prop · FY0330 · 1975-12-31 00:00:00 — Medidrifttagningen av de två nya kärnkraftaggregat som jag har förordaträknar jag med att kraftsystemet skall tUlföras ettproduktionstUlskott av ca . Det ytterligare pro-duktionstUlskott sombehövs för att med givet krav på leveranssäkerhet balansera beräknadefterfrågan på elektrisk energi uppgår till utöver vad som kanproduceras i befintliga och redan beslutade fossUeldade anläggningar. Med härgivna förutsättningar för utbyggnad av vattenkraft och kärnkraft måste dettatillkommande behov täckas genom produktion i nya fossUeldade anläggningar. Jaghar redan tidigare konstaterat att denna produktion företrädesvis bör ske ianläggningar som medger ett högt utnyttjande av bränslets energiinnehåll, dvs.i kraftvärmeverk och industriella mottrycksanläggningar. Med ledning av deuppgifter som CDL och har lämnat räknar jag meden utbyggnad av nya kraftvärmeverk för en mottrycksproduktion av ca 6,5 TWh.Återstoden av det nödvändiga produktionstillskottet ca bör ienlighet med vad jag har sagt utvinnas i industriellamottrycksanläggningar. Jag vill understryka att denna målsättning beträffandeutbyggnaden av Prop.1975:30 Bilagal Industridepartementet 413 mottrycksanläggningarär mycket ambitiös. Utvecklingen på detta område bör därför följasuppmärksamt. Som jag redan har anmält avser jag att föreslå regeringen attuppdra åt industriverket att studera bl. a. möjligheterna att tillvarataspillvärme från industriella processer för värmedistribution och elproduktion. Bedörriningenav kärnkraftens roll i vår framtida energiförsörjning måste ske med hänsyntagen bl. a. till möjligheterna att långsiktigt tillgodose behoven avkärnbränsle. Förhållandena pä kärnbränsleområdet skiljer sig i vissa hänseendenstarkt från vad som gäller i fråga om konventionella bränslen. Jag skallinledningsvis redogöra för vissa faktorer som är av särskild betydelse vid denförsörjningspolitiska bedömningen. Kärnkraftverkensbränsleförsörjning utgörs av ett antal skilda led eller processer, somsammantagna brukar benämnas kärnbränslecykeln. De viktigaste av dessa led ärutvinning av naturUgt uran, anrikning av uranet i syfte att höja halten av denklyvbara isotopen U-235, tillverkning av bränsleelement, upparbetning av deutbrända elementen samt hantering och långtidsförvaring av det radioaktivaavfallet från upparbetningen. 1några av dessa processer är stordriftsfördelarna mycket påtagUga. Detta gällersärskilt anrikning med den s. k. gasdiffusionsmetoden. Även upparbetningensekonomi är starkt beroende av anläggningsstorleken. Inom dessa led svarar ettlitet antal anläggningar hos de ledande kärnenergiländerna för praktiskt tagethela produktionskapaciteten. Trotsatt vissa led i kärnbränslecykeln är mycket kapitalkrävande utgörbränslekostnaden endast en liten del av de totala kostnaderna för elkraft frånkärnkraftverk. Även volymerna är små. Detta framgår klart vid en jämförelse medkonventionella energiformer. En reaktor på 900 MW förbrakar ca 25 tonanrikat uran vid en produktion av . Kostnaderna för bränslet, inkl.upparbetning och avfallshantering, uppgår f. n. till ca 80 milj. kr. om året.Den producerade elkraften motsvarar ca tjock eldningsolja räknatefter värmevärdet, vilket med dagens oljepriser motsvarar en kostnad av ca 150milj. För att producera samma mängd elkraft i ett olje-kondensverk behövsca 1,3 milj. ton olja till en kostnad av ca 400 milj. kr. Dettaexempel ger givetvis inte underlag för en total ekonomisk jämförelse avkärnkraft med annan värmekraftproduktion. Innebörden är emellertid attkärnkraftens ekonomi är förhållandevis okänslig för variationer i priserna påkärnbränsle. En allmän höjning av priserna inom hela bränslecykelninnebär att kostnaden per producerad kWh i ett kärnkraftverk ökar med 10 å . 1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 414 tjockoljepriset innebär att kostnaden vidoljekondensproduktion ökar . De små volymerna för kärnbränsle underlättar transport ochlagring. Uthålligheten vid avbrott i bränsletillförseln i ett kärnkraftsystem,som redan under normala förhållanden är minst ett är, kan höjas utan storakostnader. Jag har velat peka pä dessa förhållanden, som medför att kärnkraftenfrån försörjningssynpunkt har vissa inneboende fördelar. BUden bör emellertidkompletteras med en redogörelse för kämbränslemarknaden, som i vissahänseenden är särpräglad. Nuvarande produktionskapacitet beträffande såväl uran somde olika bearbetningsleden tillkom ursprungligen för att tillgodosestormakternas militära behov. rådde detöverkapacitet på marknaden, vilket medförde förmånliga priser och övriga vUlkorför civila köpare. Detta har emellertid även verkat hindrande för tillkomstenav ny kapacitet. Genom att tempot i utbyggnaden av kärnkraft ökat starkt underdet räknar man med att behoven under första hälften av 1980-taletkommer att överstiga nuvarande kapacitet inom flera led av kärnbränslecykeln.Stora ansträngningar görs därför inom de ledande kärnkraftländerna för attsäkra de framtida bränslebehoven. Många tecken tyder på att priserna på de olikadelmarknaderna för kärnbränsle kommer att stiga . Därtillkommer att köparna, dvs. kraftföretagen, kommer att få göra ekonomiskaåtaganden i form av långtidsavtal, förskottsbetalningar osv. för att möjliggörade nödvändiga investeringarna i ny kapacitet. Detta har redan visat sig påanrikningsområdet. Kärnbränslemarknaden präglas starkt av politiskarestriktioner, som syftar till att förhindra att nukleärt material används förandra ändamål än fredliga. Särskilt i vad avser anrikningstjänster dominerasmarknaden av stormakterna. Praktiskt taget all handel med anrikat uran ochplutonium sker inom ramen för bilaterala regeringsavtal, i vilka säljar-landetställer vissa villkor rörande bl. a. internationell kontroll. är f. n. hänvisat till utländska leverantörerbeträffande alla led i kärnbränslecykeln utom tUlvérkningen av bränsleelement.Mot bakgrund härav har stor uppmärksamhet ägnats åtfrågan om att trygga vår långsiktiga försörjning med kärnbränsle. Riktlinjerför verksamheten fastställdes av statsmakterna . I samband därmedbildades Svensk kärnbränsleförsörjning AB med uppgift att planera och samordnakraftföretagens bränslcanskaffning. Vidare beslöts ett treårigt program förfortsatt utvecklingsarbete rörande utvinning av uran ur skiffer i . Till följd av den utveckling på kärnbränslemarknaden somjag beskrivit har kärnbränslebolagets verksamhet vidgats tUl att omfatta 1975:30 Bilagal Industridepartementet 415 långsiktig upphandling och i viss utsträckning ävenfinansiering av kärnbränsle för delägarnas räkning. Detta har möjliggjortsgenom en statlig säkerhet för bolagets åtaganden i samband med upphandlingarinom kärnbränslecykeln. Beloppet för säkerheten har fr. o. m. den 1 januari1975 höjts tUl 800 milj. kr. Nämnda säkerhet får dock f. n. tas i anspråk endast föråtaganden inom bränslecykeln som följer av bolagets redan gjorda upphandlingar(prop. 1974: 170 s. 84). I enlighet med vad jag tidigare förordat om enkomplettering av det nu löpande utbyggnadsprogrammet för kämkraft bor dennabegränsning inte längre gälla. Kärnbräns1eförsörjningen pä lång sikt Kärnbränslebolaget har lämnat en ingående redovisning fördet aktuella försörjningsläget på kärnbränsleområdet. Det framgår att behoveninom de olika leden av kärnbränslecykeln för det nu beslutadekärnkraftprogrammet säkrats åtminstone till mitten av . Frågan ommöjligheterna att tillgodose dessa behov i ett ännu längre tidsperspektivmåste emellertid nu uppmärksammas. Jag har tidigare framhållit betydelsen avlångsiktig planering inom energiförsörjningen i allmänhet. Detta gäller isärskilt hög grad beträffande kärnbränsle till följd av de speciellaförhållandena på denna marknad. Beslut om bränsleanskaffningen till ettkärnkraftaggregat måste i vissa fall fattas innan aggregatet tas idrift. Dessutom måste rimlig säkerhet skapas för att uran ochbränslecykeltjänster kommer att finnas tillgängliga . Jag kommer , på grundval främst av kärnbränslebolagetsredogörelse, att ge vissa synpunkter på förutsättningarna för vår försörjningpå läng sikt inom de viktigaste leden av bränslecykeln. Marknadenför naturligt uran har påverkats starkt av planerna påökad kärnkraftutbyggnad i många industriländer. Mycket stora investeringar iprospektering och ny produktionskapacitet kommer att erfordras för atttillgodose efterfrågan . Världsmarknadspriset har på kort tidfördubblats, och vUlkoren för leveranser avspeglarförväntningar om fortsatt prisstegring. Endast några få av de nuvarandeproducentländerna främst , och förfogar överkända tillgångar som väsentligt överstiger de egna behoven. I dessa länderfinns en tendens till restriktivitet beträffande export av uran i obearbetadform. De svenska kraftföretagens hela behov av naturligt urantill har säkrats genom långtidskontrakt med utiändska leverantörer. Förtiden till är 1985 är huvuddelen av behoven täckta. För tiden därefter råderemellertid ovisshet om möjligheterna att kontraktera leveranser påvärldsmarknaden. Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 416 Sverigesförsörjningsläge i fråga om naturligt uran är i och för sig mycket gynnsamt.Enbart uranskiffertillgängarna i svarar mot behoven för det nubeslutade kärnkraftprogrammet under ca 200 är. Atomenergisutvecklingsarbete och försöksverksamhet i sedan slutet av 1950-talethar de tekniska och miljömässiga problemen vid uranutvinning ur skiffer kunnatbemästras. Det senaste treärsprogrammet har syftat till att klarläggafömtsättningarna för en kommersiell exploatering av fyndigheten för atttillgodose i första hand de svenska kraftföretagens behov. Dessahar nu genom kärnbränslebolaget förklarat sig i princip beredda att slutaavtal som på läng sikt garanterar avsättningen av uranproduktionen frånRanstad. Som företrädare för producentintressena har på grundval av enföretagsekonomisk bedömning åtagit sig att föra projektet vidare, under förutsättningav sådana avtal med avnämarna och visst finansieringsstöd från staten. Enligtmin bedömning har såväl de ekonomiska som de försörjningspolitiska motiven föratt ta Ranstadsfyndigheten i bruk stärkts genom utvecklingen sedan 1972 årsbeslut. Behovet av naturligt uran för det beslutade kärnkraftprogrammet, inkl.en utbyggnad av ytterligare två aggregat, uppgår till ca om året.Årsproduktionen vid ett utbyggt , ca från början av1980-talet, skulle således ungefärligen motsvara detta behov. Detbör framhållas att tUlgång till naturligt uran inom landet inte innebärnationell självförsörjning så länge försörjningen inom andra led avkärnbränslecykeln baseras på utländska leverantörer. Jag delar emellertidkämbränslebolagets uppfattning att tillgången på naturligt uran, i högre gradän industriell kapacitet i senare led av bränslecykeln, kommer att på lång siktvara avgörande för försörjningstr>'ggheten. Parallellen med läget påoljemarknaden är påtaglig. Jag vill i sammanhanget även peka på att demellansvenska skifframas potentiella betydelse som rävaru- och energiresursäven i andra avseenden ökat. Dessafaktorer talar enligt min mening för att arbetet med uranutvinning ur skifferi drivs vidare. Jag kommer längre fram att lägga fram förslag angåendeden fortsatta verksamheten i . Ifråga om anrikningstjänster är försörjningsläget f. n. gynnsamt. Anrikningskontraktför tiden har träffats med Förenta för samtliga hittiUs beslutade aggregat samt etteventuellt tredje aggregat i Forsmark. Därjämte har vissa leveranser frånSovjetunionen kontrakterats. Stormakternasnuvarande dominans i anrikningsledet kommer inte att bli bestående. Enbetydande utbyggnad av anrikningskapacitet pågår f. n. i Västeuropa.Utvecklingen av ny teknik på området innebär att anläggningar kommer att kunnauppföras i mindre skala. Prop.1975: 30 Bilaga 1 Industridepartementet 417 ochekonomiska förutsättningar för en anläggning i kan komma att föreliggaunder senare delen äv . Insatsema på området inomSverige bör t. v. begränsas tUl visst forsknings- och utvecklingsarbete medsyfte att bygga upp viss kompetens bl. a. för att bedöma olikaanrikningsmetoder. Jag återkommer till denna fråga i samband med behandlingenav EPK:s förslag . På den internationellamarknaden för upparbetningstjänster har det skett en markant omsvängning frånöverkapacitet tUl kapacitetsbrist . F. n. finns det intenågon stor industriell anläggning i drift för bearbetning av bränsle frånlättvattenreaktorer. Genom ombyggnader av anläggningar för bränsle från andrareaktortyper och genom uppförandet av nya anläggningar väntas emellertidkapaciteten konmia att öka snabbt särskilt . I samordnasförsäljningen för de brittiska och franska statsägda anläggningarna och enplanerad västtysk anläggning av företaget har för de berörda svenska kraftföretagens räkning nyligenträffat en principöverenskommelse med United Reprocessors som innebär attdetta företag tar hand om allt utbränt bränsle från de nu beslutade svenskakraft-reaktorema tiU mitten av . Åtagandet innefattar transporter,lagring och upparbetning. United Reprocessors är berett att senare diskutera enförlängning och utvidgning av sitt åtagande. HittiUs har det högaktivaavfallet från upparbetningen förvarats i flytande form i anslutning till anläggningarna.På kommer dock av säkerhetsskäl krav att ställas på dels överföringav materialet i olösUg form, dels deponering i stabUa geologiska formationer. Enligt kärnbränslebolagetsbedömning kommer det att finnas en etablerad industriell verksamhet föröverföring till fast avfall , medan det kan komma att dröjaytterUgare ett årtionde innan metoder för slutlig deponering nått samma mognad. Jag anser det realistisktatt räkna med att , liksom andra länder med en betydande utbyggnad avkärnkraft, kan komma att på lång sikt bli nödsakat att ta ett nationeUt ansvarför deponeringen av högaktivt avfall och möjUgen även för upparbetningstjänstertiU det egna kärnkraftprogrammet. Mot denna bakgrand tillkaUades i början av år1973 med uppgift att lägga fram förslag tiU riktlinjer förverksamheten på området. Genom överenskommelsen med United Reprocessors tordebehov av svensk kapacitet på upparbetnings-och avfallsområdet inte komma attuppstå förrän tidigast . På dessa områdensaknas det aUtså, liksom beträffande anrikningen, anledning att nu fatta beslutrörande en mera omfattande insats. Jaghar berört upparbetnings- och avfaUsfrågorna enbart frånförsörjningssynpunkt. I det följande kommer jag att mera ingående 27 1975.1 saml. 1975:30 Bilagal Industridepartementet 418 behandladessa frågor i samband med en redogörelse för kärnkraftens säkerhetsproblem.Därvid kommer jag även att gå in på behovet av forsknings- ochutvecklingsinsatser på dessa områden. Genomgängenav försörjningsläget inom de olika leden av kärnbränslecykeln ger anledningtill följande sammanfattande bedömning. På natururanomrädet liggersjälvförsörjnmg inom räckhåll. Inom övriga led hartillgång tUl tjänster för det beslutade kämkraftprogrammet säkrats på 10 å 20års sikt genom långtidskontrakt. Den snabba tekniska utvecklingen kommer attgöra det möjligt för alt på lång sikt bygga upp en inhemsk kapacitetinom hela bränslecykeln i den mån detta visar sig önskvärt frånförsörjnings-synpunkt. Dennuvarande anläggningen i vid uppfördes åren 19581965 av ABAtomenergi. har ett omfattandeutvecklingsarbete ägt rum vid anläggningen med syfte främst att klargöra detekniska, ekonomiska och miljömässiga förutsättningarna för utvinning i storskala av uran ur skiffer. Detnu giillande utvecklingsprogrammet för treårsperioden /73 1974/75 harinriktats på möjUghetema till kostnadssänknmgar vid uranutvinningen ochdärjämte på vissa miljöundersökningar som erfordras för myndigheternasställningstagande tUl en utbyggnad. I arbetet har, förutom Atomenergi,medverkat bl. a. och . Enligt statsmakternas beslutär skaU utvecklingsprogrammet leda fram till en bedömning avmöjligheterna att exploatera fyndigheten kommersiellt. Om det visar sig attförutsättningar saknas för en exploatering skall enligt nämnda beslutverksamheten avvecklas på ett sådant sätt att den kan återupptas . Programmethar finansierats dels genom särskilt anslag på driftbudgeten tillutvecklingsarbete rörande utvinning av uran, dels med bidrag frän vattenfallsverket.Kostnaderna för treårsperioden beräknas uppgå till ca 25 mUj. Ettsjuttiotal personer är f. n. anställda vid . Atomenergilade fram en rapport med preliminär redovisning av programmetsresultat och därjämte en översikt av den internationella uranrnarknaden. Avrapporten framgår bl. a. att en utbyggnad av nuvarande anläggning till enkapacitet av ca beräknas kunna genomföras på fem och etthalvt år efter ett principbeslut. Den totala nyinvesteringskostnaden uppskattastUl 700 milj. kr. Arbetsstyrkan vid full produktion beräknastill omkring 800 personer. Atomenergisrapport utmynnade i slutsatsen att överläggningar med 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 419 såvälövriga intressenter i projektet som avnämare borde inledas i avsikt attundersöka förutsättningarna för en utbyggnad utan dröjsmål. Sådanaöverläggningar har ägt rum . Avnämarintressena har därvidföreträtts av Svensk kärnbränsleförsörjning AB. Kärnbränslebolagethar anmält att bolaget är positivt inställt till att uranutvinning startas iRanstad. Bolaget syftar till att på sina delägares vägnar sluta avtal medkommande producentföretag för att därigenom på relativt lång sikt garantera avsättningav uran från . LKABhar såsom företrädare för producentintressena åtagit sig att leda den fortsattaprojekteringen av ett utbyggt , under förutsättning att ettlångtidsavtal om avsättning av produktionen på rimliga villkor kan nås.Projekteringen omfattar bl. a. framtagande av ett fullständigt underlag för eninvesteringskalkyl samt för ansökan om lokaliseringstillstånd och koncession.Kostnaderna för perioden fram till utgången av beräknas till 25 milj.kr. Beloppet innefattar iiven kostnader för vissa undersökningar rörandeutvinning av biprodukter, bl.a. aluminiumoxid. En fömtsättning från är att staten lämnar bidrag till projekteringen. Enligtvad jag erfarit pågår överläggningar mellan producent- och avnämarintressenarörande de närmare villkoren för ett långtidskontrakt rörande leveranser frånRanstad. Motbakgrund av de allmänna försörjningspolitiska överväganden som jag tidigareredovisat anser jag att projektering av ett utbyggt bör fortsätta. Genomatt de svenska avnämarna förklarat sig i princip beredda att täcka sinauranbehov från kan en stabil ekonomisk gmnd för projektet skapas. Pålång sikt kan utvinning av biprodukter ge vissa möjligheter att förbättra detekonomiska resultatet av verksamheten. Jsg kommer i avsnittet 12.5.2 att beröravissa frågor om forskning och utveckling rörande utnyttjande av skiffer förenergiändamål. Medelför fortsatt projektering bör ställas tUl förfogande i form av lån. Jagåterkommer härtiU i samband med behandlingen av anslagsfrågorna i detföljande. /76 beräknas den nuvarande personalen vid kunnautnyttjas fullt. Huvudansvaret för verksamheten avses kom.ma att övertas avLKAB . Förhandlingar mellan berörda parter i denna fråga pågår. Ettutnyttjande av kärnklyvningsprocessen för energiproduktion är förenat medsäkerhetsproblem som delvis saknar motsvarighet på andra industriella områden.Kärnenergin är en starkt koncentrerad form av 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 420 energi.I kärnbränslet bildas radioaktiva ämnen, som utgör en fara för omgivningen.Dessa ämnen måste håUas under noggrann kontroll såväl i reaktorn som i senarestadier av bränslehanteringen. Underden normala driften är ett kämkraftverk en säker arbetsplats. Som jagframhållit i avsnitt 12.4.6 är också miljöeffekterna av kärnkraften mycketbegränsade. Anledningen tUl den debatt om kärnkraftens risker som förs imånga länder, däribland , är sålunda inte driften under normalaförhållanden utan den hypotetiska risken för en stor olycka, som kan leda tillutsläpp av radioaktivitet. Andra led i kärnenergiverksamheten, vUkas riskerofta framhålls i den allmänna debatten, är hantering och lagring av radioaktivtavfall samt hantering av det plutonium som uppstår vid reaktordriften. De speciella riskerna vidutnyttjandet av kärnenergin är väl kända . Vidutvecklingen av kärnkrafttekniken har hänsynen till säkerheten haft enavgörande betydelse. I och med att denna teknik börjat tillämpas i stor skala imånga länder har den tekniska diskussionen om kärnkraftens säkerhet fått ettbredare underlag. har nya aspekter på dessa frågor uppmärksammats. Jaghar tidigare redovisat huvudinnehållet i det mycket omfattande material omkämkraftens säkerhetsfrågor som föreligger i vårt land. I det följande avserjag att sammanfatta denna redovisning samt ange min egen bedömning avmaterialet. Jag vill inledningsvisnämna att de reaktorer, som är aktueUa för produktion av elenergi, ärförsedda med omfattande anordningar som skall förhindra utsläpp avradioaktivitet såväl vid den normala driften som vid driftstömingar. För deviktigaste av reaktoms funktioner finns ett eller flera paralleUa system, oftaav olika typ, vilket innebär att säkerheten inte äventyras även om fel skulleuppstå i ett av systemen. Deinternationella erfarenheterna från drift av kärnkraftverk omfattar nu över 1000 reaktordriftår varav över 200 för lättvattenreaktorer av den typ som finnsi det svenska kraftsystemet. Inom ett årtionde torde den sammanlagdadrifttiden för kärnkraftverk ha ökat tUl 5 000 ä 10 . Erfarenheten visaratt utsläppen av radioaktivitet har hållits inom föreskrivna gränser. Inte inågot känt fall har personskador tiU följd av strålning uppstått inom eUerutanför kärnkraftverk. Dehittills uppnådda goda resultaten får ses som en följd av de höga säkerhetskravsom tillämpas inom aUa led av kärnenergiverksamheten. Säkerhetsmyndigheterna ide olika länderna spelar här en viktig roll. Strålskyddsmyndigheterna kan byggapå en mycket lång erfarenhet från medicinsk bestrålnuigsverksamhet. Demyndigheter som övervakar den tekniska säkerheten utför en ingående granskningav konstruktionen av komponenter och system samt en noggrann kontroll. ISverige sätts gränserna för utsläpp av radioaktivitet av ,som också utövar tillsynen på området. 1975: 30 Bilaga1 Industridepartementet 421 säkerhetsgranskningenav kärnkraftverk sker genom . I samband medtUlståndsgivningen för en kärnreaktor prövar inspektionen om konstruktionentill aUa delar är säker och att ingående komponenter fyller de fordringar sominspektionen ställer upp. Inspektionen granskar ritningar och konstruktioneroch utför dessutom själv eller genom särskUda konsulter den kontroll undermontagearbetet som den finner påkallad frän säkerhetssynpunkt. Särskiltnoggrann genomgång sker i samband med idrifttagningen. Sedan driften har sattsigång sker en återkommande kontroll och dessutom extra inspektioner,om någon driftstörning av allvarligare art skulle ha inträffat. Ävenom erfarenheterna av kärnkraften från säkerhetssynpunkt har varit mycket godahar ett relativt stort antal fel uppstått i kraftverken, vilket bl. Därvid har de konventionella delarna avkraftaggregaten varit särskilt utsatta. Dessa fel analyseras noga så atteventuella säkerhetsrisker kan klarläggas. Säkerhetsmyndigheterna i olikaländer har här utvecklat ett mycket nära samarbete för att hålla varandraunderrättade om händelser av detta slag. Informationssystemet bygger på enuppgiftsskyldighet från innehavarna av kärnkraftverk gentemot myndigheterna.Jag kan nämna att har träffat ettavtal med motsvarande amerikanska myndighet bl. a. i avsikt att underlättainformationsutbytet meUan de två organisationerna. Detunderlag som finns för en bedömning av kärnkraftens säkerhet baseras i storutsträcknmg på utländska erfarenheter. Det egna kunskapsmaterialet ökaremellertid i rask takt i och med att fler kärnkraftaggregat byggs och tas idrift. I flera viktiga hänseenden kompletteras detta bakgrundsmaterial med deforskningsarbeten inom kärnsäkerhetsområdet som utförs inom AB Atomenergi samtmed resultat från utredningar och särskilda studier. Särskilt bör nämnas deforskningsarbeten som kommit till stånd genom Kämsäkforsk.