prop · FY03100 · 1975-12-31 00:00:00 — Denstabiliseringspolitiska delen av programmet har sålunda utvidgats tUl ca 23miljarder dollar. har den givits en mera löntagarvänlig profU. Energiprogrammethar förändrats så att dess ur efterfrågesynpunkt kontraktiva verkningarbegränsats och dess ambition i fråga om självförsörjning med olja dämpats.Trots dessa modifikationer torde programmets effekter på efterfrågan inte blisärskUt stora; de har beräknats uppgå lill i bästa fall avbmttonationalprodukten, och huvudsakligen infalla under andra halvåret 1975.Däremot bör man inte underskatta den psykologiska effekten av attadministrationen inom loppet av helt ändrat sina prioriteringar iexpansiv riktning. Denhögsta penningpoliliska myndigheten. , har deklarerat attdess politik nu inriktats på alt ge utrymme för en återhämtning i denekonomiska aktiviteten i takt med att inflationen bromsas in. I detta syftevidtas nu åtgärder som skall medge en 57-procentig tillväxt i penningmängden.Trots detta har den sjunkande efterfrågan på pengar medfört en nedgång ipenningmängden och början av 1975. Den offentiiga sektorntorde dock komma att öka sina utgifter även i reala termer, i synnerhet omarbetslösheten Även om så sker kommer dock effekten av de ekonomisk-politiskaåtgärderna huvudsakUgen att koncentreras till den senare delen av 1975. Denåterhämtning från en snart tvåårig recession som ändå väntas ske under senaredelen av 1975 måste alltså bäras upp huvudsakligen av den autonomaulvecklingen. Ser man lill nedgången under slutet av 1974 ochbörjan av 1975 är det huvudsakligen två faktorer som svarar för efterfrågebortfallet, nämligen den privata konsumtionen och lager invesleringarna. Det slora fallet i dessa komponenter bär inom sig för utsättningarna för en återhämtning längre fram. Denprivata konsumtionen kommer att påverkas av den fortsatta utveckling avinflationen och därmed av realinkomsterna. 1975 noterades ett tydligttrendbrott för inflationen ökade konsumentprisindex i årslakt mot och partiprisindex sjönk t. o. m. Hushållen ökade sin sparkvot mycket starkt som en reaktion på den accelererande inflationen och de aUtmer osäkra arbets marknadsutsikterna. Skulle prisutvecklingen komma att bromsas in så snabbt som senaste dala tyder på, kommer hushållen alt kunna notera alt realinkomsterna återigen stiger. Den höga sparkvoten, till största delen orsakad av uppskjutna köp av bilar och andra varaktiga konsumtionsvaror, skulle då kunna börja falla ned till en mera normal nivå. Att denna process redan är på väg framgår av alt bilköpen delvis tack vare avsevärda prisrabatter stigit påtagligt under vårvintern. Här antas därför att återhämtningen av konsumtionen blir relativt snabb. Skulle emellertid arbetslösheten stiga betydligt över den nuvarande 8-procentsnivån kan återhämtningen komma att bli mera långsam och utdragen. Dehöga lagren som till mycket stor del är orsakade av den minskade efterfråganinom bilsektom bör kunna avvecklas tämligen snabbt om den uppdämda efterfråganpå detta område släpps loss. Lagerneddragningen skulle då kunna ha i huvudsakavslutals efler . Företagensinvesteringsplaner har påverkats starkt negativt av alt den kapacitetsbrisl,som ännu gjorde sig kännbar inom vissa branscher, nu helteliminerats och ersatts av mycket lågt kapacitetsutnytljande i samtiigabranscher. De senaste investeringsenkäterna tyder på att investeringarna inäringslivet kommer att sjunka med . Den lättarepenningpolitiken och den föreslagna höjningen av skaltekrediterna på företagensinvesteringar kommer säkert att förstärka investeringsbenägenhelen, meneffekterna härav lär inte bli skönjbara förrän och början av1976. Bostadsinvesteringarna däremot har sjunkit tUl en så låg nivå alt någotannat än en uppgång inle är sannolik. Därtill kan lättnaden på kreditmarknadenantas få relativt sett stor effekt på bostadsbyggandet. 1 Revideradnationalbudget 1975 51 högproduklionstakt vid slutet av året torde bostadsproduktionen 1975 komma attligga icke oväsentiigt års nivå. Utrikesbalanseni reala termer bör förbättras , främst till följd av en markeradnedgång i importen. Då emellertid terms-of-trade förutses bli försämrade är enökning av bylesbalansunderskotlet till ca 2 miljarder doUar 1975 sannolik. Sammanfattningsvisframstår en successiv återhämtning av den ekonomiska aktiviteten som sannolikunder senare delen av 1975. Återhämtningens snabbhet och styrka kommer attbestämmas av bl. a. inflationens fortsatta takt. På grund av den lågaaktiviteten kommer produktionen för med allsannolikhet att minska i reala termer. F. n. beräknasnedgången i bruttonationalprodukten bli . Detta innebär bl.a. att produktionen,trots den här antagna uppgången , kommer att ligga långtunder fullt kapacitetsutnyttjande. Arbetslösheten torde därför komma att liggapå en hög nivå . Avalla drabbades svårast av den internationella lågkonjunkturenunder 1974. Bruttonationalprodukten beräknas således ha minskat med mellan 3,5och . Särskilt iögonenfaUande blev utvecklingen inom industrin, därindustriproduktionsindex för stod under nivån 12 månadertidigare. hade lagren stigit jämfört medjanuari 1974. Trots de starka institutionella faktorer som i verkar isysselsällningsslabiliserande riktning var nedgången i den ekonomiskaaktiviteten så kraftig att tydliga effekter uppträdde på arbetsmarknaden.Arbetslösheten beräknas ha omfattat över 1 miljon personer ochkorttidsarbete fick stor spridning. Orsakernalill att recessionen blev så djup just i står att söka i den sammanlagdaeffekten av prishöjningarna på råvaror och olja och denförda ekonomiska politiken. Deprishöjningar på råvaror och däribland olja som inträffade under 1972 och 1973fick en särskilt stark genomslagskraft i den japanska ekonomin till följd avlandels exceptionella beroende av import av dessa varor. Inflationenlorde dock sannolikt inte ha blivit så stark som den blev om inte myndigheternafört en penningpolitik som ökal företagens likviditet högst avsevärt under1972 och 1973. Konfronterad med en accelererande inflation och ett i och medoljekrisen drastiskt ökat bylesbalansunderskott skärpte regeringen successivtden ekonomiska politiken. Den statliga budgeten 1.4.197431.3.1975 gavs enstarkt restriktiv inriktning. Huvudbördan i inflationsbekämpningen ladesemellertid på penningpolitiken,som har håUits mycket stram trots höstens penning-politiska omsvängning i andraslörre . Tackvare den goda likviditeten i utgångsläget fördröjdes verkningama av den stramapenningpolitiken på sådant sätt att de sannolikt kuhninerade medbottenläget i den internationella konjunktursvackan. I vilket fall tycks denrestriktiva politiken under större delen av 1974 ha varit tämligenverkningslös mot inflationen, som drev upp konsumentprisindex med mellan1973 och 1974. kunde dock en viss inbromsning iprisutvecklingen märkas och årstakten i prishöjningarna hade under periodenaugustidecember gått ned till . I partihandelsledet var inbromsningenännu mer markerad. Löntagarnafick vidkännas betydande reallönesänkningar, menunder förbättrades reallöneutveck-Imgen men inte mer än attreaUönerna för året som helhet var oförändrade. Den privata konsumtionen synesockså ha varit i stort sett oförändrad. Denstarka nedgången i den inhemska efierfrågan lill följd av den förda politikenoch försämringen av bytesförhållandet gentemot utlandet medförde altimportvolymen, från alt ha ökat med så mycket som , minskade med1,. Då exporten ökade med lyckades Japantrots oljeprishöjningarna återställa balansen i utbytet med utlandet redanunder höstmånaderna 1974. började dock recessionen iutlandet märkas på orderingången. Bytesbalansunderskottet,som hade löpt med en årstakt av inemot ,kunde genom den inhemska recessionen och det japanska näringslivetsintensifierade exportansträngningar nedbringas till ca . Denfördjupning av recessionen som inträdde harfortsatt även 1975. noteradesen fortsatt nedgång i industriproduktionen. Lageranpassningen, sommyndigheterna väntade sig skulle ha avslutats senast ,ser nu ut att fortsätta även . Förden fortsatta utvecklingen finns i ett flertal sinsemellanolika prognoser med tUlväxttakter på mellan 3,5 och . Den officiellaprognosen för /76 antar en BNP-ökning om . nuvarande situationen är utvecklingen av den inhemska efterfrågan avsärskild betydelse. Denna efterfrågan företer emellertid f. n. ringa teckentill en autonom uppgång. Avgörande blir då den ekonomiska politikensinriktning. Uttalanden från regeringshåll har gett vid handen att denekonomiska politiken fortfarande har till huvuduppgift 1 Reviderad nationalbudget 1975 53 att bekämpa inflationen. Målet anges vara all föreutgången av /75 nå ned till en prisstegringslakt kring iårslakt för att under /76 dämpa inflationen ned till ensiffrigatal. I takt med att inflationen bromsats in, arbetsmarknaden försämrats ochantalet konkurser ökat högst påtagligt har regeringen emellertid gett uttryckför en mera flexibel instäUning och sysselsättningsmålet har lyfts fram aUtmer.Utan alt i stort förändra den restriktiva inriktningen av penningpolitikensattes således vissa selekliva åtgärder in för att bl. a. underlättafinansieringen av mindre företag och byggandet. vidtogs ytterligarestimulansåtgärder, i form av bl. a. ökade offentliga investeringaroch vissa kredillätlnader för industrins investeringar. Den nuvarande, trotsdessa lättnader i stort restriktiva kursen lär fullföljas i vilket fall tillefter att löneförhandlingarna avslutas . Uppnås en urprisstabiliseringssynvinkel acceptabel löneuppgörelse och vidmakthäUs denpositiva utvecklingen för bytesbalansen kommer regeringen alt ha ett betydandestabiliseringspolitiskt utrymme för en mera expansiv politik. Denna torde i såfall i första hand ges formen av en lättare kreditpolitik. Den privata konsumtionen kommer sannolikt att påverkas avökade sociala transfereringar . I kombinationmed elt fortsatt kraftigt fall i prisstegringstakten bör en betydande expansionav den privata konsumtionen kunna uppnås. Lageranpassningsprocessentorde komma att fortgå till över med betydande kontraktivaeffekter emanerande från de minskande lagerinvesteringarna. När väl lagrenbringats ned tUl önskad nivå bör industriproduktionen stiga. Med hänsyn tillalt den lediga kapacilelen inom industrin f. n. är mycket omfattande, och att penningpolitikenäven efter en eventuell omsvängning i expansiv riktning av den ekonomiskapolitiken, kan förbli relativt restriktiv, torde inle det fall iindustriinvesteringarna som förutses kunna undvikas. Bostads-investeringarnastöds av de selektiva stimulansåtgärder som regeringen presenterade i februari.De motverkas dock av den restriktiva ekonomiska politiken och nettoeffektenkan därför inte bli någon större tillväxt. Som enda klart expansiva inslag iinvesteringsbilden framstår de offentliga investeringama. Sammanlaget kaninvesteringarna vänias öka marginellt eller förbli oförändrade. Den japanska exporten tycks av orderstatistiken att dömamöta ökande avsättningssvårigheter efler exportuppgång. Med hänsyntill den svaga tillväxten i världshandeln kan inte exporten öka särskilt starktäven om de japanska exportörerna, bl. a. tack vare deprecieringen av yenen,även 1975 lyckas öka sina marknadsandelar. En återhämtning avindustriproduktionen under tredje eller fjärde kvartalen, vUket här förutsatts,och en ökning av konsumtionen måste påverka importen i positiv riktning. Föråret i dess helhet bör exporten utvecklas avsevärtsnabbare än importen och på så sätt torde bylesbalansunderskotlet kunnaminskas. Ett bytesbalansunderskott i storleksordningen 2 miljarder doUarjämfört med underskott på 4,5 miljarder doUar framslår som möjligt.Den totala produktionen väntas öka med avsevärd kraft under andra halvåret1975. På grund av den låga aktiviteten beräknas dockbruttonationalprodukten för helåret öka med . 1974blev ett svårt år för den brittiska ekonomin. Inflationstakten ökade från till 14 % räknat mellan årsgenomsnitten och till skillnad från flertaletandra länder märktes ingen inbromsning i penningvärdeförsämringen mot slutetav året, utan inflationstakten låg kvar på . Bytesbalansunderskottet som1973 uppgått till steg till 3,8 miljarder.Industriproduktionen hämmades inte bara, som i andra länder, avefterverkningarna av oljekrisen och den alltmer kännbara avmatlningen ivärldskonjunkturen, utan även av den tre-dagarsvecka som infördes till följd av ar-betskonflikten inom kolindustrin. Under andraoch tredje kvartalen skedde en viss återhämtning, varefter industriproduktionenunder fjärde kvartalet föll . Arbetslösheten som tycks ha speglatindustriproduktionens utveckling väl, var oförändrad ,men steg och nådde då 3-procentsnivån. i desshelhet beräknas bruttonationalprodukten ha blivit något lägre än 1973. Pris-och löneutvecklingen i influerades av huvudsakligen tvåfaktorer. Fram t. o. m. synes den inhemska prisnivån iförsta hand ha drivits upp av de utifrån kommande inflationskrafterna.Importpriserna steg resp. i årslakt under första och andrakvartalen, vilket betingades av råvaru- och oljeprishöjningarna och densuccessiva deprecieringen av pundet. beräknas dessaprishöjningar ha arbetat sig fram till detaljhandelspriserna. Därefter lordeden andra faktorn, de inhemska kostnadsstegringarna, ha svarat för huvuddelenav inflationen. avskaffades det system med lönekontroll som dentidigare konservativa regeringen infört. Enligt den då gällande tredje etappeni detta kontrollsystem skulle löntagarna kunna få dels kompensation för uppgångarnai konsumentprisindex och dels en årUg löneökning på 10 . Företagen skuUefå ta ut av sina ökade lönekostnader på varupriserna. Även eflerlönekontrollens avskaffande utbetalades fram tiU kompensation s. k. tröskelbetalningar för uppgången i konsumentprisindex. Dennaindexering och kraven från löntagarorganisationerna på kompensation förabsolut och relativa reallöneförluster medförde mycket kraftiga löneök- 1 Revideradnationalbudget 1975 55 ningar.För att förebygga en explosiv löneutveckling presenterade den fackligalandsorganisationen och ett s. k. "socialtkontrakt". Detla är inte elt avtal i formeU mening utan snarare en form avlönepolitiska riktlinjer. De viktigaste punkterna föreskriver atl löneavtalbör träffas i 12-månadersperioder, att löneuppgörelserna bör sikta till atlvidmakthålla oförändrade reallöner och att särskUda löneförbättringar skallkunna avtalas för kvinnor och lågavlönade. I utbyte mot denna fackligaåterhållsamhet skall regeringen ge sin ekonomiska politik en sådan inriktningatt socialt efferställda grupper gynnas. Under liden från juli 1974har lönerna stigit icke obetydligt snabbare än priserna. lågökningarna på 28 resp. jämfört med . Huruvida det"sociala konttaktet" fungerat torde dock vara för tidigt att uttalasig om. Löneutvecklingen har nämligen till stor del påverkatsav efterverkningarna av lönekontrollens upphävande. I vilket fall steg dedisponibla realinkomsterna . Mellan andra och tredjekvartalen ökade således realinkomsterna . Och trots en kraftig uppgångi sparkvoten ökade den privata konsumtionen något ochuppvisade tack vare detta endast en mindre nedgång över . Investeringarna i fastkapital minskade . Bakom denna siffra döljer sig dock enmycket splittrad bild. Bostads-investeringarna, exempelvis, föll med bortåt , vilket framför allt var en direkt följd av den restriktiva penningpolitiken.De offentliga investeringama ökade mycket måttUgt, något som speglar denrestriktiva finanspolitiken. Även näringslivets investeringar minskade som enreaktion på det låga efterfrågetrycket, de osäkra konjunkturutsikterna och detpressade likvidilelslägel. Enda undantaget var tillverkningsindustrin somökade sina investeringar med . Detta torde ha varit ett uttryck för etteftersläpande högt eflerfrågetryck inom vissa branscher som upplevt enpåtaglig kapacitetsbrist under den internationella högkonjunkturen 19721973. Lagerinvesteringarna fölldrastiskt under 3-dagarsveckan . Företagen lyckades dågenom att dra ned lagren hålla produktionen och leveranserna uppe på enförhållandevis hög nivå. Fr. o. m. sökte man bygga upp lagrenigen. Denna frivilliga lageruppbyggnad tycks ha avlösts av enofrivillig lagerökning. Förändringarna i lagerinvesteringar synes över helåretha i stort tagit ut varandra och inle påverkat totala efterfrågan nämnvärt. Importensökning med endast en halv procent i volym men med i värde speglar denradikala försämring av bytesförhållandet med ullandet som det brittiskafolkhushållet utsattes för liU följd av råvaru- och oljeprishöjningarna och denfallande pundkursen. Exporten ökade i värde och i volym, vUketmed hänsyn tillatt OECD-områdets totala export steg med i volym innebar att denbrittiska exporten i någon mån minskade sina marknadsandelar. DärtUl inebardetla även som ovan nämnts alt bytesbalansen försämrades högst avsevärt. Under1975 har den brittiska regeringen atl manövrera inom det minimalastabiliseringspolitiska utrymme som den höga inflationen,bytesbalansundersköttet och den ökande arbetslösheten medger. Färskakonjunklurbarometerdala indikerar att företagens behov av arbetskraft kommeratt minska under den närmaste 12-månadersperio-den. Den ökning avindustriproduktionen med ett par procent års låga nivå som nuförutses innebär att graden av kapacitetsulnytt-jande ytterligare sjunker. Motdenna bakgrund är en ytterligare försämring av arbetsmarknaden till engenomsnittlig arbetslöshet på 3,5 sannolik. Denfortsatta kostnadsutvecklingen kommer att avgöra regeringens möjligheter altstödja sysselsättningen. För prisernas del finns flera faktorer som verkar iriktning mot en fortsatt hög inflationstakt. Avvecklingen av subventionernalill de nationaliserade industrierna saml de lättnader som medgivits företageni novemberbudgeten 1974 i fråga om priskontrollen samt löneökningarna väniasmedföra en kostnads-inflation på . Ä andra sidan kan del allmännaeflerfrågefaUet i OECD-området och den nedgång i parlihandelspriser som kunnatnoteras i flera länder medföra att priserna stiger långsammareän vad som förutses. Denökande arbetslösheten och regeringens starka satsning på att fä det socialakontraktets riktiinjer tillämpade bör kunna medverka lill att dämpalöneutvecklingen , i synnerhet . Denekonomiska politiken, så som den lades fast i novemberbudgeten 1974 syftar tillatt prioritera exporten och industrins investeringar. Exporten kan inte väntasöka mer än marginellt med hänsyn till den svaga utveckling för världshandelnsom här antas. Avgörande för exporten blir den inhemska kostnadsutvecklingenoch pundels fortsatta kursutveckling. F. n. förutses en exportvolymökning . Investeringarnai fast kapital borde gynnas av den påtagliga lättnad som inträtt ipenningpolitiken och vintem 1975. Denna positiva inverkanmotvägs emellertid av de dåliga konjunkturutsikterna och den storaöverskottskapaciteten. förutses därför elt fortsatt fall i de fastainvesteringama. Till skillnad vänias även tillverkningsindustrinsinvesteringar minska till följd av det aUtjämt pressade likviditetsläget iföretagen och den sjunkande orderingången. Någon väsentlig uppgång ibostadsinvesteringarna är heller inte att vänta i ett läge med stigandeosäkerhet om sysselsättningen. Denprivata konsumtionen kan väntas öka något, kanske inte till 1 Reviderad nationalbudget 1975 57 följd av någon fortsatt uppgång i realinkomsterna, utansnarare tack vare en förväntad nedgång i sparkvoten från dess exceptionellthöga nivå . Med enutveckling av här skisserat slag kommer importen alt stagnera eller t. o. m.minska något. I kombination med en viss ökning i exporten bör bytesbalansenförbättras i synnerhet som bytesförhållande till utlandet viden fortsatt stabilisering av råvaru- och oljepriserna i nominella termer ocksåbör förbättras. Bylesbalansunderskotlet beräknas kunna reduceras tUl ca 3miljarder pund. Härvid skulle en slor del av underskottet exkl. oljeimportenelimineras. Bruttonationalprodukten beräknas öka med mellan O och 1 %under 1975. Lågkonjunkturen i den västtyska ekonomin under 1974förklarades i likhet med exempelvis och i huvudsak avdämpningen i den inhemska efterfrågan . Industriproduktionenföll över året och gick ned särskilt kraftigt under fjärde kvartalet.Arbetslösheten närapå fördubblades. Det som skiljde utveckUngen iFörbundsrepubliken från de flesta andra länder var den exceptionellt starkaexportökningen som uppgick till i volym räknat. Att deninhemska efterfrågan blev så svag och t. o. m. minskade förklaras av främstden utomordentligt restriktiva ekonomiska politik som fördes under större delenav 1974. Under högkonjunkturen 1973 hade starka eflerfrågedämpande ålgärdersatts in för att motverka det tilltagande inflationstrycket. i vad gäller finanspolitiken. Penningpolitikendäremot lättades inle ulan hölls under större delen av 1974 mycket restriktiv.I stället för en förmodad expansion av penningmängden med ökadedenna med . Näringslivetsinvesteringar påverkades starkt av denna restriktiva penningpolitik. Bakom detfaktum att de gick ned så kraftigt som 1974 ligger dock även andrafaktorer. Den inhemska efierfrågan hade varit svag ända sedan halvårsskiftet1973 och någon ljusning kunde inte skönjas framöver. För den exporlorienleradeindustrin var försäljningen utomlands mycket expansiv under första halvåret1974. Men i takt med den allt sämre internationella konjunkturen mattadesutlandsefterfrågan av och exporten minskade i förhållandetill , Företagens vinstutveckling hade försämrats ,delvis till följd av den successiva apprecieringen av D-marken. När de i ökandeutsträckning bley hänvisade till extern finansiering på relativt ogynnsammavillkor, blev följden att investeringsplanerna uppsköts eller senarelades. Ävenför bosladsinvesleringarna blev effekten av den strama penningpolitiken mycketkännbar. För deras del spelade dock även andra, mer strukturella omständigheterin. En viss mättnad på bostadsmarknaden hade gjort sig kännbar redan under1973. Byggföretagens möjligheler och vilja att starta nya bostadsprojektbegränsades ytterligare av kapitalkostnaderna för etl stort antal outhyrdalägenheter. Trots federala och delstatliga stödåtgärder inom byggsektornminskade byggandet med . Denprivata konsumtionen och investeringarna hade varit svaga sedan mitten av1973. Detla i kombination med den strama penningpolitiken förhindradeföretagen att i någon större utsträckning föra vidare dekostnadsökningar som framkaUats av de höjda råvaru- och energipriserna och deefter västtyska förhållanden ansenliga löneökningarna på . I takt medatt arbetslösheten steg från ca 2,5 tiU påverkades denprivata konsumtionen. Den dämpades nu av arbetslöshetens direkta effekter påinkomsterna och dess indirekta effekt via konsumtionsbenägenheten som minskadenär sysselsättningen blev mera osäker. Resultatet blev att den privata konsumtionenförblev i det närmaste oförändrad . Exportenvar den viktigaste efterfrågekomponenten i den västtyska ekonomin under 1974och beräknas ha bidragit till den totala efterfrågan med avbruttonationalprodukten. Den utländska efterfrågan har således bidragit tillatt hålla uppe den ekonomiska aktiviteten i . Denstarka ökningen av exporlvolymen förklaras bl. a. av alt industrin på grund avden svaga inhemska efterfrågan hade omfattande ledig kapacitet och därmed enöverlägsen leveransberedskap jämfört med flera av sina konkurrenter. ExportentUl OPEC- och statshandelsländerna ökade särskilt snabbt. Den låga konsumtionsefterfråganmedförde att importen sjönk i reala termer. Handelsbalansen komhärigenom att uppvisa ett rekordartat överskott på 50 miljarder . Påtjänstesidan noterades däremot elt underskott på närmare 10 miljarder.Transfereringarna är traditionellt mycket slora och uppgick till 17miljarder , varför bytesbalansen uppvisade ett överskott på ca 23 miljarderDM. Huvudmåletför den ekonomiska politiken, en lägre inflationstakt, kan sägas ha i detnärmaste uppfyllts . Konsumentprisindex ökade med mellan 1973och 1974. I synnerhet sjönk inflationstaktenmarkant och nådde en nivå som ligger lägre än , dvs.före oljekrisen.