prop · FZ031 · 1975-12-31 00:00:00 — Ungefär hälften av de övriga kommuner som diskuterarfrågan om kärnkraftverk har enUgt CDL:s utredning tänkbara kärnkraftslägen. Restenav dessa kommuner har inte omnämnts i CDL:s utredning men häri några faU(och kommuner) av kraftindustrin angetts som kommuner medmöJUga kärnkraftverkslägen. Flertalet av de kommuner som tar upp frågan omkärnkraftverk tar inte ställning tiU en evenlueU lokalisering av ettkärnkraftverk tUl konimunen. är emeUertid negativ tUl en sådanlokalisering och föreslår att det ena av de av CDLföreslagna lägena i kommunen vid Vässby förs ur diskussionen. Borlängekommun säger sig vara beredd att positivt medverka om kommunen skuUe bU aktueUför lokalisering av olje- eller kärnkraftverk. Kommunerna , ochHaninge, där CDL:s högst prioriterade kärnkraftverkslägen finns, tar iprogrammen inte stäUning tiU lokaliseringsfrågan. Totalt ca25 kommuner gör kommentarer angående vattenkraftutbyggnad. De flesta av dessakommuner tar inte stäUning för eller emot vattenkraftutbyggnad. Kommunerna vidhuvudälvarna i södra har i aUmänhet skjutit upp sinaställningstaganden i utbyggnadsfrågor i avvaktan på resultaten av pågåendeutredning. Flertalet av de kommuner som berörs av de outbyggda älvarna samtövriga älvar i norra har inte tagit stäUning till frågan omvattenkraftutbyggnad i samband med programarbetet. 7.10.3 'Länsstyrelsernas yttranden Länsstyrelserna delar i huvudsak kommunernas uppfattningarnär det gäller behandlingen av frågor som hänger samman med kärnkraft.Länsstyrelserna i och kommenterar frågan ombebyggelserestriktioner i anslutning till befintliga kraftstationer. Länsstyrelseni anser att speciella restriktionszoner måste läggas fast kringRinghalsverket vid . Därmed uppstår också frågor om hur bredrestriktionszonen bör vara, hur tätortsutbyggnaden i och Kungsbackapåverkas, hur man skall kunna kontrollera omvandlingen av fritidsbostäder tillåretrunlbostäder samt hur Jordbruk, rörligt friluftsliv och fritidsbebyggelsepåverkas. 5 1975/76 1 saml. 1975/76:1 66 i uttalar angåendeBarsebäcksverket, att frågan om bebyggelserestriktioner ännu inte har kunnatbli föremål för en med övriga riksintressen likvärdig behandling iprogramarbetet. kommer dock att verka för att strålskyddsfrågornabeaktas i kommunernas översiktliga planering, och har vid slutbehandlingen avprogrammen från och kommuner angett zonen inom frånkränkraftverket som ett planeringsområde. /.länsstyrelsen i anser att nian börstudera konsekvenserna för luft, mark och vatten av en eventuell lokaliseringav ett kärnkraftverk till Tunabergskusten. Någrabetydande skiljaktigheter i uppfattning mellan kommimer och länsstyrelser föreliggerinte när det gäller vattenkraftfrågor-n a s behandUng i programarbetet. 1 flera avde kommuner som behandlar vattenkraftutbyggnaden har kraftföretagenutbyggnadsprojekt som vilar i avvaktan på resultaten av pågående utredning. del av älvdalarna ingår i kommunala planeringsområden. 1 vissa fall liggerde aktuella utbyggnadsprojekten i områden som avses bli föremål förförordnanden enligt naturvårdslagen. i pekar på deproblem denna osäkerhet medför och anför att säkerställandet av riksintressenainom i hög grad är beroende av hur vissa utbyggnadsprojekl bedömsvid en prövning av och regeringen. Ävenlänsstyrelsen i betonar att inriktningen av planeringen i höggrad är beroende av i vad mån fortsatt vattenkraftutbyggnad kommer att medges.Länsstyrelsen finner anledning att uppmärksamma regeringen på att det ärangeläget atl centrala stäUningstaganden i utbyggnadsfrägorna kommertill stånd sä att en fastare grund för planeringsarbetet skapas. 7.10.4 De centrala remissinstansernas yttranden Allmänt CDL, till vars yttrande anslutersig, finner beträffande k o n d e n s k r a f t p r o d u k t i o n e n att deönskemål om lokalisering av kondenskraftverk som bl.a. lades fram i 1972 årsCDL-utredning Lokalisering av stora kuslförlagda värmekraftverk inte harbeaktats i programmen på ett likvärdigt sätt med bevarandeintressena. Deplanerade kärnkraftariläggningarna i Brodalen, Tunaberg och har enligtCDL i huvudsak inte beaktats i berörda kommuners program. Liknande synpunkterframförs av , som konstaterar att de av CDL angivna lägena förkraftproduktion bar behandlats påfallande ojämnt i programmen. CDLutvecklar i sitt yttrande ytterligare synpunkter på kraflförsöij-ningen. a. att det för en långsiktig fysisk planering inte är avgörandeom man förutsätter en något lägre eller högre energikon- Prop.1975/76:1 67 Detta innebär endast att en tilltänktkraftstation behöver tas i anspråk något senare eller tidigare. De i 1972 årsCDL-utredning föreslagna tre nya lägena för verk som skall tas i bruk förutsätter att de befintliga fyra lägena för kärnkraftverk utnyttjasi full utsträckning. Tiden för tillståndsbehandling, projektering och uppförandeuppgår enligt CDL till omkring . CDL framhåller också att såväl ekonomiskasom miljömässiga hänsyn talar emot en utbyggnad av fossileldade kraftverk,annat än möjligen för att täcka kortvariga belastningstoppar. CDL gör endetaljerad genomgång av lägen för kärnkraftverk och behovet avmarkreservationer. konstaterar att för samtliga fyra befintligakärnkraftverkslägen bebyggelserestriktioner har diskuterats i enlighet medverkets rekommendationer. framhåller att syftet med alt i planeringsarbetetuppmärksamma zonen kring kärnkraftverken främst är att hålla.säkerhetsmyndigheterna informerade om bebyggelseutvecklingen och alt undvikamer omfattande tätortsbebyggelse inom denna zon. Överstyrelsen för ekonomiskt försvar är positiv tillinlandslokalisering av kärnkraftverk. understryker att erfarenheter saknasav effekterna i inlandsvalten av de mycket stora kylvattenutsläpp som skullebli föUden av en sådan lokalisering. Det fordras därför enligt institutetingående utredningar om effekterna. framhåUer att kärnkraftverk intebör lokaliseras nära tätbebyggelse eller alternativt ges erforderUgl skyddeftersom de kan ge sekundär verkan vid miUtär bekämpning. CDLkonstaterar att många berörda kommuner tar upp frågor om vattenkraftutbyggnad isina program. 1 de fall man i programmen tar konkret ställning iutbyggnadsfrågor förespråkar man i vissa fall utbyggnad med hänvisning tillsysselsättningsaspekter och är i andra fall restriktiv med hänsyn tillbevarandeintressen. CDL framhåller med anledning av detta att envattenkraftutbyggnad inte nödvändigtvis behöver spoliera möjligheterna atttillgodose andra riksintressen. CDL anser tvärtom att effekterna av enutbyggnad kan bli positiva även frän miljösynpunkt. framhåller att planeradvattenkraftutbyggnad berör mycket stora bevarandeintressen. Verket konstateraratt kommuner och länsstyrelser i områden som berörs av utredningen rörande vattenkraftutbyggnaderi södra och norra intar en avvaktande hållning i väntan påpågående utredning. Detta har enligt verket haft en negativ inverkan påprogramarbetet, eftersom de frågor och problem som skulle aktuaUseras vid enutbyggnad inte tas upp i någon större utsträckning. finneremeUertid att det, sedan utredningens betänkande har offentUggjorts, finnsunderlag för en klar handUngslinJe för de älvavsnilt där utredningen uttalarentydiga rekommendationer. Verket anser att de bedömningar avbevarandeintressena som görs av utredningen medför att riksintressena bättrekan preciseras och att därför viss översyn av tidigare redovisatunderlagsmaterial för den fysiska riksplaneringen bör ske. 1975/76:1 68 anser vidare att kraflintressena hittUlshar prioriterats på bekostnad av naturvårds- och frUuftsintressen. Med hänsyntiU den ringa tillgången på älvsträckor med naturiigt strömmande vatten ochvattenfall och till den ringa kraftvinst som enligt verket finns att hämta, böri fortsättningen naturvårdens och friluftslivels intressen komma i första hand.Verket pekar också på några faktorer i redan reglerade vattendrag som enligtverket kan utgöra ett hot mot existerande naturvärden. Som exempel nämnsvattendomar vars regleringsgränser inte fullt utnyttjas, äldre vattendomarsom överhuvudtaget inte har utnyttjats samt det ökade behovet av vattenkraftför toppkraftproduktion i samband med kärnkraftutbyggnad vilket medför ökadekrav på korttidsregleringar. Verket anser att det bör finnas möjlighet attJustera äldre domstolsbeslut med hänsyn tUl alternativa nyttjandeaspekter, t.ex. rekreation. Naturvärdsverketoch CDL finner att k r a f t 1 e d n i n g s f r ä -gorna i stort sett förbisesi de kommunala programmen trots att kraftledningar kan medföra betydandeniarkanvändningskonflikter och negativa miljöeffekter. CDL understrykersambandet mellan kraftledningsstråk och lokalisering av kraftverk. Längakraftledningar ökar energikostnaden för konsumenterna sommiljöpåverkan och markintrång blir större. Energiförsörjningen i den fortsatta planeringen anser atl de kommuner som berörs av lägen förkärnkraftverk enligt CDL:s utredning Lokalisering av stora kustförlagdavärmekraftverk och som bedömer en sådan lokalisering som tänkbar, bör bidratill att bevara statsmakternas handlingsfrihet genom att inte genomföraförändringar i markanvändningen i de aktuella områdena förrän den framtidaenergipolitiken är fastlagd. CDL framhåller att betydligt större vikt änhittills måste fästas vid nya lägen för kraftproducerande anläggningar.Samtliga huvudlägen i nämnda utredning bör beaktas i den kommunalaplaneringen för alt upprätthålla handlingsfrihet för framtiden. CDL påpekarvidare all de pågående utredningarna om undeflordsförläggning av kärnkraftverkkan medföra att behov av nya förläggningsplatser uppstår. När detgäller vattenkraftutbyggnader anser planverket alt några beslut i avvaktan påställningstagandena till utredningarna om och norra älvarinte bör fattas om kraftutbyggnad i älvavsnitt som av ochriksantikvarieämbetet har angetts som riksintressen. CDL understryker vikten av att kommunerna samråder medberörda kraflintressen vid planering av älvdalar med utbyggbar vattenkraft. har utfört en översiktlig studie avkulturminnesvårdens intressen inom områden berörda av vattenkraftutbyggnad isödra och ämbetet arbetar f. n. med en motsvarande utredningbeträffande norra . Ämbetet betonar viklen av att dessa nya utredningarbeaktas i planeringen av älvdalarna. Prop.1975/76:1 69 I den till regeringens beslut fogade promemorian framhållsatt nya riktlinjer beträffande markreservationer för kraftverk och ledningsnätinte bör anges förrän tagit ställning till energipolitiken vid 1975års . Regeringen understryker detta i länsbesluten men framhåller allplaneringen i anslutning flll kärnkraftverken i Simpevarp, Forsmark, Barsebäckoch Ringlials bör drivas vidare i enlighet med vad kommunerna har föreslagit.Vidare bör planverket och säkerhetsmyndig-heterna beredas tillfälle att följaplaneringsarbetet. Regeringen konstaterar all utbyggnaden av dessakärnkraftverk medför behov av kraftledningsgator och framhåller attlänsstyrelserna i berörda och angränsande län i samråd med berörda kommuner ochcentrala myndigheter bör uppmärksamma denna fråga tidigt i planeringsskedet. Planverkel bör enligt promemorian i samarbete medsäkerhetsmyndigheterna följa arbetet med den fysiska planeringen i områdena ianslutning till de befintliga kärnkraftverken. Även'frågan omkraftledningssträk bör härvid uppmärksammas. Verket bör ställa samman ochredovisa erfarenheterna av delta planeringsarbete. 1 promemorian påpekas atl ett betydande antal områden medstarka bevarandeintressen har redovisats utefter älvdalarna i norra arbetet med att säkerställa dessa bevarandeintressen bör enligt promemorianbeaktas innebörden av statsmakternas ställningstaganden till energipolitikenvid . Vidare bör det ytterligare material som kommer fram somen följd av pågående utredningsarbete rörande vattenkraftutbyggnader i norraNorrland successivt inordnas i underiags-materialet för planeringen längsälvdalarna. Beträffande behandlingen av de områden som berörs avaktualiserade kraftverksutbyggnader bör enligt regeringsbesluten åtgärder föratt tUlgodose bevarandeintressena vidtas i sådan utsträckning atl dessaintressen inte äventyras. 7.77.7 Riktlinjer och underlagsmaterial Några särskilda riktlinjer för väg-, järnvägs- ochsjötransporternas behandling har inte förelegat. har emellertiduttalat (CU 1973:11, rskr 1973:119) att frågan om en förbättrad planering avflygplatsernas lokalisering borde behandlas inom ramen för den fysiskariksplaneringens fullföljande. Mot bakgrund härav anmodade Kungl. Maj:t iskrivelse länsstyrelserna att vid överläggningar med kommunernaoch vid redovisningar av de kommunala programmen belysa konsekvenserna förkommunernas del av önskemål beträffande lokaliseringar av och markreservationerför flygplatser. Därvid skulle även beaktas de bedömningar av flygplatserslokalisering och funktion som görs inom ramen för den regionalatrafikplaneringen. 1975/76:1 70 7.77.2 Behandlingen i det kommunala programarbetet Vägfrågorna har behandlats i förhåUandevis litenutsträckning i kommunernas program. 1 flera program behandlas dock behovet avnya eUer förbättrade vägar med hänsyn till det rörliga friluftslivet. Någrakommuner i understryker betydelsen av att väg E6 byggs ut tUlplanerad motorvägsstandard för att kustbygden skall bli tUlgänglig för rörligtfriluftsliv och turism. Flera kommuner i anser att enomfattande upprustning av vägnätet bör ske och förordar ett utökat stöd tillden enskilda väghållningen för att de stora områden som avsatts för rekreationskaU kunna utnyttjas. Äsele kommun anser det angeläget att mellanStoflola och Ankarvattnet kommer till stånd med tanke på dess stora betydelseför det rörliga friluftslivet och därmed för den bofasta befolkningen. Flertalet kommuner i accepterarlänsstyrelsens uppfattning att väg E6 är av riksintresse och anger deerforderliga vägreservaten som utredningsområden. Risk för konflikter mellan planerade vägar ochnaturvårdsintressen redovisas i några fall, t. ex. vid backar iSimrishamns kommun. Totalt ca 45 kommuner diskuterar flygplalsfrågor, främstnylokalisering eller utbyggnad av flygplatser. I flertalet fall är behandlingenrelativt kortfattad. Länsstyrelserna markerar i sin kartredovisning 18 lägenför nylokalisering eller utbyggnad av flygplatser, av vilka 4 är alternativa.Totalt berörs 17 kommuner av dessa 18 lägen. De berörda kommunerna är ihuvudsak positiva till en eventuell flygplatsetablering. Hälften av kommunernamedverkar redan i utredningar om nya flygplatser. I utrederLinköpings och kommuner tUlsammans med frågan om en nystörre flygplats för länet. 1 är , kommuner engagerade i en gemensam utredning. a. ,, , , och kommuner föreliggerutredningsmaterial beträffande nya flygplatser. Flertalet kommuner diskuterar inte intressekonflikter viden eventuell flygplatsetablering. De kommuner som uppmärksammar bullerproblemenanger att bebyggelserestriktioner är nödvändiga i anslutning till föreslagnalägen för flygplatser. Drygt hälften av de kommuner som berörs av de avlänsstyrelserna markerade flygplatslägena diskuterar behovet avmarkreservationer för de tilltänkta flygplatserna. Flertalet av dessa kommuneranger att de skall utarbeta kommunöversikter med rikthnjer förbebyggelseutvecklingen i de tUllänkta områdena för flygplatser. Tre kommunerdiskuterar generalplan som regleringsform. Övriga kommuner anger allmänt atlflygplatsfrågan skall behandlas i kommunens översiktliga planering. Sjötransportfrågor behandlas i första hand av de kommunersom berörs av mUjöstörande och resurskrävande industri. Den utförUgastebehandUngen redovisas i , där länsstyrelsensammanställde ett underlagsmaterial för programarbetet. 1975/76:1 71 7.11.3 Länsstyrelsernas och övriga regionala organsyttranden Vägförvaltningarna i 18 län har yttrat sig tilllänsstyrelserna över kommunernas program. Förvaltningarna har i regel ingastörre invändningar beträffande vägfrågornas behandling. Vägjörvaltningarnai och liksom i det senarelänet påpekar att vissa konflikter kan uppstå mellan planerade vägar ochområden av riksintresse från bevarandesynpunkt. nämnersträckningen av väg E6 som exempel. i nämner somexempel på en direkt konfliktsituation den tänkta sträckningen av väg El 8genom den för kulturminnesvården intressanta Alsterdalen i . / delar kommunernasuppfattning att en omfattande upprustning behövs av vägnätet i länet ochkonstaterar också att flertalet kommuner behandlat väg E6 som ett riksintresse. När det gäller flygplatser delar länsstyrelserna i allmänhetkommunernas uppfattningar eller kommenterar inte frågan. i anser sig för närvarandeinte kunna ta ställning till flygplatsfrågan i länet, då man anser attlokaliseringen måste ansluta sig till övrig trafikplanering. iNorrbottens län vill utreda frågan om flygplatslokalisering iArjeplog-Arvidsjaursområdet i samråd med i . Länsstyrelserna i , , ochVästmanlands län anser att frågan om nylokahsering av flygplats för reguljärttrafikflyg inte är aktuell. 7.11.4 De centrala remissinstansernas yttranden Allmänt Enligt mening är kommunernas program av olikaomfattning och noggrannhet när det gäller vägfrågor. 1 vissa kommunala programär behandlingen mycket schematisk, medan t. ex. i och länvägreservaten angetts vara av riksintresse. konstaterar att detföreligger direkta konflikter eller risker för konflikter mellanbevarandeintressen och vägintressen. Som exempel nämns den planerade vägenmellan och samt omläggningen av väg E6 genom . Luftfartsverketanser att f 1 y g p 1 a t s f r å g o r n a fått en otillräcklig behandling ikommunernas program. Verket konstaterar att det oftast inte framgår av vilkenbanklass de planerade flygplatserna är eller vilket slag av flygtrafik somavses. Vidare förekommer det enligt verket atl befintliga och redan planeradeflygplatser inte redovisas. 1 andra fall finner verket atl endast flygplatsensnegativa inverkan i form av buller tas upp. Verket anser sammanfattningsvis allen fullständig bedömning av behovet av flygplatser inte kan göras på grundvalav programarbetet. anför att de pågående utredningsarbetena kringaviserade 1975/76:1 72 flygplatslägen ofta låser den kommunala handlingsfrihetenbeträffande bebyggelseutvecklingen. Enligt uppfattning ger programarbetet enojämn redovisning av befintliga och potentiella djuphamnslägen. 1 flertaletfall saknas enligt verket förslag till utrednings- och planeringsåtgärdereller åtgärder för att säkerställa djuphamnslägen. hävdar att sjötransporterna kommer att ökaav bl. a. transportekonomiska och miljömässiga skäl. Enligt verket finns ochplaneras resurssparande systemlösningar för godstransporter med storautvecklingsmöjligheter. anför vidare att det föreligger starka ochaktuella intressen från de södra kuststaterna i att möjliggöra trafikmed upp till 15 meters djupgående in i . kan enligt verketstörre djupgående än aktualiseras men detta förutsätter mycketomfattande fördjupningsätgärder. Förträngningarna till är avgörande för sjötransporterna längs utför sjömätningar i förträngningsområdena. Resultaten av dessamätningar ger bättre underlag för att bedöma sjötransportmöjligheterna längsnorrlandskusten. är medvetet om att skyddsintressena iÖstersjön, och är starka och att detta ställer storakrav på sjösäkerheten. anser att trafikseparering ochtrafikkorridorer, en utvecklad lotsfunktion, positionsrapportering,tillfredsställande sjömätningar ni. m. är förutsättningar för 1 5 meters djupgående.Verkets principiella ståndpunkt är vidare att stora godsmängder per fartyg ochregelbundna transportflöden efter bestämda router minskar riskerna vidsjötransporter. Kommunikationernas förhållande till andraverksamheter konstaterar att bestämmelser enligtnaturvårdslagen kommer att utfärdas i stor omfattning, vilket ofta innebär attvägarbeten inom berörda områden inte får utföras utan tillständ.Verket understryker vikten av att de bestämmelser som utfärdas i görligaste månutformas så att smärre Justerings- och förbättringsarbeten på vägarna kanutföras utan särskilt tillstånd. Verket understryker betydelsen av närakontakter med vägförvaltningarna i ett tidigt skede då områdesbestämmelser ärunder utarbetande. Praktiska rutiner för sådana samråd efterlyses av vägverket.Liknande synpunkter anförs av SJ beträffande Järnvägar inom riksintressantaområden. anför vidare att det i många fall anges iprogrammen att allmänhetens möjligheter att utnyttja områden för friluftsliv ärbegränsade på grund av dåliga vägförbindelser. Eftersom det rör sig omriksintressanta områden har kommunerna enligt verket den uppfattningen attstaten skall sörja för vägförbindelser. 1975/76:1 73 det inle finns medel för denna typ av vägar. Om vägverketskall gå in med medel, måste andra enligl verket viktigare vägprojektsenareläggas. Kommunikationerna i det fortsatta planeringsarbetet Det bör enligt övervägas att helt eller delvisge huvud-vägnätet status av riksintresse i del fortsalta planeringsarbetet. Detföreligger risker för stora fördyringar om inle väginlressena tillgodoses.Vägverket förutsätter att de synpunkter som framförts av vägförvaltningarnaunder programarbetet beaktas under planeringen. anser det vara av stor vikt att kommimernagör erforderliga markreservationer för både befintliga och planerade flygplatseroavsett storlek. Såväl luftfartsverket som planverket anser det nödvändigt meden landsomfattande bedömning av önskemål om nya flygplatser eller utbyggnad avbefintliga anläggningar. anser att planverkets normer beträffandebuller kring civila flygplatser sannolikt ger indikation om mer buller än vadsom verkligen blir faUet. Detta medför enligt luftfartsverket att tilltänktaflygplatser slås ut av förmenta bullerskäl och att bebyggelse onödigtvisförhindras. Verket anser att man bör genomföra hullergränsbestämningar enligtbetänkandet (SOU 1961:25) Flygbuller som samhällsproblem. Verket ger i sittyttrande förslag till hur bullerskyddszoner i enligliet med betänkandet kanfastläggas och föreslår att sådana zoner anges i den fysiska riksplaneringen. Planverketanser att det är angeläget att frågan om uppbyggnaden av landetstransportförsönning på läng sikt avseende kommunikationer, hamnar, flygplatser,terminaler och tekniska system utreds på ett samlat sätt. 1 den till regeringens beslut fogade promemorian framhållsalt det i avvaktan på ställningstaganden till den avslutade regionalatrafikplaneringen är angeläget att undvika sådana låsningar av markanvändningensom kan förhindra eller försvåra ett tillgodoseende av berättigadeIrafikintressen. När detgäller flygplatser bör enligt promemorian särskilt uppmärksammas angelägenhetenav att mark i anslutning till befintliga eller planerade flygplatser tas ianspråk bara för sådana ändamål som medger all en rimlig handlingsfrihet förflygverksamheten kan bibehållas. Vidberäkning och avgränsning av bullerskyddszoner kring flygplatser bör i avvaktanpå resultatet av trafikbullerutredningens arbete utgångspunkten vara de avluftfartsverket angivna metoderna. I delänsvisa besluten hänvisar regeringen till den nämnda promemorian. Vissaflygplatsfrågor som har behandlats i kommunernas program kommenteras ibesluten. 1 flera fall framhåller regeringen att frågorna bör 1975/76:1 74 lösas i samråd mellan berörda kommuner och länsstyrelseroch att angelägenheten av att hushålla med högvärdig jordbruksmark bör beaktas. Beträffande markreservationer i anslutning tUl befintligaoch potentiella djuphamnslägen framhålls i den till besluten fogade promemorianatt behovet av sådana under planeringsskedet bör övervägas i de kustområden sominte betecknats som obrutna. Beträffandevägfrågor framhålls i regeringens beslut för alt i det fortsattaplaneringsarbetet särskild uppmärksamhet bör ägnas frågan om reglering avmarkanvändningen kring de vägreservat som lagts ut för anslutningarna lill enÖresundsbro. 1 beslutet för län fastslås att planeringenför en framlida sträckning av vid skall utgå från att ensträckning som äventyrar naturvärdena vid backar inte får komma tillstånd.