prop · FZ03162 · 1975-12-31 00:00:00 — I endast tio fall har föraren vägrat medverka vid provtagningen.Endast en av dessa tio förare hade en alkoholkoncentration i blodet understigande0,5 %o. Det finns all aiUedning att anta att försöksverksamheten har en storbrottsförebyggande effekt. Några negativa effekter har inte kommit till RPS:s käimedom.Försöksverksarnheten bör från utökas att omfatta hela landet.Med hänsyn tUl de positiva erfarenheterna av verksamheten anser RPS att enpermanent lagstiftning bör införas från . särskilda yttrandena tUI RPS från försöksområdena kan noteras att endastett ringa antal förare har uttalat sitt ogiUande över verksamheten, i regel pågrund av tidsförlust. Från län meddelas att långtradarchaufförerna, somtidigare har visat.viss irritation, nu synes ha vant sig vid att blikontrollerade och fiimer sig i detta. Från anförs att förarnamycket ofta har uttalat förståelse för värdet och betydelsen av verksamheten.Även från personalhåll har uttalats stort intresse för verksanUieten och mantycker sig nu fylla en större uppgift i trafiksäkerhetens intresse. FörsöksperiodIV omfattar tiden 1 januari30 , då LRAupphör att gälla. Försöksverksamheten gäUer hela riket. Någon skriftligredogörelse över verksamheten har RPS ännu ej upprättat. Enligt uppgift från RPShar emellertid några omständigheter som motiverar ett annat ställningstagandetill verksamheten än som tidigare redovisats inte framkommit. Enligt RPS ärsålunda erfarenheterna av den fortsatta försöksverksamheten odelat positiva. Tabell1 utgör en sammanställning över totala antalet rutinmässiga alkoholutandningsprovoch blodprov 1 febmari31 . Antal blodprov i procent av antalet utandningsprov 158 267 20 666 16 190 Tabell 2 utgör en sammanställning av de uppgifter som itabellform redovisats under 4.1. Blodprov i procent i för- Blodprov i procent i för- Blodprov i procent i för- ' Torde omfatta alla sådana blåsande förare som stoppatsför rutinprovs-ändamål vare sig föraren verkat "skäUgen misstänkt"eller inte, däremot inte de förare som vid kontrollerna stoppats enbart avspeciell orsak, t. ex. vinglig körning. För de två senare perioderna finnsgruppen "skäligen misstänkta" särredovisad, se not 2 och 3. * Varav 14 skäligen misstänkta före provet. ' Varav 26 skäligen misstänkta före provet. * Torde omfatta endast sådana blåsande förare som inteverkat "skäligen misstänkta". Från RPS har som förklaring tUl att antalet blodprov ivissa fall är mmdre än antalet positiva utandningsprov uppgetts attkompletterande utandningsprov på polisstationen gett negativt utslag. I det faUantalet blodprov är större än antalet positiva utandningsprov uppges orsakenvara att även förare som stoppats för rutinkontroll men som redan före provetverkat skäligen misstänkta ingår i materialet. Sammanställningen i tabell 2 visar bl. a. att utandnmgsprovenvid i förväg beordrade trafikkontroller under resp. försöksperiod föranlettblodprovstagning i 0,250,av fallen. Enligt tabell 1 är motsvarandesiffra för hela försöksperioden i genomsnitt . Vidare framgår att avde förare, som på grund av trafikolycka eller vissa trafikförseelser blivitföremål för rutinprov, en betydligt större procentuell andel lämnat alkoholutandningsprovsom bedömts som positiva och därför föranlett blodprovstagning. Slutligenframgår att vägran att medverka vid utandningsprov förekommit endast imdantagsvis. Tabell 3 anger sammanfattningsvis resultatet av deanalyser statens rättskemiska laboratorium gjort beträffande blodprov somtagits i samband med rutinmässiga alkoholutandningsprov 1februari-Si . -0,8 1,5 1,5- Vid i förväg beordrad trafikkontroll I samband med trafikolycka Vid vissa trafikförseelser TabeU 3 visar bl.a. att blodalkoholhalten i 751 av totalt1 881 blodprov, dvs. i av fallen, översteg 1,5 %o. Tabell 4 utgör en särredovisning av promillehalten i deblodprov som tagits 1 februari1 . 1 I förväg beordrad trafikkontroll 32 0,00, 0,28, 0,35, 0,41, 0,42, 0,51, 0,51, 0,57, 0,60, 0,73, 0,73, 0,85, 0,85, 0,89, 0,97, 1,03, 1,11, 1,17, 1,19, 1,24, 1,34, 1,35, 1,36, 1,42, 1,46, 1,61, 1,62, 1,62, 1,82, 2,05, 2,36, 2,63 1975/76:162 15 2 Isamband med 62 0,01, 0,01, 0,28, 0,32, 0,40, 0,54, 0,56, trafikolycka 0,57, 0,67, 0,67, 0,76, 0,76, 0,78, 0,81, 0,91, 0,92, 0,94, 1,00, 1,05, 1,20, 1,21, 1.24, 1,28, 1,32, 1,40, 1,42, 1,44, 1,45, 1,46, 1,52. 1,52, 1,53, 1,57, 1,58, 1,58. 1,61, 1,61. 1,67, 1,68, 1,72, 1,75, 1,82, 1,85, l,86j 1,93, 1,96, 1,99, 2,03, 2,05, 2,08, 2,17, 2,18, 2,20, 2,29, 2,36, 2,53, 2,60, 2,62, 2,62, 2,70, 3,03, 3,32 3 Vid vissa brott och 54 0,01, 0,15, 0,41, 0,50, 0,52, 0,53, 0,57, su-affbelagda be- 0,60, 0,66, 0,67, 0,68, 0,72, 0,84,0,85, leenden 0,88, 0,90, 0,92, 0,96, 0,99, 1,00,1,01, 1,02, 1,06. 1,09, 1,17, 1,18, 1.19, 1,21, 1.25, 1,33, 1,36, 1,40, 1,43, 1,43, 1,44, 1,52, 1,55, 1,60, 1,62, 1,62, 1,62, 1,73, 1,75, 1,77, 1,80, 1.81, 1,90, 1,91, 2,06, 2,11, 2,12, 2,24, 2,25, 2,86 SammanstäUningen i tabell 4 ger vid handen att blodalkoholhalteni sammanlagt 13 fall av 148 (8,) understeg 0,5 %o-1 ya fall av dessa var blodalkoholhaltenmellan 0,4 och 0,5 %o.. Tabell 5 utgör en sammanstäUning över resultat avblodprovsanalys beträffande de förare som 1 februari31 december1975 vägrat utföra alkoholutandningsprov. 0,00, 1,77 2 maj31 aug. 0,42, 0,45, 1,75, 1,89, 0,60, 2,05, 1,01, 2,15, 1,10, 2,20. 1.36, 2,45, 1,39, 3,07 1 sept.-31 okt. 0,01, 0,68, 2,40, 2,73, 1,56, 2,80 1,57, 1,77, 1,95, 2,27, 0,00, 1,21, 1,90, 2,00, 1,22, 2,02. 1,37, 2.09, 1,63, 2,25, 1,71, 2,57, 1,83, SammanstäUningen visar att av det totala antalet vägrare,40 fall, fem hade en blodalkoholhalt understigande . 1975/76:162 16 Isin övervakning av trafiknykterheten använder polisen s. k. alkoholutandningsprov.Vid sådant prov blåser den som skall kontrolleras i en apparat som i regel ärså konstmerad att den genom färgning av vissa substanser ger ett mer ellermindre klart belägg för om blodalkoholhalten uppgår tiU straffbar promUle.Provet är främst avsett att användas när det gäller att avgöra om blodprovskall tas på en förare eller inte. I allmänhet företas utandningsprovet på denplats där polisingripandet äger rum. F. n. företas alkoholutandningsprovdels på mötorfordonsförare som skäligen kan misstänkas för trafiknykterhetsbrott,dels mtinmässigt på förare utan att misstanke öm trafUcnykterhetsbrottföreligger. Prov på misstänkta förare sker i huvudsaklig överensstämmelse med bestämmelsemaom kroppsbesiktning i 28 kap. (RB). Rutinmässiga prov verkstäUsenligt lagen (1974: 829) om försöksverksamhet med mtinmässiga alkoholutandningsprov(LRA)., LRA trädde i kraft och gäller tUl utgången av juni1976. Den försöksverksamhet medrutinmässiga alkoholutandningsprov en ligt LRA som bedrivs här i landet utgör ett led i strävandena att minska antalet trafiknykterhetsbrott. Det har visat sig att förvånansvärt många av de förare vars nykterhetstillstånd grans kas av polisen vid trafikkontroller o. d. undgår misstanke om trafik nykterhetsbrott trots att de faktiskt har högre blodalkoholhalt än lagen tillåter. Rutinmässiga alkoholutandningsprov ökar upptäcktsrisken, dvs. den risk som den enskilde fordonsföraren tror föreligger för upptäckt, om han kör med för hög blodalkoholhalt. Detta bör i sin tur ha en stark allmänpreventiv effekt. Att verksamheten medrutinmässiga alkoholutandningsprov bedrivs endast på försök beror bl. a. påvissa i detta sammanhang framförda farhågor från rättssäkerhets- och integritetsskyddssynpunki.I förstnämnda hänseende gäller det risken för att en förare vars blodalkoholhaltligger under den nedre promUlegränsen vid ett rutinprov framkallar ett utslagsom felaktigt tyder på att blodalkoholhalten Ugger över denna gräns och tUIföljd härav underkastas blodprovstagning. Från integritetsskyddssynpunkt ärfrågan om provtagningen kan genomföras på ett så smidigt sätt att den innebärendast ringa obehag för fordonsförarna samt om urvalet av kontrollerade förarekan ske så att något utrymme för godtycke inte ges och så att allmänheten inteens får nuss-tanke om att ovidkommande faktorer spelar in. Genom en försöksverksamhetskulle man få en säkrare uppfattning om både hur rutinproven uppfattas av aUmänhetenoch hur de i övrigt utfaller i den praktiska tUl- Prop.1975/76:162 17 lämpningen.Rutinprovens effekt från brottsbekämpningssynpunkt skulle också kunna bliföremål för vissa studier. Tiden för försöksverksamheten bestämdes att gällafrån till utgången av med hänsyn bl. a. till atttrafiksäkerhetsverket planerade en tra-fiknykterhetskampanj . Trafiksäkerhetsverketskampanj har genomförts. Som ett led i denna har information spritts blandallmänheten om den pågående försöksverksamheten med rutinmässiga alkoholutandningsprov.Även () har vidtagit särskilda informationsåtgärder med anledningav försöksverksamheten. Det belopp om , som har ställts tUI RPS:sförfogande för informationsändamål, har använts för framställning av enupplysningsskrift som överlämnas till de fordonsförare som blir föremål förrutinmässiga alkoholutandningsprov under försöksverksamheten samt för annanintern och extern information. : En upplysningsskrift har framställts även i enutländsk version på sex olika språk. SedanLRA har trätt i kraft har frågan om en lagstifttung om mtinprov väckts även iövriga nordiska länder. I har regeringen föreslagit att lagstiftningenom trafikfylleri ses över. Man föreslår bl. a. att förare skall vara skyldigaatt vid trafikkontroll underkasta sig prov med alkoholdelektor. I Norgeföreslås i ett betänkande (NOU 1975: 24) Endringer i promillelovgivningen attpolisen skall ges befogenhet att företa mtinmässiga alkoholutandningsprov påmotorfordonsförare i vissa i vegtrafikkloven särskilt angivna situationer.Remisstiden för förslaget gick ut . I har frågan ominförandet av promUleregler och bestämmelser om rutinmässiga alkoholutandningsprovväckts i motioner till folketihget. Försöksverksamhetenmed rutinprov i är ännu inte avslutad. RPS har emellertid fortlöpandehållit regeringen underrättad om utfallet av den pågående verksamheten. Detfinns nu så mycket material att ställning kan tas till frågan huruvidalagstiftningen om rutinmässiga alkoholutandningsprov bör permanentas. Samtidigtbör frågan om alkoholutandningsprov på förare som misstänks för trafiknykterhetsbrottm. m. regleras med hänsyn till att viss osäkerhet råder i vilken utsträckningde allmänna reglerna i 28 kap. RB om kroppsbesiktning är tUlämpliga på sådanaprov. EnligtLRA får alkoholutandningsprov i vissa i lagen särskilt angivna situationerföretas på motorfordonsförare utan att skälig misstanke om trafiknykterhetsbrottföreligger. Sådana prov får tas på förare som stoppas vid i förväg beordradtrafikkontroll, som har haft del i uppkomsten av trafikolycka eller som harbegått vissa trafikförseelser. 1975/76:162 18 Provettas av polisman på eller i nära anslutning tUl den plats där kontrollen eUerpolisingripandet äger mm. Den som vägrar att medverka vid mtinprov fårunderkastas blodprov och läkamndersökning. Enligtde föreskrifter som utfärdats med stöd av LRA skall rutinprov företas med 0,5 promUIe-ampullav märket eller Alcolyser. Alcotest och Alcolyser-apparatema utgörengångsmaterial och består av gummimunstycke, ampull och plastblåsa. Denundersökte blåser genom munstycket och ampuUen blåsan full med luft. Om utandningslufteninnehåller alkohol, färgas kristallerna i ampullen mer eller mindre gröna. På ampullenfinns en markeringsring som delar kristallskiktet i två delar. Ringen markeraren blodalkoholhalt på 0,5 %o. Provet skall anses positivt endast om grönfårgningenav kristaUema i ampullen når upp tiU eller förbi överkanten avmarkeringsringen. Vid provtagning vid i förväg beordrad trafikkontroll kanföraren i regel sitta kvar i sitt eget fordon. Resultatetav LRA:s tiUämpning i praktiken har redovisats i statistiska tabeller i avsnitt4.2. Somnämnts föreligger stor risk att förare med straffbar blodalkoholhalt kan undgåupptäckt och rättsligt ingripande därför att polisen vid sin på yttreiakttagelser grundade bedömning inte finner några skäl att misstänkaalkoholpåverkan. Detta gäller inte bara förare med lägre straffbara blodalkoholhalterutan i stor utsträckning också förare med blodalkoholhalter uppåt 1,5 °Iqq. Den statistiska redovisningenfrån försöksverksamheten visar också att man genom rutinprovskontrollema fåttfatt i ett inte obetydligt antal onyktra förare som armars skulle ha undgåttupptäckt (tabell 3). Materialet tillåter inte några alltför långtgåendeslutsatser om det s. k. mörktalet vid trafiknykterhetsbrott, dvs. det tal somanger skUlnaden mellan det verkliga antalet trafikonyktra förare och det antalsom upptäckts. Det torde emellertid stå klart att trafikonykterheten utgör ettallvarligt problem från trafiksäkerhetssynpunkt. Uppfattningenatt mtinkontrollema har en preventiv effekt vinner stöd bl. a. av deredogörelser över verksamheten som RPS har avgivit på grundval av deerfarenheter som rapporterats från resp. försöksområde. Den brett upplagdainformationen om försöksverksamheten och massmedias intresse för och bevakningav genomförandet kan antas ha bidragit till den preventiva effekten. Enligtpolisens erfarenheter har allmänheten som utsatts för mtinprovskontrollervarit väl informerad om den pågående verksamheten och dess betydelse fråntrafiksäkerhetssynpunkt. Starkaskäl talar sålunda för att verksamheten med rutinmässiga alkoholutandningsprovhar en stor allmänpreventiv effekt och därför bör permanentas. En fömtsättninghärför är dock att några negativa effekter av betydelse inte uppstår tillföljd av verksamheten. Här kommer de tidigare nämnda rättssäkerhets- och integritetsskyddsaspekteraain. Prop.1975/76:162 19 Ensjälvklar fömtsättning för att mtinprov skall kunna godtas är att denundersökningsmetod som kommer till användning ger ett från rättssäkerhetssynpunkttillräckligt korrekt resultat. Ett positivt utandningsprov, dvs. ett prov som indikeraratt föraren har en blodalkoholhalt som överstiger promUlegränsen 0,5, leder iregel till vidare ingripanden mot föraren. Han tas med till polisstationen,blir föremål för blodprovstagning, klinisk undersökning m. m. Blodprovstagningär ett förhållandevis allvarligt ingrepp i den personliga integriteten. Det gäUerdärför att i görlig mån se tUl att en förare, vars blodalkoholhalt ligger undergränsen 0,5 "/oo) vid ett rutinprov inte riskerar att framkalla ettfelaktigt positivt utslag. Möjligheten att tUlgodoserättssäkerhetskravet är ytterst beroende av säkerheten i utslaget hos denapparatur som används. I SOU 1970: 61 redovisas vissa imdersökiungsresultatbeträffande tillförlitUgheten av bl. 0,5 %0-ampuUen av märket (s.338). Undersökningarna avsåg bl. a. tillförUtligheten från rättssäkerhetssynpunktav 0,5 "/oo-am-pullen med den avläsningsmetod som använts underförsöksperioden, nämligen att provet skall anses som positivt endast närkristallerna i ampullen färgas gröna upp till eller förbi överkanten av den på ampullenanbringade markeringsringen. Vid imdersökningama framkom att med sådan ampulloch avläsningsmetod andelen s. k. falskt positiva prov uppgick tUl när blodalkoholhaltenundersteg 0,3 "/qo och 8 %när blodalkoholhalten var mellan 0,30 och 0,49 %o- har ansett att deangivna felprocenten ligger inom en godtagbar ram från rättssäkerhetssynpunkt (JuU1974: 37, rskr 1974: 352). Ifrågavarande resultat har erhållits genom försöksom irmebär att ett antal personer, vUka enUgt blodprov konstaterats ha viss blodalkoholhalt,därefter genomgått al-holutandningsprov. Eftersom en sådan undersökningsmetodav naturliga skäl inte har kunnat tillämpas under försöksverksamheten ute itrafiken kan metoden inte ligga tiU gmnd för en jämförelse med utfallet ipraktiken. Sammanställningen överanalysresultat av blodprov (tabeU 3) ger vid handen attav det totala antalet undersökta blodprov, 1 881 prov, blodalkoholhalten i 194fall () understeg 0,5 %o- EnUgt min mening kan den sålunda uppmättagenomsnittliga andelen felaktigt positiva utandningsprov inte anses stötandefrån rättssäkerhetssynpunkt med hänsyn tUl att bland dem som underkastasblodprovstagning men visar en blodalkoholhalt under 0,5 "/oo återfinns föraresom förtärt en inte obetydlig mängd alkohol även om blodalkoholhalten närblodprov tas understiger gränsen för det straffbara området. Av tabeU 4 kansålunda utläsas att 4 av de 13 förare, som vid blodprov visade en blodalkoholhaltunder 0,5 %0' en blodalkoholhalt som översteg 0,4 "/oo- Det börobserveras att i dessa fall 0,5-grän-sen med all sannolikhet har varit uppnåddunder kömingen men blod- alkoholhaltenhar som förflutit mellan utandningsprov och blodprov hunnitsjunka under den straffbara gränsen. Jag finner därför att några bärandeinvändningar inte kan resas mot den använda undersökningsmetoden och att någrahinder från rättssäkerhetssynpunkt sålunda inte föreligger mot verksamheienmed rutinmässiga alkoholutandningsprov enligt den provtagningsmetod somhittills tUlämpats. Därtill kommer att de utprovningar som f. n. pågårbeträffande utandningsapparatur av annan typ än Alcotest och Alcolyser kanväntas leda till att apparater med ännu säkrare mätningsegenskaper kan tas ibruk och ersätta de nuvarande . Frånintegritetsskyddssynpunkt fordras att utandningsproven företas på sådant sättatt provtagningen inte kan uppfattas vare sig som ett otillbörligt eller ensett särskilt besvärande ingrepp i den personliga integriteten. Provtagningenmåste ordnas så smidigt att den innebär ett endast ringa obehag för fordonsförama. RPShar meddelat anvisningar för mtinproven som innebär att urvalet av de föraresom kontrolleras oberoende av inträffad trafikolycka eller begångentrafikförseelse sker slumpmässigt. Av polisens redogörelser förförsöksverksamheten framgår vidare att en trafikkontroll, vari mtinmässigt utandningsprovingått, endast tagit ett par mmuter för varje kontrollerad förare.Provtagningen har oftast kunnat genomföras utan att föraren behövt lämna sittfordon. Allmänhetens inställning tUl verksamheten har varit positiv . Från flera försöksdistrikt har framhållits att förare uttrycktsin tUlfredsställelse över verksamheten. Informationen om den pågående verksamhetenliksom dess betydelse från trafiksäkerhetssynpunkt kan antas ha varit enbidragande orsak till allmänhetens positiva inställning. Vägran att medverkavid provtagningen har förekommit endast i enstaka undantagsfall. 1vägransfallen har blodprov tagits på förarna. Blodproven har i avdessa fall påvisat straffbar blodalkoholhalt hos föraren (tabell 5). Endast itvå fall har blodprovet varit helt negativt medan blodalkoholhalten i 26 avtotalt 40 fall överstigit 1,5 %o'. Avdet anförda framgår att provtagningen har kunnat genomföras på ett smidigtsätt, att den har uppehållit förarna endast obetydligt och att allmänhetensreaktion på verksamheten genomgående har varit positiv. Några invändnmgar frånintegritetsskyddssynpunkt synes därför inte kunna resas mot mtinmässiga alkoholutandningsprovsom genomförs i överensstämmelse med de mtiner som har gällt för försöksverksamheten.Även skötsamma förare bör i trafiksäkerhetens intresse få finna sig i att kunnabli utsatta för den kontroll som rutinproven innebär. Om allmänheten i förvägär informerad om ändamålet liied proven och i vUka situationer de får tas finnsdet all anledning att anta att den även i fortsättningen kommer att visa enpositiv inställning tUl mtinproven. Prop.1975/76:162 2i Jaganser sålunda att alla tiUgängliga uppgifter tyder på att verksamheten med mtinmässigaalkoholutandningsprov har en betydande preventiv verkan frånbrottsbekämpningssynpunkt samt att några hinder mot en sådan verksamhet itrafiksäkerhetens intresse inte möter från rättssäkerhets- ellerintegritetsskyddssynpunkt. Jag förordar därför att polisen genom permanentlagstiftning ges befogenhet att företa rutin-prov. Befogenheten bör tillkommapolisen bara i vissa särskilt angivna och tydligt beskrivna situationer. De reglerhärför som gällt för försöksverksamheten finner jag vara lämpligt utformade.Rutinprov bör sålunda få företas vid i förväg beordrade trafikkontroller, vidtrafikolyckor och vid vissa trafiköverträdelser. Denpositiva reaktionen hos allmänheten i fråga om försöksverksamheten medrutinprov kan som jag har anfört till stor del antas vara betingad avden breda information om verksamheten och rutinprovens syfte och värde somgivits . För att vidmakthålla denna inställning hosallmänheten bör en informationskampanj genomföras under sommaren och hösten1976 om lagstiftningen och dess syfte. 5.3Alkoholutandningsprov vid misstanke om brott Alkoholutandningsprovhar betydelse främst vid misstanke om trafiknykterhetsbrott som avses i 4 §trafikbrottslagen (1951: 649). Som har nämnts är befogenheten at ta alkoholutandningsprovpå misstänkt alkoholpåverkad förare f. n. inte reglerad annat än genom bestämmelsemaom kroppsbesiktnmg i 28 kap. RB. Dessa bestämmelser passar i en del hänseendeninte in på alkoholutandningsprov. Som exempel kan nämnas att kroppsbesiktningpå kvinna inte får verkställas eller bevittnas av annan än kvinna eller läkare.Den lagstiftning om alkoholutandningsprov som jag nu förordar bör därför äveninnehålla regler om fömtsättningama för tagande av utandningsprov vid misstankeom trafiknykterhetsbrott. Ävenvid utredning av annan typ av brottslighet än som avses i 4 § trafikbrottslagenkan alkoholutandningsprov vara ett lämpligt hjälpmedel. Jag tänker här särskUtpå de bestämmelser som avser onykterhet i luft- och sjötrafiken. Denlagstiftning som föreslås bör därför avse även utandningsprov som tas vidmisstanke om annat brott än trafiknykterhetsbrott. För provtagning bör ilikhet med vad som gäller för kroppsbesLktning i allmänhet genereUt krävasatt fängelse kan följa på brottet samt att frågan om den misstänktesalkoholpåverkan kan ha betydelse för utredning om brottet. Genom att alkoholutandningsprovregleras i en särskUd lag blir bestämmelsema om kroppsbesiktning ifortsättningen inte tillämpliga på sådana prov. Prop.1975/76:162 22 Utöverde bestämmelser som framgår av lagen om alkoholutandningsprov behövs vissaverkställighetsföreskrifter. Dessa bör, liksom de som gäller underförsöksverksamheten med rutinprov, innehålla bl. a. riktlinjer för dettekniska tillvägagångssättet vid utandningsprov samt närmare vägledning förprovens genomförande i olika situationer. Av föreskrifterna bör framgå attrutinprov skall företas med s. k. ampuU av Alcotest eller Alcolyseroch att provet skall anses som positivt endast om grönfärgningen avkristallerna i ampullen når upp till eller förbi överkanten av den på ampullenanbringade markeringsringen. Skulle provtagningsapparatur av annat slag än Alcotesteller Alcolyser men med jämförliga eller säkrare mätningsegenskaper komma imarknaden bör föreskrifterna om apparatur självfallet anpassas härefter. Föreskrifternabör efter regeingens bemyndigande meddelas av RPS. På uppdrag av regeringenhar RPS under försöksverksamheten med mtinprov fordrat in vissa uppgifter frånpolisdistrikten. Uppgiftema har tjänat som grund för den statistik ochutvärdering av verksamheten som jag nu har redovisat. Jag förordar att liknandeuppföljning sker även i fortsättningen. På så sätt kan bl. a. deallmänpreventiva effekterna av lagstiftningen studeras. Dessa effekter är avsärskilt intresse med hänsyn till att alkoholutandningsproven ingår som ett ledi ett samlat åtgärdsprogram på rattfyllerilagstiftningens område som trafiknykterhetskommitténhar lagt fram i betänkandet (SOU 1970: 61) Trafiknykterhetsbrott Förslag1970. I programmet ingår bl. a. en sänkning av rattfyUerigränsen från 1,5 "/ootiU 1,2 %o och genomförande av ett mera nyanserat påföljdsval vid rattfylleri. Med anledning avsistnämnda förslag bör anmärkas att av de domar för rattfylleri som meddeladesav underrätt , totalt 5 630, utgjorde 4 110 fängelsedomar.Skyddstillsyn meddelades i 308 fall och villkorlig dom i 156 fall. Ar 1973 ådömdesfängelse i 4 056 fall, skyddstillsyn i 318 fall och vUlkorlig dom i 147 fallav totalt 5 573 domar för rattfylleri. Är 1974 meddelades 5 790 domar förrattfylleri, varav 4 291 utgjorde fängelsedomar, 342 dom på skyddstiUsyn och157 villkorlig dom.