prop · FY03103 · 1975-12-31 00:00:00 — Genom lagstiftning har införts särskUd uppgiflsskyldighelrörande lån lämnade efler dispens och säkerheter ställda med stöd av dispens.Jag återkommer till denna sak vid 8 § första stycket 4. förslag krävs redovisning också beträffande pant somställts för "annan" person än dem som nämndes. Jag anser sådansärredovisning vara av endast obetydUgt informationsinlresse. Särskildbeslämmelse härom har därför inte upptagits i departementsförslaget. Idenna paragraf, som motsvarar 105 § i aktiebolagsutredningens förslag, gesföreskrifter om skyldighet att lämna vissa tilläggsuppgifter och särskUdaupplysningar i anslutning till resultaträkning och balansräkning. Åtskilligaav bestämmelserna har sin motsvarighet i gäUande rätts regler om innehållet ibalansräkningen och förvaltningsberättelsen. Iparagrafen införs det nya begreppet noter tUl resultat- och balansräkningarna.Jag vill i korthet redovisa skälen härtUl. Ilag och praxis krävs i många fall kompletterande upplysningar om posterna iresultat- och balansräkningarna, vilka upplysningar inte lämpligen kan ellerbör insättas i själva redovisningshandlingarna, bl. a. eftersom dessa då kanbli oöverskådliga. Enligt gällande lag hänförs dessa upplysningar, som jagnämnt, i vissa fall till förvaltningsberättelsen, i andra fall skall de lämnasinom linjen eller i särskUd bUaga. Placeringen av sådana upplysningar iförvaltningsberättelsen medför att sammanhanget mellan en kommentar ellerspecifikation och den post vartill den hänför sig inte blir så direkt som ärönskvärt. Läsaren förbiser lätt kommentaren. Det är lämpligt alt självaresultat- och balansräkningarna blir så upplysande som möjligt. Jag vill därföri enlighet med utredningens förslag förorda den teknik med en notapparat somefter engelskt och amerikanskt mönster kommit att tillämpasockså av slörre svenska aktiebolag. Bestämmelsernaär utformade så att noterna kan undvaras, om motsvarande uppgift ellerupplysning i stället lämnas i resultat- eller balansräkning. Däremot kannoterna inte ersättas genom omnämnande i förvaltningsberättelsen. Omen uppgift enligt paragrafen tas in i not, skall tydlig hänvisning göras vidden eller de poster i redovisningshandlingarna, vartill uppgiften hänför sig.Detta sker lämpligen genom att i postens text eller vid dess belopp angesnotens nummer t. ex. "Not 1". sammasida, är en enkel fotnothänvisning uppenbarligen tillräcklig. Noterna blirsålunda en form av tUlägg till resultat- och balansräkningarna. Dessa tilläggär naturligtvis oavskiljbara, dvs. noterna och hänvisningarna till dem fårinte uteslutas i avskrifter eller vid tryckning av årsredovisningen. Paragrafenanger uttömmande vilka föreskrivna uppgifler som får tas in i noter.Specifikation som krävs enligt 6 och 7 §§ delta kapitel och bestämmelserna iden kommande bokföringslagen i fråga om resultat-och balansräkning får alltsåinte lämnas i not med åberopande av förevarande paragraf. Däremot står detvarje bolag fritt att utnyttja nottekniken för friviUiga kompletteringar ochupplysningar utöver vad som krävs i lag. Avparagrafens nio punkter avser de sju första kompletterande uppgifter till särskildaposter i balansräkningen. I många fall torde en sådan uppgift kunna lämnasdirekt i balansräkningen. Intas uppgiften i not, bör hänvisning ske vidifrågavarande balanspost eller -poster. Punkterna 8 och 9 avser särskUdaupplysningar som i regel kräver en kortare eller längre löpande text, varförupplysningen normalt kommer att lämnas i not. Hänvisning till noten kan i vissafall bli erforderlig både i resultat-och balansräkningen. Vissapunkler i aktiebolagsutredningens förslag har inte upptagits i departementsförslagetefiersom avsikten är alt ta in motsvarande bestämmelser i den nyabokföringslagen. Det gäller krav på särskUda upplysningar ompensionsförpliktelser samt om grundema för värdering av olika slags tillgångaroch skulder eller om ändring i andra förhållanden som är väsentlig förbedömande av bolagets resultat och stäUning. 1 överensstämmelse med utredningens förslag upptas under denna punktföreskrifter om specifikation av bolagets innehav av aktier och sådana andelarsom enligt 5 § andra stycket skaU likställas med aktier. I fråga om aktiernas(och andelarnas) värden skall för varje post i specifikationen anges såvälnomineUa värdei som värdei enligt balansräkningen (bokförda värdet). Detförekommer i stor uisträckning att särskilt större förelag äger ett antalmindre poster av aktier eller andelar i ekonomiska föreningar. Innehavet ärofla av understödskaraktär, några andelar i en golfbana, i ett tvätteri e. d.Man brakar tala om sociala andelar. I fråga om sådana poster saknar enoffentlig specificering nämnvärt intresse. I punkten medges därför att sådanasmärre innehav kan sammanföras i aktiespecifikationen i en gemensam post, somkan kallas "Diverse aktier (och andelar)". Med hänsyn till atl ävenmycket betydande aktieposter inte sällan tas upp i balansräkningar tillkraftigt nedskrivna värden krävs alt såväl nominellt som bokfört värde av enaktiepost underskrider den i punkten angivna beloppsgränsen för attspecifikation skall få utelämnas. Beloppsgränsenhar i enlighet med aktiebolagsutredningens förslag bestämts tiU 50 000 kr.eller det lägre belopp som motsvarar av det aktieägande bolagets egetkapital. Undantagetfrån specifikationskravet gäUer emeUertid inte för aktier i dolterbolag. Dettaär i linje med de aUmänna krav på fuUgod insyn i koncernens uppbyggnad ochförhåUanden som jag anser måste stäUas. I enlighet med gällande lag kan å andrasidan dispens bevUjas från kravet på specifUjation av dotterbolagsaktier ochäven andra innehav överskridande beloppsgränsen. Dispensen, som enUgtdepartementsförslaget meddelas av regeringen eUer av myndighet som regeringenbestämmer, skall vara påkallad ur allmän och enskild synpunkt. Antalet bolagsom sökt och fått dispens har varit mindre än tio,f. n. är det bara två bolag. Undantag från specifikationskravet har medgettsendast för svenska exportföretag avseende deras aktier i utländska företag.Dispensbestämmelsen torde få tillämpas mycket restriktivt. Bestämmelsen härunder innebär att aktiekapitalet skall specificeras påolika slag av aktier. Det överensstämmer med punkten 5 iaktiebolagsutredningens förslag. Uttrycket"aktier av olika slag" har i denna punkt samma innebörd som i 3 kap.1 §. Någon uppdelning på bundna och fria aktier krävs aUtså inte. Punkt3 föreskriver i enlighet med pimkten 6 i utredningsförslaget att förändringar idet egna kapitalet under räkenskapsåret skaU specificeras. Detegna kapitalets poster kan ändras på många olika sätt, bl. a. genomvinstdisposition eller förlusttäckning, genom ny- eller fondemission, genomnedsättning av aktiekapitalet, genom uppskrivning av anläggningstillgångarenligt 4 § eller genom poster som representerar avsteg från kongraensprincipen(jfr vid 6 §). För varje post som ändras skall anges slaget av ändring samtdermas belopp. Avbestämmelsens karaktär framgår, att specifikationskravet inte gäller den post ihuvudgrappen Eget kapital, som utgörs av nettovinst eller förlust förräkenskapsåret. Vad som upptas som sådan post i en balansräkning övergår juomedelbart efter balansdagen tUl att utgöra balanserad vinst eller förlust. Denautomatiska överföring som skett i fråga om vinst eller förlust i denföregående balansräkningen behöver inte ingå i specifikationen. Består den endaändringen i övrigt av del egna kapitalet däri, att en utdelning beslutats,kommer denna sålunda att redovisas som en förändring av beloppet balanseradvinst. Sker redovisningen i själva balansräkningen, kan den därför utformasenligt följande (föregående års balansräkning upptog såsom balanserad vinst . och såsom årets vinst . Enligtbalansräkning 31/12 1977 30 000 Avgårutdelnmg -15 000 15 000 Nettovmstför året 17 000 Punkt4 reglerar redovisningen av lån från bolaget till aktieägare och personer ibolagsledningen. Bestämmelsen motsvarar 103 § 1 mom. tredje stycket gällandelag i dess lydelse lagstiftning om låneförbud. Från olikanäringslivsorganisationer har i särskUd skrivelse framställning gjorts omändringar i regléruigen av låneförbudet. Redogörelse för det huvudsakligainnehållet i denna skrivelse, såvitt det avser krav på ändringar i demateriella förbudsbeslämmelsema, länmas vid 12 kap. 7 §. I skrivelsen riktasemeUertid också viss kritik mot reglema om redovisning av lån som lämnats ellersäkerhet som ställts med stöd av dispens. Enligt gällande laginnebär bestämmelsen härvidlag alt storleken av varje lån samt beloppet ocharten av varje ansvarsförbindelse skall anges i föiTaltningsberättelsen.Vidare skall anges gäldenärens anknytning tUl bolaget. Gäldenären behöver intenamnges. Om bolaget inte har lämnat lån eller svarar för ansvarsförbmdelse,skall det anmärkas. Organisationernaframhåller att eftersom namnuppgift inte krävs, man rimUgen bör kunnasammanfatta fall för vUka uppgifterna är helt identiska. Exempelvis skulle vids. k. sparplaner förekommande tUlstånd för bolaget att stäUa säkerhet föraktieförvärv kunna redovisas sålunda: "Borgen . för låntUl förvärv av aktier, 276 fall". Organisationema understryker att om ettlångtgående specifikationskrav emellertid skall anses gälla, så måsle i störrebolag med stor långivning lUl anställda årsredovisningen komma att tyngas medomfattande och för bolagets borgenärer och andra intressenter helt meningslösauppgifler. Även i mindre bolag är del enligt organisationerna tveksamt omannat än en klumpsumma fyller någon meningsfull uppgift. I årsredovisningen bördärför varken i större eller mindre bolag krävas mer än att uppgift länmas omsammanlagda beloppet av ifrågavarande lån och säkerheter. För egen del vUl jag början peka på att erfarenheterna av låneförbudet ochredovisningsbestämmelserna i anknytning därtiU har visat att det knappast harnågon praktisk betydelse att bolag som inte har lämnat lån eller ingåttansvarsförbindelse anmärker detta. I departementsförslaget bar bestämmelsendärför jämkats så alt endast i den mån bolaget lämnat lån eller ställt säkerhetmed stöd av dispens, uppgift därom skall länmas enligt förevarande punkt.Vidare har den jämk- ningengjorts att uppgiften inte skall lämnas i förvaltningsberättelsen utan i dehandlingar som avses i förevarande paragraf. Igällande lag talas om "ansvarsförbindelse". Eftersom den materieUaförbudsregeln, förutom penninglån, avser stäUande av säkerhet är uttrycketansvarsförbindelse i delta sammanhang mindre lämpUgt. Uttrycket för tanken tUlborgensförbindelser, diskonterade växlar o. d. och inte också tUl olika slag avställda panter. I förevarande paragraf används därför i stället orden"säkerhet som bolaget stäUt" vilket bättre ansluter till avfattningenav den materiella förbudsregeln i 12 kap. 7 §. Då det gäller kiavet påspecifikation av olika förekommande lån och förbindelser delar jagorganisationernas uppfattning att i t. ex. sparplansfallet en uppräkning avett flertal likalydande uppgifter knappast har någon slörre praktisk betydelse.På sätt föreslagits bör därför en sammanfattande redovisning kunna göras. Jagär å andra sidan inte beredd att, såsom organisationerna förordat, genereUtsläppa kravet på särredovisnuig. Borgenärers och andras berättigadeinsynsintresse måste tillgodoses. Det torde dock knappast vara möjUgt att i lagtextexakt precisera när och i vUken ulslräckning specificering kan underlåtas. Idepartemenlsförslaget har stadgandet därför jämkats så att utiymme finns föratt, i enlighet med utvecklingen av god redovisningssed på detta område, ivissa fall av mindre intresse utåt underlåta specificering. Enligt lagtexten gällerkravet på uppgift i redovisningen i fråga om lån och säkerheter som lämnats medstöd av tUlstånd. Sådana fall då ett lån lämnas först och gäldenären därefterövergår till "den förbjudna kretsen" han blir t. ex. någon tidefter lånet aktieägare omfattas inle av paragrafen. SjälvfaUet finns dockinte något hinder mot att en sådan redovisning sker. I en del fall kan dettvärtom vara önskvärt och följa av god redovisningssed att en sådan utvidgadredovisning kommer till stånd. Punkt5, som med vissa jämkningar motsvarar punkten 4 i utredningens förslag,föreskriver skyldighet att lämna vissa uppgifter om konvertibla skuldebrev,skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning samt vinstandelslån.Uppgiftema, som avser att möjliggöra en bättre bedömning av bolagetsfinansiella straktur, torde inte närmare behöva kommenteras. Punkt6, som överensstämmer med punkten 2 i aktiebolagsutredningens förslag, upptarkrav på uppgifter till ytterligare belysning av materiellaanläggningstillgångars värden. Bestämmelsema bör tas in i aktiebolagslagen ochinte i bokföringslagen eftersom bestämmelserna är så pass komplicerade atttUlämpa att de inte bör göras generellt tilllämpliga på alla bokföringspliktiga. Aktiebolagsutredningen.Ulredningen anför att genom lagändring infördes nuvarande krav påuppgift om brandförsäkringsbelopp beträffande fastigheter, maskiner,inventarier och andra dylika anlägg- ningstillgångarävensom uppgift om fasligheters taxeringsvärden. Avsikten var enligt motiven(jfr SOU 1949: 8, s. 52) att läsaren skulle kunna få en uppfattning omstorleken av befintliga dolda reserver i dessa anläggningstillgångar och kunnabättre bedöma företagets avskrivningar. Det är enligt ulredningenuppenbart att dessa insynsbehov endast i mycket stora drag kan tillgodosesgenom de krävda uppgiftema. Det står dock klart att uppgifterna använts 1betydande uisträckning av årsredovisningars läsare vid deras bedömning av företagen.Utredningen har därför funnit att även i fortsättningen uppgifter av dettaeller Uknande slag bör krävas. Utredningen framhåller attdet redan vid tUlkomsten av kravet på uppgift om brandförsäkringsbelopp stodklart alt vissa svårigheter fanns när det gällde att använda dessa belopp förbelysning av anläggningstillgångars värden. Gränsdragningen mellan å ena sidanmaskiner och fastigheter i redovisningen och å andra sidan"maskinerier" och byggnader enligl försäkringsvillkoren kan varaoenhetlig. Det kan vidare finnas oförsäkrade tillgångar och under- elleröverförsäkrade tUlgångar. Sedermera har tUlkommit en ökad splittring på olikaförsäkringsvUl-kor som ger sinsemellan ojämförbara försäkringsbelopp ochdessutom belopp, som kan misstolkas när vUlkoren inte är kända för läsaren.Slutligen har försäkringsbolagen i efter hand ökad utsträckning övergått tUIsådana konstruktioner av försäkringar, vid vilka något brandförsäkringsbeloppöver huxTjd taget inle anges i försäkringsbreven. Särskilt om sistnämndautveckling fortsätter, blir det enligt utredningen i längden inte möjligt attanvända brandförsäkringsbeloppen i årsredovisningen för det syfte somföranledde att uppgiflskravet infördes. Ulredningen har därförstannat för att inte uppta krav på uppgift om brandförsäkringsbelopp. För atttiUgodose samma syften, särskUt då önskemålet om en bättre grandval förbedömning av företagets avskrivningar än vad enbart det bokförda värdet avanläggningstillgångarna kan ge, föreslås i stället en redovisning för vissaanläggningstillgångar av deras anskaffningskostnad. Genom en övergång tiU öppenredovisning av dessa kostnader (öppen indirekt avskrivning) kommer man ocksåalt ansluta sig till en praxis med vidsträckt internationell tillämpning. Ulredningen påpekar att ennackdel med anskaffningskostnaderna som bedömningsunderlag är altanskaffningarna kan ligga olika långt tillbaka i tiden och därigenom varaföretagna vid olika prisnivåer. En specifikation per anskaffningsår kanuppenbarligen inte krävas. Utredningen har inle funnit skäl att, såsomtidigare hävdats inom förelagsekonomin, basera beräkningarna avavskrivningsbehovet på nuanskaff-ningskostnader. Enligt utredningsförslagetskall sålunda var för sig anges dels tillgångarnas anskaffningskostnad, varmedförstås den sammanlagda anskaffningskostnaden för de tillgångar tUlhörandeifrågavarande balanspost vilka finns i bolaget per balansdagen, dels deansamlade av- och nedskrivningarnapå anskaffningskostnaderna för dessa tUlgångar. De tUlgångar som avses medförslaget är vissa anläggningstUlgångar, nämligen fartyg, maskmer, inventariero. d. samt byggnader. Har sådana tUlgångar skrivits upp, skall också angeskvarstående oavskrivet belopp av uppskrivningen. Remissyttrandena.Utredningens krav på upplysning om anskaffningskostnad som underlag förbedömning av avskrivningsbehovet tUlstyrks uttryckligen av kammarrätten ochlänsstyrelsen i län. Kammarrätten anser emellertid all den nu gällanderegeln om uppgift om brandförsäkringsvärden har varit av värde särskilt vidbedömande av frågor om värde av aktier vid förmögenhetstaxering. KF påpekar atten redovisning av anskaffningsvärden och ackumulerade avskrivningar förutsätteratl man vid varje försäljning och utrangering gör en utjämning av deackumulerade avskrivningsbeloppen för resp. tUlgångsposter motanskaffningsvärdena. För att kunna göra detta fordras, fortsätter KF, att manexakt har registrerat hur stora avskrivningar som gjorts påvarje sådan tiUgång. Det förefaller därvid knappast möjligt att utgå från enskattemässig avskrivningsplan, som kan variera mellan åren och vissa år kanskeinte är baserad på anskaffningsvärden utan bokfört restvärde. Det förefallerdärför inte heller möjligt att genomföra den föreskrivna redovisningen ibalansen utan att företaget lägger upp en fast avskrivningsplan och attavvikelser mellan denna och de skattemässiga avskrivningsbeloppen särredovisassom en form av reserv (alltså inte som avskrivning i lagens bemärkelse). KF anserdärför att det är nödvändigt alt i lagen få mer preciserat vad som vidvärdering av anläggningstUlgångar menas med "lämplig" avskrivningsplanmed beaktande av de komplikationer som nuvarande skattereglerorsakar. Revisorsamfundet påyrkar på det bestämdaste att brandförsäkringsbeloppäven i fortsältningen skall redovisas. Samfundet, som till sitt yttrande fogaten utförlig promemoria, hävdar att nuanskaff-ningsvärde i stället föranskaffningsvärde bör läggas tUl grand för beräkning av avskrivningsvärden.Brandförsäkringsvärden utgör det bäst kända måltet på nuanskaffningsvärden ochdet finns inga svårigheter att få fram uppgifter därom menar samfundet. Föredraganden.På de av utredningen anförda skälen har jag stannat för att uppgift ombrandförsäkringsbélopp inte längre bör krävas. Även i övrigt synes migutredningens förslag välgrundat och jag ansluter mig till det. I mitt förslaganvänds emeUertid uttrycket anskaffningsvärde i stället för den~ av utredningenanvända termen anskaffningskostnad. Enligtden förevarande punkten skall, i överensstämmelse med utredningens förslag,för varje i balansräkningen såsom anläggningstUlgång upptagen post, vari ingårfartyg eller maskiner, inventarier o.d. eller byggnader, anges dels tUlgångamasanskaffningsvärde, dels det sammanlagda beloppet av de intUl balansdagen påanskaffningsvärdet företagnaav- och nedskrivningarna. Har tillgångarna skrivits upp, skall ocksåkvarstående oavskrivel belopp av uppskrivningen anges. Omman först bortser från möjligheten att tillgångsposten kan ha uppskrivilsenligt 4 § eller motsvarande lagrum i tidigare lag, utgör de ansamlade av- ochnedskrivningarna ett saldo mellan anskaffningsvärdet och bokförda nettovärdet ibalansräkningen. Det nya redovisningskravet avser alltså anskaffningsvärdet,och någon specificerad redovisning per maskin etc. av de ansamladeavskrivningarna krävs inte. Inom många bolag finns anskaffningsvärdena redanredovisade, antingen i bokföringens kontosystem, om indirekt avskrivningtillämpas, eller i särskilda register vid sidan av den köntomässigabokföringen. Vidare torde även i andra bolag anskaffningsvärdena för flertaletbyggnader, nämligen för dem som ingår i rörelse eller utgör "annanfastighet" enligt kommunalskattelagen, regelmässigt finnas framräknade,sedan avskrivning på an skaffningsvärde införts som huvudregel vidbeskattningen genom ändring av kommunalskattelagen . Detfinns emellertid åtskiUiga bolag som inte f. n. har en redovisning av anskaffningsvärdenaför sådana tUlgångar som maskiner och inventarier. Jag är medveten om attanspråket på uppgift om anskaffningsvärdet StäUer vissa krav på den internaredovisningen, som inte är uppfyllda i alla bolag. Det gäller här inteendast att ur bokföringen ta fram anskaffningsvärdet för nya tUlgångar, vilketär mycket enkelt, ulan också att bevaka alt sålda och utrangerade tUlgångars anskaffningsvärdenavförs. Några oöverkomliga svårigheter torde dock inle möta. Detla får ocksåanses framgå av att många bolag redan frivilligt har en sådan redovisning föratt utnyttja de fördelar den otvivelaktigt ger i fråga om kontrollen övertiUgångama. Det kan påpekas att denna redovisning kan fullgöras utankontomässig indirekt avskrivning. Redovisningskraveti punkten 6 omfattar inte sådana objekt, s. k. korttidsinventarier, vilka pågrund av sin korta livslängd och i allmänhet låga värde per objekt enligtallmän redovisningssed och med stöd av punkt 3 a i anvisningarna till 29 §kommunalskattelagen (där gränsen för varaklighetsliden är satt till )över huvud taget inte brukar upptas i balansräkningarna som inventarier utanköstnadsförs vid anskaffningen. Det rör sig här om verktyg, vissamaskinliUbehör, enklare kontorsutensUier m. m. Anskaffningsvärdetskall anges utan avdrag för sådan nedskrivning, som kan ha skett vidtillgångars anskaffning genom ianspråktagande av investeringsfond.Nedskrivningsbeloppet skall i stället inräknas i de ansamlade av- ochnedskrivningarna. Idet bokförda värdet av viss balanspost kan, som jag nämnt, ingå ettuppskrivningsbelopp. Har uppskrivningen skett tidigare än på balansdagen,skall då också uppskrivningsbeloppet ha minskats genom avskrivning. Delkvarstående oavskrivna uppskrivningsbeloppet fåi: inte sammanslås medanskaffningsvärdet, eftersom den summa som då skulle erhållasvore oanvändbar för analys. Uppskrivningsbeloppet skall därför upptas för sig. Punkt7 överensstämmer med punkten 7 i aktiebolagsutredningens förslag ochföreskriver att uppgift om fastigheters taxeringsvärden skall lämnas. Liksomenligt gällande lag skall värdena fördelas på de under särskilda poster ibalansräkningen upptagna tillgångarna. Enligtde beslutade nya reglema för allmän fastighetstaxering, se SFS1973:1099, fastställs för såväl jordbruksfastighet som annan faslighet ettsärskilt värde för byggnader, vilka upptas som särskild post ibalansräkningen. Beträffande annan fastighet kan i byggnadsvärdet ingå värdetav maskiner, vilket före tUlkomsten av nyssnänmda regler upptogs somseparatredovisad delpost i byggnadsvärdet. Eftersom motsvarande tiUgångar interedovisas i balansräkningen såsom byggnader, medför detta att i förekommandefall uppdelning av byggnadsvärdet måste göras. Skulle i något fall fastighetinte vara åsätt taxeringsvärde, bör detta anmärkas. Motsvarande gäller dåstörre nybyggnad utförts, men omtaxering med anledning därav ännu ej skett. Kravetpå redovisning av taxeringsvärden gäller endast fasligheter som äranläggningstillgångar. I bolag, där fastigheter förekommer som omsättningstillgångar,såsom byggnads- och tomtexploaleringsföretag, är förhållandena i regel sådanaalt taxeringsvärdena inte motsvarar de aktuella förhållandena. Punkt8, i utredningens förslag punkt 9, upptar i överensstämmelse med gällande lagbestämmelse om alt redogörelse skall länmas om företagna uppskrivningar. Jaghar i avsnitt 13.9 utförUgt uppehåUit mig vid angelägenheten av altuppskrivningsmöjligheten enligt 4 § inte missbrukas. Enligt förevarande punktskall därför förutom uppskrivningsbeloppels storlek också redovisas om detanvänts för erforderlig nedskrivning av annan anläggningstUlgång, förfondemission eller för avsättning till uppskrivningsfond. Punkt9 föreskriver upplysningsskyldighet i fråga om förändringar i resultat- ochbalansräkning som väsentligt påverkar jämförbarheten mellan åren. Ombeträffande posters gruppering eller eljest förekommit förändring i resultat-eller balansräkning, som väsentligt påverkar jämförbarheten mellan åren, skallsålunda enligt punkten redogörelse lämnas för förändringar.