prop · FZ03145 · 1975-12-31 00:00:00 — Den slutsats som utredningarna drar är attde negativa argumenten överväger. Fördelningseffekterna blir intetillfredsställande, bl. a. därför att även hushåll med höga inkomster skulle fäbidrag. Framför allt är det dock enligt utredningarnas mening svårt att förenaett sådant system med de bostadspolitiska målen. Påbl, a, dessa grunder och med hänvisning till alt skatteutredningen har all frånmera övergripande synpunkter ta upp frägan om beskattning av bostadsbidragenhar utredningarna inte funnit skäl att nu föreslå en sådan. Remissinstansernahar allmänt bedömt frägan pä samma sätt och framhäller bl, a, all nuvarandebeskattningsregler skapar slora svårigheter, när det gäller alt ge bidragen denrätta bostadspolitiska inriktningen. Föregen del anser jag att en beskattning av bostadsbidragen har flera tilltalandeeffekter. Bl, a, skulle den lösa den besväriiga inkomstprövnings-problematiken,vilken jag skall beröra närmare i det följande. Vidare skulle de dubblamarginaleffekterna försvinna. Men jag kommer ändå i likhet med utredningarnafram lill att del i nuvarande läge inle är möjligt all som en isolerad åtgärdgenomföra en sådan omläggning. Efleratt ha prövat men förkastat olika modeller har utredningarna stannat för attföreslå att del framtida bostadsbidraget konstrueras på följande sätt. Förvarje barn utgår liksom i det nuvarande systemet . Därutöver ulgäri bidrag av hyran från O och upp lill en övre gräns, som läggs fast medhänsyn till hushållets storiek. Som riktmärke vill dock utredningarna sätta enhögre ulrymmesnorm än dagens. Det sammanlagda beloppet skall reduceras med 14 %av årsinkomsten. Enfördel med den föreslagna konstruktionen, som har stora likheter med Prop.1975/76:145 83 dagenssystem, är enligl utredningarna att ökningen av bidragen i hög grad skulle tillfallahushåll med låga inkomster. Väsentliga förstärkningar skulle komma även mellaninkomsigruppernalill del. Konstruktionen löser även problemet med de olika nedre hyresgränsernaför ensamstående och makar. Marginaleffekterna blir lägre än med nuvarandesystem. Systemet är enkelt och enhetligt. Majoritetenav remissinstanserna har förordat den konslruklion som utredningarna harpresenterat. De skäl som de därvid åberopar är i huvudsak desamma somutredningarna själva har angett. Någraremissinstanser, däribland , och , har emellertid funnit vissa allvariiga brister i del föreslagnasystemet. De pekar på att det inle ger några förstärkningar för hushållen i mellaninkomstlägen. Det kan t. o. m. inträffa att det leder till försämringar för vissa hushåll.Systemet anges vidare i motsats lill vad utredningarna har funnit ge mycketkraftiga marginaleffekter. Grundorsakentill de påtalade bristerna är enligt min mening de föreslagna reglerna förinkomstreducering. Genom att reduceringen sker med en fast procentandel avinkomsten sker ingen anpassning till inkomstutvecklingen. Därigenom urholkassystemet successivt. Del är alltså inte tillräckligt att som utredningarna hartänkt sig justera inkomsiprövningsreglerna . Därmed förlorar delföreslagna systemet också en del av sin enkelhet, eftersom reduceringsfaktornmåste uttryckas på ett betydligt mer komplicerat sätt. Moldenna bakgrund finner jag det inte möjligt all lägga utredningarnas föreslagnakonstruktion till grund för ett framtida bostadsbidragssystem. I ställetförordar jag all vissa grundläggande förbättringar görs inom ramen fördelnuvarande systemet. Jag häri mitt arbete haft samma utgångspunkter somutredningarna. Sålunda utgår jag från att ell framlida bidragssystem bör geförstärkningar till hushåll med läg ekonomisk bärkraft och en bostadsstimulerandeeffekt för det stora flertalet hushåll. Jag finner det vidare angeläget attskapa större rättvisa mellan ensamstående och makar. Jaglar lill att börja med upp frägan om den nedre hyresgränsen. Den är 400kr. för makar och . Det finnsenligt min mening starka rättviseskäl som talar för en gemensam hyresgräns. Omden nedre hyresgränsen görs gemensam försvinner nämligen den av utredningarnapåtalade olägenheten all större hushåll i vissa fall vid samma inkomst ochsamma bostadsutgift llr eu lägre bostadsbidrag än mindre hushåll. Jag föreslärdärför att den i fortsätlningen läggs på en nivå av . per manad försåväl makar som ensamstående. Mittförslag medför en bidragsökning med . för alla hushåll som bestårav makar eller med makar jämställda, såväl för dem som har barn som för debarnlösa. Därigenom flr bl. a. en slor grupp av hushåll som på grund av lågekonomisk bärkraft alUjäml har otillfredsställande bo- 1975/76:145 84 stadsförhällandenen reell inkomstförstärkning. Förvissa ensamstående och enförälderfamiljer minskar ä andra sidan bidraget med480 kr. Denna förändring skati ses mol bakgrund av den inkomst- ochhyresutveckling som har ägt rum sedan är 1974, dä den nedre hyresgränsen på 300kr. Många inom de berörda hushållsgrupperna blir dessutom helt ellerdelvis kompenserade genom den höjning av de övre hyresgränserna, som jag kommeratt förorda i det följande. Jaggår nu över till frägan om de övre hyresgränserna. Utredningarna har yrkat päatt dessa skall höjas av tvä skäl. För det första kommer de rent allmänt sellatt vara för låga med hänsyn till den prisutveckling som har ägt rum sedan desist justerades och som kan väntas komma alt äga rum fram till dess attändringen kan genomföras. För del andra borde enligl utredningarnas mening enhögre ambitionsnivå i fräga om utrymme fl utgöra riktmärket för var gränsenläggs. majoritet av remissinstanserna tillstyrker förslaget alt höja de övre hyresgränserna. Ävenför egen del anserjag del vara angeläget att de övre hyresgränserna höjs. Innanjag går närmare in pä hur stor höjningen bör vara vill jag dock ange någrariktlinjer för hur den övre hyresgränsen bör vara utformad för att tillgodosevissa bostadspolitiska mål. Jaghar tidigare nämnt vad som till en början var riktmärket för de övre hyresgränsersom nu tillämpas. När bidragssystemet utvidgades till att omfattaäven hushåll utan barn gjordes i praktiken vissa avsteg från detta riktmärke.Ensamstående med barn fick sålunda sin bosiadsutgift täckt till en lägre nivään hushåll med två föräldrar. Delta kompenserades dock i realiteten genom nedre hyresgränsen ocksä sattes lägre. Motbakgrund av förslaget om en gemensam nedre hyresgräns anser jag att förbarnfamiljernas del också den övre gränsen bör göras gemensam för en- och tvåförälderfamiljermed samma anlal barn. Riktmärketför var den övre hyresgränsen skall läggas bör enligt min mening liksom hiuillsvara att alla hushåll skall ges ekonomiska möjligheter all efterfråga en rymligbosiad av nybyggnadsstandard i en god miljö. Detta är viktigt för att motverkaatt en uppdelning sker av hushållen efter ekonomisk bärkraft. Eftersomhyresnivån skiftar från en ort till en annan och dessutom är olika för lika sloralägenheter inom skilda delar av bostadsbeståndet är en hyresgräns givetvis etttrubbigt instrument för all styra hushållen mot en bestämd lägenheistyp. Enligtmin mening är detta inle heller gränsens uppgift. Istället bör hushållen ges störeta möjliga frihet alt själva avgöra vilkenlägenhet som bäst tillgodoser deras behov inom den ekonomiska ram som statsmakternaanger. Ävenom riktmärket för var gränserna nu läggs inle på ett avgörande sätt skiljer sigfrän vad som har varil vägledande har jag inle ansett del riktigt attså hårt binda dem lill priset för en viss lägenheistyp som 1975/76:145 85 Genom den möjlighet som kommunema har att i enskilda falt räkna meden lägre bosiadsutgift än den faktiska som bidragsberättigad finns en spärr föratt bostadsbidragen inle utgår för oskäligt höga bostadsulgifter.Kostnadsläget för likvärdiga lägenheter börenligt min mening ligga lill grundför bedömningen. Liksom bör bosladsutgiften givetvis reduceras om endel av lägenheten disponeras av andra personer än dem som hör till hushållet, Ytteriigareell skäl lill att jag anser att en hård bindning till viss lägenheistyp ärolämplig är alt jag finner att en utveckling mot flexiblare lägenhetslösningarkan motverkas härigenom. Medhänvisning till vad jag här har sagt föreslår jag att de övre hyresgränsernasätts till följande belopp. Kr,/män förmakar utan barn 700 förmakar med 1-2 barn 825 förmakar med 3-4 barn 975 förmakar med 5 el, fl, barn 1 125 förensamstående ulan barn 600 förensamslående med 1-2 barn 825 förensamstående med 3-4 barn 975 förensamslående med 5 el, fl, barn I 125 Medde hyresiniervall som på detta sätt skulle bli bidragsberättigande kommerbostadsbidraget, inkl, i förekommande fall den barnanknutna delen, före inkomslreduceringenatt uppgä lill följande maximibelopp. Som jämförelse anger jag även demaximibelopp som kan utgä enligt nu gällande regler. Maximibelopp,kr,/år för ensamstående utan barn för makar och ensamståendemed 1 barn för makar och ensamståendemed 2 barn för makar och ensamståendemed 3 barn för makar och ensamståendemed 4 barn för makar och ensamståendemed 5 barn Förvarje barn utöver fem tillkommer , både enligl mitt förslag och enligt deregler som gäller. Utredningarna harföreslagit alt länsbostadsnämnden efter förslag från kommunen skall kunna medgeen generell sänkning av de 7 1975/76. 1975/76:145 86 övrehyresgränserna, när hyresläget pä orten betydligt understiger det som harutgjort riktmärket för var gränsen har lagts. Remissopinionen är övervägandepositiv till att en sädan möjlighet öppnas. och ett parlänsbostadsnämnder anser dock att avgörandet bör ligga hos kommunen själv somhar den bäsla överblicken över situationen. Föregen del anser jag, mol bakgrund av min uppfattning om den övre hyresgränsensfunktion, att en sådan sänkning endast i undantagsfall torde bli aktuell. Ilikhet med bostadsstyrdsen m.fl. finner jag att kommunen själv bäsl kan bedömaom den övre hyresgränsen ligger för högt i förhällande lill bostadskostnadslägeti kommunen. Kommunen bör därför liksom ha möjlighet alt själv beslutaatt generellt sänka de övre hyresgränserna. Jag finner det angeläget attutfallet av nämnda regels tillämpning noga följs av bostadsmyndigheterna. Jagövergår sä till spörsmålet om reducering av bostadsbidraget pä grund av bostadens storlek. Enligthuvudregeln skall den bidragsgrundande bostadskostnaden och därmedbostadsbidraget reduceras om kostnaden är oskäligt hög med hänsyn till familjensbostadsbehov. riksdag beslöt på grundval av förslag i prop. 1974:150att undanlag frän huvudregeln flr medges, om synneriiga skäl föreligger. Skälför undantag kan vara att nägon alternativ bosiad som inle medför reduktion avtillägget inle går att få inom rimligt avstånd. Ett annat skäl kan vara all bidragstagarensinkomst är påtagligt läg eller att bidragstagaren har kommit alt fä en för storbostad i förhällande lill sitt behov genom skilsmässa eller dödsfall ifamiljen. Utredningarnahar påtalat alt huvudregeln har visat sig fl olämpliga konsekvenser i vissafall. Bl.a. har det inträffat alt man har anpassat antalet rum pä den givna lägenhelsytantill vad som accepteras i bidragssammanhang. Därigenom har två familjer medexakt lika slora lägenheter kunnat bli behandlade på olika sätt vidbidragsprövningen. Mol bakgrund härav och med hänsyn till bostadsbidragensövergripande bostadspolitiska syfte att främja en god utrymmesslandard harutredningarna ansett att reduceringsregeln bör slopas. Ytteriigare ett skälhärför har utredningarna ansett vara all den skapar betydande administrativasvårigheter. Deremissinsianser som har tagit upp frägan har, med undantag av RRV, tillstyrktförslaget. Ävenom jag är medveten om all den regel som tillämpas vid reduceringen i vissafall kan ge vissa mindre lämpliga konsekvenser anser jag att en reducering avden bidragsgrundande bostadskostnaden i undantagsfall kan behöva tillgripasför att stävja all en onödigt hög bostadsstandard främjas med bostadsbidragenshjälp. Vissahushåll kan behöva en dyrare bostad än som kan rymmas inom ramen för en övre hyresgränssom med nödvändighet måste läggas fast med utgångspunkt i generellt giltigakriterier. Jagtänker på hushåll, där det finns en handikappad hushällsmedlem. Prop.1975/76:145 87 Jagtänker ocksä pä föräldrar som inte har sina barn stadigvarande boende hos sigmen som flr regelbundna besök av dem under kortare eller längre lid.Utredningarna har berört dessa problem. Låt mig börja med de handikappades bostadsbehov. Mångahandikappade måste ställa speciella krav på sin bosiad för all den skalltillgodose deras behov. Det kan gälla särskilda utrustningsdetaljer. Många behöverstörre yta för all kunna röra sig med exempelvis rullstol men ocksä för attrymma den extra utrustning som de kan behöva ha t. ex. föratt kunna sköta sinhygien. Såväl barn som vuxna måste träna sin förmåga att klara del dagligalivets rutiner. Också för detta krävs ofta merytor. Vissa handikappade behöverstörre avskildhet och frihel frän störningar än andra människor. Tilldetta kommer, som utredningarna och vissa remissinstanser särskilt harunderstrukit, att mänga handikappade är hänvisade till att vistas större delenav dygnet i sin bosiad och ocksä av den anledningen kan behöva ett störreutrymme än andra. Därutöverkan finnas behov av särskilda komplement, t.ex. i form av parkeringsplats ochutrymme som medger all arbeie ulförs i eller i anslutning till bostaden. Tillviss del täcks kostnaden för sådant som jag här har nämnt av bosladsanpassningsbidraget.Ungefar hälften av landets kommuner har vidare, som jag nämnde inledningsvis,infört särskilda bostadsbidrag för ati göra det ekonomiskt möjligt förhandikappade att ha en bosiad efter sina behov. Utredningarnahar utifrån sin övergripande syn pä bostadsbidragens uppgift ansett att ävensådana särskilda bostadsbehov som föranleds av ett handikapp bör kunnatillgodoses inom ramen för de ordinarie bostadsbidragen. För alt möjliggöradelta har utredningarna föreslagit alt en rätt till dispens införs för högre bidragsberättigadbostadsutgift än vad som medges enligt de generellt fastlagda övre hyresgränserna.Med en sädan möjlighet skulle man dessutom nä större enhetlighet över landet änvad som är möjligt med ett bostadsbidrag som är helt och hållet en kommunalangelägenhet. Enenig remissopinion tillstyrker förslaget. Jaghar i denna fråga samma uppfattning som utredningarna och remissinstanserna.De skäl som utredningarna anför talar enligt min mening starkt för förslaget omen dispensmöjlighet. Jagförordar därför att dispens för högre bidragsberättigad bosiadsutgift än vadsom ryms inom ramen för den övre hyresgränsen medges, när ett handikapp hosnågon av hushällsmedlemmarna motiverar detta. En höjning med . bör enligtmin mening täcka in de flesta fall. Om synneriiga skäl föreligger, bör kommunendock ha möjlighet att gå över denna gräns. I likhet med utredningarna anser jagall del bör ankomma på sociala centralnämnden/socialnämnden alt pröva huruvidaskäl i form av handikapp föreligger. 1975/76:145 88 Utredningarnahar föreslagit att en dispensmöjlighet av liknande slag som för handikappademedges också för föra I d ra r som inte har sina barn stadigvarande boende hossig. Som motiv anför utredningarna att den övre hyresgränsen inle generelltmedger att de föräldrar som jag här talar om kan hålla sig med en bostad som ärslor nog för att de skall kunna ha sina barn hos sig under nägon . Vissainstanser ifrågasätter förslaget av administrativa skäl. Dess syfte framhållsdäremot allmänt som mycket angeläget, hänvisar till detförslag om gemensam vårdnad, som kommer att överiämnas tillriksdagen. Om inte denna reform skall bli en angelägenhet enbart för demateriellt privilegierade föräldrarna och barnen, krävs del, menar barnmiljöutredningen,att samhället på alla sätt stöttar föräldrar som har separerat i deras strävanatt hälla en god kontakt med sina bam. Också bostadssiyrelsen, som avstyrkerförslaget av administrativa skäl, hänvisar till förslaget om gemensam vårdnad. Föregen del finner jag all det är viktigt både för barnen och föräldrarna all ennära och djup kontakt kan upprätthållas, även i de fall då man inte regelmässigtdelar bostad. Familjelagssakkunniga (JU 1970:52) har i uppdrag bl. a. att seöver frågor som gäller föräldrarnas underhållsskyldighet inbördes och gentemotbarnen. belänkande från de sakkunniga är alt vänta . Vidarehar en arbetsgrupp tillsatts inom för att bl. a. övervägafrågan om ekonomiskt stöd i de situationer, som kan uppkomma vid deladbosättning. Båda dessa utredningsuppgifter hör nära samman med frågan om rält tillbostadsbidrag för föräldrar som inte stadigvarande lever tillsammans med sinabarn. Mot bakgrund härav finner jag att ett ställningstagande till boende- och bosladsfinansieringsutredning-arnasförslag i denna fråga bör anstå till dess att resultatet av del utredningsarbetesom jag här har nämnt föreligger. Bostadsbidragenär som jag har nämnt inkomstprövade. Syftel härmed är alt bidragets storiekskall kunna anpassas till hushållens ekonomiska bärkraft. Prövningentillgår så att tillägget utgår med sitt maximibelopp upp till en viss inkomstoch därefter reduceras med början i den slalliga delen. Den gräns vid vilkenreduceringen sätter in har förskjutits uppåt sedan bosladstilläggssysiemetinfördes. För innevarande bidragsår ligger gränsen för fullt bidrag förbarnfamiljernas del vid . och för hushåll utan barn vid . Molbakgrund av den inkomslulveckling som har skett anserjag att denna gräns börräknas upp även för bidragsäret 1977. Jag föreslär en höjning från . för barnfamiljerna och från . för hushållulan barn. Frän dessa gränser och upp lill en inkomst av 1975/76:145 89 bör reduceringen göras med 15 96, därefter med 24 96. Reduktionsfaktorernaär desamma som f n. Omfamiljen har förmögenhet påverkar den under vissa omständigheterbostadsbidragets storiek. Regeln är att av den förmögenhet som överstiger50 . skall läggas till inkomsten, innan bidraget reduceras. Somförmögenhet räknas alla familjemedlemmarnas sammanlagda nettotillgångar. Ävenbarnens förmögenhet skall alltså räknas in. Dennu gällande förmögenhetsgränsen har legat fast . 1975 årsallmänna fastighetstaxering har emellertid medfört höjda fastigheistaxeringsvärdenoch därmed en nominell förmögenhetsökning för mänga hushåll. Molbakgrund härav framstår del som angeläget att justera förmögenhelsreglerna närdet gäller bostadsbidraget. Jag förordar all förmögenhetsgränsen höjs från . har redan beslutat om en motsvarandejustering av reglerna för inkomstprövningen av de kommunala bostadstilläggen tillfolkpension (prop. 1975:92, SfU 1975:17, rskr 1975:127), Tillgrund för inkomstprövningen ligger den lill statlig skall laxerade inkomsten årelföre bidragsäret. Väsentliga inkomslförändringar skall dock föranleda att detutgående bidragsbeloppet ändras. Utredningarna har kritiserat metoden förinkomstprövning dels därför att den inte belyser hushållets aktuellaekonomiska situation, dels därför att den inte tar hänsyn till hur storförsörjningsbörda hushållet har. De anser att liknande problem finns vidinkomstprövning av andra sociala förmåner och framhåller alt frågan om ettenhetligt och tillföriilligt mätt för inkomstprövning av sociala förmåner börlösas i ett större och övergripande sammanhang. Många remissinstanser delarutredningarnas uppfattning. Jag vill därför nämna all frägan om ett enhetligtmätt för inkomstprövning av olika sociala förmåner ligger inom ramen försocialpolitiska samordningsulredningens (S 1975:02) arbete. Reglernaför inkomstprövning av bostadsbidragen har samband med vissa regler för studiehjälpen.Också denna fråga bör behandlas i detta sammanhang. Delinkomstprövade tillägget i siudiehjälpssysiemel utgår fr. o. m. den 1 januari1976 för studerande som inle har syskon under 17 är med högst /män. viden taxerad inkomst för föräldrarna om högst . Överstiger den laxeradeinkomsten detta belopp reduceras tilläggets storlek. Reglerna ominkomstprövning och reduktion av del inkomstprövade tilllägget har sedan år1973 motsvarat de regler som har gällt för det statliga bosladslillägget. Somjag har anfört i det föregående föresläs inkomslgränsen för oreduceratbostadsbidrag höjas till . Efter samråd med chefenför föreslär jag motsvarande höjning för det inkomstprövadetillägget. För bör man vid beviljandet av det inkomstprövadetillägget utgå frän inkomsten enligt taxering och för vårterminen 1977enligt taxering. Prop.1975/76:145 90 Inomstudiehjälpssystemet räknas vidare 20 96 av förmögenhet . somtaxerad inkomst och påverkar därigenom möjligheterna att erhålla inkomstprövattillägg. Fr. o. m. den lidpunkt då de nya taxeringsvärdena börjar tillämpasvid inkomstprövningen bör förmögenheisgränsen höjas så att möjligheterna att fäinkomstprövat tillägg blir oförändrade. Jag förordar efter samråd med chefenför all förmögenhetsgränsen inom siudiehjälpssysiemelliksom inom systemet för bostadsbidrag höjs från . Jagvill i anslutning till behandlingen av frägan om inkomstprövningen ocksä la uppboende- och bostadsfinansieringsutredningarnas förslag beträffande inkomstprövningenför studerande som uppbär studiemedel. Förslaget gär ut på att till denstuderandes taxerade inkomst skall läggas studiemedel, såväl bidraget som denåterbetalningspliktiga delen, samt stipendier. Del skall ses mol bakgrund av utredningarnasförslag till bidragskonstruktion som medförde kraftiga ökningar av bidragenför hushåll med låga inkomsier. Utredningarna ansåg sig ha funnit attstuderande som uppbär studiemedel har en större ekonomisk bärkraft än personermed lika hög inkomst i form av t. ex. lön, eftersom lönen är beskattad men inlestudiemedlen. Förslagethar rönt starka invändningar från remissinstansernas sida. Kritiken harhuvudsakligen gällt förslaget att jämställa ett äterbelalningspliktigi län medlaxerad inkomst. Molbakgrund av vad jag har föreslagit i det föregående beträffande bostadsbidragetskonslruklion och reglerna för inkomstprövning finner jag ingen anledning altnu la upp utredningarnas förslag i denna del till prövning. Enligtde regler som gäller för alt bestämma den bidragsberättigande hyran blirbidragsbeloppet olika beroende på om tvä sammanboende jämställs med äkta makareller inte. Också inkomstprövningen påverkas. 1974:150 (s. 475 fO behandlade jag dessa regler. Jag fann att det intevar möjligt att åstadkomma regler som i alla lägen verkade objektivt rikligt.Därför förordade jag att de som uppbär bostadsbidrag själva skulle medges viss frihelatt bestämma om de skulle betraktas som äkta makar eller inte. gäller alltså regeln alt med makarjämställs, om de sä önskar, man och kvinna som lever tillsammans under äktenskapsliknandeförhållanden utan att vara gifta och inte har barn eller har barn som inte ärgemensamma, om de i ansökningen om bostadsbidrag uppger att de har gemensamthushåll. Kritikhar framförts bl. a. från kommunalt håll mot all dessa regler är alltför generösaoch kan leda till otillfredsställande resultat. Boende- och bostadsfinansieringsulredningarnaanser att kritiken är berättigad. De finner del naturiigt att sammanboende manoch kvinna som lever under äkten-skapliknande förhållanden skall bedömas enligtsamma grunder som makar 1975/76:145 91 vidprövningen av bostadsbidrag. Därför bör enligt utredningarnas uppfattninghuvudregeln vara att sammanboende man och kvinna bedöms pä detta sätt, om de inlekan styrka alt de inte har någon hushåUsgemenskap, Utredningarna harföreslagit att regeln ändras i enlighet härmed. Utredningarnahar vidare diskuterat om begreppet sammanboende skulle kunna vidgas ytteriigare,sä att alla sammanboende med ekonomisk hushållsgemenskap innefattas.Utredningarna finner all det finns goda skäl för alt tillämpa en sådan syn menmenar all frågan är av den arten all den kräver en mer övergripande lösning äninom bosladsbidragssysiemet isolerat. Därför föreslär utredningarna att denbehandlas i anslutning lill förslag från familjelagssakkunniga. Enmajoritet av remissinstanserna finner i likhet med utredningarna att regeln isin nuvarande utformning har blivit alltför generös och tillstyrker därförutredningarnas förslag vad gäller sammanboende man och kvinna.