prop · FY039 · 1975-12-31 00:00:00 — Jaghar för egen del sympati för U 68:s tanke att närraa lokal- ochutrustningsplaneringen till planeringen för högskolans ulbildning och forskningi övrigt. Jag finner det eraellertid mol bakgrund av de refereraderemisssynpunkterna motiverat att, innan några förändringar vidlas, göra enutvärdering av den nuvarande , som lillkora i saraband med1964 års universitetsreforra. Jag avser alt i annat sararaanhang föreslåregeringen att låta företa en sådan utvärdering och pröva vilka förändringarden kan ge anledning till. I avvaktan på att underlag för en bedöraning avdessa frågor föreligger bör i huvudsak beslå. 8.5.4De vetenskapliga bibliotekens organisation Statskontorethar slutfört ett omfattande utredningsarbete rörande bl. a. de vetenskapligabibliotekens organisation och administration. a. statskontoretsslutrapport behandlas vissa organisatoriska frågor som jag funnit det lämpligtatt ta upp i detla sammanhang. Statskontoretföreslår att de vetenskapliga bibUoteken vid universitet och högskolor på enoch samma högskoleort skall föras samraan i en gemensam bibUoteksorganisation,understäUd den av U 68 föreslagna högskolestyrelsen. De oUkainstitutionsbibUoteken skall enUgt förslaget inordnas i den sammanhållnaorganisationen med karaktär av filialbibliotek. Meningama om statskontorelssamordningsförslag är delade i remissyttrandena, i första hand beträffandeorganisaiionen på de störsia universitetsortema. Förslagetatt inordna institutionsbibUoteken som filialer i vederbörande läroanstaltsbibliotek finner jag väl grundat. Statskontorets förslag i övrigt rörandebibliotekens inre administration finner jag inte anledning att behandla idetta sammanhang. De ger värdefulla utgångspunkter för i första hand berördalokala myndigheters planering. Fråganom principerna för den yttre organisaiionen av de vetenskapliga bibUotekenmåste ses i perspektivet av den institutionella orga- 1975: 9 544 nisationav högskolan som jag förordat i det föregående. På de högskoleorter där detendast komraer att fumas en statlig högskoleenhet bör självfallet förekommandestatliga biblioteksresurser knytas till denna. För de högskoleorter som kommeratt ha flera statiiga högskoleenheter inom område, iförsta hand och , erbjuder sig enligt min bedömning tvåalternativ. Detena altemativet är att även fortsättningsvis knyta varje bibliotek tiU vissenhet och sålunda ställa, det under ledning av dennas styrelse. Styrelsen börsom jag förut anfört kunna inrätta särskilda ledningsorgan förserviceinrättningar såsora bihiliotek. Ett bibliotek bör vid delta alternativgivetvis kunna vara gemens;amt för flera högskoleenheter, även om detadministrativt är knutet tiU en av dem. Det är vidare ändamålsenligt attregionstyrelsen beträffande bibUoteksverksamheten likaväl sora i fråga om annanverksarahet har möjUghet att bevaka frågor om samordning och samplaneringmellan samtliga enheter. Detandra altemativet är att de skilda universitets- och högskolebibliotekensaraordnas på i princip det av statskontoret föreslagna sättet. Denadministrativt sammanhållna biblioteksorganisationen bör i så fall enligt minmening knytas till regionslyrelsen, under vilken den kan ledas av en särskildbibUoteksnämnd e. d. Meden lösning enligt det senare alternativet krävs eraellertid särskilda forraerför att anvisa raedel för biblioteksverksarahelen, vilket innebär att ensamordning med anvisningen av medel för högskoleenheternas UtbUdning ochforskning i övrigt försvåras. Mot denna bakgrund bör enUgt min mening defortsalla övervägandena fÖr berörda orters del utgå från det förraalternativet. De regionala organisationskommilléerna bör få i uppdrag att,givelvis med anlitande av särskild biblioteksexpertis, pröva också frågan ombiblioleksorganisationen på berörda orter. Övervägandenaom biblioteksiorganisationen i bör innefatta vissa specieUa frågor.För det försia bör frågan ora elt inordnande i den slalligabiblioteksorganisalionen av Velenskapsakaderaiens bibliotek, vilket f. n.fungerar som forskningsbibliotek inom det naturvetenskapliga området för bl.a. universUelet, tas upp till prövning i detla sammanhang. Fördet andra bör uppraärksararaas. De nuvarandeförhållandena är sådana alt raan närraast kan säga att staten och Musikaliskaakademien delar huvudmannaskapet för . Jag räknar tills vidare uitemed några förändringar rörande huvudmannaskapet. Jag avser att senareåterkomraa till regeringen i denna fråga. Fördet tredje aktualiseras frågan ora de uppgifier sora kungl. Dessa uppgifter gäller frärast vissa för det statiiga biblioteksväsendeti landet gemensararaa funktioner särat biblioteksservice inom vissaämnesområden till högskoleutbildningen öch forskningen vid Prop.1975: 9 545 EnUgl rain raening bör principielll en åtskillnad görasorganisatoriskt mellan dessa båda huvuduppgifter. Jag anser det sålunda meständaraålsenUgt att den del av kungl. som avser service tiUutbildning och forskning så långt möjligt inordnas i högskolansbibUoteksorganisation. Frågan om den framtida organisationen för de funktionervid kungl. som inte naturligt kan inordnas ibiblioteksorganisationen för högskolan i sammanhänger med den avstatskontoret väckta frågan ora ett centralt ledningsorgan för vissageraensamraa uppgifter i fråga ora de vetenskapliga bibUoteken. Jag går övertill denna fråga. Statskontoret grapperar deför forskningsbiblioteken gemensamma arbetsuppgifterna i tre funktioner: delsplanering och ulveckling, dels bib-liografisk dokumentation, dels driften avdet dalorbaserade informa-tionssyslerael LIBRIS. Enligt statskontoret bör ettcentralt ledningsorgan inrättas för dessa uppgifter, i första hand genora enombildning av det nuvarande forskningsbiblioteksrådet. Statskontoret diskuterartvå,alternativ för organisationen av ett sådant organ: antingen en närandknuten till det föreslagna UHÄ eller också en särskild myndighet ettbiblioteksinslitut med egen styrelse. Den senare lösningen aktualiserarenUgt statskontoret frågan om bl. a. den fraratida organisationen för deuppgifter som f. n. fullgörs av statens råd för vetenskaplig information ochdokumentation (SINFDOK). Remissopinionen i fråga om det av statskontoretföreslagna centrala ledningsorganet väger närmast över till förraån förlösningen raed etl fristående biblioleksuistitUt. För egen del finner jagett centralt ledningsorgan på de vetenskapliga bibliotekens oraråde raed ihuvudsak de föreslagna uppgifterna väl motiverat. Detta nya biblioleksorganbör bygga på den kärna av nationella biblioleksuppgifler sora f. n. fullgörs avkungl. Även ansvarel för drift ra.m. av det dalorbaserade informationssysteraet LIBRIS, vUket tills vidare liggerhos statskontoret, bör föras över till ledningsorganet liksom visst ansvar förden verksamhet som ofta raed internationell anknytning byggts upp viduniversitet och högskolor med slöd av bl. a. bidrag från SINFDOK. Elt ledningsorganav här antytt slag bör vidare kunna skapa förutsättningar för en utbyggdsamverkan raellan forskningsbibliotek och folkbibliotek. Jag avser att i annatsammanhang föreslå regeringen att låta utarbeta närmare förslag ora hur dencentrala ledningen av de vetenskapliga biblioteken i här berörda delar skallorganiseras. Arbetet bör bedrivas i samråd med den centralaorganisationskommittén för högskolereformen. En ulgångspunkt bör enligt minraening vara att UHÄ skall ha i vart fall det ansvar för anslagsframställningarra. även i fråga ora de vetenskapliga biblioteken uiora högskolan sora f.n. åvilar UKÄ. Utredningsarbetet bör i fråga om uppgifier som fullgörs vidkungl. raed hänsyn tiU vad jag anfört i det föregående säm- 1 saml Nr 9 ordnasmed övervägandena ora biblioleksorganisationen för högskolan i . Jag vill vidare erinra omvad chefen för induslrideparlemenlet anfört vid sin anmälan av anslagetSlyrelsen för teknisk utveckling: Teknisk forskning och utveckling för nästabudgetår (prop. 15 s. 143) om en översyn av SINFDOK:s uppgifter ra.ra. Det av raig föreslagna utredningsarbetet rörande elt c;entralt biblioteksorganbör samordnas raed denna översyn. 8.6Anslagssystem m. m. U68 förordar att anslagssystemet för högskoleväsendets del skall grundas påolika ändamäl och inte på indelningen i myndigheter. Utredningen föreslår attmedel för forskning och forskarutbUdnmg alltjämt skaU anvisasfakultetsområdesvis, medan medel för grundläggande utbUdning skall anvisasenUgt följande: för allmänna utbildningslinjer under ett anslag för var och enav de fem yrkesutbildningssektorema, för lokala och individuella utbUdnin,gslinjerunder ett anslag och för enstaka kurser under ett anslag. Denanslagsmässiga åtskillnad U 68 föreslår meUan å ena sidan grandläggandeutbUdning, å andra sidan forskning och forskarutbildning är inte avsedd altinnebära t. ex. alt en viss typ av lärartjänster helt förs tiU den ena eUer denandra verksarahetsgrenen. Tvärlora förordar utredningen en ökad lokal frihel:att utnyttja de samlade lärarresurserna med hänsyn tiU förekommande uppgifter.U 68 föreslår en större frihet i resursdispositionen också i det avseendet attnågon uppdelning på anslag för olika slag av kostnader, t. ex. lärarlöne- ochdriftkostnader, inte skall förekomma. Föregen del ansluler jag raig tiU U 68:s ulgångspunkt atl statsmakternas awägiungav resurser till högskolans verksamhet skall göras i försia hand frånändaraålssynpunkt. Den omläggning från läroanstallsanslag lill fakultetsanslag,sora för universilelsorarådets del genorafördes , var ettsteg i denna riktning. Den pågående försöksverksamheten med programbudgeteringvid vissa högskolor syftar lill en ytterligare UtveckUng avändamålsimiklningen i anslagssyslemel. Enanslagsmässig åtskillnad meUan grundläggande utbildning ochforskning/forskaratbUdning är enUgt min raening angelägen för alt slatsraaktemaskall få en överblick och bättre raöjligheter atl göra avvägningar i stortraellan de båda verksarahetsgrenarna och raellan olika ändaraål dels inora helafältet av grundutbUdning, dels inom hela fältet av statsunderstödd forskning,såväl inora sora utora universitets- och högskoleorganisationen. Enanslagsraässig åtskillnad raeUan grundläggande utbildning ochforskning/forskarutbildning utesluter inle på någol sätl en resursraässig geraenskapmeUan de båda verksarahetsgrenarna i det dagUga arbetet inora institutioner ochhögskoleenheter. Tvärtora vUl jag erinra ora att jag i det föregåendeframhållit det värde en sådan geraenskap kan ha. Jag vUl också hänvisa tUl deövervägande goda erfarenheterna från försöksverksaraheten raedprograrabudgelering. TUl vissa frågor ora högskoleenheternas interna planeringoch budgetering återkoraraer jag i det följande. Sorajag redovisat i prop. 1975:1 (bU. 10 s. 267) har i anslutning till arbetetinora ledningsgruppen för programbudgelarbetet avseende högre utbildning ochforskning förberedelser påbörjats för en anslagsomläggning, sora innebärfrärast att de nuvarande fakultetsvis anvisade anslagen delas upp på å enasidan grundläggande utbUdning, å andra sidan forskning och forskarutbildning.Jag avser att låta detta förberedelsearbete fortsätta med utgångspunkt i deriktiinjer för det fraratida anslagssystemets utforraning som jag nu föreslår. Närdet gäUer forskning och forskaratbUdning inora utbildningsdepartementetsområde utgår jag liksom U 68 från att raedel tiUs vidare skall anvisas förfakultetsoraråden. Frågor om förändringar i anslagsindelningen härvidlag fårprövas i anslutning till de överväganden om organisationen för planering m.ra. av forskningen och forskarutbildningen sora jag berört i det föregående. När det gällergrundläggande utbildning har jag i det föregående anfört att jag anser den avU 68 föreslagna indelningen i yrkesutbildningsseklorer ändamålsenlig för bl.a. övergripande planering och resursfördelning. Jag ansluter mig därför tiUförslaget all medel för den sektors-fördelade delen av högskolansutbUdningsutbud dvs. de allraänna utbUdningslinjerna skall såvitt avserutbildningsdeparleraentels oraråde anvisas under ett anslag peryrkesutbildningssektor. För huvuddelen av den kommunala högskoleutbildningenblir dét liksom för motsvarande utbildning fråga om statsbidrag. Iavvaktan på resullat av SSK:s arbete bör enligt rain raening endasterforderliga tekniska justeringar göras i nuvarande statsbidragsregler.Regeringen torde få återkomma till med förslag om sådanaförändringar. Även raedel för högskoleutbUdning bör emeUertid ienlighet raed U 68:s förslag anvisas sektorsvis för alt en sairilad överblickskall underlättas. Detsararaa bör gälla i fråga om sådan enskildhögskoleutbildning raed statsbidrag vilken är att jämställa med allmänutbUdningsUnje. Förden del av den grundläggande högskoleutbildningen som inle fördelas påyrkesutbildningsseklorer centralt bör medel anvisas under särskilda anslag.Jag ansluter raig till U 68:s förslag att raedel här skall anvisas under ettanslag för lokala och individuella utbUdningslinjer och ett anslag för enstakakurser. Valav resurser för att inom högskolan nå uppstäUda mål bör enligt min mening iökad utsträckning bli en lokal angelägenhet. 1975: 9 548 U68 anser jag därför att belräffande såväl forskning och forskarutbildning somgrundläggande utbUdning medel för verksamhet inom olika områden bör anvisas utanuppdelning på olika slag av kostnader, t. ex. läraravlönings- ochdriftkostnader. Till frågor om hur innehavare av olika slag av lärartjänsterskall kunna tas i anspråk för olika verksamheter återkommer jag i det följandei samband raed att jag tar upp tjänsteorganisatoriska frågor. Det är angelägetatt man lokalt får en ökad frihet också att göra avvägningar mellan å enasidan direkta ulbildnings-och forskningsresurser, å andra sidan resurser förförvaltningar, bibliotek, fastighetstjänst och andra serviceinrättningar.Frågan om förändringar i formerna för medelsanvisning för sistnäranda ändamålfår prövas i det fortsatta utvecklings.arbetet avseende programbudgetering m.m. Jagskall så något närmare beli.andla utformningen av de nya anslagen förgmndläggande högskoleutbUdning. Deflesta allmänna utbUdningslinjema i U 68:s förslag, i huvudsak linjerna utanförde nuvarande fUosofiska fakulteternas område, har som jag förat nämnt direktamotsvarigheter i dagens utbildningsorganisation. Platsantalet vid dessa linjerär i regel begränsat. Medel anvisas norraalt för linjema sora helhet. Centralabestämmelser om resursernas fördelning på t. ex. kurser och ämnesområden finnsinte i samraa utsträckning som vid fUosofisk fakultet eller saknas helt. Förändringenför dessa linjers del i samband med en anslagsomläggning efter de av raigförordade riktiinjerna blir i praktiken inte stor. Förövriga linjer, i huvudsak linjerna inom de nuvarande filosofiska fakulteternasområde, blir föränclringen i samband med ett införande av det föreslagnasyslemet för med(;lsanvisning större. Tillträdet tUl denna del avhögskoleutbildningen är f. n. i regel fritt för den sora är behörig.TiUdelningen av lärarkrafter är enligt centrala bestäraraelser relaterad tiUstuderandeantalet i studiekurser och inora ämnesområden. Både del lokala ochdet centrala planerings- och resursfördelningsarbetel är ämnes- ochinstitutionscentrerat. Utbildningslinjerna spelar i delta sammanhang en mycketbegränsad roll. Enutveckling av utbildningsUnjeorganisationen också inora den del av högskolansom motsvarar de nuvarande fUosofiska fakulteterna förutsätter enUgt minmening bl. a. att den ekonomiska planeringen och fördelningen av resurserlokalt och centralt i första hand baseras på linjerna. På samma sätt som redanskett inom vissa områden bör sålunda schabloner även här utarbetas förberälcning av utbUdningskostnaderna under olika förutsättningar. Självklartmåste sådana schabloner för en enskild UtbUdningslinje bygga på bedömningar avkoslnaderna för de kurser som ingår i vederbörande linje. Ett väsentUgt inslagi den av U 68 föreslagna ordningen är emeUertid att de resiurser som disponerasför utbUdning på en linje skall fördelas lokalt med hänsyn tUl lokalaförhålländen och lo- kalaprioriteringar av behoven inom linjen. EnUgt min mening är en så-- dan ordningägnad att öka smidigheten och effektiviteten i resursutnyttjandet också inomdenna del av högskoleutbildningen och därmed att främja utvecklingen avutbUdningens innehåll och organisation. Några cenirala bestämmelser omfördelningen av resurser mellan olika kurser och ämnesområden bör således intefinnas i det nya systemet. Desträvanden mot en friare resursdisposition som jag senast antytt bör givetvisinte begränsas till att avse den enskilda utbildningslinjen. Ett av U 68:shuvudsyften är att ge möjlighet för lokala avvägningar också beträffandegrapper av likartade utbUdningslinjer. Grupperingen av linjema iyrkesutbildningsseklorer spelar här en huvudroll. Enligtden av U 68 föreslagna ordningen skall regeringen, i samband med alt denföreslår att anvisa raedel för utbUdning inom en' vissyrkesutbUdningssektor, redovisa det antal utbildningsplatser per linje ellergrupp av linjer för vilket medel beräknats. Regeringen skall vidare efterriksdagens beslut fördela varje sektorsanslag på högskoleenheter. I sambandhärmed kan det i vissa fall vara motiverat att fixera ett visst antalutbUdningsplatser eller specialdestinera ett visst belopp för en viss UtbUdningslinjeeller grapp av linjer. I princip bör emellertid enligt U 68 såväl den exaktadimensioneringen av kapaciteten på den enskilda linjen som fördelningen avresurser meUan linjer inom de givna raedelsi-ramarna vara en angelägenhet förvederbörande högskoleenhet. Jagfinner den föreslagna ordningen ändamålsenUg med hänsyn tUl syftet att ge å enasidan statsmakterna möjlighet tUl övergripande styrning av fördelningen avutbUdningskapacitet och utbildningsresurser meUan områden, å andra sidan högskoleenheternamöjlighet alt sraidigt tiUgodose varierande önskemål och behov inorii deuppdragna raraarna. Med den angivna ordningen kommer den av regeringen tänktafördelningen av sektorsanslagen på högskoleenheter m. m. att anges i budgetpropositionen.Detta iimebär att högskoleenheterna får kännedom om de beloppsom de erUigt regeringens förslag kommer atl disponera det följande budgetåret.Någon fördelning av medel genom t. ex. central myndighet måste inte som nudelvis sker avvaktas beträffande dessa anslag. Det är uppenbart att en sådanordning måste vara av stort värde för det lokala planerings- ochbudgeteringsarbelet inför det kommande budgetåret. Närdet gäller lokala och individuella utbildningslinjer samt enstaka kurser är, somjag framhållit i det föregående, ett huvudsyfte att utbii-dets inriktning ochfördelning skall fastställas rejgionalt och lokall, inte centralt. Det Ugger isakens natur alt statsmakternas medelsanvisning i denna del i försia hand fårkaraktär av resursramar för de olika högskoleregionerna. Det är med hänsyntill den regionala öch lokala planeringen väsentUgt att också här den tänktafördelningen, då på regioner, anges redan i budgetpropositionen. 1975: 9 550 Regeringensförslag till om raedelsanvisning för lokala och individueUautbildningslinjer samt enstaka kurser måste givetvis bygga på antaganden om ettungefärligt antal studerande och ora en genom-snittUg kostnad per studerande.Den faktiska användningen av berörda anslag kommer emeUertid att bli beroendeav vilka linjer och kurser som inrättas och vUken utbUdningskapacitet manväljer för dessa. Självfallet bör statsmakterna även med en sådan principielluppläggning kunna, där så är motiverat, ange antingen att raedel beräknals förell visst antal platser på en viss linje eller kurs eller att etl visst beloppär avsett för ett visst ändamål. Som U 68 påpekat kan statsmakterna också angeett lägsta, kanske även ett högsla, antal utbildningsplatser att tas i anspråkinom ramen för de anvisade medlen. Fördelningen av medlen för lokala ochindividuella utbildningslinjer samt enstaka kurser bör emellertid vara enangelägenhet för regionstyrelsema. Attregionstyrelsen skaU ha som en huvuduppgift alt svara för en samplanering inomregionen i fråga om den här diskuterade delen av utbUdningsutbudet innebär,som jag redan berört, inte att det är ändaraålsenligt att på den regionalanivån lägga utbildningsadramistrativa beslut som rör enbart en läroanstalt omt. ex. inrättande av en Imje eller kurs, faslstäUande av ulbildnings- eUerkursplan, etc. Den styrning av utbudet av lokala utbildningsUnjer och enstakakurser vid de olika läroanstalterna som kan vara nödvändig av regionalasamordningsskäl bör sålunda komma tiU uttryck genom att påsararaa sätt sora, enligt vad jag diskuterat, regeringen i samband medsin medelsanvisning anger de fömtsättningar för läroanstaltemas användning avraedel för dessa ändamål som den finner påkallade. EnligtU 68:s förslag skall resurserna för lokala och individuella utbildningslinjersamt enstaka kuiser helt anvisas till de statliga högskoleenheterna, detta föratt centrala fördelningar meUan statlig och koraraunal utbildningsorganisationskaU imdvikas. Med den regionala högskoleorganisationen som ett iniitramentför bl. a. samordning mellan statlig och utbUdning finns det enligtmin mening inle skäl för en sådan begränsning. Lokal eUer mdividueUutbildnmgslinje samt enstaka kurs bör sålunda kunna anordnas även inom kommunalutbildningsorganisation. Resurser bör då anvisas av till vederbörandekommun eller landslingskoraraun, varvid en utgångspunkt bör vara destatsbidragsregler sora gäller beträffande närraast raotsvarande allmännautbUdningslinje. Jagskall i detta sammanhang ta upp ytterUgare ett par frågor sora rör planerings-och budgeteringsprocessen i den föreslagna högskoleorganisationen. Vadbeiräffar årliga anslagsframställningar har universitetsområdet f. n. den mestkompUcerade ordningen inom högskoleväsendet. Arbetet påbörjas här redan underhösten. 1975: 9 551 förslagoch utbUdningsnämnderna yttrat sig över dessa avger fakulteter/ sektionerförslag tUl UKÄ . Konsistoriet yttrar sig därefter, , till UKÄ över fakulteternas/sektionernas förslag. Inom UKÄbehandlas anslagsfraraställningarna i fakultets-beredningarna ochslutbehandlas normalt av verksstyrelsen för att enligt den för statsförvaltningengenerellt gäUande ordningen ges in tUl utbUdningsdeparteraentet före den 1sepiember. Det finns anledning att granska denna procedur mot bakgrund av minaförslag om den institutionella organisationen av högskolan. Deti det föregående föreslagna syslemet för lolaldiraensionering av dengrundläggande utbUdningen bör underlätta en långsiktig planering. Samtidigtökar eraellertid med ett ändamålsinriklat anslagssystem kraven på samordningfrån enhetsslyrelsernas sida, bl. a. när det gäller konkreta förslag omtjänster ra. sora är geraensamraa för grundläggande utbildning ochforskning/forskarutbildning. Jagbedöraer det mot denna bakgrund som rimligt att i den nya organisationen delokala rayndigheterna skall ha i stort sell samma tidsut-ryrarae tillförfogande för arbete raed årliga anslagsframställningar som man f. n. har vidbl. a. universiteten. Delta innebär alt enhelsstyrelsema bör avge sina förslag eller, i fråga om forskning och forskarutbildning, sina yttranden överfakulletemas/sektionernas förslag omkring , dvs. ungefär tvåmånader efter det alt innehållet i budgetpropositionen för det närmastföljande budgetåret blivit känt. Enligt mina förslag i detföregående skaU regionstyrelserna yttra sig över enhetsslyrelsernas m. fl.anslagsframställningar. Regionstyrelsemas yttranden skall innefatta samladebedöraningar och prioriteringar rörande utbyggnaden och utvecklingen avregionens gmndläggande hög-skoleutbildnmg. Jag vUl i saramanhanget peka på altdetla förutsätter alt också de kommunala styrelserna för högskoleutbildninginora angiven tid redovisar planeringsunderlag beträffande ulveckling avvederbörande korarauns utbud av högskoleutbUdning och av kapaciteten för dennaulbildnmg. Med den angivna utgångspunkten måste regionstyrelsernas bedömningargöras inom den lidsram som f. n. står till förfogande för arbetet medanslagsframställningar på verksnivå.