prop · FZ03160 · 1975-12-31 00:00:00 — Enligt länsslyrelsen i Siock-holms län torde del varaofrånkomligt att sekretessprövningen inrymmer skadebedömningar som i detkonkreia fallet kan vara svåra att göra. Det fär emellertid förutsättas att vidprövning av frägor om ansvar för oriklig tillämpning av sekretessbestämmelserav delta slag skälig hänsyn tas till bedömningssvårigheterna vidbeslutstillfället. Ett uttalande härom i propositionen anser länsstyrelsenmotiverat. anser det vidare angeläget att vidlagstiftningsärendets vidare behandling vägledande uttalanden görs, exempelvisi specialmoliveringen till lagtext. Också länsslyrelsen i länefterlyser klarläggande uttalanden till undvikande av tolkningssvårigheter. Prop.1975/76:160. Vicestadsjuristen I framhåller alt, eftersom ny prövning enligtkommittén bör ske i varie utlämningsärende, denna kan komma att utfalla olikavid skilda tidpunkter och för olika personer. Även om systemet medskaderekvisit synes vila på goda grunder lorde del följaktligen ge upphov tillvissa betänkligheter. Lantmäteriverketanser att del finns ett behov av generella anvisningar till fiera paragrafer,t. ex, 5 och 43 tjtJ, för alt de skall kunna tillämpas enhetligt vid olikamyndigheler. Det bör enligt verket allvariigt övervägas om inte allmännaanvisningar regelmässigt borde las in i SFS, De blir därigenomlättillgängligare inte minst för allmänheten. m. jl. är av den uppfattningen all Ijänstemän inom denoffentiiga förvaltningen ofta saknar möjlighet all ta slällning lill om ettenskilt intresse kan trädas för när av ett utlämnande av en handling. Som enmöjlig lösning ser organisationerna att myndigheterna inför av-görandel av ellutlämningsärende skall samråda med uppgiftslämnaren när denne särskill harpåpekat att han anser att vissa handlingar faller under sekretessbestämmelser. Tolkningssvårigheterförutsätts vidare av bl. a, I . skoldirektionen iStockholms kommun och fastighetsnämnden i kommun. Någraremissinstanser är kritiska till huvuddragen i ;s konstruktion ochifrågasätter om inte denna åtminstone på vissa områden leder till oacceptablakonsekvenser eller i vart fall förfelar syftet au gagna offentligheten.Riksförsäkringsverket uttalar i anslutning till sin granskning av 43 ij LAH (sevidare under denna paragraO att i ett system som överensstämmer med kommitténsförslag myndigheten hänvisas till rent abstrakta värderingar, vilka kanbesvaras olika av olika individer. Verket framhåller alt det finns enbetydande risk för att myndigheterna på sina håll mest för egen säkerhets skulloch till förfång för den offentlighetsprincip som ju dock är övergripandeväljer att in dubio avslå framställningar om utlämnande av allmän handlingeller uppgifter ur sådana. Socialutredningenanför liknande synpunkter och ifrågasätter om inte sekretesskyddet omsocialvärdens område försvinner om förslaget genomförs. Om avsikten från har varit att i stort sett bibehålla det sekretesskydd som finns påsocialvårdsområdet, förefaller det utredningen vilseledande alt angeoffentlighelsprincipen som huvudregel, I själva verket är ju, framhällerutredningen, del stora fiertalet handlingar på detta område inteoffentliga. Enligt socialutredningens mening bör vid utformningen av reglernapå socialvårdsområdel två principer vara vägledande. För det första skallenskilda personers intresse av att ej få uppgifter om sina personligaförhållanden utlämnade lill obehöriga tillgodoses. För det andra bör reglernahärom vara lätta att lillämpa. Dessa principer har inte i erforderlig gradtillgodosetls av . Utredningen föreslår för sin del att som huvudregelalltjämt skall gälla att handlingar pä socialvårdsområdet skall Prop.1975/76:160. varasekretesskyddade i vad de avser personliga förhållanden samt all de undanlaghärifrån som krävs anges på ell så enkelt och klart sätt som möjligt. Dennasynpunkt behöver enligt uiredningen inle komma i kollision med huvudprincipenatt allmänna handlingarsom regel bör vara offentliga. Denna regel hör hemma iTF eller den grundlag som kommer alt ersätta denna förordning, Invandraiverkeiberör i sill yttrande handlingar som har lillkommil i ul-länningskontrollsyfte(37 ij LAH, se vidare under denna paragraO och ger i det sammanhanget utiryckför uppfattningen att sådana handlingar i princip bör vara hemliga. Stadgandetbeiräffande nämnda handlingar bör därför ulformas så all sekretesskyddet blirdet primära och offeniligheisinlresset det sekundära. KommunfullmäktigeI ser i OSK:s förslag en risk för att den som har att fatta beslut ifråga om utlämnande i stället för alt riskera ett oriktigt utlämnande, vilketinnebär att felaktigheten i beslulel inte kan korrigeras, tar det säkra föredet osäkra och vid minsta tvekan föredrar alt vägra utlämnande, varigenomansvaret för utlämnandet föres över på besvärsinstanser. Detta kan i sin turmedföra en sädan belastning på besvärsinstanserna att dessa inte hinner avgörabesvärsärendena med den skynd-samhei som förutsätts i mäl som rör vägran attlämna ut allmän handling. Fullmäktige menar därför att en annan lösning börsökas än den av kommittén föreslagna av frägan huruvida handlingar, som iprincip kan hemlighällas, i det enskilda fallet skall fä ullämnas eller inle. Kommunförbundetförklarar att förbundet i och för sig delar OSK:s uppfattning att presumtionenskall vara för offentlighet. Förbundet framhåller emellertid alt OSKi nägra för kommunerna väsentliga avseenden har drivit tillämpningen avskaderekvisitet alllför långt. En vidsträckt till-lämpning av skaderekvisitetkan komma alt ställa slora krav på dem som handhar sekretessbedömningen ochmedföra olägenheter inte bara för myndigheterna utan också för allmänheten ochinte minst de av ärendet berörda enskilda personerna. I sitt yttrande berörförbundet bl. 40 tj (se vidare under denna paragraO. Jämfört med gällanderätt synes ett genomförande av förslaget kunna komma att medföra en försvagningav sekretesskyddet för den enskilde. Enligt förbundets mening börskaderekvisitet i stället utformas så att det nära ansluter lill moisvaranderegler i sekretesslagen. Någraav remissinstanserna har allmänt uttalat sig om s e k r e t e s s t i -dernaslängd. Enligt regeringsrättens mening är sekretesstiderna i OSK:s förslag istort sett väl avvägda. Allmänt kan sägas all risken för skada avtar med tiden,I många fall torde del därför bli ovanligt all vägra utlämnande under densenare delen av den lagfästa sekretessperioden. Någon större olägenhet uppstårdärför inte enligt regeringsrätten av att sekretesstiden i vissa fall synesvara i längsta laget. Inte heller och harnågon erinran mot OSK:s resonemang om tidsgränsernas längd. Kommunstyrelsen iUmeå finner förslaget om i allmänhet Prop.1975/76:160. förkortadesekretesstider väl avvägt. i anser det från landsarkivenssynpunkt vara en fördel att sekreiessliden för handlingar, som kan skada denenskilde personligen, sänks från 70 är till maximalt . Datainspektionenanser däremoi inte OSK:s förslag vara lämpligt då det gäller massutiag avpersonuppgifter, I fall av massuttag är det inte möjligt att göra någoningående prövning av om skaderekvisiten hindrar utlämnande. Sekrelesstidernaslängd måste därför anpassas lill del faktum att en viss schablonmässighet idessa fall är nödvändig. Det av nämnda psykologiskt betingade önskemåletatt slå vakt om den berörda enskildes trygghetskänsla talar därför enligtinspektionens mening i vart fall mol en förkortning av sekretesstiden inom detpersonliga området. au i vissa bestämmelser föreskriva en normaltid med möjlighet tillförlängning har tillstyrkts av bl, a, Sveo /lovrä// och domareförbund.Ocksä SCB accepterar förslaget. 1 sitt yttrande tar SCB upp bl, a. frägan omnär beslut om föriängning av sekretesstid tidigast kan fattas. SCB instämmer iOSK:s uttalande att så bör kunna ske redan när handling kommer in tillmyndigheten i fräga. Emellertid har SCB ett intresse av att i vissa fall redanpä ett tidigt stadium kunna lämna besked om vilken sekretesstid som kommer atttillämpas. SCB förutsätter att fastställelse av tidsgränsen för hemlighållandemed bindande verkan kan ske då intervjuformulär o. d. har fått sin slutligautformning inom verket (se vidare under 35 tj). Förslagetrörande dubbla sekretesstider har emellertid också mött kritik från fiera håll.Interneringsnämnden anser i likhet med att sedan en viss inle alltför långtid har förfiutit offentligheten av en handling har mycket ringa intresse frånkontrollsynpunkt. Det förefaller med detta synsält knappast finnas skäl att,när längre sekretesstid än anses böra föreskrivas med hänsyn tillsärskilda intressen, uppställa dubbla sekretesstider, I varie fall närsekretess föreskrivs med hänsyn till enskilds personliga intressen synesanledning saknas alt för tillgodoseende av motstående intressen laborera meden 30-årsgräns och en 70-årsgräns. Dessa intressen torde kunna i tillräckliggrad beaktas vid prövning med hänsyn till uppställda skaderekvisit inom ramenför en enhetlig sekretesstid. Socialutrednignenanser OSK:s förslag vara onödigt invecklat. Om utredningens förslag omprincipiellt sekretesskydd inom socialvården för uppgifter om personligaförhållanden vinner gehör, blir prövningen av sekretessfrågorna enklare.Socialutredningen kan inte tillstyrka att två olika tidsperioder försekretesskyddet införs. Enligl utredningens mening kan däremot den nuvarandetidsgränsen lämpligen sänkas till 50 är. Riksarkivetbefarar att prövningen av sek re tessl idens föriängning kommer att bli enmycket krävande uppgift för arkivmyndigheterna. Risk finns att olika landsarkivstannar i olika beslut rörande ett och samma slag av handlingar. Omlagtillämpningen skall bli tillräckligt konsekvent, krävs därjämte Prop.1975/76:160. altarkivmyndigheten håller sig noga underrättad om de beslut som i detta avseendehar faltais, innan arkiv har avlämnats till riksarkiv eller landsarkiv.Liknande synpunkter anför landsarkivet I . Ocksålänsslyrelsen i menar att chanserra till enhetligbehandling av identiska handlingar hos skilda myndigheter minskar med denföreslagna ordningen. Enligl länsslyrelsen I medförkonstruktionen med dubbla sekretesstider bl. a. alt sekretesskyddets omfattningblir oklar. Uppläggningen i sekretesslagen med fasta sekretesstider ochdispensmöjligheier bör bibehållas. Endast inom försvarssektorn bör liksom nufinnas möjlighet alt föriänga den fasta sekretesstiden (jfr 4 ij sekretesslagen). Vadangår omfattningen av den prövning som skall föregå beslut i utlämningsfrågatar I upp OSK:s uttalande attnormaltiderna inte skall uppfattas som slandardtider men att inom ramen förnormaltiden ingen ingående prövning av skaderisken förutsätts. Länsslyrelsenanser att vad kommittén har uttalat angående prövningen såväl före som efternormaltidens utgång klarare borde framgå av lagtexten. Länsstyrelsenifrågasätter om inte kommitténs uttalanden angående prövningens omfattninginom och efter normaltiden har neutraliserat skaderekvisitens effekter i sädanutsträckning att den i direktiven för kommittén förutsatta restriktivitetenavseende undantagen frän offentligheten inte har uppnätts. Länsstyrelsentillstyrker dock förslaget i princip med hänsyn till de besvärande praktiskakonsekvenser som den totala frånvaron av viss schablonmässighet skulleinnebära. I framhäller att det frän den enskildessynpunkt är angeläget alt handlingar inom socialvärdens område kan hällashemliga än . Därav följer att ett mer eller mindreschablonmässigt utlämnande av handlingar som är inte kanaccepteras. En noggrann prövning av skälen för och emot en fortsatt sekretessförutsätts därför alllid ske. innan handlingarna betraktas som offentliga ochullämnas. EnligtTCO:s mening stämmer den dubbla konstruktionen med skaderekvisit ochmaximitider för hemlighållande av allmän handling väl överens med principen omatt undantag från offentlighetsprincipen skall ske endasl om det är nödvändigtmed hänsyn till viktiga allmänna eller enskilda inlressen. TCO anser dock detsom ytterst väsentligt att en prövning av skaderekvisitet verkligen görs ivarie konkret fall, så att inte maximitiderna också blir standardlider. Eneventuell föriängning av sekretessen utöver de angivna maximitiderna bör kunnaske endast i absoluta undantagsfall och bör fordra en mycket ingående prövning. Fleraremissinstanser har kommenterat de uttryckssätt som har använt sig av föratt beskriva de handlingar som bör vara sekretesskyddade och de konsekvensersom valet av uttryckssätt har för frågan om sekretessen följer viss handling resp. uppgift. 3 19 76. Prop.1975/76:160. nämnerföljande olika uttryckssätt, nämligen handling angående visst ämne (8 tj),handling som upprättats eller anskaffats för myndighets räkning (11 ij),handling som innefattar uppgift av visst slag (22 ij), handling som inkommitlill viss myndighet (26 ij) och handling i ärende rörande viss sak (40 ij andraslycket). Ifrågavarande skiljaktigheier i formuleringarna kan leda till att sammahandling skall lämnas ut då den finns hos en myndighei men dess utlämnandevägras, när den finns hos en annan myndighei (se t.ex, RÅ 1972 ref 70).Regeringsrätten säger sig inte kunna överblicka i vad mån det är befogat att isamma lag bruka så många olika grunder för bestämning av de allmänna handlingarsom bör vara sekreta. Önskvärt vore all de olika stadgandena kunde ses över isyfte att finna ett mera enhetligt mönster för beskrivning av de olikagrupperna av allmänna handlingar. Enligt regeringsrätten mäste särskilduppmärksamhet ägnas lokutionen "handling i ärende angående..,", Dennaangivelse kan leda både till en alltför vittgående sekretess och en alltförsnäv sädan. 1 anslutning till 40 tj andra och tredje styckena LAH påpekarregeringsrätten vidare att ordet ärende i delta sammanhang torde böra uppfattasi samma belydelse som denna term har fått i 3 tj förvaltningslagen. Den sekretesssom anges i andra och tredje styckena kan sålunda tillämpas endast påhandlingar som ingår i ett förvaltningsrättsligt ärende (se vidare under 40 ijandra stycket). Ocksä70 anför liknande synpunkter. JO framhåller att sekretessreglernas uppgift är attange "de fall dä allmänna handlingar får hällas hemliga". Fallen kanbeskrivas med utgångspunkt i kriterier som hänför sig till handlingensinnehåll, till det ärende i vilket handlingen ingår eller till den myndighethos vilken handlingen hör hemma eller i en kombination av dessa kriterier.Vilken teknik som används övar avgörande infiytande pä sekretessens räckviddoch blir av särskild betydelse med tanke pä den hand-lingskommunikation somäger rum myndigheler emellan. Skrivs sekretessregeln som i 5 tj lagförslaget("handling, som angår rikels totalförsvar") måsle meningen antas varaatt varie handling som faller in under denna beskrivning, under i övrigtangivna förutsättningar, är hemlig hos vilken myndighet den än figurerar.Detsamma gäller dä sekretessregeln avfattats som i 40 ij första stycket("inom sjukvården eller eljest av läkare upprättad handling") ellersom i 47 ij ("handling som tillhör folkbokföringen"). Skrivssekretessregeln återigen som i 45 § ("handling i ärende rörandearbetsförmedling, arbetsvärd etc") blir sekretessen snävare än om denangetts avse handling rörande arbetsförmedling, arbetsvärd etc. Den kommer dåbara alt täcka handlingarna i ett arbetsförmedlings- eller arbetsvårdsärendemen inle andra handlingar som innehåller uppgifter om arbetsförmedlingen ellerarbetsvärden för en person. En länsarbetsnämnds yttrande frånarbetsförmedlings-eller arbetsvårdssynpunkt till entjänstetillsättningsmyndighet torde t. ex. inte hos den senare myndighetenkunna sekretessbeläggas med stöd av bestämmelsen om arbetsförmedlings- ocharbetsvårdssekretess. Det blir ju där handling i ettijänstetillsättningsärende. Däremoi kan det möjligen hos Prop.1975/76:160. länsarbetsnämndensekretessbeläggas enligl denna beslämmelse. Sekretessregler byggande påmyndigheiskriteriei är avfattade som i 31 tj ("handling hosöverförmyndare") eller som i 32 tj ("handling som inkommil lill ellerupprättats hos ratishjälpsnämnd eller allmän advokatbyrå"). Den sistnämndaavfattningen lämnar inte rum för någon tvekan om sekretessens räckvidd. Denförstnämnda avfattningen kan däremot vålla lolkningssvårigheier och man kanfråga sig om del bara är hos den angivna myndigheten som handlingen skallåtnjuta sekretesskydd. Den gjorda genomgången ger JO anledning understrykavikten av att avfatlningarna av de olika sekretessreglerna ses över så att deså långt möjligt är blir enhetliga och sekretessens räckvidd ändamålsenligtavvägd. Datainspektionenanser del mycket angeläget att klarhet skapas i frågan om sekretessen"fortplanias" när en handling överiämnas från en myndighei till enannan. Datainspektionen anser inte att det tillräckligt klart framgår hur OSKtänkt sig frågans lösning. Inspektionen anser sig ha visst stöd i belänkandet(s, 239) för tolkningen all uttrycket "i ärende" har den innebördenall sekretessen inle fortplantar sig när handling "i ärende" elleruppgift därut överiämnas till annan myndighet. Om tolkningen är riktig avserexempelvis 40 tj första stycket LAH ett fall då sekretessen fortplantar sigmedan andra och tredje styckena i samma paragraf avser det motsatta fallel.Eftersom båda styckena innehåller skaderekvisit är det enligl inspektionensvårt all inse olägenheten av att där slopa uttrycket "i ärende" ochdärigenom fä en fortplantningssekretess. Inspektionens uppfattning är den attdet är nödvändigt au för så gott som varie beslämmelse i LAH prövafortplantningsfrågan. Del är vidare nödvändigl all lagtexten utformas så attden ger klart besked i denna fråga, antingen i varje berörd paragraf eller i ensamlingsparagraf Ocksåslatens lantmäteriverk uppehåller sig vid uttrycket "handling i ärende",Enligl verket skall uttrycket som inleder fiera paragrafer synbariigen tolkasså au handling kan hållas hemlig endast i samband med viss typ av ärende. Dettaskulle kunna tolkas så att handling upprättad vid psykologisk undersökning ejlängre (som enligt 14 tj sekretesslagen) skulle kunna hemlighållas itiänstelillsältningsärende. Detta verkar emellertid ej vara avsikten. 1 andraparagrafer åter, t. ex, 40-42, 47 och 48 ijtj saknas "i ärende"vilkel synes innebära att handling av angivet slag skall hållas hemlig i allatyper av ärenden. Länsslyrelseni saknar en översiktlig redogörelse beträffandesekretesskyddet för handling som överiämnas lill annan myndighet.Länsslyrelsen refererar i sitt ytirande bl. a. till ett par uttalanden av JO.Innebörden av dessa är att handling i princip bevarar sitt sekretesskydd om denutlånas till annan myndighet (JO 1968 s. 147), Om handling hos en myndighet -upprättad i ärende där handlingen skall hållas hemlig -däremot överlämnas lillannan myndighet för prövning i ärende där handlingar i princip är offentligaoch läggs till grund för den myndighetens beslul lorde den betraktas somframställning hos den senare myndighelen och sekretessen brytas hos denna (JO1971 s, 361), Enligt länsslyrelsen spelar Prop.1975/76:160. deti sammanhanget stor roll att fiertalet myndigheter förfogar översnabba kopieringsmaskiner. I stället för lån av hemliga handlingar myndigheteremellan kommer det då au röra sig om överiämnande av kopior som stannar hos denandra myndigheten och kanske inte lika självklart följer originaletssekretesslatus. Vid omvända förhållandet kan originalet vara offentligt hos enmyndighei, medan kopian inle utan vidare är del hos annan myndighet. Vicestadsjurisien i berör fortplantningsfrågan i anslutning till59 och 60 ijtj LAH om utlämnande av handlingar myndigheler emellan. Enliglstadsjuristen bör som förutsättning för dessa regler gälla att handling ellerdel därav när den överiämnas lill annan myndighei behäller sin hemligakaraktär. Detta framgår inte otvetydigt av författningstexten och kommentarernatill denna. Ett särskilt stadgande härom framstår som angeläget med hänsyn tillatt i åtskilliga paragrafer stadgas sekretess för viss handling "hos vissmyndighei" eller handling "som inkommit till eller upprättats hosviss myndighet" i ärende av särskild beskaffenhet. F-öreningenSveriges polismästare uttalar beträffande 36-50 §§ LAH att sekretessen endasttorde avses gälla i det ärende för vilket handlingen har upprättats. Generelltsett kan beträffande nämnda paragrafer konstateras att ifrågavarande handlingarmerendels innehåller mycket ömtåliga uppgifter om den enskilde. Frågan ombibehållande av sekretessen bedömer föreningen vara av vikl och finner att dethade varil värdefullt om utredningen ägnat mera uppmärksamhet åt denna fräga. Enligtregeringsrätten torde paragrafen böra utformas som en ren hänvisning till dendefinition som kommer att finnas i massmediegrundlagen. 2§ Diarieföring och registrering Atten uttrycklig regel införs som ålägger myndigheterna att hålla allmännahandlingar registrerade eller så ordnade att det utan omgång kan fastställas omhandling inkommit eller upprättats tillstyrks allmänt av remissinstanserna.Uttalanden av denna innebörd har gjorts bl. a. av regeringsrälien, Sveahovrätt, kammarrätten i , postverket, statskontoret, riksrevisionsverkel.riksarkivet, , , länsstyrelserna iStockholms, , och och , JO,. Omfattningenav huvudregeln i första stycket kritiseras av , föisvaretsmaterielverk, , riksrevisionsverkel, , slatenslantmäteriverk, vice stadsjuristen och skoldirektionen i ,i kommun, sociala centralnämnden I ochSvenska kommunförbiindet. 1975/76:160. alltvänder sig remissinstanserna emot att förslaget synes innebära ett krav attfakturor och liknande handlingar mäste registreras. Enligtförsvareis materielverkmåste, om förslaget genomförs, semesteransökningar, reseräkningar och underiagför vissa lönetillägg (såsom övertids- och förbandsövnings-tillägg) sominlämnas av tjänsteman till myndighelen bli föremål för någon form avregistrering efter det att de lämnats in. Andra grupper avhandlingar som kräver särskilda registreringsätgärder för att man - innanformellt beslut fattals - skall kunna klariägga om de kommit in, är fakturoroch andra krav på utbetalning från myndigheten samt läkarintyg, tjänstemansförsäkran i samband med sjukdomsfall m. fi. Enbart tillmaterielverket inkommer åriigen ca 85 000 fakturor, 40 000 reseräkningar, 20000 semesteransökningar och 20000 försäkran i samband med sjukdom, läkarintygm. Som jämförelse kan nämnas att antalet vid materielverketsregistratorsexpeditioner registrerade ärenden uppgår till drygt 100000 per är.Befogenheten enligt andra stycket för regeringen att medge viss myndighetundantag från skyldigheten enligl första stycket bör enligt materielverket, medhänvisning till de ovan exemplifierade fallen, gälla generellt för visst slagav handlingar och inte enbart för viss myndighet. Liknandesynpunkter framförs av andra myndigheter. erinrar sålunda om attinom verket förekommer en mängd anmälnings- och kla-reringshandlingar, vilkainte nu registreras eller ordnas pä sätt som beskrivs i ;s förslag. Verketförutsätter att dessa handlingar (t. ex. 1,4 miljoner hemtagningsanmälningar,275 000 transiteringsanmälningar och 2 miljoner exportanmälningar ) avregeringen undantas från registreringsskyldigheten. Enligt iMalmö kommun bör undantag från skyldighet att diarieföra inkomna statistikuppgiftergöras generellt, och ej gälla enbart hos . Det ärorimligt att kommunala myndigheter skulle behöva regeringstillständ införvarie statistisk undersökning man ämnar genomföra. Stadskanslieti påpekar att med det innehåll vill skänka myndighetsbegreppetföljden blir att alla kommunala organ - även rent tillfälliga kommittéer ochberedningar, som tillsatts för beredning eller utredning av särskilda frågoroch rentav enskilda tjänstemän - måsle föra diarium eller i vart fall nägonform av anteckningar, som visar vilka handlingar som förvaras hos vederbörandeorgan och huruvida handlingarna inkommit till eller upprättats hos organet. Detkan ifrågasäuas huruvida det verkligen finns något praktiskt behov av sådanregistrering hos t. ex. en tillfällig utredningskommitté sådan somtomträttskommittén eller hos en tjänsteman, som avgör vissa ärenden pådelegation.