prop · FY0321 · 1975-12-31 00:00:00 — FOA och iUppsala län framhåller därvid att det är angeläget att statliga medel snarastanvisas för att anordna provisoriska skyddsrum i de 14 största tätorternas innerområden.Riksnämnden framför liknande synpunkter och vill utsträcka den statligafinansieringen till att omfatta skyddsrumsbyggande i redan befintliga låghusområden.Länsstyrelsen i anser att finansiering med allmänna medel bör utnyttiasför att generellt täcka brister i skyddsrumstillgången. Några kommunstyrelser, bl. a. i , ochKarlstads kommuner, har förordat en viss statlig finansiering eller ytterligareöverväganden. i avvisar utredningens förslag.Några remissinstanser har inte yttrat sig i finansieringsfrågan, nämligenhovrätten för , fortifikationsförvaltningen, ,statens planverk, och bygglagutredningen. , ,länsstyrelserna i , , och , , ,och . , , , , , , , HSBoch anser skyddsrumsbyggandet vara en statligangelägenhet som bör finansieras över statsbudgeten. Cirka en tredjedel av de kommunstyrelser, som yttrat sig,har förordat en statlig finansiering, bland dem kommunstyrelserna i ,, , , , och kommuner. anser att om kravet påatt skyddsrum skall anordnas åt alla, som vistas inom områden där skyddsrumbedöms vara erforderliga, skall kunna uppfyllas inom rimlig tid måste andrafinansieringsformer än den föreslagna prövas. De medel som kan erhållas tordeinte vara tillräckliga. Institutet finner därför att risk föreligger för attmedel flyter in i alltför låg takt för att en önskad utbyggnad skall kunna ägarum. Institutet konstaterar att behov föreligger av att kunna styra och fördelaresurserna så att största möjliga måluppfyllelse uppnås. Detta sker bäst omskyddsrumsbyggandet finansieras över statsbudgeten. Institutet finner det välförenligt med direktivuttalandet att utgifterna för skyddsrumsbyggandet täcksmed ersättning eller bidrag från staten och att fastighetsägarna iskyddsrumsområden bidrar genom en avgift som erläggs till staten. Avgiften börvara enhetlig för hela landet. Det kan vidare lämpligen ankomma på civilförsvarsstyrel- sen att ta fram underlag för bestämmande av avgiftensstorlek. Bostadsstyrelsenframhåller all kostnaderna för skyddsrumsbyggandet inte får belasta bostadsbyggandet.Liknande synpunkter framförs av flera remissinstanser, bl. a. iStockholms län och HSB. i anser det inteskäligt att den enskilde, under de former utredningen föreslagit förfondbildning, skall bidra till att täcka bristerna i det gällandeskyddsrumsprogrammet. Läns- styrelsen i . Svenska kommunförbundetoch SBEF framhåller att som följd av de föreslagna finansieringsreglerna kommerklyftan i hyresnivån mellan nya och äldre fastigheter att ytterligare vidgas.Liknande synpunkter framförs av och anser bl. a. att ett borttagande avskyddsrumskostnaden skulle vara ett av stegen mot en bättre situation på bostadsmarknaden. Ett övervägande antal kommunstyrelser understryker viktenav att ett genomförande av utredningsförslaget inte får innebära ökadekostnader för kommunerna. Det kan enligt deras mening sättas i fråga om inteadministrationskostnaderna i realiteten kommer att väsentligen överstiga den iutredningens räkneexempel angivna kostnaden. Kommunstyrelserna framhåller attdet är angeläget att kommunerna får full täckning för sina administrativakostnader i samband med skyddsrumsbyggandet. Ersättningen till kommunen tordebehövas räknas upp väsentligt. 7.1 Kostnader för skyddsrumsbyggandet Av promemorian framgår att skyddsrummen åren 1970/71-1971/72kostade ca 150 milj. kr. I promemorian framhålls att enligt 1972 årsförsvarsbeslut bör de totala kostnaderna för skyddsrumsbyggandet vid oförändradhög ambitionsnivå kunna begränsas i förhållande tUl de nuvarande kostnaderna. Ipromemorian anförs bl. a. att ungefär 2/3 av skyddsrummen tillkommer i sambandmed bostadsbyggandet. Övriga skyddsrum hänför sig till industrier,affärslokaler, hotell, undervisningslokaler, vårdanstalter m. m. Under år 1971när bostadsbyggandet låg på en hög nivå uppgick skyddsrumskostnaderna förbostäder till ca 100 milj. kr. Detta kan antas utgöra av byggnadskoslnaderna,vUket kan förutsättas ge ett genomslag i hyreskostnaderna av samma storlek. Enligt promemorian byggs nästan alla skyddsrum ianslutning till byggnader med annan huvudfunktion, exempelvis bosläder,skolor, industribyggnader, kontorshus m. m. Av praktiska skäl finns såledesinte någon särskild projekterare (byggherre) för skyddsrummet. Del finnsvanligtvis inte heller något behov av att från byggnadens totalkostnad skiljaut merkostnaden för skyddsrumsfunktionen. Om man som del föreslås i promemoriansärbehandlar finansieringen av skyddsrummet i byggnaden genom bidrag,subvention e. d., måste emellertid den merkostnad som orsakas av skyddsrummet utskiljas. I promemorian ställs följande krav på de regler som börstyra merkostnadsberäkningen för skyddsrumsfunktionen: a) De skall varaså utformade att merkostnaden för skyddsrumsbyggandet blir så liten sommöjlig. Det innebär att reglerna måste innehålla ett incitament till störstamöjliga fredsanvändning. b) De skallgarantera att ägarna/nyttjarna av fastigheter dit skyddsrum enligt planförläggs inte belastas extra med kostnaderna för skyddsrumsfunktionen. c) De skallgarantera att ägarna/nyttjarna av fastigheter dit skyddsrum enligt planförläggs inte systematiskt tjänar på skyddsrumsfunktionen. d) De skall vara enkla att tillämpa. 1 promemorian skisseras ett förlopp från projektering tillfärdigställande och uthyrning av en bostadsfastighet. Vid projekteringen av huset finns enligt denna beskrivninginte obegränsade möjligheter att variera husets utformning. Olika begränsningar(restriktioner) finns pålagda bl. a. för att fä byggnadslov. Det gäller husetskonstruktion (gällande byggnormer), ändamål (bostadshus eUer annat hus),utseende (fasader, lägenheter av olika storlek, antal våningar), inplacering påtomt, krav på garageplatser, butikslokaler och skyddsrumsplikt. Dessarestriktioner är begränsningar av teknisk karaktär som projekteraren måsteuppfylla. Projekteringen har också ett ekono- miskt inslag nämligen att huset måste ge en förväntadminsta avkastning på del kapital som investeras. Projekteraren måste sålundavid givna tekniska begränsningar bedöma husets livslängd, investeringskostnaden(byggkostnaden minskad med ett bedömt framtida restvärde) samtdriftskostnaderna under livslängden. Med kännedom om dessa kostnader ochkapitalkostnader samt en bedömning av möjliga intäkter utför projekteraren enkalkyl som utvisar om förutsättningar finns för att realisera projektet. 1 promemorian erinras om att de tekniska begränsningarnaleder till problem vid projekteringen. I många fall fördyrar de husen och ledertill krav på högre intäkter om bidrag för fördyrningen inte utgår. 1 vissa fallkan kommunen tvingas ge avkall på en teknisk restriktion för att en rimligavkastning på investeringskostnaderna skall uppnås utan att hyrorna blir orimligthöga. Ett exempel är att man tillåter mer förtätad och högre bebyggelse.Skyddsrumsutredningen har anvisat en "kompromissvillig" attityd till skyddsrumsreslriktionen.Om det vid projekteringen nämligen visar sig att kostnaden för alt åstadkommavisst skyddsrum enligt skyddsrumsplanen blir orimligt hög, bör enligtutredningen restriktionen i fråga eventuellt omprövas och läggas på annanfastighet där den inle slår lika hårt i kalkylen. 1 promemorian diskuteras härefter två huvudfall när delgäller att bestämma storleken av merkostnaden för skyddsrumsfunktionen. Det första och enklaste fallet avser den situation när skyddsrumsfunk-tionenså väl kan inordnas i någon eller några av byggnadens övriga funktioner, sådanade skulle lösas vid en projektering utan skyddsrumskrav, att de enda effektersom uppkommer med anledning av skyddsrummet är vissa merkostnader för själva skyddsrunisfunklionen.Dessa skyddsrumsbetingade kostnader orsakas av krav pä förstärkning av härandedelar och dörrar, anskaffande av filter osv. i samband med husets uppförande.Dessa merkostnader kallas i promemorian "skyddsrumsspecifika merkostnader".AU finna enkla schabloner (normvärden) för att beräkna dessa kostnader tordeinte vara förenat med så stora svårigheter. Normerna bör enligt promemoriankunna göras enkla och utformas så alt sannolikheten för att ersättningen blirför stor är approximativt densamma som sannolikheten för att den blir förliten. Nämnda fall är ett idealfall. Men det bör vara en strävan att nå dit. Såkan ske i många fall om planeringen av skyddsrummen sker i enlighet med den"kompromissvilliga" attityd som skyddsrumsutredningen anvisat. Detbör enligt promemorian således vara en strävan alt lägga skyddsrumsrestriktionenpå sådana fastigheter där dess beaktande inle i nämnvärd grad påverkar projeklerarenskalkylsitualion med avseende på husets normala fredsfunklioner. Det andra fallet är mer komplicerat och innebär att extrautrymme lillkommii i huset när projektering sker med krav på skyddsrum jämförtmed om projektering fått ske utan delta krav. Det kan vara fråga om dels etihelt extra utrymme för skyddsrumsfunklionen som sålunda inle förekommer i icke-skyddsrumsfallet, dels ett större utrymme för någon funktion som förekommer även i icke-skyddsrumsfallett. ex. större tvättstuga, större källare för förvaring eller större garage. Vidprojektering och byggande uppkommer i delta fall merkostnader utöver de skyddsrumsspecifikamerkostnaderna. Dessa merkostnader benämns i promemorian "merkostnader förextra skyddsrumsutrymme". 1 promemorian framhålls att om hyresgästerna, ställdainför valet och möjligheten att avstå från t, ex. en större tvättstuga, ändå väherden större tvättstugan betyder det att de är villiga att betala för det störreutrymmet för fredsfunktionen. 1 den situationen sker ingen övervältring avkostnader för skyddsrumsfunklionen på hyresgästerna i huset om ersättning tillbyggherren utgår för enbart den skyddsrumsspecifika merkostnaden. Hyran somfastighetsägaren tar ut av hyresgästerna blir visserligen högre menförutsättningen om fritt val för hyresgästen (dvs. om man förutsätter enperfekt hyresmarknad) innebär att han betalar för den upplevda nyttan av extrautrymmet. Om det däremot förhåller sig så all hyresgästerna ovUligt,men i brist på alternativ bostad (dvs. i en inte fungerande hyresmarknad),tvingas betala högre hyra för det större fredsutrymmet, sker i verkligheten en övervältringav merkostnaderna för extra skyddsrumsutrymme på hyresgästerna. Ytteriighetenför delta fall skulle innebära att byggherren får ersättning för helamerkostnaden för extra skyddsrumsulrymme. I promemorian konstateras att det är uppenbart att etthelt rättvist syslem för att bestämma merkostnaderna för extraskyddsrumsutrymme inte kan konstrueras utan myckel invecklade regler och enomfattande administration. Del föreligger också en uppenbar risk för alt viljantill fredsanvändning minskar om projekteraren kan kalkylera med en ersättningför dessa kostnader. Den mest framkomliga lösningen synes därför enligtpromemorian vara att ersättning utgår för de skyddsrumsspecifikamerkostnaderna men inte för merkostnaderna för extra skyddsrumsutrymme.Härigenom tvingas projekteraren all söka finna lösningar som tillgodoserönskemålet om största möjliga fredsanvändning av skyddsrummen.Förutsättningarna för delta bör vara goda om den "kompromissvilliga"attityd som skyddsrumsutredningen har anvisat blir regel, naturligtvis utan attskyddsrumsfunktionen eftersatts. Om ersättning utgår till anordnaren av skyddsrum, dvs.byggherren, bör enligt promemorian självfallet hyrorna kunna sänkas imotsvarande grad och ersättningen sålunda ytterst komma hyresgästerna till del. I promemorian redogörs inledningsvis för den avskyddsrumsutredningen föreslagna finansieringsmetoden. Därvid konstateras attden föreslagna avgiftsfinansieringen i likhet med det nu gällande finansierings-syslemelpåverkar kostnaden för att nyttja en fastighet, dvs. I promemorian framhålls att ett alternativ tillavgiftsfinansieringen är att finansiera skyddsrumsfunktionen med allmänna medelöver statsbudgeten. TUl stöd härför talar bl. a. att skyddsrummen utgör en delav totalförsvaret. Grundtanken att vårt försvar har som sin primära uppgift attverka fredsbevarande motiverar att skyddsrumsfunktionen betraktas som enkollektiv nyttighet som bör finansieras över statsbudgeten. Det råder mteheller någon direkt koppling mellan tillkomsten av en viss skyddsrumsplats ochden tjänst som denna plats ger för en viss individ i ett eventuellt krigsfall,dvs. nyttigheten är inte specialdestinerad till en viss individ utan bör även idetta avseende kunna betraktas som kollektiv. Om man däremot betraktar skyddsrumsplatsen som närmast enprivat nyttighet, dvs. specialdestinerad till en viss avnämare och med ettegenvärde för exempelvis ett industriföretag, framstår enligt promemorianavgiftsfinansieringsmetoden som rimligare. Mot bakgrund av vad som anförts är enligt promemorianskattefinansiering av skyddsrum i bostadsfasligheler den lämpligaste metoden.Detta gäller även de skol- och trafikantskyddsrum för befolkningen som kommuneri dag anordnar med endast delvis statsbidragsläckning (2/3 av kostnaden), samlde skyddsrum och provisoriska skydd som kommuner kan komma attanordna för skydd åt befolkningen. I promemorian framhålls att i fråga om fastigheter avseddaför huvudsakligen annat än bostadsändamål och där skyddsrummen kan anses ha ettvärde för verksamheten kan det anses motiverat att företagen eller andra somutövar verksamheten svarar för den skyddsrumskostnad som motsvarar dess behovav skyddsrumsplatser enligt fastställda beräkningsnormer. Om företaget inomramen för den fysiska skyddsramsplaneringen åläggs att anordnaskyddsrumsplatser utöver sitt eget behov bör dock ersättning utgå för dessamerkostnader. När del gäller i vilken form den föreslagna ersättningenför skyddsrumsbyggandet skall utgå kommer enligt promemorian två metoder ifråga. Den ena innebär att ett direkt bidrag utgår i samband med byggnadensuppförande och skyddsrummets tillkomst. Den andra innebär att bidraget bakasin som en subvention i lånefinansieringen av byggnaden. Enligt promemorian talar flera förhållanden för metodenatt ge statsbidrag som en direkt subvention. Metoden är för det förstaadministrativt enkel. Den anknyter för del andra i fråga om byggnader förfrämst bostadsändamål till cn princip som bl. a. boendeutredningen givituttryck för. Principen är att i möjligaste mån urskilja och särbehandla sådanafunktioner som inte sammanhänger med boendet. Metoden med direkt subventionanknyter såväl till de principer som gäller för bostadsfinansieringen somtill de principer vilka kan antas komma att gälla . För det tredjeinnebär metoden att statsbidrag naturligt redovisas över statsbudgetensförsvarshuvudtitel. Det framhålls därvid i promemorian att del därmed ocksåframgår klart att skyddsrummen inte orsakar fördyring avboendekostnaden. I promemorian föreslås mot bakgrund av vad som tidigareanförts att statsbidrag ges som en direkt subvention till den ersättningsberättigade.Bidraget bör utbetalas när skyddsrummet har färdigställts och besiktigats. 1 promemorian diskuteras vidare vilka styrmetoder som börgälla för att bestämma skyddsrumsbyggandets omfattning och det årliga medelsbehovet. Det konstateras därvid att skyddsrumsbyggandet måste avbl. a. ekonomiska skäl ske främst i anslutning tiU nyproduktion av bostäder ochandra byggnader. SärskUda byggnader enbart för skyddsrumsändamål bör såledesinte uppföras annat än i undantagsfall. Det behov av skyddsrum som uppstår videxploatering av nya områden för bostads-eller andra ändamål bör därför enligtpromemorian i största möjliga utsträckning tillgodoses i direkt anslutning tillbyggandet. Skyddsrumsbyggandets volym bör således huvudsakligen bestämmas avbyggnadsproduktionens omfattning. Denna kan med relativt hög grad av säkerhetlas fram med hjälp av prognoser. Behovet av skyddsrum i samband med nyproduktion kanberäknas med ledning av den skyddsrumsplanering som genomförs kommunvis iberörda skyddsrumsorter. På grundval av centralt fastställda normer förbehovsberäkningen och planerad nybyggnadsproduktion gör kommunen upp en skyddsrumsplan.Skyddsrumsplanen tidsdateras genom koppling till byggnadsplaner etc. ikommunen. Med ledning av centralt fastställda normer för beräkning aversättning genom statsbidrag kan det med varje skyddsrumsplan förknippademedelsbehovet bestämmas. De på detta sätt kommunvis gjorda beräkningarna av detplanerade skyddsrumsbyggandet och medelsbehovet kan enligt promemorian därefterläggas samman och anger sålunda det totala skyddsrumsbyggandets miniminivå ochdet totala medelsbehovets minimiomfattning. Enligtpromemorian bör, utöver den miniminivå för skyddsrumsbyggandet som bestäms avortsförteckningen, behovsnormerna och nybyggnadsproduktionen, möjlighet finnasatt avveckla eller minska den rådande bristsituationen i vissa orter. Ipromemorian erinras emellertid om att även bristavvecklingen kommer att begränsasav förekomsten av lämpliga byggnadsobjekt eftersom byggnader enbart förskyddsrumsändamål inte bör uppföras annat än i undantagsfaU. Den budgetmässigaprövningen av skyddsrumsbyggandets årliga omfattning och kostnader bör enligtpromemorian avse den totala produktionen, dvs. både den s. k. miniminivån ochavvecklingen av bristsituationen. Statsmakternas styrning av denna totalaproduktion bör ske genom ett bemyndigandesyslem motsvarande det system som tillämpas i fråga om statsbidrag till skyddsrumsanläggningar som anordnasav kommunerna. I promemorian påpekas de möjligheter tUl stabiliseringspolitiskstyrning som finns. 7.3 Genomförande m. m. Enligt promemorian kan planeringen av skyddsrumsbyggandetoch finansiering med allmänna medel av skyddsrummen i bostadsfastigheter integenomföras utan administrativa insatser på olika nivåer. Det framhålls därvid ipromemorian att administrativa insatser är oundvikliga om man skall nå en välgenomförd planläggning i syfte att rätt kunna bedöma behovet av skyddsrum ochatt rationellt genomföra skyddsrumsbyggandet. Utgångspunkten bör enligtpromemorian vara uttalandena försvarsbeslut om all resurserna måsteutnyttjas rationellt. 1 promemorian framhålls att väsentligt underlag för attbedöma de administrativa konsekvenserna av förslaget återfinns iskyddsrumsutredningens belänkande med undantag av alt den kommunala administre-ringenav avgiftssystemet bortfaller. Det krävs dock enligt promemorian medverkan avkommunerna för alt planera skyddsrumsbyggandet och för att följa upp ochförverkliga planerna. Enligt promemorians förslag kommer de administrativauppgifterna att hänföra sig lUl både statliga och kommunala organ. Det framhållsatt de normgivande reglerna bör tillkomma under ansvar av i första hand dencentrala civilförsvarsmyndigheten. Vidare bör enligt promemorian länsstyrelsernasom regionala civilförsvarsorgan ha till uppgift att vägleda kommunerna ochfungera som tillsynsmyndighet. Del bör ankomma på kommunerna alt genomföraplanläggningen och med ledning av de utredande uppgifter som skyddsrumspianeninnehåller se till att denna förverkligas i den mån medel finns tillgängligahärför och lämpliga byggnadsprojekt finns. I promemorian lämnas vidare en översiktlig beskrivningöver det administrativa förloppet enligt följande. Civilförsvarsstyrelsenutarbetar och fastställer centrala anvisningar, föreskrifter, normer etc.avseende bl. indelning i skyddsrumsområden, skyddsrummens placering, inplaneringav befintliga skyddsrum och provisoriska skyddstillgångar samt beräkning avskyddsrumsbehov. utarbetar och fastställer ocksåcentrala normer för beräkning av ersättning till dem som anordnar skyddsrum.Övergångsvis föreslås dessa uppgifter ankomma på en särskild delegation.Normerna fastställs till vissa delar av regeringen. gårkommunerna till hända med råd och skyddsteknisk expertis bl. a. i frågor somrör skyddsrums lokalisering och utformning samt olika lokalers lämplighet somprovisoriska skyddstillgångar. Kommunen upprättar och antar skyddsrumsplan.Länsstyrelsen fastställer skyddsrumsplan. Kommunen förverkligar planen, dvs.lämnar inom ramen för tUlgängliga bemyndiganden förhandsbesked, prövar ansökanom byggnadslov och besiktigar utförd byggnad. Byggaren anordnar skyddsrumenligt byggnadslov. Kommunen lämnar uppgifter till grund för beslut omutbetalning av ersättning till dem som anordat skyddsrum. kontrollerarskyddsrummens underhåll och utövar tillsyn av skyddsrumsbyggandel ochskyddsrumsförsörjningen. 1 promemorian framhålls att skyddsrumsplaneringen börsamordnas med den allmänna bebyggelseplaneringen, inle minst med deöversiktliga planer som förekommer vid sidan av de lagreglerade planinstituten.Uppgiften för kommunen alt upprätta och anta skyddsrumsplan bör därför ses somett led i samhällsplanering och som en naturlig uppgift förkommunerna. bör enligt promemorian åläggas att lämna denfackmässiga medverkan som behövs. 1 promemorian erinras om all del i kommunens uppgifterenligt byggnadslagstiftningen ingår alt lämna byggnadslov och besiktiga nytillkomnabyggnadsprojekt. Besiktningen innefattar även de skyddsrum som inrättas. Även ifortsättningen avses skyddsrummen bli utförda i byggnadsprojekt som är lämpligaall inrymma skyddsrum. Någon ny uppgift med avseende pä besiktningar m. m. avnya skyddsrum läggs enligt promemorian inte på kommunen. 1 promemorian erinras vidare om att kontrollen av attskyddsrummen underhålls ligger på länsstyrelserna f. n. Enligt skyddsrumsulredningensmening bör skyddsrum äldre än helst kontrolleras , dvs. Ett minimikrav anges vara att kontroUen sker av avbeståndet . Skyddsrumsulredningen föreslår att kontrollen ifortsättningen läggs på kommunerna. Det främsta motivet för detta är alt kommunen därigenomfår en samlad bild av det aktuella skyddsrumslägel. Mot att uppgiften förs överfrån län.sstyrelse till kommun talar emellertid enligt promemorian att kommunennormalt inte utför besiktning av byggnaders underhåll. Vidare bör det enligtpromemorian ingå i uppgift att utöva cn allmän tillsyn. Ipromemorian föreslås därför att länsstyrelserna behåller sitt nuvarande ansvarför kontrollen av skyddsrummens underhåll. Enligt promemorian bör vidare den föreslagna uppgiften förkommunen att lämna statlig myndighet underlag för utbetalning av ersättningtill dem som anordnat skyddsrum kunna fullgöras utan nämnvärt merarbete. I promemorian erinras om att skyddsrumsutredningen harföreslagit att ersättning utgår till kommunerna för administrationen.Kommunerna föresläs sålunda få tillgodoräkna sig viss del av de influtnaskyddsrumsavgifterna. Den i promemorian föreslagna finansieringsformen innebäremellertid att den administrativa merbelastningen i form av avgiflsupp-börd somenligt skyddsrumsutredningens förslag skulle läggas på kommunerna inte längreär aktuell. De uppgifter som läggs på kommunerna kan enligt promemorian ansesutgöra en integrerad del av kommunernas samhällsplanering varförersättningsbehovet framstår som mindre angelägel. Promemorians förslag om planering och finansiering avskyddsrumsbyggandet innebär en genomgripande omarbetning av gällande regler.Förslaget måste därför enligt promemorian detaljmässigt genomarbetas innan detkan sättas i tillämpning. har i sitt betänkande gettförslag till ändring i civilförsvarslagen och utkast till ändring icivilförsvarskungörelsen. Härutöver måste enligt promemorian en radtillämpningsföreskrifter utarbetas innan de nya bestämmelserna kan träda i kraft. Vidare måste skyddsrumsplaner varauppgjorda av kommunerna för att den nya ordningen skall kunna tillämpas. Ipromemorian framhålls att dessa förhållanden skärper kraven på att tidsmässigtöverblicka de faktorer som inverkar på införandet av det nya systemet. De förberedelser som måste göras är enligt promemorian attutarbeta centrala normer för planläggning, områdesindelning, behovsberäkning,tillåten storlek på skyddsrum, placering med hänsyn till ulnyttiandet ikrigstid, skyddsteknisk beskaffenhet m. m.