans mening eller om han viU låta beslutet anstå tiU desstvisten blivit avgjord. 1 andra fall kan den avtalade formen förmedbestämmanderätt vara en rätt för arbetstagama att delta i beslut. Även härkan tolkningsföreträdet i praktiken verka som en regel om skyldighet förarbetsgivaren att skjuta upp sitt beslut, t. ex. om arbetstagarsidan hävdat attden har vetorätt i en viss fråga och tvisten gäller huravida vetorättföreligger. Har arbetstagarsidan däremot någon annan form av delaktighet ibeslutanderätten hos arbetsgivaren, t. ex. självbestämmanderätt i vissa frågor,kan effekten av tolkningsföreträdesregeln bli en annan. Föratsättningen är dåatt det ligger även eUer enbart i arbetstagarsidans intresse att ett omtvistatbeslut fattas eller åtminstone i sådan tid, att tolkningstvisteninte hinner lösas . Prop.1975/76:105 Bilagal 388 kanvarafaUet t. ex. om arbetstagarsidan har självbestämmanderätt beträffandevissa frågor på arbetsmiljöns område eller rätt att disponera över avsattamedel för utbildningsändamål, för fritidsaktiviteter eUer annat liknande.Uppstår tvist om vad som skall vara verkningama av att arbetstagarsidanhar tolkningsföreträde, ligger det i tolkningsföreträdets natur att det ärarbetstagarsidans mening i den tvisten som gäUer. Som har nämnts i den allmänna motiveringen har denbegränsningen ansetts böra göras i tolkningsföreträdesregeln, att denna intefår i sig själv verka som en regel om delegation av arbetsgivarens beslutanderätt.Anledningen till denna begränsning är främst principiell. Innehåller lagen isig själv inte regler som ger arbetslagarpart beslutanderätt, bör det inteheller ske i den särskilda formen att arbetstagarsidan kan åberopa en regel omtolkningsföreträde till stöd för anspråk pä att fä utöva beslutanderätt på arbetsgivarensvägnar. Det bör hållas i minnet att regeln har betydelse enbart på det sättet,att arbetstagarparl inte kan under åberopande av 33 § själv fatta beslut påarbetsgivarens vägnar, som får rättsverkningar för denne i förhållandet tilltredje man. Arbetstagarsidan i ett partssammansatt organ kan t. ex. inte fattabeslut om att anställa någon i arbetsgivarens rörelse enbart under åberopandeav sitt tolkningsföreträde vid tillämpningen av en omtvistad avtalsbestämmelse. Inte heller kan arbetstagarsidan med stöd enbart avtolkningsföreträdesregeln t. ex. binda arbetsgivare vid ett köpekontrakt ellerpå arbetsgivarens vägnar säga upp en arbetstagare. Att denna begränsninggjorts i tolkningsföreträdesregeln innebär däremot inte att det ärarbetsgivaren som ensidigt beslutar vid tvist om ett medbestämmanderättsavtal.Tvärtom ligger tyngdpunkten i regeln i att arbetstagarsidan får ett anspråkgentemot arbetsgivaren på att denne skall följa arbetstagarpartens mening närtvist uppkommer om tolkningen av ett medbestämmanderättsavtai och man intehinner avgöra tvisten innan beslut skall fattas. Ligger det enbart i arbetsgivarensintresse att beslutet blir fattat får tolkningsföreträdesregeln verkan av enuppskovsregel. Är det arbetstagarsidan som är beroende av att beslutet fattas,kan arbetsgivaren vara skyldig att fatta och verkstäUa,beslutet enUgtarbetstagarpartens mening. Arbetsgivarens skyldigheter på området ärskadeslåndssanktionerade enligt lagens aUmänna regel om ansvar vidåsidosättande av förpliktelser enligt lagen (54 §). Enligt tredje stycket i paragrafen gäller också denbegränsningen att arbetsgivaren inte är skyldig att följa en avarbetstagarparl hävdad mening i en tolkningstvist, om den meningen hävdas motbättre vetande eller när situationen i varje fall är sådan, attarbetstagarsidans företrädare borde ha insett att den mening de hävdar äroriktig. Det är arbetsgivarens sak att i första hand bedöma om denna undantagsregelär tillämplig och att rätta sitt handlande därefter. Denna bedömning gör handock under det skadeståndsansvar som allmänt åvilar honom för åsidosättande avreglerna om tolkningsföreträde. Detsamma gäller om hans utnyttjande av denytteriiga- 1975/76:105 Bilaga 1 389 reundantagsregeln i stycket, enligt vilken arbetsgivaren inte behöver iakttaarbetstagarpartens tolkningsföreträde när synnerliga skäl föranleder annat.Vilka situationer som åsyftas med denna regel har beskrivits i den allmännamotiveringen. Tolkningsföreträdet utövas av denarbetstagarorganisation, som är part i det omtvistade kollektivavtalet. Har ettmedbestämmanderättsavtal träffats på central nivå är det arbetstagarpartenssak att bedöma av vem den vill låta sig företrädas vid tolkningsföreträdetsutövande. För att arbetsgivarens skyldigheter enligt regeln skall kunna görasgällande krävs dock att tvist har uppkommit. För den händelse arbetstagarsidanvUl stäUa ett anspråk på arbetsgivaren att denne skaU göra eller underlåtanågot, t. ex. fatta ett visst beslut eller uppskjuta ett beslut, innebär dettaatt arbetstagarsidans ståndpunkt måste ha kommit till klart uttryck. När dettainte sker vid en regehätt förhandling måste i varje fall sådana partskontakterha förekommit att det har kunnat konstateras, att parterna har olika mening ien fråga om avtalstillämpningen och att arbetstagarsidan gör gällande sitttolkningsföreträde. Medför arbetstagarsidans tolkningsföreträde attarbetsgivaren blir skyldig att uppskjuta ett beslut eller att han blir skyldigatt fatta ett visst beslut eller att besluta i en viss ordning, kommer det attligga i arbetsgivarens intresse att tvisteförhandlingar och ev. rättegångkommer till stånd. Underlåter han det blir arbetstagarsidans mening i denkonkreta tillämpningstvisten gällande tills vidare. Däremot uppstår inte i ochför sig några verkningar i fråga om tolkningen av det omtvistadekollektivavtalet i en ny tvist. Även i den tvisten har dock arbetstagarsidantolkningsföreträde. Har flera arbetstagarorganisationer ställning somparter på arbetstagarsidan i ett medbestämmanderättsavtal kan den situationenuppkomma att organisationerna eller någon av dem råkar i tvist medarbetsgivaren om avtalets tillämpning och att organisationerna har inbördesoförenliga uppfattningar om avtalets innebörd på den ifrågavarande punkten.Innehåller avtalet inte några regler för hur den situationen skall lösas,måste lagens regler om tolkningsföreträdet ge anvisning om hur arbetsgivarenskall bete sig. Detsamma gäller i fall där arbetsgivaren har träffat friståendekollektivavtal om medbestämmanderätt för flera arbetstagarorganisationer ochdet uppstår en tvist som berör mer än ett av kollektivavtalen.