prop · FZ03127 · 1975-12-31 00:00:00 — De olika komponenternas genomslag i taxan följer ihuvudsak den fördelning som framräknats med utgångspunkt i principen pris efterprestation. Exemplaravgiften utgör sålunda 66,8 96, viktavgifien samt övrigaavgiftskomponenter 1,2 "u av samtliga avgifter. Övergången till denna fördelningmellan avgiftskomponenterna avses ske successivt . Zontaxa enligl hittillsvarande metoder tillämpasför alla tidningar med två till sju nummer . För tidningar med mindreän två nummer tillämpas en enhetlig viktavgift. Denna motsvararzontaxans viktavgift för det genomsnittliga medellransportavslåndel avseendehela volymen tidningar med mindre än två nummer . Om annat ej överenskommes mellan postverket ochtidningarnas utgivare inplaceras de olika tidningarna i servicenivå med hänsyntill utgiv- Prop.1975/76:127 11 ningstätheten.Möjligheter skall ges för tidningar som så önskar att mot prisreduktion resp.högre avgift erhålla en lägre resp. högre servicenivå än den normala. Oadresserade utgivarkorsband får i princip användasav tidningar med två till sju nummer . För adresserade utgivarkorsband differentierasexemplaravgiften i taxesystemet med avseende på storieken av den postbefordradevolymen tidningsexemplar per är. Taxesystemet differentieras med avseende påtidningarnas kundförhållande till postverket från och med 1977.Differentieringen innebär att tidningar som tecknar en form av volymförbindelsefår en avgiftsnivå (B-laxa) som motsvarar den för året överenskomnaavgiftsnivån i tidnings-rörelsen enligt den princip för inhämtning av denbristande särkostnadstäckningen som utredningen föreslår. För övriga tidningargäller att taxan skall ligga på en nivå (A-taxa) som motsvarar full särkostnadstäckningi tidningsrörelsen enligt postverkets milande kostnadsberäkningar. 1 fråga om uppnåendet av full särkostnadstäckningskall gälla att -med ulgångspunkt i täckningsgraden , 69,4 96 -avgiftsnivån för fastställs så att den beräknade täckningsgraden detlaår blir minst 71,4 ",,. Därefter höjs procenttalet med 2procentenheter till dess täckningsgraden nått 100 "c Detta skulle sålundai princip inträffa . Denåriiga avgiftshöjningen skall dock vara tillräckligt stor för alt gepostverket kompensation för de särkoslnadsökningar som inträffat mellanföregående och aktuellt förhandlingstillfälle. Uppräkningenav det föreslagna taxesystemet lill full kostnadstäck ning skall i princip ske genom jämna procentuella påslag på taxekompo nenternas å-priser. Om parterna så överenskommer kan dock uppräkningen göras även på annat sätt. Utredningensförslag till avgiftssystem i postverkets tidningsrörelse har baserats på 1975års intäktsnivå. principförslag till taxekonstruktion har remissinstanserna varitpositiva eller lämnat det utan erinran. Några remissinstanser har kommenteratenskilda taxekomponenter. har sålunda förordat att en särskildtaxekomponent övervägs, som tar hänsyn till spridningstätheten hos en tidning.Även vad gäller en tidnings övergång från oadresserade till adresseradeexemplar bör vissa ändringar i taxesystemet kunna ifrågasättas. Utredningensförslag att "tidning av dagspresskaraktär med ett nummer som medtätortsupplaga deltar i rabattberättigad samdistribution i volymgarantihänseendeskall behandlas som tidningar med minst två nummer " kan integenomföras förrän innebörden närmare penetrerats. TU hyser betänkligheter mot 1975/76:127 12 k. trohetsklausulen (volymgarantin). /SR menar att endast B-taxan skalltillämpas . Svenska Journalistförbundetmenar att den av utredningen föreslagna förändringen av de inbördes relationemamellan avgiflerna på vikt och exemplar missgynnar tidningar som har delägre annonsvolymerna och sålunda de lägre annonsintäkterna. Detta innebär enutveckling som strider mot samhällets presspolitik. Flertaletremissinstanser har kommenterat sambandet mellan postverkets tidningstaxor och samhälletsövergripande presspolitik./?/? [/ anser att den ställning som tas till tidningslaxeuiredningensförslag måste påverka bedömningen av de samlade behoven av presstödjande åtgärder.Svenska Journalistförbundet menar att det statliga presstödet syftar till attförbättra villkoren för de mest utsatta tidningarna så att ytteriigarenedläggningar kan undvikas. Mot bakgrund härav och med beaktande av att manfrån statligt håll i uttalanden och utredningar framhållit betydelsen församhällsdebatten av en vital och varierande press, finner förbundet det fögakonsekvent att tidningstaxeutredning framlägger förslag som försämrarvillkoren för tidningsutgivningen. Liknande synpunkter framförs av TU, FKP,TCO, /SR, LRFoch KF. TU och KF menar också att ett genomförande avutredningens förslag skulle innebära att man föregriper och inskränkerarbetsmöjligheterna för den tidskriftsutredning som föreslås i pressutredningensbetänkande. Konsekvensernaför tidnings- och tidskriftsutgivarna av en höjning av tidningsavgifierna hardiskuterats av ett flertal remissinstanser, bl. a. av TU. Föreningen menar attdet för en stor majoritet av de ca 2 000 tidningar och tidskrifter som f n.finns registrerade i poststyrelsens inländska tidningstaxa inte finns någotalternativ till postdistribution. Det ekonomiska läget är mycketpressat för dessa tidningar. Det är därför inte realistiskt att tro att den40-procentigaavgiftshöjning som föreslås kan tillåtas slå igenom på tidningsutgivarnasdistributionskostnader. Tidningarnakommer således att tvingas vidta besparingsåtgärder såsom minskadutgivningsfrekvens, minskat format eller minskat sidantal. Den föreslagnahöjningen av taxan kommer-även om den sker successivt -att leda till att många publikationer måste upphöra med sin utgivning. FKP,TCO. /SR, LRF och KF framför liknande synpunkter. LO framhåller attkostnadsutvecklingen för bl. a. den fackliga pressen är besvärande. Fortsattakraftiga kostnadsstegringar och en fortsatt passivitet från statens sida närdet gäller att skapa garantier för tidskriftspressens fortbestånd kan snabbtkomma att framtvinga inskränkningar i den fackliga pressens verksamhet.Avvägningen av postavgifterna är en av de faktorer som i det här sammanhangetspelar en avgörande roll. Grundernaför att bestämma avgiftsnivån i postverkets tidningsrörelse har diskuterats avflertalet remissinstanser. , RRV och NO företräder uppfattningen attde avgifter Prop.1975/76:127 13 somdebiteras tidningarna skall täcka hela särkostnaden. och uttalardärtill att avgiftema bör lämna ett skäligt bidrag till täckande av de för helaverket gemensamma kostnaderna. LO anser det rimligt att postverket i skäliggrad får täckning för de kostnader som är förenade med lidningsrörelsen. TU, FKP.TCO, /SR, LRF, Svenska Journalisiförbun-del, KF och Civiängenjörs/örbundCF-STF anser för sin del att de s. k. bortfallskostnaderna bör ligga till grundför prissättningen. FKP hänvisar därvid till utredningens expert och menar attde för tidningsrörelsen redovisade särkostnaderna endast till högst 75-80 "..skulle falla bort om tidningsrörelsen helt upphörde inom postverket. FKPfinner det därför rimligt att kraven på särkostnadstäckningen reduceras till ca75 "n. Några remissinstanser, bland dem TU, LRF och CivilingenjöisförbundCF-STF, anser att höjningar av tidningstaxan, i enlighet med utredningensförslag, kan leda till att tidningarna tvingas söka alternativadistributionskanaler. TUoch FKP hävdar i sammanhanget betydelsen av ett aktivt rationaliseringsarbeteinom postverkets tidningsrörelse. TU anser att de rationaliseringsresultat somuppnåtts varit obetydliga. Föreningen förutsätter attpostverket ger samma prioritet åt rationaliseringar inom lidningsrörelsensom inom övriga verksamhetsgrenar. TU förutsätter också atltidningsorganisationerna - för att kunna medverka i och bedöma resultaten avpostverkets rationaliseringsarbete - får ökad insyn i verkets organisation ochekonomi. Någraremissinstanser tar upp frågan om någon form av statsbidrag föratt undvika enhöjning av tidningarnas distributionskostnader. har, enligt sittremissvar, pekat på det otillfredsställande i att enså stor rörelsegren som tidningsrörelsen till avsevärd del måste finansierasgenom överpriser på andra tjänster som verket tillhandahåller. rördet sig om en intern subventionering motsvarande på brevportot. Verketkonstaterar att utredningens förslag om successiv höjning av tidningstaxanstäckningsgrad av särkostnaderna syftar till att göra det lättare förtidningarna att anpassa sig till nya förhållanden. Emellertid innebär detsamtidigt att det för verkets ekonomi besvärande underskottet består . För att undvika de olägenheter som uppstår om detta underskottfinansieras med Intäkter från andra postala rörelsegrenar, menar postverket attunderskottet bör täckas genom bidrag av statsmedel, /if tillstyrker postverketskrav att det underskott som uppstår skall täckas av statsanslag och inte avhöjda portoavgifter på övrig verksamhet. RRV menar alt utredningens förslaginnebär att pressen under en ytteriigare följd av år kommer att åtnjuta ensamhällelig distributionssubvention utöver det öppet redovisade presstödet.Behovet av ett sådant stöd måste, enligt verkets uppfattning, bedömas i sambandmed ställningstagandet till förslagen pressutredning. Om därvidpositiv ställning tas till stödbehovet som sådant behöver detta emellertid intei och för sig medföra att stödet för binds i oförändradeformer. Prop.1975/76:127 14 anserfiera skäl tala för en subvention i andra former än genom nedsatta generellapostavgifter. LO anser att de problem av ekonomiskt slag som drabbartidskriftspressen som en följd av ökande postavgifter inte kan lösas genom en subventioneritigvia andra postavgifter. En tänkbar utväg, menar LO, är atl statsmedel tillförspostverket över statsbudgeten för alt täcka den del av underskottet påtidningsrörelsen som annars skulle tas ul i form av höjda poslavgifter. 1970:112 (SU 1970:130, rskr 1970:294) redovisades de principer som bordegälla vid avgiftssättningen i postverkets tidningsrörelse. 1 prop.1973:193 lämnade jag en redogörelse för utvecklingen beslut. Jagkonstaterade därvid bl. a. att den postdistribuerade dagstidningsvolymen hadefortsatt att sjunka kraftigt. Jag konstaterade också att det tidigare särkostnadsunderskotteti tidningsrörelsen inte hade minskat . Riksdagensbeslut (TU 1973:28, rskr 1973:337) innebar bl. a. att avgifterna i postverketstidningsrörelse liksom skulle fastställas av regeringen sedanförhandlingar förts mellan postverket och tidningsutgivarna. 1enlighet med vad som anfördes i den nämnda propositionen har postverkelstidningsrörelse nu setts över av en särskild sakkunnig. Med utgångspunkt frånatt postverket även skulle ha en viktig uppgift att fylla i landetstidningsdislribuiion borde, framhölls det i direktiven, ett laxesystem och enprissättning eftersträvas som stimulerar till en fördelning av lidningsdistribulionensom framstår som samhällsekonomiskt rationell. En annan utgångspunkt skullevara att postverkets ersättning för utförda dislributionstjänsler i principskulle baseras på de faktiska kostnaderna för utförda prestationer. Den sakkunnige, som antognamnet tidningstaxeutredning, lade fram betänkandet (SOU1975:80) Postens roll i tidningsdistributionen, kostnader och priser. Avbetänkandet framgår att tidningsrörelsen utgör en av postverkets domineranderörelsegrenar. Den svarar för av brev- och tidningsförsändelsernassammanlagda vikt. Antalsmässigt utgör tidningarna ca 25 å 30 96 av dendistribuerade volymen. Totalt postbefordras f n. ca 570 miljoner lidningsexemplarper år, vilket utgör nästan hälften av den abonnerade tidningsvolymen i landet.1 fråga om dagstidningar har den av postverket distribuerade volymen minskattrots att dagstidningsuigiv-ningen ökat. Detta är delvis en följd av ätt vissatidningsföretag själva övertagit distributionen. En annan bidragande orsak lillminskningen är införandet av den s. k. samdistribulionsrabatten. Vad gällerandra tidningar än dagstidningar har volymen för postverket ökat något undersenare år. Postverketsfortlöpande kostnadsundersökningar visar alt intäkterna från Prop.1975/76:127 15 tidningsrörelseninte täcker kostnaderna. beräknades underskottet till omkring 75milj. Särintäkterna (170,3 milj. satta i relation till särkostnaderna(245,3 milj. i tidningsrörelsen - den s. k. täckningsgraden - beräknades till69 % . Det samkostnadsbidrag som bör hänföras till tidningsrörelsen kan fn. beräknas uppgå till storieksordningen 50 milj. kr. Villkoroch avgifter i tidningsrörelsen regleras i postala tidningskungörelsen(1968:489). De närmare villkoren för inrikes postbefordran av tidningar meddelasav postverket. 1betänkandet framhålls vidare att postverket har en rikstäckande organisationför distribution av brev, tidningar och andra försändelser. Utredningen menaratt det endast är genom gemensam distribution av olika slags försändelser sompostverket kan uppnå tillräckliga volymer för att kunna vidmakthålla enrationell distribution. Underutredningsarbetets gäng har den sakkunnige haft överiäggningar med företrädareför postverket och tidningsorganisationerna. principiellainställning är att varje rörelsegren skall bära sina särkostnader och därutöverlämna ett skäligt bidrag till de för hela verket gemensamma koslnaderna.Underskottet i tidningsrörelsen innebär , enligt verket, en så storbelastning på den totala rörelsen och därmed på verkets konkurrensförmåga, attunderskottet inte längre bör finansieras med intäkter från brevrörelsen.Underskottet bör därför - intill dess att avgifterna i tidningsrörelsen kangöras kostnadstäckande - täckas av statsmedel. Tidningsorganisationernasutgångspunkt har varit att tidningsutgivarna - med hänvisning till tidningarnasstora betydelse för upprätthållandet av postverkets distributionsapparat - fårbetala en sådan taxa att postverkets rörelseresultat inte försämrasav tidningsdistributionen. Organisationema menar därvid att tidningstaxansnivå i princip bör vara sådan att intäkterna täcker bortfallskostnaderna. Trotsolikheterna i sina redovisade principiella ståndpunkter har parterna enats omett gemensamt taxeförslag från utredningen. I fråga om kostnadstäckningsnivånhar man vidare kommil överens om att det realistiska målet är att gepostverket täckning för de totala särkostnaderna i tidningsrörelsen. Särkostnadstäckningenskall åstadkommas genom successiva avgiftshöjningar. Dessa måste emellertidske gradvis. I annat fall bedömer utredningen alt tidningsföretagen kommer attbygga upp en alternativ distributionsapparat. skulle därvid -enligtutredningens bedömning - riskera att förlora ca en tredjedel av helatidningsvolymen. Detla bortfall skulle sänka effektivitetsnivån i postverketoch därmed drabba verket som distributionsorganisation. Utredningens förslagatt avgifterna endast gradvis bör anpassas till särkostnadstäckande nivåinnebär att de negativa volymeffekierna dämpas väsentligt. Avvecklingen bör skeunder en period av . En så lång avvecklingsperiod ger tidningarna möjlighetatt successivt anpassa sig till den högre avgiftsnivån. 1975/76:127 16 attpostverket genom olika åtgärder kan anpassa organisationen lill en -trots denlånga avvecklingsperioden - eventuellt minskande volym. Föratt ytterligare begränsa negativa volymeffekter anser utredningen att den långaavvecklingsperioden måste kombineras med vissa ändringar av taxans konslmktion.Uiredningen vill därför införa dels vissa kostnadsmässigt motiverademodifieringar i taxans uppbyggnad utifrån grundprincipen "pris efterprestation", dels vissa komponenter som beaktar konkurrens-och efterfrågeförhållandena.Detta föreslås ske genom .att taxekomponen-lerna beaktar upplagestodek ochkundförhållanden. Sammanfattningsviskan det av utredningen föreslagna taxesystemet i postverkets tidningsrörelsebeskrivas på följande sätt. Taxesystemet bygger på principen pris efterprestation. Enhetsportoprincipen tillämpas, dvs. postverket och enskildatidningsutgivare skall inte kunna träffa separata avtal om avgifter och villkorför tidningsdisiribuiionen i andra fall än som förekommit. Postverkethar transportplikt över hela landet mot fastställda avgifter. Vidare föreslårutredningen att komponenterna i avgiftssystemet skall vara desamma som f n.,dvs. grundavgift, exemplaravgift, viktavgift, bokföringsavgift för oadresseradeutgivarkorsband samt försändelseavgifi för kommissionärskorsband. De olikakomponenternas genomslag i taxan följer i huvudsak den fördelning som framräknatsmed utgångspunkt i principen pris efter prestation. Exemplaravgiften utgörsålunda 66,8 9é, viktavgiften 32 96 samt övriga avgiftskomponenter 1,2 96 avsamtliga avgifter. Övergången till denna fördelning mellanavgiftskomponenterna avses ske successivt . Denhittillsvarande zontaxan bör enligt utredningens uppfattning bibehållas. Dettainnebär en differentiering av viktavgifterna för alla slags tidningar med två tillsju nummer beroende på transportavståndet. För tidningar med mindre äntvå nummer föreslås en enhetlig viktavgift. Denna motsvarar zontaxansviktavgift för det genomsnittliga medeltransportavståndet avseende hela volymentidningar med mindre än två nummer . Vidare föreslår uiredningenatt tidningarna inplaceras i tre servicenivåer med avseende på snabbheten idistributionen. Inplaceringen sker med hänsyn till utgivningstätheten.Möjligheter skall ges för tidningar som så önskar att mot prisreduktion resp.högre avgift erhålla lägre resp. högre än normal servicenivå. S.k. oadresserade utgivarkorsband föreslås få användas av tidningar med två tillsju nummer . Ifråga om upplagestoriek anser utredningen att tidningar med en post-befordradupplaga på mer än 10 miljoner exemplar bör ges en lägre avgift än tidningar med3-10 miljoner exemplar. Dessa bör i sin tur ges en lägre avgift än tidningarmed mindre än 3 miljoner exemplar. Vad gällertidningsutgivarnas kundförhållande lill postverket konstaterar utredningen attdet finns ett inslag som beaktar detta, näm- Prop.1975/76:127 17 ligenden s. k. trohetsrabatten. Utredningen anser att ett taxesystem som bygger på enhetsportoprincipenbör vara konstruerat så att det ger postverket elt skydd mot föriust av fråndistributionssynpunkt attraktiva tidningsexemplar. 1 fråga om tidningar medtvå till sju nummer kan skyddet begränsas lill lantbrevbäringslinjernamedan det för övriga tidningar bör gälla hela distributionsområdet. Uiredningenföreslår i enlighet härmed en form av volymgaranti. De tidningar, som genom attträffa volymgaranliavtal bidrar till alt ge postverket en betydelsefullgrundstruktur i dess distributionsapparat, ges fördelen av en taxa, som endastgradvis - - anpassas till full särkostnadstäckningsnivå- B-taxa. De tidningar, som inte är beredda ge sådan volymgaranti, bör däremotbetala en avgift som motsvarar full särkostnadstäckning i tidningsrörelsen enliglpostverkets årsvi.s löpande kostnadsberäkningar - A-taxa. Ifråga om inhämtningen av den bristande särkostnadstäckningen föreslårutredningen alt - med utgångspunkt i täckningsgraden på 69,4 %-avgiftsnivån för fastställs så att den beräknade täckningsgraden deltaår blir minst 71,4 "o. Därefter höjs procenttalet med i princip 2procentenheter lill dess täckningsgraden nått 100 "<>. Detta skullesålunda inträffa . Den åriiga avgiftshöjningen skall dock enligtutredningens förslag vara tillräckligt stor för att ge postverketkompensation för de särkoslnadsökningar som inträffat mellan föregående ochinnevarande förhandlingstillfälle. Utredningensförslag till taxekonstruklion har till sina tekniska delar, med några fåanmärkningar, tillstyrkts eller lämnats utan erinran av samtliga remissinstanser.Vad gäller avgiftsnivån har ett fiertal remissinstanser. ,Fack- och konsumentpressens postkommitté. ,Centralorganisationen /SR, , . och ,hävdat att prissättningen bör ske utifrån tidningsrörelsens s. k. borifallskostnader.De remissinstanser som förordar denna princip hänvisar till vad utredningensexpert framhållil rörande kostnadsstudie, enligt vilken bortfallskostnadernauppgår till 75 ä 80 "o av särkostnaderna. Några andra remissinstanser, postverket,och näringsfrihelsombudsmannen, företräder uppfattningenatt de avgifter som debiteras tidningarna skall täcka de totala särkostnaderna.Postverket och uttalar därtill att avgifterna bör lämnaett skäligt bidrag till täckande av de för hela verket gemensamma kostnaderna.LO anser det rimligt att postverket i skälig grad får täckning för dekostnader, som är förenade med lidningsrörelsen. Enligtmin mening är utredningens förslag lill taxesystem väl avvägt vad gällerlaxesystemets komponenter, deras inbördes vikt och förhållande samt det sättvarpå full särkostnadstäckning i tidningsrörelsen föreslås uppnås.Utredningens kostnadsberäkningar m. m. föranleder ingen erinran från min sida.Jag anser det värdefullt att utredningen genom särskild expertis Prop.1975/76:127 18 genomförten granskning av de beräkningsprinciper m. m. som skall ligga till grund förbestämmandet av särkostnaderna . De omfattande överläggningar somförevarit mellan utredningen, postverket och tidningsutgivarnas representanterger anledning att förmoda att den föreslagna taxekonstruktionen innebär enöver tiden rättvisare prissättning än f n. för de tidningar och tidskrifter somanlitar postverkets distributionsorganisation. Den 15-åriga avvecklingstidenför underskottet i tidningsrörelsen möjliggör för tidningsutgivarna attsuccessivt anpassa sig till en högre kostnadsnivå. Det nya taxesystemet börenligt min mening minska risken för att altemativa distributionskanaler byggsupp. Det kan nämligen inle vara samhällsekonomiskt rationellt att det vidsidan av postverket och den etablerade dagstidningsdistributionen byggs uppytterligare dislributionsalternativ. Jagvill i sammanhanget kort beröra den av vissa remissinstanser förordade prissättningsprincipendär taxan föreslås sättas vid en sådan nivå att intäkterna i rörelsen endasttäcker de s. k. bortfallskostnaderna. En taxesättning i överensstämmelsehärmed skulle, enligt företrädarna för denna uppfattning, innebära attpostverkets rörelseresultat inte skulle försämras av tidningsdistributionen. Ifråga om bortfallskostnadernas storlek i postverkets tidningsrörelse hänvisarutredningen till en kostnadsundersökning . Enligt denna skullebortfallskostnaderna då ha legat vid av de totala särkostnaderna.Utredningen menar emellertid att resultaten från beräkningarna 1961 inte ger enriktig bild av postverkets anpassningsmöjligheter om anpassningenväsentligen skall bestå i att minska personalresurserna. I postverket sker ensamproduktion av skilda tjänster. Verkets transport-och distributionsorganisation,som i stort sett är gemensam för de skilda slagen av tjänster, är på grund avtrafikplikten landsomfattande och vittförgrenad. Verket kan härigenom betjänaallmänheten och postkunderna över hela landet. Detta innebär sammantaget att postverketpå kortare sikt har tämligen små möjligheter att radikalt sänka kostnadsnivångenom t. ex. omfattande strukturrationalisering och olika former av långtgåendeserviceinskränkningar. Å andra sidan föreslår utredningen en så långsiktig anpassningsperiodatt eventuella volymbortfall kan mötas medkostnadsminskningar. fullgör viktiga regional- och sysselsättningspolitiskauppgifter i samhället. Talet om bortfallskostnader av mera betydande volym bliri detta sammanhang mindre realistiskt. Det är enligt min mening därför intemöjligt att basera prissättningen på en volymmässigtbetydande produkt på kortsiktiga bortfallskostnader om kostnadsbortfallet inteslår igenom annat än på . En sådan princip är inte möjlig att lillämpaför ett affärsverk med rörelsegrenar som utgör delar av vårt samhällesinfrastruktur. Detförslag som utredningen lagt fram får ses som en paketlösning där taxeuppbyggnadenoch de däri ingående komponentema är utformade resp. Prop.1975/76:127 19 avvägdaså att ett för båda parter acceptabelt avgiftssystem skall kunna tillämpas.Samtidigt har den period under vilken avgifterna successivt skall höjas tillfull särkostnadstäckning satts så lång som , varigenom båda parter avsesfå möjlighet att anpassa sig till den nya taxekonstruktionen.