prop · FZ03110 · 1975-12-31 00:00:00 — ABF ser distansundervisning som en kompletterande distributionsformför yrkesinriktad högre ulbildning med begränsade förutsättningar all bidra vidgad social rekrytering lill högre ulbildning. I konsekvens med detlabetraktelsesätt avvisar ABF del organisationsaltemaliv som innebär ulbyggnad aven separat dislanshög-skola. För ABF framslår en gradvis utbyggnad avdistansundervisningen på regional bas och inom den nya högskoleorganisationensom lämpligast. ABF avslår från alt bestämt förorda något av de regionalaalternativen B I och B 2, men påpekar att det ligger i studieförbundensintresse atl en organisationsform väljs som möjliggör elt adminislralivi lällhanleriigtsamarbete mellan studieförbund och folkhögskolor. SAF tillstyrker i huvudsakkommitténs förslag och förordar alt de nya distributionsformerna i första hand inlegrerasi högskolans verksamhet, dvs. alternativ B I. De nya distributionsformerna ochdå främst distansundervisningen kan enligt SAF inte hell anpassa till den nyahögskolans decentraliserade konstruktion med sex regioner och inle hellerfullständigt integreras i den ordinarie planeringen avundervisningsverksamheten inom respektive regioner. En viss riksrekryleringtorde enligt SAF erfordras för alt lillgodose behov av dis-lansundervisning ivisst ämne eller viss kurs från studerande som är bosatta i andra regioner änden varifrån distansundervisningen bedrivs. SFS förespråkar med bestämdhet enregional organisationsmodell. Enligl SFS:s mening har B l-allemalivel klarafördelar framför B 2-allernalivet beroende främst på att B I tillgodoser kravetpå forskningsanknytning. SACOjSR delar kommitténs uppfattning atl UKÄ:s försöksverksamhelbör fortsätta i nuvarande former i avvaktan på alt mer permanenta lösningarskapas för distansundervisning. LRF framhåller betydelsen av atl en permanentverksamhet med distansundervisning kommer till stånd, helst i anslutning lillhögskolereformen 1977, samt alt den vad beträffar organisationsformerna får enregional karaktär. Prop.1975/76:110 88 Vuxenskolananser alt många sk.il, bl. a. bristande erfarenheter och osäkerhet om detverkliga behovets omfattning, talar för en successiv utbyggnad avdistansundervisning. En sådan utbyggnad bör ske utifrån den regionala modellen,i första hand variant B 1. Alternativ B skulle å andra sidan ge eleverna bättrekontakt med lärama och dessutom bättre lillgodose uttalade önskemål om endecentralisering av verksamheten. Alternativ A eller B 1-altemativet med riksrekryleringskulle kräva en alltför stor och dyrbar fältorganisation och särskilt i variantA I ge lärama en sämre forskningsanknytning. Folkuniversitetetanser del orimligt alt direkt söka överföra elt Open Universily av engelskmodell på svenska förhållanden eftersom förutsättningarna för detta inle ärjämförbara på etl anlal avgörande punkter. beklagar atl kommilténinte närmare sökt utveckla en modell för distansundervisning som baseras påstudieförbundens och folkhögskolornas verksamhet. Folkuniversitet förordardärför alt man i det fortsatta beredningsarbetet uppmärksammar möjligheterna atlutgå från studieförbund och folkhögskolor vid konstmktion av ettdistansundervisnings-syslem. Statsföretag hävdar all såväl pedagogiskakvalitetsskäl som ekonomiska bedömningar klart visar atl en centralorganisationsmodell eller B 1-alternativet med riksrekrylering är den fördistansundervisningens framlida utveckling bäst lämpade. Statsföretagframhåller vidare att de basresurser som fordras för A 3-altemativel finnsinom den statliga sektorn genom och Liberkoncernen i övrigt.Brevskolan tar inte definitiv ställning för någon av de organisatoriskamodeller som kommitién redovisar. Enligt Brevskolan bör studieförbunden ges enbetydande roll i verksamheten och studiecirklar bör användas som pedagogisktinstrument. Brevskolan anser atl en central instans är nödvändig förplanering, produktion och informaiion. Denna bördock utvecklas i anslutningtill någon nu existerande institution. 1 övrigt anser Brevskolan alt resp.region-styrelse i samarbete med studieförbundens lokalavdelningar bör svara förbl. a. uppsökande verksamhet och organisation av studiecirklar. Remissinstansemaär något splittrade i fråga om fältorganisationen. Statskontoretförordar atl den fortsatta försöksverksamheten inriktas på alt pröva olikamodeller för en fältorganisation. UKÄ konstaterar att remissinstanserna inomdess förvallningsområde har olika uppfattningar om behovet av enfältorganisation. UKÄvill för sin del inte nu tillstyrka alt en formell organisation av denföreslagna typen skapas. Skälet härför är att om distansundervisningen skall regionaliserasbör formema för den totala organisationen utarbetas lokalt och dessutomsamordnas regionalt. UKÄ föreställer sig att folkbildningsutredningenuppmärksammar behovet av samverkan mellan högskolorna och studieförbunden m.fl.om de uppgifter som fältorganisationen föreslås fullgöra. AMS framhållerbehovet av studievägledning för de studerande inom distansundervisning ochansluter sig därför till kommitténs Prop.1975/76:110 89 förslag om en fältorganisation. Styrelsen betonar ävenvikten av all utrymme ges ål frågor som rör utbildnings- och yrkesval och möjlighelernapå arbetsmarknaden vid sidan av en mer renodlad studievägledning. SÖ tillslyrkerkommitténs rekommendationer om all försöksverksamheten med en fältorganisationskall fortsätta. Denna försöksverksamhet bör enligl SÖ:s mening utvecklasytterligare och utvidgas till andra ämnesområden än dem som hittillsförekommit. För atl nå andra gmpper än sådana som redan är välmotiverade och sludievanakrävs del, enligt SÖ, en myckel aktiv studievägledning. Landstingsförbundetanser all fältorganisationen i stor ulslräckning bör vila på studieförbundens,den kommunala vuxenutbildningens och folkhögskolomas redan befmtliga lokalaresurser. Härigenom kan onödiga organisationsdubbleringar undvikas, ökade möjlighelertill lokal anpassning säkras och en samlad vuxenulbild-ningserfarenheltillgodogöras. TCO erinrar om all distansundervisning släller höga krav påeleverna. Har dessa bristande studievana och är avståndet mellankursinnehållet och elevemas kunskapsbakgmnd stort blir självfallet behovet aven fältorganisation stort. TCO instämmer vidare i kommitténs åsikt all deresurser som finns inom studieförbund, folkhögskolor och kommunalvuxenutbildning bör kunna utnyttjas genom lämpliga samarbelsformer. ÄvenVuxenskolan understryker behovet av en effektiv fältorganisation ochkonstaterar all studieförbunden har utomordentliga förulsätlningar för ensådan verksamhel. ABF vill med hänsyn lill atl distansundervisningen bör byggasul relalivi långsamt, bestämt avråda från all en formell fältorganisation byggsupp. Enligl ABF bör olika organisationsformer prövas för samverkan mellanhögskola och lokala vuxenut-bildningsanordnare, t. ex. studieförbunden. Detlakan ske i form av en försöksverksamhet, som får utvecklas efler skilda lokalaförutsättningar och leda lill olika former för en smidig samverkan för att gede studerande slöd i form av gmppsludier. Hur denna samverkan bör ske kan kommaatt övervägas i utredningen om vissa folkbildningsfrågor m. m. UKÄ ansluter sig med hänvisning till sina underinslanserhelt till kommitténs uppfattning om läromedelsframställning. Man understrykervidare viklen av all samarbete på läromedelsområdet även kommer till stånd inomoch mellan regioner. som SÖ framhåller läromedlens relativtsetl mycket stora betydelse inom distansundervisning och är benägen allförespråka en mer centraliserad produktion av läromedel. Enligt SÖ bordelkompletterande material som utöver det reguljära materialet i ämnet kan krävasför distansundervisning produceras av ett organ med erfarenhet avdistansundervisning i samarbete med resp. högskola. Vuxenskolan framhåller idelta sammanhang att det måste vara helt uteslu- Prop.1975/76:110 90 tetall begränsa universitetens möjligheter till fritt val av läromedelsproducentoch all införa regler om begränsning av urvalet atl endasl omfatta /Liberoch Brevskolan. LRF delar inte kommitténs uppfattning attläromedelsproduktionen bör centraliseras till Brevskolan och /Liber.Förbundet menar att produktionen av läromedel bör förläggas hos det förlag somi varje enskilt fall bedöms som mest lämpat. 1975/76:110 91 6 FÖREDRAGANDEN 6.1 Inledning Det svenska utbildningsväsendet har under de senasteårtiondena förändrats i gmnden. En genomgående strävan i reformarbetet harvarit och är alltjämt alt överbrygga utbildningsklyftor inom och mellangenerationerna. Parallellt med de fortlöpande förändringarna avutbildningsväsendets organisalion har också undervisningsmetoderna utvecklats.Läromedel och studiematerial för undervisning och folkbildning har därigenomfåll en annan utformning. Teknikens landvinningar inom film, ljudradio och televisionoch nya distributionsformer såsom filmkopior, elerdistribution av ljud- ochbildprogram samt ljud- och bildkasselier har gett nya möjligheler också inomutbildningsväsendet och folkbildningsarbetet. Synen på hur ljud- och bildmediema bör användas iundervisning av olika slag har förändrats i takt med den tekniska utvecklingenoch nya erfarenheter från pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete.Numera råder inga delade meningar om atl ljud- och bildprogram kan fyllaväsentliga uppgifler i förskoleverksamheten, i , gymnasieskolan ochhögskolan saml i vuxenutbildningen. Frågan gäller vilka kvaliteter som mediernakan tillföra verksamheten för all bidra till att förverkliga de uppsatta målen. I började film och radioprogram alt användas iundervisningen redan under 1920-lalel. TV-program infördes i undervisningen år1961. sammanfördes inom produktionen av skolradio- och skol-TV-programsamt skolprogramhäflen till en särskild skolprogramavdelning, numera ulbildningsprogramenhelen(SR/UTB). Samlidigl blev verksamheten finansierad genom statsanslag. År 1967tillsattes den första TRU-kortimillén (TRU I), och TRU:s produktionsenhetstartades som en försöksverksamhet. Från början blev uppgiften att i förstahand göra försök inom geografiskt begränsade områden för gymnasiet ochfackskolan samt inom vuxenutbildningen. Vidare skulle TV-program göras för användningi bandad form för den nya tekniska högskolan i , och bandade radio-och TV-program skulle framställas för användning inom de samhällsvetenskapligafakulteterna. Direktiven till utredningen präglades av uppfattningen alt radio-och TV-program skulle kunna ersätta lärariedd undervisning och därigenom gebetydande rationaliseringsvinster som en högre kvalitet skulle kunnauppnås. Främst av kostnadsskäl men också för att på bästa sätt tillvarataerfarenheterna av radio- och TV-program i undervisningen borde verksamhetenbedrivas av en central pro: duktionsenhet. 1975/76:110 92 TRU l:s betänkande (SOU 1971: 36) Produktionsresurser förTV och radio i utbildningen, som huvudsakligen behandlade organisationsfrågan,lades fram . Remissopinionen var myckel splittrad när det gällde ulredningensförslag till organisatoriska lösningar men anslöt sig allmänt till tanken påett fortsatt utnyttjande av radio och television i undervisningen. Försöksverksamheten borde enligt Kungl. fortsätta,och en ny kommitté, utredningen angående den fortsatta verksamheten med radiooch television inom utbildningsväsendet (TRU 11), fick i uppgift att leda ochplanera den fortsatta försöksverksamheten, vilken främst skulle inriktas påvuxenutbildning på alla nivåer och på förskola. TRU 11 har i betänkandet (SOU 1975: 28) Program för ljudoch bild i utbildningen lagl fram förslag om produktion av ljud- ochbildprogram inom olika utbildningssektorer. I betänkandet redovisaserfarenheter dels från TRUis samlade försöksverksamhet samt från SverigesRadios utbildningsprogramverksamhet inom ungdomsskolan och vuxenutbildningen,dels från TRU II:s försöksverksamhet med videokassetter och kabel-TV. Kommilténföreslår alt SR/UTB irkl. vuxenundervisning (SR/VUX) och TRUläggs samman till en produktionsenhet för framställning av ljud- och bildprogramför färskoleverksamheten, gmndskolan och gymnasieskolan, högskolan ochvuxenutbildningen. Förslagen i betänkandet och remissinstansernas synpunkterhar jag redovisat i det föregående. Synen på ljud- och bildmediemas roll i undervisningen harförändrats åtskilligt . I liksom i en radandra länder har strävan varit atl genom förplaneradoch förproducerad undervisning förbättra undervisningens kvalitet och uppnåkostnadsbesparingar. 1 många länder såg man framför allt i framställningen av TV-programen möjlighet att komma tillrätta med lärarbristen. Erfarenheterna av ljud- ochbildprogram samt av forsknings- och utvecklingsarbete har resulterat i en mernyanserad uppfattning om möjligheterna att med mediernas hjälp uppnå väsentligakostnadsbesparingar och ersätta lärare i undervisningen. Istället har mediernasmöjligheter atl tillföra undervisningen nya dimensioner kommil i förgmnden. TRU11 konstaterar att en väsentlig erfarenhet från programverksamheten vid TRU ochSR/UTB är all de största kvalilelsvinstema kan utvinnas av ljud- ochbildmedierna om de på lämpligl sätt anknyts till och samordnas med övrigainslag i undervisningen. Liksom flertalet remissinstanser delar jag dennauppfattning. Ljud- och bildprogram kan enligl min mening fylla enväsentlig uppgift inom olika delar av utbildningsväsendet ochbildningsverksamheten. Inom förskolan bör inslag av ljud- och bildprogram kunnastimulera barnen till aktivitet och kritiskt tänkande och förmedla kunskap ochupplevelser av människor och samhälle. Inom och gymnasieskolan kan Ijud-ochbildprogram användas för att fördjupa och levandegöra undervisningen för atlkonkretisera de övergripande målen i läroplanerna inom många ämnesområden. Sålundakan sådana program medverka i strävandena att 1975/76:110 93 åsladkomma en ökad internationalisering av undervisningen.De kan också förmedla närkonlakl med olika samhällsområden. Förhållandena i arbetslivetkan t.ex. konkretiseras genom alt skilda arbetsmiljöer skildras, varigenomelevernas kunskaper om arbetslivet breddas. Men det är också angeläget allunderstryka att medierna när det gäller all skildra olika miljöer inte får sessom en ersättning för verklighetsupplevelser. Ljud- och bildmedierna kanaldrig bli ell alternativ till ulan endasl etl komplement till sådanaverklighetsupplevelser som t.ex. studiebesök och praktisk yrkesorientering.För invandrarbarn i förskolan och ungdomsskolan kan program på hemspråkverksamt bidra lill atl utveckla bamens tvåspråkighet och därigenom underiättaderas kontakt med hemlandets kulturmiljö. Jag vill betona betydelsen av atl elever och studiecirkéldeltagaresamt lärare och handledare får möjligheler alt påverka användningen av Ijud-ochbildmedier. Arbetssätt och arbetsformer bör således i alll väsentligt beslutasi den enskilda undervisningsgmppen och inte vara fastställda alt gällalikformigt för alla som utnyttjar programmen. Mediernas karaktär av envägskommunikalionbör också motverkas. Del är därför angeläget att ytterligare utvecklamöjligheterna till dialog mellan lärare och elev och all ge de medier företrädesom stimulerar till samspel och egen aktivitet. Det är viktigt atl träna förmåganatt kritiskt bedöma det material som används. Detta gäller särskilt förstuderande som inle deltar i handledd undervisning. Vad jag nuhar sagt innebär bl. a. att jag, i likhet med () ochuniversitetskanslersämbetet (UKÄ). anser atl ljud- och bildmedi-1 erna bör sessom komplement till andra läromedel. Programmen bör med-l verka till att höjaundervisningens kvalitet genom sina särskilda egenskaper i fråga om verklighelsförmedling,möjligheler till melodvariationer och ämnesfördjupning. Det är en fördel omvarje programinslag kan utnyttjas fristående. Produktion av t.ex. företlstadium eller en årskurs heltäckande läromedel i ett ämne bör därför undvikas. Jag vill i detta sammanhang också beröra frågan om hurradio- och TV-program allmänt bör behandlas i undervisningen. TV-tittandel haren stor omfattning i alla åldersgrupper. Bams och ungdomars verklighetsuppfattningpåverkas sannolikt i betydande utsträckning av framför allt TV. Del ärenligtmin mening motiverat atl, i likhet med kommiltén och SÖ m.fl., förorda attmetoden atl kritiskt granska och ifrågasätta skall gälla både programinnehålletoch medierna själva. Särskilt bildprogrammen bör därvid ägnas uppmärksamhet. Jag vill i likhet med kommittén betona att användningen avljud- och bildprogram i utbildningen i första hand bör ses frånutbildningspolitiska och pedagogiska synpunkter. Val av läromedel skall gmndaspå en övertygelse om att dessa kan bidra till att nå de mål som satts upp förutbildningen. Med ett sådant synsätt blir det naturiigt att bedöma eltläromedel med hänsyn lill dess roll i undervisningssituationen som helhet. Prop.1975/76:110 94 Kommitténkonstaterar atl behov av ljud- och bildprogram föreligger för de utbildningsområdeninom vilka kommittén har bedrivit försöksverksamhel. Kommiltén gmndar sitt s;lällningslagandepå dels de synpunkler och del intresse som kommil fram underförsöksverksamheten, dels de yttranden som avgivits över TRU l:s betänkanden. Yttrandenöver kommitténs huvudbetänkande bekräftar dess uppfattning om oUka användaresönskemål om och intresse för ljud- och bildprogram i undervisningen. Dettagäller både förskolan, ungdomsskolan, högskolan och vuxenutbildningen. Såledesframhåller socialslyrelsen atl Ijud-och bildinslag är vikliga i förskolansverksamhet. SÖ betonar bl. a. viklen av all utbudet av sådana program förungdomsskolan, särskiU gymnasieskolan, ökar. UKÄ redovisar all universitet ochhögskolor betonar behovet av ljud- och bildprogram i den högre utbildningen.Folkhögskoleutredningen. (), StudieförbundetVuxenskolan (Vuxenskolan) och () framhållerbetydelsen av ljud- och bildprogram inom olika delar av vuxenutbildningen.Motiven skiftar beroende på vilket utbildningsområde remissinstansernabehandlar, men gemensamt för samtliga är önskemål om ökad produktion av ljud-och bildprogram. I flera fall förordas insalser för utbildningsmässigt eftersatiagmpper och handikappade. Jagdelar kommitténs och remissinstanseras uppfattning om behovet av fortsaltproduktion av ljud- och bildprogram för undervisningsändamål. Resultaten avkommitténs försöksverksamhet och erfarenhetema av utbildningsprogramverksamhelför ungdom och vuxna motiverar en fortsatt produktion av ljud- och bildprogramför samtliga de utbildningsområden som kommitién behandlar. För detta talar deutbildningspolitiska och pedagogiska skäl som jag har anfört. Remissinstansemahar i allmänhet inte erinrat mot den prioritering av produktion av ljud- ochbildprogram för förskolan och vuxenutbildningen som kommiltén har föreslagil. Enliglmin mening är bristen på goda läromedel och engagerande studiematerial störstinom förskoleverksamheten och vuxenutbildningen. Med hänsyn lill de särskilda möjlighelersom Ijud-och bildprogram erbjuder att stimulera och variera verksamheten inomdessa områden förordar även jag atl produktion för förskola och vuxenutbildningprioriteras. Jag vill i deltasammanhang anföra några principiella synpunkter på distribution av ljud-ochbildprogram. Genom uppbyggnaden av AV-cenlraler, som elersända ljud- ochbildprogram, och genom de ökade möjligheter hos mollagama atl själva banda ochspela upp program har programmen i ökad utsträckning kommit atl användas iform av videoband, bild-och ljudband och kassetter samt filmkopior. Inomförskolan och lågstadium är dock direktmottagning av etersända programdominerande. Eterdislribulionen fyller däiför både funktionen atl möjliggöra di-rekimotlagningoch bandning. Den är, framför allt när målgmppen är slor och geografisktspridd, en förhållandevis billig distributionsform. 1975/76:110 95 malabör därför vara atl ljud- och bildprogram etersänds även om direkl-mottagninginte är aktuell. Producenten av programmen bör också tillhandahålla tidigareetersända program i bandad form. Strävan bör därvid vara all finna den för användarenlämpligaste distributionsformen. Ivissa fall kan del också bli aktuellt atl framställa program där det inle ärmotiverat med elersändning. Delta kan gälla program för små målgmpper ellerför sådana målgmpper där direktmollagning inle är lämplig, t.ex. för sludiecirkelverksamhel,och där distribution direkt från producenten är mera praktisk än distributionvia etern till olika bandningscenlraler. Jag vill emellertid i detlasammanhang framhålla alt del avgörande för mina försl i det följande omutbildningsprogramorganets verksamhetsform och finansiering har varit alt dessproduktion, med de begränsade undantagjag har antytt och senare kommer atlnärmare ange, skall avses för elerdistribution och all det därför bör ha egensändningsrätt. Min principiella ulgångspunkl är således alt ljud- ochbildinslag avsedda för etersändning skall utgöra cenirala delar i de programsom ulbildningsprogramorganet producerar. Utbildningsprogramorganetbör även kunna i form av bestäUningsprojekt producera ljud- och bildprogramsom inte i första hand är avsedda för etersändning. En fömtsättning härför är naluriigtvisatl principen om full kostnadsläckning tillämpas. Jag återkommer i det följandelill dessa frågor. Jaghar i del föregående använt begreppet ljud- och bildprogram. Till dessa höremellertid ofta också tryckt material. När jag i fortsättningen använderuttrycket ljud- och bildprogram inbegriper jag i förekommande fall också deltryckta materialet. Fömtsättningamaför att la emot ljud- och bildprogram för skilda delar av utbildningsväsendethar ökat . Kommitién redovisar atl tillgången på utrustning föratt banda och spela upp samt ta emot direktsändning av program har ökat inomskolväsendel och folkbildningen. I direktiven till TRU II anfördeföredraganden att - med hänsyn till att arbetet inom 1969 års radioutredning(69), utbildningsutredning (U 68) och läromedelsulredningen kundekomma atl påverka valet av en mer definitiv organisationsform - någon ändring idåvarande organisation inte borde göras. Dessa utredningar har slutförtsina uppgifter. har fatlat beslut om att införa lokalradio,reformering av högskolan saml former för informaiion om och stöd förproduktion av läromedel m. m. Vidare har på vuxenutbildningensområde beslutat om uppsökande verksamhet pä arbetsplatser och försök meduppsökande verksamhet i bostadsområden samt om studiestöd till vuxna förkortare och längre studier. Regeringen har lämnat förslag tillriksdagen om ulbyggnad av förskolan och om reformering av skolans inre arbete.Till detta kommer atl ytteriigare erfarenheter vunnits i TRUis försöksverksamheloch all den tekniska produktionsutvecklingen gått vidare. Kommittén har lämnaletl detaljerat förslag i organisationsfrågan, vilket i allt väsentligttillstyrkts av det övervägande antalet remissinstanser. Prop.1975/76:110 96 enligt min mening mogen atl avsluta försöksverksamhetenoch beslula om formerna för en mer sladigvarande verksamhel inriktad på olikadelar av utbildningsväsendet. Del är därvid angelägel alt sammanföra befintligacentrala resurser för framställning av ljud- och bildprogram inom en organisation,som ges i uppgift alt svara för den framlida produktionen. Jag övergår nu lillalt behandla den fortsatta verksamhetens inriktning, omfattning, organisationoch lokalisering saml formerna för all förbereda en sammanläggning av TRU ochSveriges Radios utbildningsprogramverksamhel. Jag har i frågor som rör förskoleverksamheten samrått medchefen för och i frågor som rör gmndskolan ochgymnasieskolan saml lärarfortbildningen med statsrådet . I fråganom verksamhetens lokalisering har jag samrått med chefen för . 6.2 Utbildningsprogramorganets inriktning och uppgifter TRU:s förskoleproduktion har i enlighet med direktiventill utredningen främst riklats lill bam som inte deltar i förskoleverksamhet.Programmen för denna målgrupp har, enligl kommitténs redovisning, mottagitsmycket positivt. Av redovisningen framgår alt barn, som har setl programmen i gmpp,på t.ex. förskolor, i fritidshem och i gmndskolans lågstadieklasser följt demmed påfallande intresse.