prop · FZ03150 · 1975-12-31 00:00:00 — Densvenska exporten sjönk 1975 som en följd av den djupa internationellakonjunkturnedgången. Det svenska näringslivet byggde då med statiigt stöd uppbetydande lager som kan exporteras nu när konjunkturuppgången kommer.Prognoserna pekar på en exportuppgång av 1976. Det innebär att svenskexjjort skulle öka snabbare än världshandeln och därmed återta vissamarknadsandelar. Orsaken härtill är främst att söka i att den under 1975extremt låga exporten av skogsprodukter nu åter skjuter fart. Det innebär enmöjlig förbättring av handelsbalansen med nästan . och avbytesbalansen med ca 3 mUjarder kr. Den kraftiga förbättringen iutrikesbalansen är emellertid delvis av engångsnatur och sammanhänger medavvecklingen av de stora exportlager som bl. a. med lagerstödets hjälp harbyggts upp . Den är alltså inte ett uttryck för att viskulle ha tagit ett avgörande steg mot att återvinna den strukturella balans ivåra utrikes affärer som vi förlorade i samband med oljekrisen. Härför kommerdet att krävas fortsatta och målmedvetna ansträngningar. Prop.1975/76:150 21 Densvenska industrin förbättrade kraftigt sin konkurrensförmåga mot flertalet avkonkurrentländerna . Under 197576 synes detta försteg kommaatt minska en del. Vissa länder med snabb kostnadsutveckling har kompenseratsin försämrade konkurrenskraft genom att låta sina växelkurser för sinavalutor sjunka, i vissa fall kraftigt. Andra länder har dämpat sinkostnadsutveckling med andra medel, bl. a. genom att acceptera en mycket högarbetslöshet. Att ånyo stärka vår industris konkurrenskraft inom ramen för denfulla sysselsättningens politik blir därför en angelägen uppgift för denekonomiska politiken. Ettled i en politik för ökad konkurrenskraft är att begränsa kostnadsutvecklingeninom svensk ekonomi. Ett annat led i denna politik är att förnya och bygga utvår industriapparat. TUl följd av sviktandeinternationell efterfrågan var vår industrieUa kapacitet , trotslagerstödet, långt ifrån fuUt utnyttjad. Likväl låg industrinsinvesteringsaktivitet kvar på mycket hög nivå. SärskUt expansiva varbyggnadsinvesteringarna, vilka i första hand återspeglar kapacitetshöj andeinvesteringar. Totalt sett låg investeringsvolymen inom industrin nästan 50 %över 1968 års nivå. Investeringsviljan inomsvensk industri avviker markant från vad som gällt i utlandet d'ärindustriinvesteringarna tämligen allmänt har minskat i vissa fall mycketkraftigt. Den höga investeringsaktiviteten återspeglar det svenskanäringslivets tiUtro till styrkan i svensk ekonomi. Den återspeglar ocksåinsikten om att investeringsverksamhet kan varalönsam eftersom produktionskapaciteten då finns tillgänglig när konjunkturenvänder uppåt och efterfrågan på nytt stiger. Den höga investeringsaktivitetenär också resultatet av en framgångsrik ekonomisk politik inriktad på att justfrämja industrins investeringar. Industrinsinvesteringsverksamhet är inte och kan inte enbart vara inriktad på att ökaproduktionskapaciteten. Betydande investeringar måste nämligen också göras föratt förbättra den inre och yttre miljön. Kortsiktigt kan detta visserligeninnebära en viss press på den företagsekonomiska lönsamheten men det ärkostnader som måste tas för att värna såväl arbetstagarnas som vår allmännamiljö. En målmedveten förbättring av arbetsmiljön framstår också som nödvändigför att industrin fortsättningsvis skall kunna rekrytera den erforderligaarbetskraften. Vad särskilt gäller den inre miljön har arbetsmiljöfonderna varitett verksamt instrument för att finansiera en snabb och omfattande förbättringav läget i ett stort antal företag. Således hade underliden meddelat 3 995 tiUstånd att utnyttjaarbetsmiljöfonder tiU ett belopp av sammanlagt 1,2 mUjarder kr. Jag vill ocksåerinra om de särskUda möjligheter till arbetsmiljölån som finns för mindre ochmedelstora företag. 1975/76:150 22 Meraomedelbart lönsamma är de investeringar som företagen måste göra i energibesparandesyfte. Erfarenheten har visserligen visat att man ibland med begr'änsade medelkan uppnå viktiga besparingseffekter men i allmänhet krävs omfattande ochtidskrävande investeringar. Staten lämnar omfattande bidrag för dessa ändamål.Enbart för de två budgetåren 1975/76 och 1976/77 uppgår anslagen förenergibesparande åtgärder inom industrin tUl 210 milj. kr. Regeringenbeslutade , med stöd av en av given fullmakt, att efterprövning i vaije särskilt fall sätta ned det maximala uttaget av energiskattunder tiden från till avförsäljningsvärdet inom vissa särskilt energikrä-vande branscher. a. massa- och pappersindustrin, järn-och stålverk samt cementindustrin.Motivet för nedsättningen var dds konjunkturpolitiska, dels önskan att geberörda industrier tid att ge produktionen en mer energisnål utformning. Ävenom konjunkturuppgången börjar manifesteras torde bägge motiven alltjämt habärkraft. Regeringen avser således att även för tiden den31 efter prövning i varje särskilt fall ge företag inom berördabranscher en nedsättning av energiskatten. Enförutsättning för att industrins investeringsvilja skall omsättas i faktiskinvesteringsaktivitet är att de finansiella resurserna finns tillgängliga.Ällm'änt sett har företagens likviditet varit mycket god och är detockså f. n. Detta har bl. a. åstadkommits genom en expansion avkreditgivningen till företagen. Företagens likviditetssituation bör ytterligareförbättras när den tidigare höga lageruppbyggnaden inom vissa branscher övergåri en lageravveckUng. Då frigörs nämligen ytterligare medel. Detta kommernaturligtvis att få särskilt stor betydelse inom de branscher därkonjunkturuppgången får sitt tidigaste genomslag. Avstor betydelse är också den förstärkning som sker av företagens eget kapital.Under 1975 uppgick de börsnoterade företagens nyemissioner till det högabeloppet 900 milj. kr. Såvitt nu kan bedömas kommer emissionsverksamheten under1976 att ligga på en ännu högre nivå. AP-fondens fjärde fondstyrelse har genomvårriksdagens beslut att tUlföra aktieplaceringsverksamheten ytterligare 500milj. utan särskUda restriktioner, möjlighet att aktivt bidra tiUföretagens behov av nytt aktiekapital. Kreditpolitikenhar varit och är alltjämt klart inriktad på att tillföra industrin allterforderligt kapital. Stora belopp har bl. a. gått till finansiering avnäringslivets lageruppbyggnad. Företagens upplåning på utländska lånemarknaderhar ocksä stimulerats. Detta har lett till en omfattande upplåning utomlands.Samtidigt med att företagens finansieringssituation härigenom förbättrats harunderskottet i bytesbalansen kunnat täckas och en ökning av valutareservenåstadkommas. 1975/76:150 23 Avsärskild betydelse för företagens investeringsfinansiering är tillgången pålångt kapital. Den omläggning av kreditpolitiken som skedde med enhöjning av den långa räntan möjliggjorde en kraftig expansion avkapitalmarknaden. Således kunde volymen industriobligationer öka från ca 1,4mUjarder kr. 1974 till ca . Volymen bör kunna hållas påminst denna nivå också . Försmå och medelstora företag är det statliga kreditstödet i form av hantverks-och industrUån samt industrigarantilån av stort värde. lämnadesdrygt 120 milj. kr. tUl företagen i form av hantverks- och industrilån. Somlönegarantier lämnades ca 70 milj. kr. under /76. För budgetåret1976/77 har föreslagits en sådan anslagstilldelning att hantverks- ochindustrilånen kan utgå med ungefär samma belopp som under 1975.Garantilåneramen har föreslagils höjd till 100 milj. kr. Det bör härjämtenoteras att små och medelstora företag i ett stort antal fall, utöverdirektiån från företagarföreningarna, i kombination härmed erhållit lån frånSveriges Investe-ring.sbank. Förde mindre och medelstora företagen är vidare mellanhandsinstitutenslånemöjligheter av avgörande betydelse. AB Industrikredit och AB Företagskreditkunde kraftigt öka sin utlåning, till netto ca 750 milj. kr., bruttoca . Utiåningsökningen var väsentligt snabbare än detotala kapitalmarknadsplaceringarna som ökade . Ännu mycket snabbarevar utlåningsökningen för Allmänna Hypoteksbanken. De mindre och medelstoraföretagen erhöll även krediter från Investeringsbank i en omfattningsom översteg deras andel av de industriella investeringarna. Mellanhandsinstitutenhar tUlförts kapital i sådan omfattning att någon egentlig lånekö inteföreligger. Den balans av ärenden som finns återspeglar endast normalhandläggningstid för en kredUansökan. Inget företag som bedömts kreditvärdigthar heller förvägrats lån. Jag räknar med att dessa institut kommer atttillföras medel i erforderUg omfattning också under återstoden av 1976. Riksdagengodkände tidigare i vår ett uttalande av finansutskottet (FiU 1975/76:20 s. 23)med vissa riktUnjer beträffande bl.a. AB Industrikredits, Lantbrukskredits utlåningskapacitet. Regeringen har delgett AP-fondensberörda styrelser uttalande. Sammanfattningsvisär kreditpolitiken således inriktad på att ge industrin erforderligtfinansieringsutrymme. Upplåningsbehovet för industrins del synes dock intekomma att öka under innevarande år, trots växande fasta investeringar, eftersomlageruppbyggnaden kraftigt avtar. Den långfristiga upplåningen på svenskkreditmarknad torde likväl komma att öka medan upplåningen i utlandet däremotpå grund av minskande efterfrågan kommer att avta. Ett av målen förkreditpolitiken är 1975/76:150 24 dockatt den utländska upplåningen blir av sådan omfattning att bytesbalansensunderskott täcks utan minskning av valutareserven. Vidsidan av kreditpolitikens investeringsvänliga utformning har olika direktastatliga stödinsatser varit och är alltjämt av stor betydelse för den högainvesteringsaktiviteten. Jag vill erinra om frisläppen av de aUmänna ochsärskilda investeringsfonderna samt arbetsmiljöfonderna. Utöver de 6,5 miljarderkr. som frisläpptes 1975 har under innevarande års två första månaderfrisläppts ytterligare ca . Vidare utgår extrainvesteringsavdrag eller bidrag för maskininvesteringar intiUutgången av innevarande år. Densenaste investeringsenkäten som gjordes tyder på attinvesteringsviljan nu skulle mattas något. Delta är i och för sig inte ägnatatt förvåna med hänsyn till det f. n. relativt låga kapacitetsutnyttjandet ochtUl att konjunkturappgången vid enkättUlfället ännu var något osäker. Detfinns emellertid nu skäl anta att investeringsviljan successivt vänder uppåt itakt med att bl. a. den utländska efterfrågan tilltar. Somjag har berört kan man anta att verkstadsindustrins efter-frågelägekommer att vara svagt ännu någon tid. För att öka efterfrågan påverkstadsprodukter och ge industrins investeringar ytterligarestimulans bör nu utgående extra avdrag för maskininvesteringar höjas från 10 %till . Bidraget bör då höjas från till . Det förhöjdaavdraget och bidraget bör utgå för anskaffningar gjorda den 1majden . Leverans bör ske . Jagräknar emellertid med att gällande dispensregel bör kunna tillämpas generöst idet fall leverans av här aktuella maskininvesteringar på grund avleveranssvårigheter sker . Jag återkommer till dennafråga i det följande. Jagräknar med att det kraftigt ökade stödet till maskininvesteringar som utgårunder en klart avgränsad tidsperiod kommer att få en kraftig stimulanseffekt pånäringslivets investeringar. Höjningen av bidraget för maskininvesteringar till10 % kommer att få särskUd betydelse för de mindre och medelstora företagen somhär får ett kraftigt stöd för en förnyelse och en utbyggnad av sinproduktionsapparat. Den här förordade åtgärden förstärker således de insatsersom görs på kreditpolitikens område och som jag tidigare berört. Härigenom hargoda fömt-s'ättningar skapats för att gruppen av mindre och medelstora företagäven fortsättningsvis skall kunna lämna sitt värdefulla bidrag till sysselsättningoch ekonomisk expansion. Motbakgrund av den förestående konjunkturuppgången finns det anledning att kortberöra investeringspolitikens uppläggning på något . I ett läge meden markerad högkonjunktur blir det naturligt att avveckla det särskUdainvesteringsavdraget och -bidraget. Enligt nu föreliggande förslag sker detta ioch med utgången av 1976. 1975/76:150 25 böremellertid övervägas att upphöra med det generella frisläppet av de särskildainvesteringsfonderna. Även frisläpp av de aUmänna investeringsfonderna kan iett sådant läge komma att prövas mera restriktivt. Däremot anser jag attarbetsmiljöns förbättring har en sådan prioritet att arbetsmiljöfonderna börbli tUlgängliga även fortsättningsvis. Vidare anser jag det olämpligt att somangetts i motioner tUl årets riksdag införa en investeringsavgift påindustrins produktiva investeringar. Detta skulle strida mot den satsning påindustriell produktion som jag angett i det föregående. Om en begränsning avinvesteringsaktiviteten blir erforderlig bör den i likhet med tidigare avsemindre prioriterad investeringsverksamhet. Vidare bör även under enhögkonjunktur kreditpolitiken prioritera industrins investeringsverksamhetinom de ramar för den totala kreditgivningen som då är motiverad. Denindustriella förnyelsen och expansionen är av central betydelse försysselsättning och bytesbalans. Den skapar också grundvalen för ökad välfärdoch för en expansion av offentlig service. Investeringspolitikenmåste främja en fortsatt strukturomvandling av det svenska näringslivet så attpersonal och kapital utnyttjas effektivt. Endast härigenom kan vi hävda oss ien hårdnande internationell konkurrens och trygga en fortsatt välståndsökning.Men strukturomvandlingen måste ske i socialt acceptabla former och den måsteutnyttjas för att förbättra den inre och yttre miljön. Investeringspolitikenmåste inriktas på att utjämna sysselsättningsmöjligheterna i olika delar avlandet. En aktiv lokaliseringspolitik är ett viktigt instrument härför. Underperioden 19651975 har ca 1 200 företag fått sammanlagt . För femårsperioden /741977/78 fastställdes enmedelsram på 2,5 mUjarder kr. för det regionalpolitiska stödet. I åretsbudgetförslag har tagits upp en ökning av medelsramen för det regionalpolitiskastödet med 1 500 milj. kr. har beslutat enligt förslaget.Inte minst de mindre och medelstora företagen kommer att dra fördel av dennasatsning. Investeringspolitikeninriktas på en kraftfull utbyggnad av basindustrierna med sikte på envidareförädling av våra skogs- och malmtiUgång-ar. Samverkan bör därvid kunnaske meUan statliga och privata företag till gagn för hela samhäUsekonomin.Detta kan t. ex. aktualiseras inom järn- och stålindustrin. Statenbör vara beredd att agera kraftfullt för att i samverkan med företagen sanerabranscher där konjunkturen eller andra omständigheter skapar krissituationer.Så avses ske inom varvsindustrin. Entryggad energiförsörjning är grunden för all industriell verksamhet.Energipolitiken inriktas på att främja energisparande och tryggaerforderliga energileveranser. Investeringspolitiken inriktad på att främja små, stora och medel- 1975/76:150 26 storaföretag, privata, statliga och kooperativa företag intar således en centralroll vid utformningen av den ekonomiska politiken. Sverigehar, i likhet med vår omvärld, drabbats av en höginflationstakt. steg konsumentprisindex och under 1975med . Större delen av dessa prisstegringar kan emellertid direkteller indirekt återföras på den internationella inflationen. Vår ekonomisstora öppenhet gör att vi inte utan mycket stora ekonomisk-politiska ingreppkan avskärma oss från en allmän, intemationell prisuppgång. Desvenska prisstegringarna var för åren 197475 sammantagna lägre än i våromvärld. I flera för vår utrikeshandel betydelsefulla länder, bl. a.Förbundsrepubliken och , ligger emellertidinflationstakten nu klart lägre . Den tenderar också att dämpasytterligare, om än till priset av en fortfarande mycket hög arbetslöshet. Ivissa andra länder med en klart högre inflationstakt än genomsnittet har mansökt motverka prisstegringarnas effekter på konkurrenskraften medväxelkursförändringar. För att ge effekt kräver denna politik emeUertid attmedborgarna accepterar den åtföljande standard-s'änkningen. Denna väg kan intebli aktuell för vår dd. För att värna vår internationella konkurrenskraft blirdärför kampen mot inflationen av central betydelse. Vi måste få ned inflationstaktentill en klart lägre nivå än vi har tvingats acceptera . Ivissa länder har man sökt neutralisera inflationens effekter på inkomstfördelning,m. m., genom ett utbyggt system av indexregleringar. Erfarenheten visar att ensådan utbyggd indexreglering snarare påskyndar inflationsprocessen. Det harockså visat sig att man tvingats modifiera eller helt övergesådana indexreglerade system. Dessa erfarenheter manar således inte tillefterföljd. Förvår del har indexreglering i huvudsak begränsats tUl pensionsförmånerna. Idetta fall har vi specieUa sociala skäl för den utfärdade indexgarantin.Gjorda undersökningar visar också att vi härigenom kunnat tillförsäkrapensionärsgrupperna en fuUgod kompensation för inträffade prisstegringar. Enindexreglering utbyggd tiU andra områden skulle emellertid inte lösainflationens problem. Kampen mot inflationen måste sättas in för att förhindraprisstegringar och får inte bli ett passivt accepterande av inflationensverkningar med sociala orättvisor på många områden, snedvriden prisbildning ochförsvagad internationeU konkurrenskraft. Kampenmot inflationen måste föras på bred front och under medverkan av aUa grupper isamhället. Regeringen tog därför, i enlighet med beslut i slutet av1975, initiativet till överläggningar 1975/76:150 27 medde politiska partierna och i syfte att skapa en bred samling kringett anti-inflationsprogram. I överläggningarna deltog även S.\F och /SR. LOoch TCO avböjde däremot att delta under hänvisning till att sådanaöverläggningar kunde binda de fackliga organisationernas avtalsfrihet. Ettviktigt element i ett anti-inflationsprogram är att skapa förutsättningar fören lugn avtalsrörelse . Det är därför beklagligt attopposhionspartierna inte var beredda att diskutera en skatteomläggning meddetta syfte. Inte heUer lyckades man nå enighet i övrigt om ett program föratt begränsa prisstegringarna. De av begärda överläggningarna mellande politiska partierna har således inte lett till det eftersträvade resultatet.Överläggningarna gav dock vid handen att regeringens uppfattning omnödvändigheten av en politik som hejdar inflationen delas av de iöverläggningarnas slutskede deltagande partierna. Vidöverläggningarna lade regeringen fram sju punkter som underlag för ett programför åtgärder mot inflationen. De sju punkterna var följande: Stimulansav investeringar, sparande och en hög produktivitet Detär med utgångspunkt i dessa sju punkter som regeringen anser att kampen motinflationen bör föras. Ettoeftergivligt krav är att finanspolitiken ges en sådan utformning att den intedriver fram ytterligare pris- och kostnadsstegringar. Finanspolitiken måste haden restriktivitet som fordras för att skapa balans i samhällsekonomin. Enoansvarig löftespolitik med utgiftsökningar som saknar täckning tenderar attförvärra inflationen och måste därför bestämt avvisas. Ettytterligare krav är att vår inhemska kostnadsstegring dämpas. Ett viktigtelement härvidlag är att avtalsrörelsen kan genomföras inom de ramar somsätts av det samhällsekonomiska resursutrymmet. Därvid har skattepolitikensutformning sin givna roll. Såväl1974 som 1975 beslutades skatteomläggningar som fick sin givna betydelse förlönerörelserna 1975 och 1976 genom att skatteomläggningarna var tillstyrkta avde fackliga huvudorganisationerna. I överenskommelserna med regeringen deltogfolkpartiet och 1975 även . års avtalsrörelse framstoddet som nödvändigt för såväl regeringen som de fackliga huvudorganisationernaatt åstadkomma en ny skatteomläggning. Eftersom 1972 ärs skatteutredning 1975/76:150 28 anmältatt den inte skulle bli färdig med sitt förslag till en mera genomgripandeomläggning för att påverka skatter måste lösningen bli avprovisorisk karakfår. Skatteförslagetsutformning har tiUstyrkts av styrelserna i LO och TCO. Förslaget innebär attden direkta statsskatten sänks med /år för de breda löntagarskikten.De största procentuella skattesänkningarna sker i de lägre inkomstskikten.Marginalskatten sänks i in-komstiägen . Skattereformeninnebär en minskning av statsinkomsterna med drygt 5 miljarder kr.Inkomstbortfallet kompenseras av en ökning av arbetsgivar- ellersocialförsäkringsavgifterna . De fackliga organisationerna har uttalatatt de vid utformningen av sina lönekrav kommer att beakta att en del avutrymmet konsumerats av de höjda avgifterna. Förlöntagare i genomsnittliga inkomstlägen innebär skatteomläggningen en ökningav de disponibla inkomsterna som motsvarar en lönestegring . Genomatt detta åstadkoms med en kostnadsökning för arbetsgivaren på endast ca 3 %verkar omläggningen klart d'äm-pande på kostnadsutvecklingen.Skatteomläggningen innebär vidare en markant sänkning av marginaleffekten påinkomstökningarna 1977. Propositionom skatteomläggningen kommer att föreläggas 1976/riksdag. Ansvaretatt stabUisera kostnadsutvecklingen är emeUertid icke allenast en sak förlöntagarna och deras organisationer utan alla grupper som genom sina krav ochåtgärder påverkar prisutvecklingen måste ålägga sig återhållsamhet. Som jagframhöll i årets finansplan gäller detta bl. a. producenter, företag ochkapitalägare i allmänhet. Regeringenhar därför senast ingripit med prisstopp när tendensertill omotiverade prisstegringar har kunnat observeras. De prisövervakandemyndigheterna följer nu utvecklingen med skärpt vaksamhet. Regeringen kommerinte att tveka att ingripa med erforderliga åtgärder om omotiveradeprisstegringar skulle uppenbara sig på andra varuområden. Avsärskild betydelse för hushållen är prisutvecklingen vad gäller hyror ochlivsmedel. Denstatiiga bostadsfinansieringspolitiken innebär att kapitalkostnaden förflerfamUjshus i nyproduktionen till mer än h'älften subventioneras medstatsmedel. Även statsbdånade egnahem åtnjuter kraftiga subventioner.BostadstiUäggen innebär för många barnfamiljer och familjer utan barn enytterUgare betydande subventionering av bostadskostnaden. Genom den förbättringav bostadstilläggen som föreslagits (prop. 1975/76: 145) kommer effekten avstegrade bostadskostnader att ytterligare begränsas. Summan av statligasubventioner i form av räntebidrag och bostadstiUägg uppgår nästa budgetår tilldrygt . Deviktigaste livsmedlen är underkastade pris- 1975/76:150 29 stopp.Totalt satsas över statsbudgeten . på oUka former avprisstöd för livsmedel /77. Detta innebär storakostnadsbesparingar av betydelse främst för barnfamiljer, pensionärer ochlåginkomsttagare. Jag vill exempelvis erinra om att subventionerna innebär attpriset på en liter mjölk uppgår till ca . Utan subventionering skullepriset vara ca . Jag vill erinra om att jordbrukarna enligtgällande jordbruksöverenskommelse skall kompenseras förinkomstutvecklingen för andra befolkningsgrupper samt för inträffadekostnadsstegringar. De prisövervakande myndigheterna får en viktig uppgift iatt begränsa prisgenomslaget till den direkta effekten av justeringar iproducentledet. Denallmänna kostnadsnivån i samhäUet påverkas också, som jag berördeinledningsvis, av importprisstegringarna. Den mera dämpade kostnadsutvecklingeni vår omvärld bör innebära att pristrycket utifrån minskar. Vidare innebär vårvalutamässiga anknytning inom ramen för den s. k. valutaormen tUl ländermed i genomsnitt klart fallande takt i pris- och kostnadsstegringen en viktigfaktor som bidrar tiU att dämpa kostnadsstegringen hos oss. Avstor belydelse för den fortsatta kostnadsutvecklingen blu: också att förnyelsenoch effektiviseringen inom näringslivet drivs vidare med kraft. En snabbhöjning av produktiviteten begränsar kostnadsstegringarna i produktionensamtidigt som de skapar grundvalen för en fortsatt standardstegring. Ävenarbetsmarknadspolitikens olika medel då i första handarbetsmarknadsutbildningen och de rörlighetsstimulerande åtgärderna kan bidra till att dämpa kostnadsstegringarna, bl. a. genom att förhindrauppkomsten av kostnadsuppdrivande flaskhalsar på arbetsmarknaden.