prop · FZ0352 · 1975-12-31 00:00:00 — Prop.1975/76: 52 1975/76: 52 medförslag till lag om justitiekanslerns tillsyn m. m. Regeringenföreslår att antaga de förslag som har tagits upp i bifogade utdragav regenngsprotokoll. Ianslutning till det nya sanktionssystem för offentliga funktionärer som träderi krafl föreslås i propositionen nya bestämmelser om justitiekanslerns(JK:s) tillsynsområde och om hans befogenheter i det disciplinförfarande somdelvis ersätter nuvarande handläggning i brottmål av frågor om ijänsteförsummelse.Bestämmelserna överensstämmer i det väsentliga med den ordning som riksdagennyligen har beslutat skall gälla för dess ombudsmäns (JO:s) del. Deviktigaste föreskrifterna om JK:s tillsyn och hans befogenheter föreslås bliintagna i en särskild lag. 1975/76: 52 2 1 § Justitiekanslern har i denomfattning som anges i 2 och 3 SS tillsyn över att de som utövar offentligverksamhet efterlever lagar och andra författningar samt i övrigt fullgör sinaåligganden. 2 § Statliga myndigheter samlanställda, uppdragstagare och andra som är knutna till sådana myndigheter stårunder justitiekanslerns tillsyn i den ulslräckning regeringen föreskriver det. Justitiekanslernstillsyn skall dock ej kunna omfatta regeringen eller statsråd, ej hellerriksdagens myndigheter eller anställda och uppdragstagare vid riksdagensmyndigheter. 3 § Under justitiekanslernstillsyn står dessutom 1. kommunala myndigheter och andramyndigheter som ej är statliga, 2. tjänstemän och andrabefattningshavare vid myndigheter som avses under 1, 3. andra som, utan att vara knutnalill statlig myndighet, innehar tjänst eller uppdrag varmed följermyndighetsutövning, såvitt avser denna deras verksamhet, dock ej ledamöter avriksdagen, allmänt kyrkomöte eller beslutande församling. Vidtillsyn över kommunala myndigheter skall justitiekanslern beakta de former ivilka den kommunala självstyrelsen utövas. 4 § Med befattningshavare förståsnedan i denna lag person som står under justitiekanslerns tillsyn enligl lagen. 5 § Justitiekanslern får somsärskild åklagare väcka åtal mot befattningshavare som har begått brottsliggärning genom att åsidosätta vad som åligger honom i tjänsten eller uppdraget.Vid prövning av fråga om åtal gäller 20 kap. 6 S samt 7 S första, tredje ochfjärde styckena . 1mål som har anhängiggjorts vid tingsrätt bör talan fullföljas till högsta domstolenendast om synnerliga skäl föranleder det. 6 §Har befattningshavare åsidosatt vad som åligger honom i hans tjänst och kan felet beivras genom disciplinärt förfarande, får justitiekanslern göra anmälan till den som har befogenhet atl besluta om disciplinpåföljd. Anserjustitiekanslern det vara påkallat att befattningshavare avskedas eller avstängesfrån sin tjänst på grund av brottslig gärning eller grov eller upprepadtjänsteförseelse, får han göra anmälan härom till den som har befogenhet attbesluta om sådan åtgärd. Prop.1975/76: 52 3 7 §Har myndighet meddelat beslut mot befattningshavare i ärende om till lämpningen av särskilda bestämmelser för offentliga tjänstemän i lag eller annan författning om disciplinansvar eller om avskedande eller avstängning från tjänsten på grund av brottslig gärning eller tjänsteförseelse, får jus titiekanslern föra talan vid domslol om ändring i beslutet. Närmare be stämmelser om sådan talan meddelas i lag eller annan författning. Harbefattningshavare enligt vad därom är föreskrivet sökt ändring vid domslol ibeslut som avses i första stycket och har beslutet tillkommit efter anmälan av justitiekanslerneller har även denne sökt ändring i beslutet, är justitiekanslern ensambefattningshavarens motpart i tvisten. lag eller annan författning är föreskrivet om arbetsgivare skall i fråga omtvister som avses i denna paragraf äga motsvarande tillämpning på justitiekanslern. 8 § Om justitiekanslernsbefogenhet att väcka åtal mot ledamot av högsta domstolen eller regeringsrättensamt talan om skiljande eller avstängning av sådan ledamot från tjänsten ellerskyldighet för ledamot att undergå läkarundersökning är föreskrivet iregeringsformen. 9 § Justitiekanslern får närvaravid domstols eller förvaltningsmyndighets överläggningar, dock utan rätt attyttra sin mening. Han har tillgång till myndighetens protokoll och handlingar. 10 §Domstol och förvaltningsmyndighet samt tjänsteman hos staten eller kommun skall tillhandagå justitiekanslern med de upplysningar och yttran den som han begär. Sådan skyldighet åligger även annan, om han står under justitiekanslerns tillsyn. När justitiekanslernbegär upplysningar eller yttrande, får han förelägga vite om högst 1 000kronor. Justitiekanslern lår döma ut försuttet vite. Dennalag träder i kraft . Föreskrifterna i 7 i; skall dock ejtillämpas på innehavare av prästerlig befattning. /* 1975. 1975/76: 52 4 Lagom ändring i lagen (1975:000) om ändring i statstjänstemanna-lagen (1965:274) Härigenomföreskrives att 21, 22, 37 och 53 a iJS statstjänstemannalagen (1965:274) i denlydelse paragraferna har erhållit genom lagen (1975:000) om ändring inyssnämnda lag skall ha nedan angivna lydelse. Haråtal väckts mot tjänsteman, må disciplinärt förfarande enligt denna lag rörandeförseelse som omfattas av åtalet ej inledas eller fortsättas. Disciplinpåföljdsom avses i 18 eller 19 S må ej åläggas tjänsteman sedan anställningen hosmyndigheten upphört eller uppsägning ägt rum. Tjänsteman, som ej Tjänsteman, som ej efter förseelsen har erhållit skriftlig efter förseelsen har erhållit skriftlig anmaning enligt 24 § första stycket anmaning enligt 24 § första stycket eller motsvarande anmaning av riks- eller moisvarande anmaning av riks dagens ombudsman, må icke åläggas dagens ombudsman eller jusiiiie- disciplinpåföljd som sagts. kanslern, må icke åläggas disciplin- Hartjänsteman begått brottslig gärning varigenom han visat sig uppenbarligenolämplig att inneha sin tjänst, må han avskedas. Har åtgärd vidtagits för attanställa åtal för gärningen, må fråga om avskedande på grund av denna ejavgöras förrän ansvarsfrågan slutligt prövats. Har tjänsteman annorledesän genom brott gjort sig skyldig till grov tjänsteförseelse varigenom hanvisat sig uppenbarligen olämplig att inneha sin tjänst, må han avskedas istället för att disciplinpåföljd ålägges honom. Detsamma skall gälla, omtjänsteman, som av myndighet ålagts disciplinpåföljd, därefter ianställning hos samma myndighet ånyo gjort sig skyldig till tjänsteförseelseoch därigenom visat sig uppenbarligen olämplig att inneha sin tjänst. Tjänsteman som har rätt tillstatlig pension men icke uppnått den ålder då han äger avgå med ålderspensionmå icke avskedas enligt första eller andra stycket, om han begått brottet ellertjänsteförseelsen under inflytande av sådan själslig abnormitet som avses i 33kap. 2 S och lämpligen kan förflyttas till eller beredas annananställning som är förenad med sådan pensionsrätt. Har i lag eller annan författning eljest meddelats bestämmelse, som inskränker rätten att avskeda tjänsteman i förhållande till vad som föreskrives i första eller andra stycket, gäller den bestämmelsen. Avskedande må ej grundasenbart på omständighet som myndigheten har känt före avskedandet.Vad nu sagts gäller ej när beslut om avskedande påkallas av riksdagensombudsman från det omständigheten har inträffat. Avskedande må ej grundasenbart på omständighet som myndigheten har känt före avskedandet.Vad nu sagts gäller ej när beslut om avskedande påkallas av riksdagensombudsman eller justitiekanslern från det omständigheten harinträffat. Fråga om disciplinpåföljd enligt 18 §, avskedande enligt 22 ! ;, åtalsanmälan enligt 25 S, avstängning enligt 26 eller 27 vj eller läkarundersökning som avses i 27 fj prövas av den myndighet under vilken tjänstemannen lyder, om ej annat följer av 38 S eller av föreskrift som regeringen meddelar. Fråga om disciplinpåföljd enligt 18 t;, avskedande enligt 22 t; och avstängning enligt 26 i; upptages även på anmälan av ombudsman. Fråga om avstängning enligt 26 S på grund av misstanke om brott upptages även på anmälan av allmän åklagare. Frågaom disciplinpåföljd enligt 18 S, avskedande enligt 22 ;:, åtalsanmälan enligt25 ! ;, avstängning enligt 26 eller 27 ! ; eller läkarundersökning som avses i27 f; prövas av den myndighet under vilken tjänstemannen lyder, om ej annatföljer av 38 t; eller av föreskrift som regeringen meddelar. Fråga omdisciplinpåföljd enligt 18 ij, avskedande enligt 22 ij och avstängning enligt26 ij upptages även på anmälan av ombudsman eller justitiekanslern.Fråga om avstängning enligt 26 ij på grund av misstanke om brott upptages ävenpå anmälan av allmän åklagare. Fråga om anställnings upphörande enligt 30 eller31 i;, 32 ij första stycket, 35 eller 36 ij prövas i fråga om tjänst, somregeringen tillsätter, av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmeroch i annat fall av den myndighet som tillsätter tjänsten. Fråga omanställnings upphörande enligt 32 ij andra stycket eller 33 ij prövas avregeringen. Frågaom förflyttning av tjänsteman enligt 34 ij prövas av regeringen. Fråga omförflyttning till tjänst som tillsättes av samma myndighet som anställttjänstemannen prövas dock av myndigheten. 1975/76: 52 53 a ;j Om rätt för ombudsman att söka ändring i beslut enligt 18,22 eller 26 tj är föreskrivet i lagen (1975:000) med instruktion för justitieombudsmännen. Talan skall väckas från det beslutet meddelats. Omrätt för ombudsman och justitiekanslern att söka ändring i beslutenligt 18, 22 eller 26 ij är föreskrivet i lagen (1975:000) med instruktion förjustitieombudsmännen och i lagen (1975:000) om justitiekanslerns tillsyn.Talan skall väckas från det beslutet meddelats. Med anledningav talan som avses i första stycket får dock disciplinpåföljd åläggas ellerskärpas endast om det är påkallat från allmän synpunkt. Avskedande elleravstängning får beslutas endast om myndighetsutövning är förenad med tjänstensamt tjänstemannen har begått eller, vid avstängning, är misstänkt för brottför vilket är stadgat fängelse och han genom gärningen har visatsig uppenbarligen olämplig att inneha tjänsten. Dennalag träder i kraft den . Prop.1975/76: 52 Närvarande:statsministern ,ordförande, och statsråden .Sträng, , ,, , , , , , , ,, , , , Propositionmed förslag till lag om justUiekanslerns tillsyn m. m. Riksdagenhar vid beslutat en grundläggande reform beträffande ansvaretför funktionärer i offentlig verksamhet (prop. 1975:78, JuU 22, rskr 212, SFS667-672 m. U., jfr 840). Reformen träder i kraft . Den nyalagstiftningen berör i ett par viktiga hänseenden justitiekanslerns (JK:s)arbetsuppgifter och befogenheter. Med anledning härav har den år 1974tillkallade utredningen (Ju 1974:20) om justitiekanslerns uppgifter m. m., i fortsättningenkallad ', i en promemoria föreslagit vissaprovisoriska bestämmelser för JK:s del med anledning av ämbetsansvarsreformen.Yttrande över promemorian har inhämtats från justitiekanslern. 2 Bakgrund och utgångspunkter Detansvarssystem som fram till gäller för offentliga funktionärer- arbetstagare och uppdragstagare - är till övervägande delen av straffrättslignatur. Detta ansvar, som går under beteckningen ämbets-ansvar, omfattar fyrasjälvständiga ämbetsbrott, tjänslemissbruk, tagande av muta, brott mottystnadsplikt och tjänstefel. 'samt riksdagsledamöterna . 2* 1975. /76: 52 8 itjänsteutövningen är strafföara, nämligen som tjänstefel. Särskilda ämbetsstraffär suspension och avsättning. Dessa straff kan ådömas den, som har ämbetsansvar,inte endast för de egentliga ämbetsbrotten utan också för annan brottslighet.Den personkrets som har ämbetsansvar anges i 20 kap. . Den omfattardem som är anställda som tjänstemän hos staten, landstingskommun och kommun,dock i allmänhet inte tjänstemän med osjälvständig verksamhet. Även åtskilligauppdragstagare, knutna till offentlig verksamhet, är underkastade ämbetsansvar.Ett partiellt ämbetsansvar åvilar bl. a. ledamöter av , landsting ochkommunfullmäktige. Reglerna om ämbetsansvar kompletteras för de statligatjänstemännens del av bestämmelser i statstjänstemannalagen (1965:274,omtryckt 1974:1009, iindrad senast 1975:668) om disciplinstraff För en del kommunalatjänstemän, främst lärare, gäller enligt stadgan (1965:602) om vissa tjänstemänhos kommuner m. fl. (kommunaltjänstemannastadgan, omtryckt 1974:1017, ändradsenast 1975:840) i sak samma disciplinära ansvars-regler. För dekommunaltjänstemän som inle omfattas av kommunaltjänstemannastadgan råderfullständig avtalsfrihet i disciplinfrågor. Detta har lett till att regler omdisciplinära åtgärder har tagits in i kollektivavtal. Den reform beträffandeoffentliga funktionärers ansvar som träder i kraft innebär ikorthet att det nuvarande ämbetsansvaret avskaffas och ersätts med ettansvarssystem som nära ansluter till den ordning som råder på arbetsmarknaden iövrigt. Ett straffrättsligt ansvar skall dock finnas kvar beträffande vissahandlingar som har ansetts särskilt straffvärda, nämligen oriktigmyndighetsutövning, tagande av muta och brott mot tystnadsplikt. Det tidigarestraffansvaret för tjänstefel avlöses i huvudsak av ett förfatlningsregleratdisciplinärt ansvar för de befattningshavare som omfattas av statstjänstemannalagenoch kommunaltjänstemannestadgan. Det förutsätts dock att kollektivtal skallkunna träffas om disciplinpåföljder. Ämbetsstraffen avsättning och suspensionavskaffas och ersätts av regler om avskedande! de nämnda författningarna.Frågorom bl. a. disciplinpåföljd och avskedande prövas beträffande flertaletoffentliga tjänstemän av den myndighet under vilken tjänstemannen lyder. Förvissa högre tjänstemän tas sådana frågor i stället upp av en särskilddisciplinnämnd. Tjänsteman som inte är nöjd med beslut om disciplinpåföljdeller avskedande skall kunna få frågan prövad av domstol på samma sätt som ärfallet på den .privata arbetsmarknaden. Reformen innebär att det i de flestafall är arbetsdomstolen som skall handlägga frågor av förevarande slag. Av 11 kap. 6 ijregeringsformen framgår att justitiekanslern lyder under regeringen.Bestämmelser om JK:s uppgifter fmns i första hand i instruktionen (1965:629)för justitiekanslern. JK:s två huvuduppgifter är att öva tillsyn över ämbets-och tjänstemän och att under regeringen bevaka statens enskilda rätt. har emellertidanförtrotts också ftera andra uppgifter. Enligt bemyndigande avregeringen tillkallades den tidigare nämnda JK-utredningen.Utredningen skall enligt sina direktiv all- Prop.1975/76: 52 9 mäntöverväga vilka uppgifter som för framtiden skall åvila JK. Särskilt harutredningen att överväga frågan vem som i skilda sammanhang skall företrädastaten vid tvister och att göra en översyn av JK:s tillsynsverksamhet. 1direktiven framhålls att JK:s tillsynsverksamhet också framgent bör ha karaktärav rättskontroll. Möjligheterna att få till stånd en mera systematisksamordning av JK:s tillsynsverksamhet med ombudsmäns börundersökas. Ämbetsansvarsreformenberör som nämnts i ett par viktiga hänseenden JK:s arbetsuppgifter ochbefogenheter. För det första gäller sålunda att JK:s tillsynsområde förnärvarande bestäms av begreppet ämbetsansvar. Enligt instruktionen har JK tillsynöver att "domare och andra som äro underkastade ämbetsansvar efterlevalagar, författningar och instruktioner och i övrigt fullgöra sina åligganden".Det är därför nödvändigt att med verkan fr.o. m. den finna enannan metod att avgränsa JK:s tillsynsområde. För det andra påverkar det nyaansvarssystemet JK:s möjligheter att ingripa mot försumliga befattningshavare.Den befogenhet atl åtala för brott i tjänsten som enligt instruktionen f n.tillkommer JK får, med hänsyn till den ganska betydande avkriminalisering somupphävandet av straffbestämmelsen om tjänstefel innebär, för framliden en merabegränsad betydelse än . Likaså bortfaller den nuvarande möjligheten för JK atli straffprocessuell ordning påkalla att tjänsteman med ämbetsansvar skallskiljas från sin befattning. Fråga har med anledning härav uppkommit, huruvidaJK skall tillerkännas talerätt och andra befogenheter i den nya disciplinprocessen.Det ingår enligt direktiven i uppdrag att ta ställning till denu berörda spörsmålen. JK:sbevakning av rättsenligheten i den offentliga verksamheten har som bekant sinmotsvarighet i ombudsmäns (JO;s) granskning. Ämbetsansvarsreformenfår också samma verkningar för JO:s tillsyn och befogenheter som förJK:s.Riksdagen beslöt (KU 1972:19)att tillsätta en utredning, JO-utredning,med uppgift att överväga frågor om JO:s uppgifter och verksamhetsformer.Utredningen har redovisat sina överväganden i betänkandet (SOU 1975:23) JO-ämbetet- uppgifter och organisation. Utredningen har med utgångspunkt i propositionen(1975:78) angående ansvar för funktionärer i offentlig verksamhet lagt framförslag till nya bestämmelser om JO:s tillsynsområde och om JO:ssanktionsmöjligheter, däribland angående hans ställning i disciplinprocessen. Medhänvisning till att både JO:s och JK:s tillsynsverksamhet sålunda var föremålför utredning ansåg jäg mig inte i propositionen om det nya ansvarssystemetböra lägga fram något förslag om yttranderätt eller partsställning för JOeller JK i disciplinärende hos arbetsgivaren eller inför domstol. Lagstiftninghärom fick enligt vad jag då anförde bli en senare fråga (prop. RiksdagensJO-utrednings betänkande har remissbehandlats av KU. har härefter påförslag av KU (1975/76:22, rskr 27) fattat Prop.1975/76: 52 10 besluti de frågor som behandlas i betänkandet. Beslutet följer i huvudsakutredningens förslag. Det innebär bl. a. antagandet av en ny lag med instruktionför justitieombudsmännen och en lag om ändring i statstjänstemannalagen. 1 den promemoria som JK-utredningenhar lagt fram med anledning av ämbetsansvarsreformen föreslåsför det första provisoriska bestämmelser i om JK:stillsynsområde. För det andra framlägger utredningen förslag till provisoriskaföreskrifter om JK:s möjlighet att ingripa i disciplinprocessen samt vissaandra bestämmelser i anledning av ansvarsreformen. Den provisoriskaregleringen i denna del föranleder enligt utredningen ändringar i bl. a. statstjänstemannalagenoch i JK-instruktionen samt införande av en ny lag angående möjligheter för JKatt vid domstol föra talan mot tjänsteman om disciplinpåföljd, avskedandeeller avstängning. framhålleratt de förslag som läggs fram i promemorian inte utgör slutligaställningstagande i frågorna. Förslagen bygger enligt utredningen på denförutsättningen att i huvudsak godtar förslag såvittavser de frågor som behandlas i promemorian. I den mån andra lösningar än deförutsatta väljs för JO:s del. bör detta, förklarar , påverkaställningstagandet såvitt avser JK. I sitt remissyttrande över promemorianuttalar JK att samma reservationer som utredningen har knutit till sinaförslag gäller hans remissyttrande. Somframgått överväger en särskild utredning frågornaom JK:s uppgifter och befogenheter. Den reform av ansvarssystemet föroffentliga funktionärer som träder i kraft får emellertidsådana återverkningar för JK:s del att jag anser det nödvändigt att vissaändringar i gällande reglering beslutas . För att inte resultatet av JK-utredningensarbete skail föregripas måste emellertid de nya bestämmelserna få provisoriskkaraktär. De bör till sin räckvidd inte gå utöver vad som påkallas avanpassningen till det nya ansvarssystemet. Under angivna förhållandenfaller det sig enligt min mening naturligt att - så långt problemen ärgemensamma för JK och JO - vid jämkningen av den ordning som gäller för J Kfölja de lösningar som framgår av fattade beslut medanledning av förslag. Detta är så mycket mera befogat som JK:stillsynsverksamhet har haft och åtminstone tills vidare bör bibehållasamma karaktär och inriktning som JO:s. 1 enUghet med JK-utredningenlägger jag i del följande fram förslag dels angående JK:s tillsynsområde, delsbeträffande JK:s befogenheter i disciplinprocessen och vad därmedsammanhänger. I ett särskilt avsnitt tar jag upp frågor om denförfattningstekniska regleringen av JK:s verksamhet. 1975/76: 52 11 3 JK:s tillsy nsområde Somförut har nämnts står de som har ämbetsansvar - fullständigt eller partiellt -under JK:s tillsyn. Vilka som har ämbetsansvar regleras i 20 kap. 12 ijbrottsbalken. Beskrivningen är ålderdomlig och oklar: Den närmare innebörden avbestämmelsen har utformats i rättspraxis. 1 huvudsak innebär den nuvarandeordningen följande. Alla som är anställda som tjänstemän hos staten,landstingskommun eller kommun har i princip fullt ämbetsansvar. Det haremellertid dragits en gräns nedåt, så att ämbet.sansvar inte har ansettsföreligga när en tjänst innefattar endast osjälvständig verksamhet såsomarbetare eller biträde, arbete under annans ledning eller biträde på expeditioneller liknande göromål. Även sådana tjänster har emellertid i vissa fallansetts grunda ämbetsansvar, om de innefattar någon offentlig maktutövningeller inom kommunikationsverken angår förhållandet till allmänheten.Fullständigt ämbetsansvar har även vissa uppdragstagare, t.ex. ledamöter istyrelser och nämnder samt de som har förordnats att "förrätta ämbeteeller tjänsteärende". Även ledamöter i styrelse, ledande funktionärer ochvissa mer kvalificerade tjänstemän vid vissa allmänna kassor och inrättningarsom är stadfästa av regeringen har fullständigt ämbetsansvar. Atten person har fullständigt ämbetsansvar innebär att han kan ställas till ansvarför samtliga ämbetsbrott. Partielltämbetsansvar föreligger bl.a. för ledamöter i , kommunfullmäktige ochlandsting m. fl. samt valda ledamöter i taxeringsnämnd och jurymedlemmar. Attansvaret är partiellt innebär att ansvar inte föreligger för tjänstemissbrukoch tjänstefel men däremot för övriga ämbetsbrott. Offentligatjänstemän som har helt osjälvständiga arbetsuppgifter samt tjänstemän vidstatliga eller kommunala bolag eller vissa andra institutioner avoffentligrättslig karaktär, som inte är stadfästa av regeringen, är med vissaundantag inte ställda under ämbetsansvar och faller därför inte heller under JK:stillsyn. Omläggningenav ansvarssystemet för offentliga funktionärer innebär som nämnts att dethittillsvarande ämbetsansvaret avskaffas. De tidigare egentliga ämbetsbrottenersätts av tre brottstyper: myndighetsmissbruk - i oakt-samhetsfall betecknatsom vårdslös myndighetsutövning - samt mutbrott och brott mot tystnadsplikt. Ibeskrivningarna av brotten myndighetsmissbruk och vårdslös myndighetsutövninganges inte någon preciserad personkrets, inte heller i beskrivningen av brottmot tystnadsplikt. I bestämmelsen om mutbrott finns däremot i en uppräkningangivet vilka personer 1975/76: 52 12 sombestämmelsen skall tillämpas på. Strafföestämmelserna om oriktig myndighetsutövningär tillämpliga på envar som har anförtrotts utövning av offentlig myndighet,oavsett om denna utövas genom en traditionellt organiserad myndighet ellergenom privaträttsligt subjekt. Undantag görs dock för ledamot i beslutandestatlig eller församling. Förstatliga tjänstemän råder enligt statstjänstemannalagen disciplinansvar. Dettaersätter till väsentlig del det straffrättsliga tjänstefelsansvaret. Motsvarandereglergällerenligt kommunaltjänstemannastadgan förde kommunaltjänstemän, ihuvudsak lärare, som omfattas av stadgan. Övriga kommunaltjänstemän saknarliksom förfatlningsreglerat disciplinansvar. Inte heller föruppdragstagare - statliga eller kommunala - har föreskrivits disciplinansvar. 1sammanhanget kan emellertid framhållas att den som har valts till statligteller kommunalt uppdrag, med vilket är förenat myndighetsutövning, i brottmålkan skiljas från uppdraget av domstol, om han har begått allvarligare brott. Reglernaom disciplinansvar är inte tillämpliga på statsråd, juslitieråd, regeringsråd,JO eller JK. JO:stillsyn omfattar f n. alla som är underkastade fullständigt ämbetsansvar.Också för JO:s del behövs alltså för tiden fr.o. m. en nybeskrivning av tillsynsområdet. Efter diskussion av olika lösningar har JO-utredningenstannat för att föreslå att JO primärt skall ägna sin tillsyn åt myndigheteroch andra inrättningar och först i andra hand åt de befattningshavare som ärverksamma vid myndigheterna.