prop · FZ03187 · 1975-12-31 00:00:00 — I vissa fall anses förvaltningsmyndighetha en längre gående befogenhet att rätta ett beslut, men någon allmänförfattningsbestämmelse härom har inte meddelats. Bestämmelsen i 19 Sförvaltningslagen är tillämplig på beslut av specialreglerad nämnd, ombeslutet innebär myndighetsutövning mot enskild och kan överklagas genomförvaltningsbesvär (2 och 3 SS förvaltningslagen). Som framgår av vad jag haranfört i det föregående kan en kommun eller landstingskommun i vissa fallersätta ett beslut som har blivit oriktigt i något hänseende med ett nyttbeslut. Delta kan ibland vara fallet även om felet beror på en oriktigbedömning av sakfrågan. En uttrycklig föreskrift om befogenhet att rättaförbiseendefel i protokoll skulle enligt min mening kunna påverka bedömningenav i vilken utsträckning det är tillåtet för kommunfullmäktige resp,att rätta ett beslut. De beslut som dessa församlingar fattar kannågon gång ha stor betydelse för enskilds rält. Det kan finnas situationer närdet från rättssäkerhetssynpunkt framstår som otillfredsställande all ett beslulsom har anslagils i föreskriven ordning skall kunna ändras även om besvär inteanförs och utan att de som berörs av beslutet kan få kännedom om ändringen påannat sätt än genom att övertyga sig om att någon anieckning om rättelse intehar gjorts på det anslagna protokollet. En annan invändning mot en föreskriftom befogenhet att rätta förbiseendefel som enligt min mening inte saknarbetydelse är att olika uppfattningar ibland kan råda i frågan om ett fel är avdenna karaklär eller har med bedömningen av sakfrågan att göra. Dennainvändning leder lill slutsatsen att det egentligen bör ankomma på det organsom har fattat det beslut som har lått en felaktig utformning att pröva fråganom rättelse Prop.1975/76:187 413 börske, Justeringsförfarandel ger vidare förutsättningar för att förbiseendefelskall kunna upptäckas . På gmnd av vad jag nu har anfört har jag funniiatt någon föreskrift om befogenhet att rätta sådana fel i protokoll inte börlas in i lagen. Dennaparagraf innehåller bestämmelser om reservationsrätt. Innehållet i paragrafenstämmer helt överens med föreskrifterna i 25 S KL, 26 S KLS och 35 S LL. 1denna paragraf ges bestämmelser om vården av fullmäktiges handlingar.Paragrafen motsvarar delar av 26 S KL, 27 S KLS och 36 S LL. 126 S KL, 27 S KLS och 36 § LL finns bestämmelser om expediering av prolokoll,arkivvård och rätt till avgiftsfri vidimering av avskrift av protokoll. Dessabestämmelser skiljer sig delvis från varandra. Sedankommunfullmäktiges prolokoll har justerats, skall enligt 26 S KL och 27 S av protokollet överiämnas till kommunstyrelsen och utdrag avprotokollet tillställas de övriga nämnder, som skall verkställa besluten.Enligt 36 S LL skall protokoll tryckas och tillställas förvallningsutskottetoch de övriga nämnder som skall verkställa beslut. Det trycktaprotokollet skall sändas lill och samtliga landstingsman samtdelas ul till kommunerna för att genom kommunstyrelsens försorg hållastillgängligt för kommunens medlemmar, Ifråga om arkivering av kommunfullmäktiges handlingar gäller enligl KL altfullmäktiges ordförande ansvarar för att handlingama vårdas och förtecknas.Fullmäktige kan emellertid lämna sina protokoll och handlingar lillkommunstyrelsen, om handlingarna inte behövs för det löpande arbetet.Bestämmelser om arkivvård finns också i 30, 40 och 45 SS- I 30 S föreskrivs attkommunstyrelsen skall vårda och förteckna de kommunala arkiven i den månuppgifien inte enligt lag ankommer på annan. Enligt 40 och 45 SS skallnämndernas protokoll och övriga handlingar vårdas och förtecknas påordförandens ansvar. En redogörelse för arkivfrågans tidigare behandling lämnasi kommunallagskommiiténs betänkande (SOU 1952:14) Förslag till kommunallag m,m. Därav framgår bl. a. att riksarkivel hade i framställning lill Kungl. Maj:tföreslagit att kommunallagarna skulle kompletteras på den- Prop.1975/76:187 414 Kungl, Maj:i skulle enligt förslaget kunna förordna att handlingarnaskulle förtecknas och utfärda gallringsföreskrifter. Kommunallagskommitténuttalade emellertid att det inte var utan vidare givet att situationen krävdeätt lagstiftaren ingrep i den utsträckning som riksarkivel hade föreslagit. Dennya kommunindelningen kunde väntas medföra en allmän standardhöjning påarkivvårdens område. Mot förslag invändes bl. a. att det ialltför hög grad ville förbehålla Kungl. Maj:t att de-taljreglera ett ämne somprincipiellt var att betrakta som kommunens egen angelägenhet. Från denkommunala självstyrelsens synpunkt kunde enligt kommittén berättigadeinvändningar riktas mot att arkivvården detaljreg-lerades. Kommittén menade attden önskade förbättringen i arkivvården kunde nås genom attinformationsverksamheten effektiviserades och utvidgades. Vissa smärreändringar i de tidigare reglerna föreslogs dock i betänkandet. Ordförandenskulle bära ansvaret för vården. Möjlighet till central arkivering öppnades(bet. s. 257), I propositionen godtogs kommitténs förslag i huvudsak (prop.1953:210 s. 156). I27 S KLS hänvisas till en särskild arkivstadga som Kungl. Maj:t har utfärdat. Ifråga om arkiv hos kommunala myndigheter utfärdar kommunfullmäktige, mediakttagande av arkivsiadgan (1962:40) för Siockholm, bestämmelser omarkivförteckning, inspektion, gallring m. m. har rätt altinspektera stadsarkivet. För kommun gäller likartade regler enligt brevet (1949:697)till angående instruktion för stadsarkivet i . Enligt36 S LL skall protokoll och övriga handlingar vårdas ochförtecknas på sätt som bestämmer. Problem som rör bl. a. gallring ilandstingskommunernas arkiv har utretts av landstingens arkivutredning, som imaj 1975 överiämnat betänkandet (SOU 1975:71) Landstingens arkiv. och har tillsatt en gemensam arbetsgrupp förkommunala arkivfrågor. IKL, KLS och LL finns likalydande regler om att den som med begagnande av sinrätt enligt tryckfrihetsförordningen har tagit avskrift av fullmäktiges resp.landstingets protokoll har rätt att utan avgift få avskriftens riktighetbestyrkt. Motsvarande regler gäller i fråga om nämndernas protokoll.Bestämmelserna har samband med 2 kap. 8 S tryckfrihetsförordningen i desstidigare lydelse. Denna bestämmelse innebar bl. a. att, om en handling somförvarades hos en kommunalmyndighet kunde tillhandahållas där för läsning elleravskrivning, rätlen att få avskrift av handlingen gällde endast i denutsträckningen som angavs i kommunallag eller hade föreskrivits särskilt.Bestämmelserna i kommunallagstiftningen säger bara att den som själv har tagitavskrift av protokoll har rätt att ulan avgifi få avskriftens riktighetbestyrkt. Om någon begärde och fick en avskrift av en handling, fick delta sessom ett privatuppdrag för vilket ersättning kunde begäras. Prop.1975/76:187 415 Isamband med tillkomsten av datalagen (1973:289) ändrades bl. 2 kap. 8 Stryckfrihetsförordningen (SFS 1974:66). Den tidigare särregeln för kommunalmyndighetertogs bort. 1 stället gäller nu bl. a. att den som önskar ta del av en allmänhandling har rätt alt mot fastställd avgift få avskrift av handlingen.Ändringarna innebär bl. a. att skyldigheten att mot fastställd avgift lämna utavskrift av allmän handling gäller även för kommunerna ochlandstingskommunerna. Det ankommer på dessa att själva fastställa de avgiftersom skall las ut. Bestämmelserna i kommunallagstiftningen om avgiftsfrividimation ändrades inte i samband med ändringarna i tryckfrihetsförordningen. Utredningenföreslår att de bestämmelser som avser intern expediering av protokoll inomkommun eller landstingskommun utgår ur kommunallagstiftningen. Bestämmelser avdetta slag kan enligt utredningen meddelas i arbetsordning. förslag skall vidare föreskriften om att protokollskall sändas till slopas. Vad gäller föreskriften att landstingetsprotokoll skall sändas till kommunerna för att hållas tillgängligt förkommunens medlemmar anför utredningen att såväl landstingskommunernas medlemmarsom kommunerna självfallet behöver information om beslut. kan det sättas i fråga om den nuvarande regeln verkligentillgodoser kommunmedlemmarnas informationsbehov. Regelns utformning medföratt landstingen kan begränsa sig till alt skicka över landstingstrycket tillkommunerna. Enligt utredningens uppfattning behövs andra och mer aktivaåtgärder för att tillgodose kommunmedlemmarnas behov av information. Sådanaåtgärder lämpar sig knappast för lagreglering. Likaväl som kommunerna behöverinformation om beslut kan, framhåller utredningen, också landstingenbehöva få besked om kommunernas beslut. Det ömsesidiga intresset av informationgäller inte bara protokollen från de beslutande församlingarna utan kan ocksåavse andra handlingar. Enligt uredningens uppfattning bör det ömsesidigainformationsbehovet kunna tillgodoses på frivillig väg. Utredningen föreslåralt särreglerna i LL om expedition av landstingstrycket till kommunerna utgårur lagstiftningen. Utredningarom arkivvårdens organisation pågår f n. på flera håll. Med hänsyn härtill ochtill kommunallagsutredningens direktiv anser sig utredningen sakna anledningatt gå närmare in på frågan om hur kommunernas och landstingskommunernasarkivvård bör vara organiserad för alt slå i samklang med utvecklingen påarkivområdet. Utredningenframhåller att den däremot har att se till att reglerna om arkivvårdharmonierar med kommunallagens karaktär av ramlag och att lagstiftningen blirenhetlig. I kommunallagen bör enligt utredningen finnas Prop.1975/76:187 416 endasten allmän bestämmelse om arkivvård, medan olika detaljbestämmelser börplaceras i en arkivstadga eller arkivkungörelse. Utformningen av ensådan allmän bestämmelse påverkas enligt utredningen av frågan om kommunernasjälva skall få bestämma om arkivvårdens utformning eller om statlig tillsyn inågon form skall förekomma på detta område. F, n, har statliga arkivmyndigheteri allmänhet endast möjlighet att lämna råd och anvisningar till kommunerna ochlandstingskommunerna. anser sig inte kunna föreslåregler som innebär vidgad statskontroll över kommuner och landstingskommuner. Omman vill behålla principen om den kommunala självständigheten på detta område,är det enligt utredningens uppfattning nödvändigt att få till stånd någon formav normalförslag till arkivstadga. 1 annat fall är det svårt att få deenhetliga normer som kan behövas, Uiredningen anser alt det bör vara en uppgiftför och att i samråd medriksarkivet utarbeta ett sådant normalförslag. Enligl utredningens förslagskall del i lagen anges att i fråga om arkivvården gäller vad kommunfullmäktigeoch själva bestämmer. Några ytteriigare regler om arkivvård böralltså enligt utredningen inte tas in i kommunallagen. Med hänsyn till despeciella förhållanden som råder i , där stadsarkivet ärarkivmyndighet för vissa statliga myndigheter, behövs en särregel förStockholms kommun. Utredningenföreslår slutligen all bestämmelserna om avgiftsfri vidimering av protokollslopas. Dessa bestämmelser är av detalj karaktär och de hör inte hemma i enramlag. Härtill kommer, framhåller utredningen, att ändringar itryckfrihetsförordningen huvudregeln för avgiftsbeläggning i fråga omavskrifter av offentliga handlingar finns i 2 kap. 8 SIryckfrihetsförordningen. Enligt utredningens mening bör avgiftsbestämmelserav ifrågavarande slag tas in i taxa. Riksarkivelkonstaterar att kommunallagsutredningens förslag innebär inle oväsentligaändringar. Genom att det blir fullmäktiges resp. uppgift attfastställa regler för arkivvården, blir en mera centraliserad arkivvårdmöjlig. Detta är alt hälsa med tillfredsställelse. Däremot anser riksarkivetatt det finns starka skäl att behålla bestämmelserna om att arkivförteckningskall föras. Endasl genom att arkivförteckning förs blir en effektiv kontrollav arkivet och dess olika delar möjlig. Enligl är föreskrifterna omarkivförteckning inte sådana detaljföreskrifter som kan mönstras ut ur lagen.Den ordning som kommunallagsutredningen föreslår och som innebär att närmareföreskrifier om arkivvården utfärdas av fullmäktige med ledning av ettnormalförslag som har utarbetats i samråd med är enligt riksarkivetägnad att inge starka betänkligheter. Prop.1975/76:187 417 mäktigesföreskrifter kommer att kunna variera inom vida gränser. Om inget normalförslagblir fastställt förrän , kommer stor ovisshet att råda omansvaret för arkivvården och gallringen. 1 fråga om ansvaret för att arkivenvårdas innebär utredningens förslag en uttunning och försvagning i förhållandetill de bestämmelser som gäller . Riksarkivetanser att det är nödvändigt att de kommunala arkivens belydelse och denkommunala arkivvårdens svårigheter övervägs. Svårigheterna kan till betydandedel hänföras till molsättningen mellan, å ena sidan, kravet på kommunalsjälvstyrelse och, å andra sidan, den tilltagande enhetligheten inom denoffentliga sektorns arkiv. Om allvariiga skador för framtiden skall undvikas,är det enligt nödvändigt att statsmakterna ser till att etttillräckligt omfattande och på enhetligt sätt arkiverat material bevaras förden allmänna forskningen och att arkiven inom den offentliga sektorn samordnas.Riksarkivet föreslår alt det i lagen föreskrivs att fullmäktiges arkiv skallvårdas och förtecknas enligt bestämmelser som meddelas av regeringen och attfullmäktige får utfärda de ytteriigare föreskrifter som behövs. Genom en sådanformulering skulle enligt grundläggande garantier skapas för ensäkrare arkivvård. kan inte dela ulredningens åsikt attbestämmelser av detta slag skulle innebära en detaljreglering. Altvårdnadsplikten klart kommer till uttryck i lagen ter sig enligt riksarkivetdesto mera nödvändigt som kommunernas ansvar för arkiven f n. synes vara någotoklart till sin innebörd. Enligt bör det vidare föreskrivas att detankommer på styrelsen att vårda och förteckna kommunens resp.landstingskommunens arkiv, i den mån uppgiften inte ankommer på annan.Riksarkivet föreslår att en särskild utredning tillsätts med uppdrag attutarbeta förslag lill sådana allmänna regler för den kommunala arkivvården somregeringen skall utfärda. Riksarkivetfömtsätter att den nya lagen kommer att göra det möjligt för regeringen att,liksom , besluta om arkivs förvaring och uppdelning i samband medindelningsändringar. Desärskilda regler som regeringen har fastställt för arkivvården i Stockholmsoch kommuner bör alltjämt gälla, anser . Reglerför sådana gallringar som innebär alt ett representativt urval handlingarskall sparas för forskningsändamål bör enligt fastställas avregeringen eller, på regeringens uppdrag, av efter samråd med resp.kommunförbund. I fråga om andra gallringar bör enligt råd ochanvisningar utfärdas på samma sätt som . betonar slutligenatt en samverkan mellan statlig och arkivvård skulle medföra betydandevinster, såväl för arkivvården som för utredningsväsendet och forskningen. Uppsalakommun anmärker att någon skyldighet att upprätta en arkivstadga inteföreligger enligt utredningsförslaget och att de bestämmelser som utredningenföreslår ger varken fullmäktige, styrelsen eller övriga nämnder något ansvarför arkivvården. Kommunen anser att detta är mycket 27 1975/76. Prop.1975/76:187 418. olyckligt.Det bör klart framgå av lagen att fullmäktige är skyldiga att antaga arkivstadgaoch meddela de övriga bestämmelser för arkivvården som behövs. Kommunernasskyldighet att svara för arkivvården måsle enligt anges ilagen. anser att ytterUgare bestämmelserom arkivvården börmeddelas i lag, medan kommun menar att de bestämmelser som utredningenföreslår bör kompletteras med en arkivkungörelse som innehåller riktlinjer förkommunernas arkivvård. Hallandsläns landstingskommun ifrågasätter om inte föreskrifter om arkivvården skullekunna obligatoriskt ingå i den arbetsordning som skall antagas enligt 31 S iutredningens lagförslag. tillstyrker att de nuvarandereglerna om arkivvård utgår och ersätts med en allmänt hållen bestämmelse ochförklarar sig berett att i samråd med och efler samråd medriksarkivet utarbeta de riktlinjer för arkivvården som behövs. 1fråga om expediering av protokoll och andra handlingar inom och utom kommuneneller landstingskommunen samt rätten att utan avgift få riktigheten avprotokollsavskrift bestyrkt harjag inget att erinra mot vad utredningen haranfört. De nuvarande bestämmelserna i dessa frågor har därför inte fått någonmotsvarighet i paragrafen. Informationsfrågorna har jag behandlat utföriigt iden allmänna motiveringen (avsnitt 12.6). Jag har där föreslagit en bestämmelsesom ger kommunstyrelsen resp. förvallningsutskottet ansvaret förinformationsverksamheten. Till denna beslämmelse återkommer jag ispecialmotiveringen till 36 S, Denuvarande reglerna om arkivvård har olika innehåll i de skilda kommunallagarna.1 likhet med kommunallagsutredningen anser jag att det är angeläget attregelsystemet blir enhetligt. Jag vill också betona vikten av attförutsättningar skapas för en arkivvård som står i samklang med utvecklingenpå arkivområdet och angränsande områden. Bestämmelserna bör vidare ges en sådanutformning att kommunerna och landstingskommunerna så långt möjligt själva fårbestämma i frågan om arkivvården. 1 förevarande paragraf föreskrivs motbakgrund av vad jag nu har anfört att fullmäktiges prolokoll och de övrigahandlingar som hör till fullmäktiges arkiv skall vårdas och förtecknas.Föreskrifter härom och om arkivvården i övrigt i kommunen ellerlandstingskommunen skall enligt paragrafen meddelas av fullmäktige. 1 detföljande kommer jag att föreslå att skyldigheten att vårda och förteckna dehandlingar som ingår i arkiven slås fast också för nämndernas del (sespecialmotiveringarna till 36 och 45 SS). Delösningar som utredningen har föreslagit har jag alltså inte kunnat ansluta migtill. Jag delar utredningens uppfattning att arkivvården inte. i detalj börregleras i lagen. De grundläggande principerna måste dock enligl min meningslås fast. En förändring som innebäratt ansvaret för arkivvården 1975/76:187 419 försvagaskan inte accepteras med hänsyn till arkivvårdens betydelse för förvaltningenoch forskningen. Syftetmed de bestämmelser som jag föreslår är alt garantier för en god arkivvårdskall skapas. Varje kommun och landstingskommun skall vara skyldig att skötasina egna arkiv. Detta grundläggande ansvar bör klart komma till uttryck ilagen. Detta sker enligt mitt förslag genom bestämmelserna om attfullmäktiges, styrelsens och övriga nämnders arkiv skall vårdas och förtecknas.Ansvaret för arkivvården inom kommunen och landstingskommunen fördelas enligtförslagel så alt varje organ primärt svarar för vården av del egna arkivet. 1vissa fall fordrar en ändamålsenlig arkivvård dock att ett centralarkivinrättas. De bestämmelser som jag föreslår innebär inle något hinder mot ensådan organisation. 1 de föreskrifter som fullmäktige skall utfärda förnämnderna, kommunallagsreglerade såväl som specialreglerade, kan fullmäktigebestämma att nämndernas arkiv skall överiämnas till styrelsen eller en särskildarkivnämnd, i den mån handlingama inte behövs fördel löpande arbetet.Lagförslaget innehåller också en bestämmelse om att styrelsen skall ha ansvarelför de arkiv som har överiämnals till styrelsen (se 36 S), I arkivvården ingåratt förteckna de handlingar som hör till arkivet. Detta är en så väsentlig delav verksamheten att den särskilt nämns i förevarande paragraf Lagreglernaom arkivvården måste fyllas ut med mera detaljerade föreskrifter. Utredningenföreslåratt kommunerna och landstingskommunerna själva skall få antakompletterande föreskrifter om arkivvården. Normalförslag till arkivstadga börenligt utredningen kunna utarbetas av kommunförbunden i samråd medriksarkivet. hävdar i sitt remissyttrande att bestämmelser omarkivvården bör utfärdas av regeringen och att fullmäktige bör få meddela deytteriigare föreskrifter som behövs. Liksom anserjag att det ärviktigt att det råder en viss enhetlighet mellan t, ex, komniunala och statligaarkiv och att arkivvården i vissa hänseenden bör samordnas. Dessa intressen bördock kunna tillgodoses utan att staten detaljreglerar arkivvården hos kommunemaoch landstingskommunerna. Jag anseratt del bör ankomma på kommunerna ochlandstingskommunerna att själva utfärda de föreskrifter som behövs. Kravetpå enhetlighet bör enligt min uppfattning kunna tillgodoses genom altnormalförslag till arkivföreskrifter utarbetas av efter samråd medSvenska kommunförbundet och . De bestämmelser som jagföreslår innebär att varje kommun och varje landstingskommun blir skyldig attanta föreskrifter om arkivvård. En god arkivvård är så angelägen ochbehovet av kompletterande bestämmelser så uppenbart att denna skyldighet böranges i lagen. Jag anser att det däremot inte är nödvändigt att i lagen ange deämnen som skall regleras i arkivföreskrifterna. 1 varje kommun ochlandstingskommun får föreskrifterna göras så fullständiga som förhållandenadär kräver. Att man i alla kommuner och landstingskommuner antar bestämmelserom arkivförteckning samt om vård Prop.1975/76:187 420 avoch gallring i arkiv ter sig självklart. 1 paragrafen anges att särskildaföreskrifter kan finnas om arkivvården. Härmed avses de bestämmelser förStockholms och kommuner som regeringen har meddelat. Genomatt kommunernas och landstingskommunernas ansvar för arkivvården slås fast ochskyldighet för fullmäktige all anta arkivföreskrifter anges i lag skapas enligtmin mening garantier för en betryggande arkivvård. Jag kommer emellertid attfölja dessa frågor även i fortsättningen och om det behövs föreslå ytteriigareåtgärder för att förbättra arkivvården i kommunerna och landstingskommunerna. Avde regler som jag föreslår om ansvaret för arkivvården följer att detta ansvaromfallar även arkiv som överlämnas till kommunen enligt kungörelsen (1966:568)om överiämnande av kommunala arkiv vid ändring i indelning. överiämnas, övergår ansvaret på den mottagande kommunen och inom dennapå kommunstyrelsen i egenskap av centralt arkivvårdsorgan eller på den nämndsom fullmäktige bestämmer. Någon särskild bestämmelse härom anser jag intenödvändig. Tillbestämmelsema om styrelsens och övriga nämnders arkivvård återkommer jag ispecialmotiveringen till 36 och 45 SS- Idenna paragraf som motsvarar 27 S KL, 28 S KLS och 37 S LL, ges bestämmelser omoffentlighet och ordning vid kommunfullmäktiges och landstings sammanträden. Enligt27 S KL och 28 S KLS skall kommunfullmäktiges förhandlingar vara offentliga.Fullmäktige kan dock för visst ärende besluta att överiäggningen skall hållasinom stängda dörrar. Suppleant får närvara även vid sådan överiäggning.Ordföranden vakar över ordningen vid sammanträde. Han kan varna och eftervarning visa ul var och en som stör sammanträdet. Uppstår oordning somordföranden inte kan avstyra, får han upplösa sammanträdel. Den som genomvåldshandling eller oljud eller på annat sätt stör eller försöker hindrasammanträde kan enligl 16 kap. 4 S dömas för störande avförrättning eller allmän sammankomst. Bestämmelsernai 37 S LL skiljer sig i några avseenden från reglerna i KL och KLS.Suppleanterna har inte uttryckligen tillerkänts närvarorätt vid överiäggninginom stängda dörrar. Vidare föreskrivs att ordföranden skall lämna ordet åtledamöterna i den ordning som de har anmäll sig. Bestämmelser om rätt förordföranden att upplösa sammanträde finns inle i LL, Avoffentlighetsprincipen får anses följa alt bandinspelning, filmning och fotograferingav vad som förekommer vid sammanträde med kommun- Prop.1975/76:187 421 landsting är tillåtet, om det inte stör förhandlingarna (Kaijser:Kommunallagarna II, 1975,s. uppfattning kan de nuvarande reglerna i KL, KLS och LL behållas ihuvudsak oförändrade. Bestämmelser om suppleants närvarorätt vid sammanträdeinom stängda dörrar bör finnas även för landstingens del. Utvecklingenvisar enligt utredningen att en regel behövs om att ordföranden kan visa utden som uppträder störande eller på annat sätt som strider mot god ordning. Ensådan beslämmelse gäller i första hand åhörare men den kan i undantagsfallbehöva tillämpas också på ledamot eller suppleant. Utredningenanser att det bör ankomma på fullmäktige och inte på ordföranden att avgöra omett sammanträde skall upplösas.