prop · FY0378 · 1975-12-31 00:00:00 — Allmäntåtal för brott mot 11 eller 16 § får väckas endast om 1975: 78 89 målsägandenanger brottet till åtal eller åtal är påkallat från allmän synpunkt. Dennalag träder i kraft . Lagom ändring i lagen (1974:268) med anledning av miljöskyddskonventionen den 19februari 1974 mellan , , och Härigenomföreskrives att 2 § lagen (1974: 268) med anledning av miljöskyddskonventionenden 19 febmari 1974 mellan ; , och skall ha nedanangivna lydelse. 2§ Den som hos svensk bevak- Den som hos svensk bevakningsmyndighet tagU befaltnmg nmgsmyndighet tagit befattning med ärende angåendemUjöskadlig med ärende angående miljöskadlig verksamhet i , verksamhet i , Fmland eller får ej obehörigenyppa eller får ej obehörigen yppa yrkeshemlighet, driftanordnmgel- yrkeshemlighet, driftanordning eller affärsförhåUande som han ler affärsförhåUande som han där-därigenom fått kännedom pni. igenom fått kännedom om. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryterhäremot dömes till böter eller fängelse i högst . Allmänt åtal får väckasendast om målsägande anger brottet till åtal eller åtal är påkallat från allmänsynpunkt. Dennalag träder i kraft . Lagom ändring i gruvlagen (1974: 342) Härigenomföreskrives alt 11 kap. 5 § gruvlagen (1974: 342) skall ha nedan angivnalydelse. 5 §1 Den som deltagit i tillsyn enligt Den som deltagit i tillsynenligt denna lag eller på annat sätt ta- denna lag eller på annat sätt ta- >Senaste lydelse 1974: 892. git befattning med ärende som avses i lagen får ejobehörigen röja eller nyttja yrkeshemlighet eller annat förhållande som han därvidfått kunskap om. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter häremot dömestill böter eller fängelse i högst . Allmänt åtal får väckas endast ommålsägande anger brottet till åtal eller åtal är påkallat från allmän synpunkt. git befattning med ärende som avses i lagen får ejobehörigen röja eller nyttja yrkeshemlighet eller annat förhållande som han därvidfått kunskap om. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i abortlagen (1974: 595) Härigenomföreskrives att 8 § abortlagen (1974: 595) skall ha nedan angivna lydelse. Den somhar tagit befattning med abortärende får ej obehörigen yppa vad han därviderfarit om enskilds personliga förhållanden. Den som uppsåtligen eller avoaktsamhet bryter häremot dömes till böter eller fängelse i högst ett år.Allmänt åtal får väckas endast om målsägande anger brottet till åtal eller åtalär påkallat från allmän synpunkt. Den somhar tagit befattning med abortärende får ej obehörigen yppa vad han därviderfarit om enskilds personliga förhållanden. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1974: 890) om vissamineralfyndigheter Härigenom föreskrives att 45 § lagen (1974: 890) om vissamineralfyndigheter skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 45 § Den som deltagit i tillsyn en- Den somdeltagit i tiUsyn en ligt denna lag eller på annat sätt ligtdenna lag eller på annat sätt lagit befattning med ärende som avses i lagen får ejobehörigen röja eller nyttja yrkeshemlighet eller annat förhållande som handärvid fått kunskap om. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter häremotdömes till böter eller fängelse i högst . Allmänt åtal får väckasendast om målsägande anger brottet till åtal eller åtal är påkallat från allmänsynpunkt. lagit befattning med ärende som avses i lagen får ejobehörigen röja eller nyttja yrkeshemlighet eller annat förhållande som handärvid fått kunskap om. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1975: 55) om folk- ochbostadsräkning Härigenomföreskrives att 16 § lagen (1975: 55) om folk- och bostadsräkning år 1975skall ha nedan angivna lydelse. Den somtagit befattning med uppgift som avses i denna lag får ej obehörigen yppa dessinnehåll. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter häremot, dömes tillböter eller fängelse i högst om ej gärningen är belagd med straff ibrottsbalken. Allmänt åtal får väckas endast om målsägande anger brottet tillåtal eller åtal är påkallat från allmän synpunkt. Den somtagit befattning med uppgift som avses i denna lag får ej obehörigen yppa dessinnehåll. Denna lag ttäder i kraft . Lag om ändring i byggnadslagen (1947:385) Härigenom föreskrives alt 147 a § byggnadslagen (1947:385) skall ba nedan angivna lydelse. Densom hos myndighet tagit befattaing med ärende som avses i 136 a § får ejobehörigen yppa yrkeshemlighet, som därigenom blivit känd för honom, ellerdrift-anordning, affärsförhållande eller förhållande av betydelse för landelsförsvar varom han därigenom fått kännedom. Densom uppsåtUgen eller av oaktsamhet bryter mot bestämmelserna i första stycketdömes till böter eller fängelse i högst . Allmänt åtal får väckasendast om målsäganden anger brottet till åtal eller åtal är påkallat frånallmän synpunkt. Densom hos myndighet tagit befattning med ärende som avses i 136 a § får ejobehörigen yppa yr-, keshemlighet, som därigenom blivit känd för honom, ellerdriftanordning, affärsförhållande eUer förhållande av betydelse för landetsförsvar varom han därigenom fått kännedom. Lag om ändring ilagen (1975: 000) om beslutanderätt för exportråd beträffandehandelssekreterare m. m. 1 bilaga 12föreslå- Här föreslagen lydelse Vad någon i samband medSveriges exportråds befattning med handelssekreterares verksamhet i anstäUninghos rådet eller på gmnd av uppdrag hos detta har erfarit om enskUda företagseller sammanslutningars affärs- eller driflförhållanden får han ej obehörigenyppa eller utnyttja. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter häremotdömes till böter eller fängelse i högst . Vad någon i samband medSveriges exportråds befattning med handelssekreterares verksamhet i anstäUninghos rådet eller på grund av uppdraget hos detta har erfarit om enskUda förelagseUer sammanslutningars affärs- eller driflförhåUanden får han ej obehörigenyppa eller utnyttja. Dennalag ttäder i kraft . 'Senaste lydelse enligt prop. 1975: 30 Bilaga 1. 1975: 78 93 Lagom ändring i lagen (1975: 000) om offentliga funktionärers tystnadsplikt Härigenomföreskrives att 5 § lagen (1975: 000) om offentiiga funktionärers tystnadsplikt!samt tredje stycket av ikraftlrädandebestämmel-serna tUl denna lag skallupphöra att gälla vid utgången av . Lagom ändring i lagen (1975: 000) med vissa bestämmelser för personal inom hälso-och sjukvård m. m. 1975: 8 föreslagen lydelse Här föreslagen lydelse 4 §Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot föreskrift som har meddelatsmed stöd av 1 § dömes till böter eller fängelse . Till sammastraff dömes den som hindrar eller undandrar sig inspektion som avses i 2 §. Den som uppsåtligen eller av Bestämmelserna i första stycket oaktsamhetbryter mot 3 § dömes gäller endast om gäming som där till böter eller fängelse i högst ett sägs ej är belagd med straff . Beslämmelserna i första och ning. andra styckena gäller endast om gärning som där sägsej är belagd med straff i eller annan författning. Dennalag träder i kraft . Lagom ändring i oljekrislagen (1975: 000) Härigenomföreskrives att 20 § oljekrislagen (1975: 000)2 sall upphöra alt gälla vidutgången av . 'Se'prop. 1975: 8. ''Se;;prop. Prop.1975: 78 94 Närvarande: statsmmistem , statsråden ,, , , , , , ,, , , , , , , ,, Lagrådsremiss med förslag till ändringar i m.m. Genom reformer som beslutades av riksdag barstatens och kommunernas tjänstemän fått förhandlingsrätt enligt i princip sammaregler som gäller för andra arbetstagare. De offentliga tjänstemännensrättsställning regleras i stats- och kommunaltjänstemannalagarna (1965: 274 och275) jämte därtill anslutande författningar. Tjänstemannalag-stiftnmgen innebäremellertid inte i alla delar en slutlig lösning på de problem som aktualiserasav en modern syn på den offentliga tjänsten. I propositionen (prop. 1965: 60) framhölls sålunda bl. a. behovet av en allmän översynav ämbetsansvaret och den offentliga tjänstemannarättens sanktionssystem iövrigt. hemställde också om en allsidig och fömtsättningslösutredning om ämbelsansva-rets innebörd och utformning. Med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande tillkallade chefenför sakkunniga för utredning av fråganom ämbetsansvar och disciplinärt ansvar i offentlig tjänst.i j) sakkunniga,som antog namnet ämbelsansvarskommiitén, avgav elt delbetänkande,Ämbetsansvaret (SOU 1969: 20). I detta betänkande re- ' hovrättspresidenten , ordförande,professorn emeritus , landstingsrådet ,avdelningsdirektören och kanslirådet . Experternumera utredningschefen , expeditionschefen ,direktören , ombudsmannen , numeradirektören och förbundsjuristen . 1975: 78 95 dovisadesett principförslag för utformning av ett sanktionssystem avseende denoffentliga sektorns funktionärer. avlämnade kommitién sittslutbetänkande rörande ämbetsansvar och disciplinärt ansvar i offentlig tjänst,Ämbetsansvaret II (SOU 1972: 1). Efter remiss avgavsytttande över kommitténs delbetänkande av justitiekanslern (), riksåklagaren(), , hovrätten för Nedre , rikspoUsstyrelsen,, överbefälhavaren (), försvarets civilförvaltning,, , poststyrelsen, , statensjärnvägar (SJ), statens vägverk, statskontoret, dåvarande kammarrätten,generaltullstyrelsen, , universitetskanslersämbetet,, domänverket, lantbmksstyrelsen, arbetsdomstolens ordförande,, siatens avtalsverk (SAV), statenspersonalpensionsverk, , länsstyrelserna i ,, , , och ,gmndlagberedningen, kommu-nalrättskommittén, förhandlingsuttedningen,lönesystemulredningen, ombudsmannaexpedition (JO), fiUlmäktige iriksgäldskontoret, i ärkestift. ,, Föreningen ochstadsdomare, , i (LO),(), , Sverigesakademikers centralorganisation (), Svenska underofficersförbundet.Svenska Facklärarförbundet och , och , , , , AktiebolagetSvensk BUprovning, Allmänna bevakningsaktiebolaget (ABAB), Radioaktiebolag och Systembolaget aktiebolag. RÅbifogade yttranden från överåklagarna i , och Malmöåklagardistrikt samt från länsåklagarna i , , ,, och . Vid ÖB:s yttrande var fogade yttrandenfrån cheferna för armén, marinen och flygvapnet. Universitelskanslersämbetetbifogade yttranden från de juridiska fakulteterna vid universiteten i ,och . Av i bifogades ytttande frånkronofogdemyndigheten i , av i yttrandefrån stadsfullmäktige i och av i länyttrade från drätselkammaren i stad. slutbetänkande avgavs efter remiss yttranden av samma instanser istäUet för kammarrätten dock kammarrätten i som hade yttrat sigöver delbelänkandet, med undantag av gmndlagberedningen,kommunalrättskommittén, , och , och Svenska Hälso- och Sjukvår- 1975: 78 96 densTjänstemannaförbund, samt SvenskaIndustritjänstemannaförbundet.Vidare avgavs yttranden av utredningen rörandeökad anställningstrygghet och vidgad behörighet för arbetsdomstolen,utredningen om den kommunala demokratin, fullmäktige i riksbanken.Tjänstemännens centralorganisation () samt Sjukvårdens och socialvårdensplanerings- och rationaliseringsinstitut. TUlRÅ:s yttrande bUades yttranden från överåklagarna i , ochMalmö åklagardistrikt samt från länsåklagarna i , ochVästmanlands län. bifogade yttranden från medicinalväsendetsansvarsnämnd. Av i överlämnades yttrande frånkommunstyrelsen i samt av LO yttranden från och . Statensoch kommunernas tjänstemän har ett vittgående straffansvar för feloch försummelser i tjänsten. Reformer beträffande hithörande beslämmelser harförelagils vid olika tUlfällen och i systematiskt hänseende gjordes engenomgripande revision av ämbetsbrotten . Som motiv för de ansvarsreglersom då var aktuella anfördes i straffrättskommitléns betänkande med förslagtill lagstiftning om brott mot staten och allmänheten (SOU 1944: 69) att denoffentliga tjänstens behöriga gång måste skyddas. För att garantera nödvändigstandard inom mängden av tjänsteåtgärder och upprätthålla berörda tjänstemänsintegritet var det därför enligt kommitténs mening nödvändigt alt i betydandeutsträckning underkasta ämbetsmän strafftvång för gärningar som inte varstraffbara om de begicks av andra medborgare. Debeslämmelser rörande ämbetsbrott, som sålunda infördes i strafflagen genom1948 års lagstiftning, överfördes i princip oförändrade tUl 20 kap.brottsbalken (BrB). Där upptas sålunda f.n. fyra självständiga ämbetsbrott,nämligen tjänstemissbmk, tagande av muta eller av otillbörlig belöning, brottmot tystnadsplikt och tjänstefel. I 1§ behandlas tjänstemissbmk. Det straffbara förfarandet består i att ämbetsmangenom handling eller underlåtenhet missbmkar sin ställning till förfång för detallmänna eller någon enskild. En fömtsättning för lagmmmets tillämpning är attgärningen inte utgör förskingring eller annan trolöshet eller annars ärsärskUt belagd med straff. Straffet för tjänstemissbruk är suspension elleravsättning, eventueUt i förening med fängelse i högst . Är brottet grovtblir straffet alltid avsättning och fängelse i högst . I ringa fall skallendast böter utdömas. I2 § avses det fall att ämbetsman mottar, låter åt sig utlova eUer begär mulaeller annan otiUbörlig belöning för sin tjänsteutövning. Gärningen rubricerassom tagande av mula eller av otillåten belöning, och 1975: 78 97 paragrafenblir tillämplig bara när gärningen inte i övrigt är särskilt belagd medstraff. Även den som har varit ämbetsman kan straffas enligt lagrummet, likasåden som har begått gärningen innan han erhöll den befattning som det i detenskilda fallet är fråga om. Straffet för brott mot 2 § är detsamma som vidtjänstemissbruk. Brottmot tystnadsplikt behandlas i 3 §. Om gärningen inte är straffbelagdannorstädes skall lagrummet tillämpas på den som är eller varit ämbetsman ochsom yppar vad han är pliktig att hemlighålla eller som olovligen utnyttjarsådan hemlighet. Straffet är suspension eller avsättning, vartill kan kommafängelse i högst . För ringa fall stadgas böter. Tystnadsplikten följer iförsta hand av skilda författningar. Sålunda innehåller t. ex. 2 kap. 4 § nyariksdagsordningen (RO) förbud för ledamot eller tjänsteman i attobehörigen yppa vad som har förekommit vid sammanträde inom stängda dörrar. Straffbestämmelseni 20 kap. 3 § BrB har emellertid, som senare skall närmare beröras, föreikraftträdandet av nya regeringsformen (RF) kunnat tillämpas även i vissa falldär tystnadsplikten inte grundas på någon författningsbestämmelse ulan följerav myndighets eller överordnads föreskrift eller av sakens beskaffenhet. I4 § slutiigen stadgas ansvar för tjänstefel, bestående i att ämbetsman avförsummelse, oförstånd eller oskicklighet åsidosätter vad som åligger honomeiUigt lag, instmktion eller annan författning, särskild föreskrift ellertjänstens beskaffenhet. Lagrummet skall enligt sitt innehåll tillämpassubsidiärt, nämligen endast om gämingen inte utgör tjänstemissbruk eller eljestär särskUt belagd med straff. Straffet för tjänstefel är böter ellersuspension, i grova fall suspension eller avsättning i eventuell förening medfängelse i högst . I samband med tillkomsten av 1965 årstjänstemaimalagstiftning intogs i 4§ ett tillägg av innehåll, alt somtjänstefel inte i något fall skall anses att ämbetsman deltar i strejk ellerdärmed jämförUg stridsåtgärd efter beslut av arbetslagarförehing som haranordnat åtgärden. Möjlighetenatt döma lill suspension eller avsättning enligt 14 §§ förutsätter givetvisatt vederbörande tjänsteman alltjämt innehar den tjänst i vilken han förbrutitsig. Är så inte fallet skall enligt 6 § andra stycket endast det för brottetstadgade hötes- eller fängelsestraffet tUl-lämpas men detta straff bestämmassträngare än annars med hänsyn tUl att suspension eller avsättning inte ådöms.Skulle ämbetsmannen inte ha dömts till annan påföljd än suspension elleravsättning kan dock påföljd efterges. Situationen kan ju vara den attämbetsmannen inför en väntad avsätlningsdom självmant avgår. Har ämbetsmanförskyllt suspension eller avsättning från den tjänst vari han har förbrutitsig men har han lämnat denna tjänst och fått en ny med likartadearbetsuppgifter, skall han enligt 6 § första stycket i stället suspenderaseller avsättas från den nya befallningen. Har han fått en annan medämbetsansvar förenad tjänst 7 1975.1 saml Nr 78 1975: 78 98 änsom nu sagts skall han enligt 7 § likaledes dömas till avsättning om han genombrottet visat sig uppenbarligen inte vara skickad att inneha denna nyabefatlnmg. Avsätts han inte skall han ådömas suspension om han i avsevärd månhar skadat det anseende innehavaren av befattningen bör äga. Dessabestämmelser i 7 § äger tUlämpning även på det fall att fömtvarande ämbetsmanfälls till ansvar för tagande av muta eller brott mot tystnadspUkt som harbegåtts efter det att han famnat sin tjänst. Innehar han vid lagföringen annantjänst än den som brottet ägde samband med, kan han alltså enligt 7 § andrastycket avsättas eller suspenderas även från denna andra tjänst. Omen ämbetsman begår ett allmänt brott skall han som andra, straffas enligt deregler som gäller för sådant brott. I vissa fall kan emellertid enstraffskärpning inträda. Har ämbetsman genom allmänt brott åsidosatt sintjänsteplikt kan han sålunda enligt 5 § dömas till fängelse i högst ävenom så svårt straff annars inte är stadgat för brottet. Har ämbetsmannen isådant faU genom brottet visat sig uppenbarligen inte vara skickad att innehasin befattning skall han, enligt vad som stadgas i 8 §, utöver annan påföljdäven dömas tUl avsättning. För detta senare fall finns emellertid en spärregelsom innebär att, i fall då för brottet inte är stadgat fängelse eUerdäröver, han får dömas till avsättning endast om tjänstens särskUdabeskaffenhet kräver det. Döms ämbetsmannen inte till avsättning enligt dessabeslämmelser skall han, likaledes enligt 8 §, ådömas suspension om han genombrottet i avsevärd mån har skadat det anseende innehavaren av befattningen böräga. I samma lagmm stadgas också, att den fÖrlUst en ämbetsman lider genom attådömas avsättning eller suspension skall beaktas vid bestämmandet av annanpåföljd för brottet. I enlighet härmed kan.böter eller disciplinstraff somannars skulle ha ådömts bortfalla helt. Bestämmelserna i 6, 7 och8 §§ om avsättning och suspension kompletteras av ett stadgande I 15 § ommöjUghet att i särskilt mål föra talan om förstnämnda lagrums tUlämpnmg närämbetsman som har dömts för brott förordnats eller valts tUl befattning innandomen meddelades eller därefter men innan den vunnit laga kraft. I 9§ ges regler tUl undvikande av dubbelbestraffning i det faU att förvaltningsmyndighetålagt ämbetsman disciplinär bestraffning för visst brott. I sådant fall skalldomstolen ta hänsyn tUl denna bestraffning då den bestämmer påföljd förbrottet, och domstolen kan härvid t. ex. efterge böter eUer suspension helt.Har förvaltningsmyndighetens beslut inte helt eller delvis verkställts när åtalväcks, skall beslutet förfalla. Försök,förberedelse eller stämpUng tiU brott enligt 14 §§ är inle straffbart. Däremotär reglema i 23 kap. BrB om ansvar för medverkan tUlämpliga även när det gällerdessa ämbetsbrott, dock att ansvar för medverkan tUl tjänstefel enligt 4 § kanådömas endast den som genom sin medverkan åsidosatt egen tjänsteplikt.Bestämmelse härom återfinns 1975: 78 99 Där föreskrivs också att medverkan tUl brott enligt 13 §§ bestraffasmed böter eller fängelse enligt reglerna i dessa lagrum. Är den medverkande isistnämnda fall själv ämbetsman kan också reglerna i 8 § om avsättning ochsuspension tillämpas på honom. I10 § ges en regel som gör del möjligt alt i visst fall avsätta tjänsteman ävenom det inte har styrkts att Ijänsleförsummelse föreligger. Enligt lagmmmetskall nämligen ämbetsman, som utan lov eller tillkännagivet förfall haravhållit sig från tjänstgöring och inte kunnat träffas med kallelse ellerinställas, dömas tUl avsättning om han inte kommer innan harförflutit från det kallelse som domstolen utfärdat på honom publicerats iallmänna tidningarna. Derma regels placering i strafflag får historiskt ses motbakgmnden av den tidigare i § 36 gamla RF intagna bestämmelsen alt ämbetsmaninte fick avsättas annat än efler rannsakning och dom. Personkretsenför ämbetsansvaret bestäms i 12 §. Den närmare innebörden av bestämmelsen iparagrafens första stycke har utformats i rättspraxis. I stora drag innebärbestämmelsen följande. AUa som är anställda som tjänstemän hos staten,landstingskommun eller kommun står i princip under ämbetsansvar. Emellertid haren gräns dragits nedåt så alt ämbetsansvar inte har ansetts föreligga då entjänst innefattar endast osjälvständig verksamhet. Även sådana tjänster hardock ansetts grunda ämbetsansvar om de innefattar utövning av offentligmyndighet eller, såsom inom kommunikatlonsinfättningar, angår förbållandet tillallmänheten. Även de som utan anställning haft uppdrag att förrätta verksamhetav offentiig art har i åtskilliga fall ansetts bära ämbetsansvar. Vad angårpersonal hos inrättningar som har stadfästs av regeringen har vid bedömningenom en inrättning är allmän beaktats om den utövar någon offenllig funktioneller tjänar ett allmännyttigt ändamål. Betydelse har även tillagts denomständigheten alt inrättningen har grundats med hjälp av allmänna medel ellererhåller understöd av sådana medel. Som exempel på sådana inrättningar som irättspraxis ansetts vara allmänna kan nämnas av enskild stiftelse drivenuppfosttingsanstalt (NJA 1937 s. 656). I inrättaingar av detta slag är styrelseledamöteroch ledande befattningshavare underkastade ämbetsansvar liksom sådana underlydandetjänstemän vilkas verksamhet enligt författning, reglemente eller annanföreskrift avser uppfyllande av den funktion som över huvud grundarämbetsansvarets tillämplighet på inrättningen. I 12 § andra stycket gesregler om det begränsade ämbetsansvar avseende endast tagande av muta ochbrott mot tystnadspUkt men inte ijänstemissbruk och tjänstefel som gäUer förledamöter av , landsting, kommimfuUmäktige och taxeringsnämnd samtjurymän i tryckfrihetsprocess. Ordförande i beslutande församling anses dockha fullständigt ämbetsansvar för uppgifter som åligger honom i denna egenskap(NJA 1921 s. 172). Enligt sista punkten i andra stycket har straff- 1975: 78 100 ansvarenUgt 3 § för brott mot tystnadsplikt vidare lagts på alla anställda i allmäntjänst Uksom på dem som fullgör lagstadgad tjänsteplikt oavsett om de harämbetsansvar. I13 § ges en särskild ansvarsregel för vissa personer som inte är ämbetsmän,nämligen för personer anställda i förelag för allmän samfärdsel, vilka enligtregeringens förordnande skall åtnjuta det skydd som regeln i 17 kap. 1 § BrBom straffansvar för våld eller hot mot tjänsteman innebär. Åsidosätter sådanperson vad som åligger honom tUl förekommande av olyckshändelse skall reglernai 5 § om slraffskärpning och i 8 § om avsättning och suspension kunna tUlämpas. I 14§ slutiigen föreskrivs att brott varigenom ämbetsman åsidosatt sin ämbetspliktmed vissa angivna undantag alltid hör under allmänt åtal utan hinder av annarsgällande regler. Idet följande avses med funktionärer såväl arbetstagare som uppdragstagare. Särskildaansvars- och åtalsregler gäller för vissa persongrupper. Enligt 12 kap. 3 § RFfår sålunda statsråd fällas tUl ansvar för brott i utövningen avstatsrådstjänsten endast om han därigenom grovt har åsidosatt sin tjänsteplikt.Åtal beslutas av konstitutionsutskott och prövas av högstadomstolen. Åtal för brott i utövningen av tjänst som ledamot av högstadomstolen och regeringsrätten skall enligt 8 § samma kapitel väckas av JOeller JK i högsta domstolen, som också har att pröva om justitieråd ellerregeringsråd skall skUjas eller avstängas från sin tjänst eller vara skyldigatt undergå läkarundersökning. har vidare enligt 3 kap. 3 §rättegångsbalken (RB) att pröva mål om ansvar på grund av ämbetsbrott av JO,JK, RÅ eller den som utövar något av dessa ämbeten eller av hovrällsdomare ellerrevisionssekreterare. Mål om ansvar på grund av sådant brott av bl. a, domare iallmän underrätt som har begåtts i utövning av hans tjänst upptas enligt 2 kap.2 § RB av hovrätt. Åtal mot JK beslutas av regeringen eller möjligen av RÅ (jfrprop. 1973: 90 s. 437), I fråga om åtal mot vissa andra högre ämbetsmäntUlkommer beslutanderätten, fömtom JO och JK, även RÅ (7 kap. 4 § andra stycketRB). Beträffande JO ankommer det enligt 9 kap. 8 § RO på riksdagenskonstitutionsutskott att besluta om åtal.