prop · FZ03166 · 1975-12-31 00:00:00 — En specialreglering av frågorna om styrelsesammanträden,underlagsmaterial, kallelse tUl sammanträden, styrelsespråk och översättning avarbetsmaterial från främmande språk skulle bli tämligen komplicerad och krävareservationer och undantag i olika hänseenden. En sådan lösning bör därförväljas endast om nackdelarna med en mera allmänt hållen regel skulle varamycket stora. Jag anser således att man i första hand bör sträva efter enlösning i linje med verkets förslag. Frågan är emdlertid om det finns behov avatt ta in en speciellt utformad regel i lagen om anställdasstyrelserepresentation. Det förhåller sig nämligen så att i den nya aktie- 1975/76:166 150 bolagslag,som har antagit och som träder i kraft , finnsbestämmelser som i viss mån reglerar de nu aktuella frågorna. I 8 kap. 8 §andra stycket nämnda lag föreskrivs bl. a. att ordförande skall se till attsammanträden med styrelsen hålls när det behövs. Han är skyldig att sammankaUastyrelsen om någon styrelseledamot eller verkställande direktören begär det. I8 kap. 9 § första stycket finns vidare en bestämmelse om att beslut i styrelseärendeinte får fattas, om inte såvitt möjligt samtiiga styrelseledamöter har fåtttUlfäUe att delta i ärendets behandling. Motsvarande gäller suppleant omledamot har förfall och suppleanten skall inträda i hans ställe. Enligt 19 kap.1 § kan den som bryter mot de nu nämnda bestämmelserna straffas med böter ellerfängelse . Enligt motivuttalande (prop. 1975: 103 s. 573) harstraffsanktionen tillkommit i syfte att säkra att löntagarrepresentanterna iförelagens styrelser får tillfälle att effektivt delta i styrelsearbetet. Denu nämnda bestämmelserna syftar sålunda tUl att säkerställa attstyrelsesammanträden kommer till stånd och att arbetstagarledamöterna liksomövriga ledamöter får delta i ärendenas behandling innan beslut fattas. Enligtmin mening kan man genom en relativt enkel jämkning av 8 kap. 9 § förstastycket i den nya aktiebolagslagen åstadkomma skydd även mot andra former avmissbruk vid utformningen av arbetet i styrelsen. Innebörden av en sådanjämkning skulle vara att i lagen garanteras rätt för styrelseledamot inte baraatt delta i ärendenas behandling utan också att därvid ha möjlighet att på etttillfredsställande sätt tillgodogöra sig det beslutsunderlag som finns innanärendena avgörs. Det kan hävdas att sistnämnda rättighet följer redan avlagens nuvarande lydelse. Emellertid är frågan så väsentlig att lagtexten börutformas så att ingen tveksamhet kan råda om rättsläget på denna punkt. Med denav mig förordade utformningen av lagbestämmelsen garanteras inte bara attarbetstagarledamöterna får del av underlagsmaterial i rimlig tid utan ocksåatt detta måste tillhandahållas på ett med hänsyn tiU omständigheterna rimligtsätt. Däri ligger bl. a. att om skriftligt eller muntiigt underlag presenteraspå ett främmande språk som inte behärskas av samtliga ledamöter dessa har rättatt åtminstone sammanfattningsvis få del av materialet i översatt form. Dennalösning torde i sak tillgodose syftet med de krav om reglering avstyrelsearbetet som har förts fram av LO och TCO. Att göra den behövligaregleringen av styrelsearbetet inom ramen för aktiebolagslagen ter sig ocksåprincipiellt riktigt, eftersom behovet av skydd mot missbruk finns även då detgäUer andra minoritetsrepresentanter i styrelsen än arbetstagarledamöterna. Jagförordar således i samråd med statsrådet att i den nya aktiebolagslagengörs ett tillägg i 8 kap. 9 § första stycket av den innebörd jag har nämnt.Genom utformningen av 19 kap. 1 § aktiebolagslagen blir också denna regelstraffsanktionerad. Den nu förordade regleringen innebär skydd mot attstyrelsearbetet utformas på ett sådant sätt att syftet med de anstäUdasstyrdserepresentation kringgås. Naturligtvis måste från fall till fall avgörasvad som kan anses rimligt t. ex. i fråga om underlagsmaterialets utformningeller vad som måste översättas till svenska. Det är givet att straff bör utgåendast vid klara fall av brott mot bestämmelserna. Jag återkommer härtill ispecialmotiveringen. Genom den förordade ändringen i aktiebolagslagen lösesfrågan om styrelsearbetets reglering i aktiebolag. Eftersom problemställningenär densamma då det gäller styrelsearbetet i ekonomiska föreningar, börmotsvarande bestämmelser införas i lagen om ekonomiska föreningar. I fråga om representation i arbetsutskott ansluter jag migi likhet med de allra flesta remissinstanserna till industriverkets förslag.Synpunkten att arbetsutskottet endast bör omfatta en arbetstagarledamot medhänsyn tiU det begränsade antalet ledamöter i ett sådant utskott synesbeaktansvärd. Jag är därför beredd att förorda denna begränsning. Vidareförordar jag i likhet med LO att den största lokala organisationen bör gesrätten till ifrågavarande representation. Beträffande redareföreningensyttrande får jag hänvisa till vad jag har anfört i samband medföreningens synpunkter på storleksgränsen för de företag som skall omfattas avlagen. Jag vill slutligen i sammanhanget behandla en fråga somhar samband med spörsmålet om styrelsearbetets former och innehåll, nämligensuppleants närvaro- och yttranderätt vid styrelsesammanträden. Styrelsesuppleants uppgift är att vid förfaU förstyrelseledamot, t. ex. sjukdom, bortovaro, jäv m. m., inträda i dennes ställe.I varierande utsträckning förekommer att suppleant kallas tUlstyrelsesammanträden även när förfall för ledamot inte föreligger. föreslår att arbetstagarledamöternassuppleanter genom en lagbestämmelse ges närvaro- och yttranderätt vidstyrelsens sammanträden. Som skäl anförs att en sådan rätt skulle delstillgodose behovet av kontinuitet i styrdserepresentationsfunktionen för de anställda,dels underlätta sammanjämkningen mellan de olika fackliga organisationerna närdet gäller valet av representanter. Flera remissinstanser som har yttrat sig i frågantillstyrker förslaget. Flera organisationer som företräderarbetsgivarintressen ställer sig dock avvisande till detta. Härvid anförs bl.a. att valfriheten för styrelsen att finna sin lämpligaste form börbibehållas. En fördubbling av antalet närvarande företrädare för arbetstagarnakan innebära antingen att balansen i styrelsen rubbas eller om samtligastämmovalda suppleanter är närvarande att styrelsen blir ohanterligt stor. För egen del vill jag framhålla att min principiellainställning är att arbetstagarledamöterna skall jämställas med övrigaledamöter. När särskilda skäl föreligger bör emellertid särregler förarbetstagarledamöterna Prop.1975/76:166 152 I fråga om det nu aktuella spörsmålet delar jag industriverketsuppfattning att närvaro- och yttranderätt för arbetstagarnas suppleantermedför förddar i form av ökad kontinuitet och breddad representation. Fördelamamåste vägas mot riskerna för lägre effektivitet i styrelsearbetet som en följdav i första hand ökad styrelsestorlek. Någon reell inflytandeförskjutningkommer uppenbarligen inte tUl stånd genom att arbetstagarledamöternassuppleanter får närvaro-och yttranderätt. Jag finner för min del att fördelarnaså kraftigt överväger tänkbara nackdelar att jag vill förorda att suppleantför arbetstagarledamot får närvaro- och yttranderätt vid styrelsens sammanträden.Suppleant bör vidare i likhet med arbetstagarledamot få tillgång tillunderlagsmaterial och även i övrigt, om man bortser från att han inte skall harösträtt, få fullgoda möjligheter att delta i styrelsearbetet. 12.4.5Frågor om undantag och prövning av tvister m. m. Omarbetstagarrepresentation skulle medföra väsentlig olägenhet för företag kanenligt gäUande lagstiftning under vissa förhållanden undantag medges. En allmänförutsättning är att olägenheten inte kan undanröjas på annat sätt. Lagen tari första hand sikte på aktiebolag och anger två fall där undantag kan medges.Det första avser den situationen att styrelsens sammansättning är beroende avpolitiska styrkeförhållanden eller av förhållanden mellan olikaaktieägaregrupper, som framgår av bolagsordningen, avtal eller annanomständighet. Det andra är för handen när bolagsordningen innehållerföreskrift om särskild röstpluralitet vid fattande av styrelsens beslut.Bestämmelserna äger motsvarande till-länipnlng i fråga om ekonomisk förening.Medges undantag, skall medgivandet förenas med vUlkor om åtgärder som på annatsätt tiUgodoser arbetstagarnas intresse av insyn och inflytande i fråga omföretagets verksamhet. Frågorom undantag prövas av . Nämndenhar också att pröva frågor om tiUstånd att som arbetstagarledamot ingå i fleraföretags styrelser. Mot nämndens beslut får talan inte föras. Industriverkethar inte funnit anledning att förorda någon ändring i lagstiftningen vad avserundantag utan föreslår att dispensreglerna behålls. I ett avseende bör dockenligt verkets menmg möjlighetema att medge undantag utsträckas, nämligen omstyrelserepresentanter för de anställda har utsetts men därefter antaletbolagsstämmovalda ledamöter eller antalet anställda reduceras. Förslagetom att gällande regler om undantag skall bibehållas har godtagits eller lämnatsutan erinran vid remissbehandlingen. Föregen del anser jag att det liksom hittiUs bör vara möjligt att medge undantagfrån lagens tillämpning om arbetstagarrepresentationen skulle medföraväsentliga olägenheter för ett företag. 1975/76:166 153 reglernahar erinran inte framförts och jag förordar att de med en mindre jämkning försöver tUl den föreslagna nya lagen. Dennuvarande lagen Innehåller inte någon dispensregel för det fall att antaletanställda eller antalet styrelseledamöter nedgår. Jag anser inte att det finnsskäl att nu införa någon sådan regel. Denföreslagna lagen om offentlig styrelserepresentation föranleder visskomplettering av reglema om undantag. Jag återkommer till denna fråga ispecialmotiveringen. Vadgäller frågan om prövning av tvister föreslår industriverket attdispensnämndens arbetsområde utökas genom att tvister med anledning avtolkningen och tillämpningen av lagen bör hänskjutas till nämndens prövning.Sker en sådan utvidgning av nämndens verksamhetsområde, kan det enligtindustriverket finnas anledning att se över nämndens sammansättning medavseende på de organisationer som är representerade där. harockså tagit upp frågan om vUken status nämnden och dess beslut bör ges och dendärmed sammanhängande frågan om nämnden bör kunna döma ut någon form avsanktion. Ett alternativ är enligt industriverket att se nämnden i första handsom en rådgivande instans med möjlighet för parterna att hänskjuta tvistefrågortill arbetsdomstolens prövning, ett annat att ge nämnden status av dömandeinstans. har dock avstått från att ta ställning i denna fråga. Meningarnabland remissinstanserna är delade i fråga om förslaget om utvidgning avnämndens arbetsområde. SAF/industriförbundet, ,kommunförbundet, Statsföretagens förhandlingsorganisation, m. fl. remissinstanser instämmer i pi-lncip iförslaget. Enligt SAF/industriförbundet bör vidare nämnden vara ett rådgivandeorgan, vars beslut liksom f. n. inte får överklagas. Att göra nämnden tUl endömande instans vore enligt dessa organisationer främmande förstyrelserepresentationens förutsättningar. TCO, som ansluter sig tillförslaget, framhåller att nämnden bör få en rådgivande status medarbetsdomstolen som sista dömande instans. LO däremot anser att nämnden börfortsätta sin verksamhet som tidigare men att tvister med anledning avlagstiftningen som parterna inte kan lösa bör prövas av arbetsdomstolen. Bakgrundentill industriverkets förslag att utvidga dispensnämndens arbetsområde tiUprövning av tvister om tolkningen och tUlämpningen av lagen bar varit debrister i fråga om utformningen av styrelsearbetet som har förekommit i vissafall. Dessa brister i fråga om styrelsearbetets former och innehåll har jag behandlati avsnittet 12.4.4. Jag har där förordat att de av verket uppmärksammadeproblemen löses med straffsanktionerade bestämmelser inom ramen för denallmänna lagstiftningen som gäller för aktiebolag Och ekonomiska föreningar.Det blir därmed inte aktuellt för annat organ än allmän domstol att 1975/76:166 154 pröva frågor av denna art. Det finns emellertid vid sidanav de nu nämnda frågorna ett begränsat antal spörsmål om lagens tolkning ochtUlämpning där tvister mellan arbetsgivaren och de anställda kan tänkasuppkomma. Jag syftar bl. a. på frågan om vem som skall anses som anställd ilagens mening och frågan huruvida sådant beslutsförberedande arbetsutskott somger rätt till representation finns. Även andra mer eller mindre praktiskt tänkbarafrågeställningar kan tänkas bli föremål för tvist. Möjlighet att hänskjutasådana tvister till prövning bör finnas. Frågan uppkommer då om vilket organsom är bäst lämpat att pröva tvister av nu aktuellt slag. Till helt övervägandedel torde tvistefrågorna ha klart arbetsrättslig natur. Enligt min mening talardetta starkt för att uppgiften bör läggas på arbetsdomstolen. Eftersom detvister som här avses torde bli sällsynla, bör hänsynen till arbetsdomstolensbelastning inte utgöra hinder för detta. Jag förordar därför en sådan lösning. Ställningstagandet innebär att dispensnämndensarbetsuppgifter inte ändras. Någon ändring av nämndens ställning,sammansättning eller organisation är inte påkallad. Kostnaderna för nämndens verksamhet bör liksom t.v. bestridas från trettonde huvudtitelns kommittéanslag. 12.4.6 UtbUdning m. m. Styrelserepresentationsreformen har skapat behov avomfattande och målmedvetna insatser för introduktion och utbildning.Arbetstagarnas organisationer har här gjort aktiva insatser och bedrivit enomfattande utbildningsverksamhet. Bidrag till utbildningskostnaderna har utgått genom attviss del av de medel som har tillförts arbetarskyddsfonden genom arbetarskyddsavgiftenför har fått disponeras för ändamålet (prop. 1973: 130, SoU 1973:25,rskr 1973:290). Det avsatta beloppet, som motsvarar av löneunderlaget,uppgår till 9,8 milj. kr. Bidrag har utgått avorganisationernas kostnader för utbildningen. Det är angeläget att utbildningen kan fortsätta. Denföreslagna utvidgningen av lagens tillämpningsområde ställer kraftigt ökadekrav på insatser från organisationernas sida. Jag får i övrigt hänvisa till att chefen förarbetsmarknadsdepartementet tidigare denna dag i samband med förslagen i prop.1975/76: 182 om information, utbildning och forskning rörande medbestämmande iarbetslivet m. m. också har anmält frågan om bidrag till de fackligaorganisationerna för utbildning av arbetstagarledamöter. Arbetstagarledamots rätt till ledighet som fordras förstyrelsearbetet och rätt till bibehållna avlöningsförmåner vid sådan ledighetregleras numera av lagen (1974: 358) om facklig förtroendemans ställning påarbetsplatsen. Därigenom har ledamot fått möjlighet att utan förlust av Prop.1975/76:166 , 155 inkomstförbereda och delta i styrelsesammanträden. LO och TCO har vidremissbehandlingen pekat på att koncernföretag och företag med geografisktspridd verksamhet erbjuder speciella problem när det gällerarbetstagarledamöternas kontakter med sina fackliga grupper. Ledamöterna kanbehöva sammanträffa med dessa både före och efter styrelsesammanträdena.Förtroendemannalagens regler om ersättning är här otillräckliga.Organisationerna föreslår att ersättningsfrågorna i samband med kontaktverksamhetlöses. Jaganser det betydelsefullt att arbetstagarledamöterna utan förlust av inkomst ochutan kostnader kan bedriva kontaktverksamhet av det slag organisationerna harnämnt. Även ledamöterna i de fackliga grap-perna bör kunna delta på samma villkor.Det bör ankomma på de berörda parterna att genom överenskommelser närmarereglera frågorna. 12.5Ikraftträdande m. m. Denlagstiftning som föranleds av förslagen bör träda i kraft när den löpandeförsöksperioden upphör, dvs. den 1 juU 1976, På en punkt bör dock av praktiskaskäl ett avsteg göras. Jag har i avsnittet 12.4.4 föreslagit att frågan omstyrelsearbetets former och innehåU, såvitt avser bolagen, i huvudsak lösesgenom ändring i den nya aktiebolagslagen. Denna träder i kraft den 1 januari 1977.Den olägenhet som ligger i att frågan förblir oreglerad fram till denna dag börenligt min mening kunna accepteras. Ifråga om den offentiiga styrdserepresentationen har jag förordat enförsöksperiod . Den nya lagen bör således gälla till utgången av juni1979. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom industridepartementet upprättatsförslag tUl 1. lag om uppgiftsskyldighet iplaneringsfrågor, 2. lag om styrelserepresentationför samhället i aktiebolag, ekonomiska föreningar och stiftelser, 3. lag om styrdserepresentationför de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar, 4. lag om ändring i lagen (1937:249) om inskränkningar i rätten att utbekomma allmänna handlingar, 5. lag om ändring i lagen (1951:308) om ekonomiska föreningar, 6. lag om ändring iaktiebolagslagen (1975: 1385). Detunder 4 angivna förslaget har upprättats i samråd med chefen förjustitiedepartementet och de under 56 angivna förslagen i samråd medstatsrådet . 1975/76:166 156 14.1Förslaget till lag om uppgiftsskyldighet i planeringsfrågor Lagensrubrik skiljer sig från den äldre lagens på så sätt att ordet "vissa"på förslag av delegationen har tagits bort. Idet följande utvecklas inte innehållet i de särskilda bestämmelserna närmare iden mån direkt motsvarighet finns i den äldre lagen. I fråga om de äldrebestämmdserna kan hänvisas till prop. 1972: 116. Idenna paragraf tas upp de grundläggande bestämmelserna om uppgiftsskyldighetenoch vad denna omfattar. Innehållet motsvarar i huvudsak 1 § första stycket iden äldre lagen. Några skillnader finns emeUertid. I den nya lagen föreskrivs isaklig överensstämmelse med delegationens förslag att uppgifterna skallredovisas tUl dier den myndighet som anmodar om uppgiftslämnande.Ändringen är en anpassning till de behov som har framkommit under försöksperioden.Det finns i detta sammanhang anledning att något närmare gå in på det praktiskaförfarandet vid uppgiftsinsamlingen. Underförsöksperioden har uppgiften att anmoda näringsidkare att lämna uppgifterformellt legat på SCB, som har svarat för utsändningen av de blanketter som harfastställts av delegationen. Delegationen har också svarat för missivskrivdseroch anvisningar. Insamlingsarbetet, som inkluderar påminnelser tilluppgiftslämnarna, har i princip legat på länsstyrelserna. SCB har dock svaratför insamlingen från bl. a. företag med arbetsställen i flera län. Sedan deuppgifter som kommit in till där har detaljgranskats, har materialetöverlämnats tUl SCB, som svarat för stansning och bearbeining av samtligauppgifter. Somhar nämnts i den allmänna motiveringen avses den fortsatta verksamheten underen övergångstid ledas av en särskild delegation, varefter ledningen avses bliöverförd till statens industriverk. Delegationen och senare industriverketavses vara den myndighet som formellt anmodar näringsidkare att lämnauppgifter. Härvid måste dock som tidigare samarbete ske med SCB. De praktiiskarutinerna, som har fungerat bra, avses alltså bibehållas. I den nyalagen står vid sidan av den myndighet som har rätt att anmoda omuppgiftslämnande som formell uppgiftsmottagare. I praktiken avses SCB ifortsättningen på uppdrag av denna myndighet sköta det insamlingsarbete somsker utan medverkan av länsstyrelserna. Lagens utformning får till följd avden centrala myndigheten kan förfoga över hda det insamlade materialet. Somframgår av 4 § förutsätter den nya lagen tiUstånd av den centrala myndigheteneller, för uppgifter inom ett län, av för att primärmaterialetskall få överlämnas till annan myndighet. Prop.1975/76:166 157 Dennya lagen skiljer sig från delegationens förslag och den äldre lagen i fråga omden närmare preciseringen av vilka uppgifter som får inhämtas med stöd avlagen. Formellt sett har skett en viss utvidgning, vilket dock får ses som enanpassning till vad som i praktiken förekommit under försöksperioden.Uppgiftsskyldigheten enligt den äldre lagens lydelse gäller uteslutandeframtida förväntningar i fråga om verksamheten. Delegationen har emellertidockså efterfrågat viss bakgrundsinformation. De uppgifter som här avses är avöversiktlig art och fungerar som utgångspunkt och stöd för framtidsbedömningarna.Eftersom de tjänar ett faktiskt behov, har det ansetts rimligt att sådanaöversiktliga uppgifter inhämtas inom ramen för informationssystemet. Det börockså, som påpekats av bl. a. och datainspektionen, av lagentydligt framgå hur långt uppgiftsskyldigheten sträcker sig. Den nya lagen haranpassats med hänsyn härtiU. Jämkningenav lagtexten har inneburit att två nya punkter, 1 och 4, har tillkommit. Medstöd av punkten 1 kan inhämtas vissa uppgifter om nuläget och med stöd avpunkten 4 uppgifter som inte omfattas av punkterna 13 men som är likartadedessa, under förutsättning att de är av väsentlig betydelse för statlig ochkommunal planering. Liksom tidigare kan endast en översiktlig redovisningkrävas av näringsidkaren. 1första stycket föreskrivs till en början att uppgiftsskyldighet får åläggashögst och avse förhållande längst framåt i tiden.Bestämmelsen motsvaras av 1 § andra stycket i den äldre lagen. Som framgår avden allmänna motiveringen avses att enkätundersökningar normalt skallgenomföras endast en gång . Möjlighet finns dock att utöka antalet tilltvå. I första stycket finns också en bestämmelse om storleksgräns påarbetsställe som omfattas av uppgiftsskyldigheten. Som framgår av den allmännamotiveringen har bestämmelsen tagits in i lagen i syfte att precisera omfattningenav uppgiftsskyldigheten. Om det är av särskild betydelse för StatUg ellerkommunal planering får storleksgränsen 50 anställda underskridas. Uppgifterfrån arbetsställen med färre antal anställda kan bli aktuella t. ex. frånföretag med flera arbetsställen, varav ett eller flera underskriderstorleksgränsen. Enligtandra stycket skall samråd ske med företrädare för de anställda vidarbetsstället vid fullgörande av uppgiftsskyldigheten. Även denna fråga harberörts i den aUmänna motiveringen. Beträffande formerna för detta samråd ärnaturligt att, som förutsattes lagstiftningsärende, detta skerunder medverkan av företagsnämnd, där sådan finns eller annars genom annat organsom kan anses företräda de anställda. Nämnden bör få ta del av både denutgående informa- 1975/76:166 158 tionenfrån företagen och den samhälleliga informationen till företagen. Formema församrådet bör dock inte låsas fast i lagen. Vid uppgiftslämnandet bör särskiltredovisas i vilken form samråd har skett. Paragrafen,som i sak överensstämmer med 2 § i delegationens lagförslag, saknarmotsvarighet i den äldre lagen. 1 paragrafen anges för vilka ändamålprimärmaterialet får användas. Som nämnts i den allmänna motiveringen ingårbestämmelsen som ett led i det ökade sekretesskydd som delegationen föreslagiti olika hänseenden. Datainspektionenhar i remissyttrande föreslagit att i lagen efter mönster av vad som skett ilagen (1975: 55) om folk- och bostadsräkning förs in en bestämmelse somanger föratsättningarna för att med hjälp av ADB använda ytterligare uppgiftertillsammans med de i lagen angivna uppgifterna. Inspektionen ifrågasättervidare om lagen inte bör innehålla en bestämmelse som förbjuder insamling avpersonuppgifter av enskilda anställda och andra personer, bortsett från sådanauppgifter om verksamheten som måste lämnas i det fåtal fall då näringsidkarenär fysisk person. Med de begränsningar av uppgiftsskyldighetens omfattning somfinns i lagen kan det inte bli aktuellt att insamla uppgifter om t. ex.enskilda anställda. Det har därför inte ansetts nödvändigt att i lagen införabestämmelser av den art som inspektionen förordat. Någon erinran om att detsom inspektionen också påpekat behövs beslut eller tillstånd som avses idatalagen (1973: 289) för samköming av de personuppgifter som finns i systemetmed andra uppgifter eller register har inte heller ansetts behövlig i lagen. Paragrafen,som överensstämmer med 3 § i delegationens lagförslag, innehåller grundläggandebestämmelser om primärmaterialets vidarebefordran till andra myndigheter. 1den äldre lagen motsvaras paragrafen av 2 §. I förhållande till denna harvissa tillägg gjorts.