prop · FY031 · 1975-12-31 00:00:00 — Jämsides med att skyddsrumfortlöpande anordnas för de nya skyddsbehov som uppkommer efter hand somtätorter byggs ut bör största möjliga utrymme inom planeringsramen användas föratt avhjälpa påtagliga brister främst i de större städerna. Flera tiotals milj.kr. beräknas kunna användas för sådana åtgärder . Förslag omskyddsrummens finansiering och ändrade regler för skyddsrumsbyggandet kommeratt läggas fram i särskild proposition. Målen för civilförsvaretsverksamhet är i övrigt i stort sett oförändrade.Lednings- och undsättningsorganisationen görs om efter tidigare anvisaderiktlinjer och produktionsberedskap upprätthålls för anskaffning avskyddsmasker. Förändringar tUl /76 De rambundna anslagen fördet militära försvaret ökar för nästa budgetår med 1 383,3 mUj. till 9 574,3 milj. kr. och förcivilförsvaret med 23,9 milj. kr. till 177,8 milj. kr. För övriga ändamålföreslås anslag om 29,4 milj. kr. De totala anslagen inom departementetsverksamhetsområde blir härigenom 9 781,5 milj. kr., vUket är 1 406,6 milj. kr.mer än för /75. Fördelningen av deföreslagna anslagen för /76 på huvudprogram m. m. ochhuvudproduktionsområden framgår av följande sammanställning (mUj. Somjämförelse anges med kursiv stil i sammanställningen även motsvarandeuppgifter för /75. 1975:1 Bilaga 6 Försvairsdepartementet Huvudprogram m. m. mentet m. m. 2 Inkl.anskaffning av datamaskiner för försvaret '' Härutöver får vid behovförbrukas högst 20 milj. kr. Inomhuvudproduktionsområdet Ledning och förbandsverksamhetfortsätter försöken med avkortad grundutbildning och modifierad repetitionsutbUdning.Den pågående förbättringen av vämpliktsförmånerna fortsätter ävenunder /76. Sammanlagt ökar förmånerna med 55 milj. kr. a.höjs utryckningsbidraget med till . Vidare höjs dagpenningen med1 kr. 1975:1 BUaga 6 Försvarsdepartementet 5 Den lägsta dagpenningen blirdärmed . På familjebidragssidan ökar hustrupenningen med . tUl 21 kr.per dag och vidare skapas möjlighet att i fortsättningen få famUjebidrag månad efter utryckningen. Slutligen vidgas möjligheterna för ensamståendevärnpliktiga att få bostadsbidrag. Beslutad omorganisationav armé-, marin- och flygvapenmyndigheter på lägre regional och lokal nivågenomförs. Inomhuvudproduktionsområdet Matérielanskaffning planerasför armén beställning av nytt fältartilleri, spaningsradar förluftvärnsrobotsystem 70, motorcyklar och ammunition. Leveranserna av lättaterrängbilar och infanterikanonvagn 91 fortsätter. Tunga terrängbilar börjarlevereras. För marinen anskaffas patrullbåtar. Ett tredje minfartyg kommer attbeställas. Leveranserna av torpedbåtar av modifierad Spicatyp fortsätter. Förflygvapnet planeras beställning av bl. a. radarmateriel ochsambandsutrustningar för att modernisera stridsledningssystemet. Leverans avattack-, spanings- och skolflygplansversioner-na av flygplan 37 fortsätter. För iståndsättning avbefästningar och kasemer tas inom huvudproduktionsområdet Anskaffning av anläggningar upp sammanlagt 107,7 milj. kr. för nästa budgetår.Härav beräknas i likhet med för innevarande budgetår 35 milj. kr. För investeringar i mark, byggnader och anläggningar tasupp investeringsanslag om sammanlagt 296,6 milj. kr. Beträffandehuvudproduktionsområdet Forskning ochutveckling inriktas verksamheteninom armén främst på att studera framtida sambands-, luftvärns- ochpansarvärnssystem. Försök med ny bandvagn påbörjas och försöken medartilleriammunition fortsätter. Inom marinen fortsätter studierna av ubåtar.Vidare fortsätter tidigare påbörjad utveckling av vapensystem förytattackförband, ubåtsförband och rörliga kustartilleriförband samt studiernaav ledningsfunktionen för ytattackförband. Inom flygvapnets område studerasbl. a. olika alternativ avseende ett framtida nytt attacksystem. Utvecklingenav flygplan JA 37 fullföljs enligt tidigare beslut. Omfattningenav utbildnings- och övningsverksamheten kommer i huvudsak att varaoförändrad. En successiv övergång till den beslutade nya utbildningsorganisationen(prop. 1974:25, FöU 1974:20, rskr 1974:1 81) beräknas kunna påbörjas. Materielanskaffningen inriktas bl. a. på attfortsätta anskaffningen av skyddsmasker. Forskning, försök och utveckling kommer att bedrivas i sammaomfattning som innevarande år. Skyddsrumsbyggandet fortsätter enligtoförändrade principer i avvaktan på att reglerna för denna verksamhet prövasom. SärskUd uppmärksamhet ägnas möjligheterna att förbättra tUlgången påskydds- 1975:1 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 6 rum i bristområden. Anläggningar för lednings- och undsättningsorganisationen och förråd för mobiliseringsmateriel ställs iordning i huvudsak enligt tidigare planer. Förändringarna inomförsvarsdepartementets verksamhetsområde i förhållande riU riksstaten /75 framgår av följande sammanställning (mUj. ' Inkl. 1 446,3 milj. kr.för beräknade pris- och lönehöjningar till medelprisläge för /76. Prop.1975:1 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 7 vid regeringssammanträde 1975-01-03Föredragande: statsrådet Anmälan till statsbudgeten för budgetåret1975/76 såvitt avser försvarsdepartementets verksamhetsområde överbefälhavaren bedömeratt de grundläggande olikheterna och motsättningarna mellan supermakternabestår. Båda parter har dock visat en vilja att söka samförstånd på vissaområden av gemensamt intresse och att ta steg i riktning mot en dämpning av denpolitiska spänningen dem emellan. Samförståndet har framför allt gällt strävanatt undvika krig och krigsrisker som direkt berör de båda supermakterna. Båda supermakterna haragerat med stor försiktighet i konflikter som har berört för motparten vitalaintresseområden. De har även i andra konflikter undvikit militära åtgärder sompå ett avgörande sätt kunnat störa de inbördes relationerna. Supermakterna bedöms ävenfortsättningsvis försöka utnyttja gynnsamma tillfällen för att nå sinapolitiska mål eller för att allmänt förbättra sin politiska och ekonomiskastäUning. Ekonomiska och politiska påtryckningsmedel t. ex. vapenleveransereller vägran att leverera vapen kan komma att användas i större utsträckningän . Supermakternas strävanmot politisk avspänning har inte lett till annat än mycket små resultat pårustningsbegränsningens område. Upprustningen verkar snarare fortsätta.Förhandlingarna om regionala styrkere-duktioner i bedöms inte fånågra väsentliga konsekvenser för nuvarande styrkenivåer mellan (NATO) och (WP) inom den närmaste femårsperioden. Utvecklingen på detmilitärpolitiska området bedöms allmänt medföra att strategiskabetydelse kommer att öka. Civil försvarssty re! Enligtcivilförsvarsstyrelsens uppfattning är de väsentligaste händelserna i detsenaste årets internationella utveckling , oljekrisen ochCypernkonflikten, Dessa händelser har utsatt de mellan-folkliga relationerna försvåra påfrestningar. Trots de akuta krisernahar relationerna mellan de båda supermakterna inte försämrats. Många bedömarekaraktäriserar umgänget dem emellan som avspänning. Andra hävdar merapessimistiskt att avspänningen är 1975:1 BUaga 6 Försvairsdepartementet 8 mera skenbar än verklig. Någon rustningsminskning har inte skett. Tvärtom ökar mUitärutgifterna. Erfarenheterna frånVietnamkriget och i viss mån även från kriget i ger anledning attdra vissa för civilförsvaret viktiga slutsatser om den vapentekniskautveckhngen. Denna innehåller såväl negativa som positiva drag. Det negativabestår i att förmågan till urskillningslös och yttäckande bekämpning ökar. Detpositiva i utvecklingen är främst att tekniken ger möjlighet tillprecisionsanfall med begränsade sidoverkningar. Min bedömning avinnebörden av den avspänningspolitik som har förts mellanfrämst supermakterna redovisade jag förhållandevis ingående vid anmälan avprop. 1974:1 (bil. 6 s. 8). De grundläggande dragen i vad som där anfördestorde vara giltiga även . De kan sammanfattas så att supermakterna av bådestrategiska och ekonomiska skäl för en politik som medfört dels att vissa avefterkrigstidens svåraste politiska problem i viss utsträckning har kunnatregleras, dels att en serie förhandlingar om bl. a. rustningskontroll harkunnat inledas. De grundläggande motiven bakom supermakternas politiskasträvanden förefaller mig vara sådana att dessa st.äter inte utan vidare kanväntas överge den inslagna vägen. Vi kan sålunda enligt min uppfattning väntaatt avspänningspolitiken kommer att fortsätta i en eller annan form under dekommande åren. Härav får vi naturligtvis inte, som jag i flera sammanhang harbetonat, dra den slutsatsen att de tidigare växlingarna mellan perioder avavspänning och perioder av spänning kommer att avlösas av en genomgåendefredlig utveckling. Men växlingarna kommer med all sannolikhet att bli mindredramatiska än under det . Somliga bedömare harvelat dra slutsatsen att avspänningen skulle lida mot sitt slut. De som harhävdat denna åsikt har dä grundat sin analys på förra höstens krig i MellerstaÖstern och dess följder, sommarens Cypernkris och till slut frånvaron av merakonkreta resultat i förhandlingarna om rustningskontroll. Redan vid anmälan avprop. 1974:1 (bil. 6) anförde jag att det var svårt att se oktoberkriget somett exempel på att avspänningspolitiken saknade reellt innehåll. Jag hävdadeatt supermakterna trots ofrånkomliga intressemotsättningar verksamt bidrogtill att bringa kriget till ett slut och söka åstadkomma en reglering av demycket svårlösta problemen i området. Utvecklingen har däreftergått trögt, men vissa steg mot någon form av reglering har dock tagits och lettbl. a. till att svenska förband har ställts till FN.s förfogande förfredsbevarande operationer. Den nuvarande stagnationen iförhandlingsansträngningarna ger anledning till förnyad oro. Supermakternasynes dock vara inställda på att verksamt bidra till att förhindra en ny väpnadkonflikt i området. 1975:1 Bilaga 6 Försvarsdepartementeit 9 Cypernkrisen som iblandockså har anförts som exempel på avspänningens bräcklighet kan enligt minmening inte ha haft tillnärmelsevis lika stora internationella återverkningarsom krisen i . I den senare var båda supermakterna invecklade.1 Cypernkrisen var däremot endast den ena inblandad, och då bara indirekt. Det förhållandet attvarken förhandlingarna i om begränsning av de strategiska vapnen i dennu pågående andra omgången (SALT), förhandlingarna i om ömsesidigareduktioner av styrkorna i (MFR) eller den europeiskasäkerhets-och samarbetskonferensen i (ESK) ännu har lett till påtagligaresultat, får enligt min uppfattning inte leda till slutsatsen attavspänningspoUtiken håller på att förlora i betydelse. SALT-förhandlingarna harredan i sin förra omgång lett till resultat. har mötet mellan desovjetiska och amerikanska ledarna resulterat i en överenskommelse om visst takför upprustningen när det gäller strategiska vapen. Konferenserna behandlarsäkerhetsintressen som är mycket väsentliga för berörda parter och det skulle,som jag i andra sammanhang har framhållit, vara orealistiskt att räkna medsnabba och dramatiska resultat. tror jag att de deltagande staternahar satsat alltför mycket prestige och alltför markerat bundit sig i politiskthänseende för att låta konferenserna rinna ut i sanden. Ett dominerande inslag iden internationella utvecklingen representeras av denbetydande inflation som bl. a. de höjda oljepriserna har medverkat till. Dennaekonoraiska utveckling har medfört att vårt eget land liksom övrigavästeuropeiska stater har fått en försvagad betalningsbalans. Detta ledde tillvissa problem i samarbetet mellan NATO-staterna. Problemen har emellertid nudelvis eliminerats. Det är dock möjligt att de ekonomiska svårigheterna i mångaav de västeuropeiska NATO-staterna kan leda till en relativt mindre satsning påförsvarssektorn. Framför allt har utvecklingen medfört att diskussionen omrationalisering och en partiell omstrukturering av NATO-styrkorna harintensifierats. Bilden av detinternationella läget är alltså inte entydig. A ena sidan har vi fortsattavspänningspoiitik och minskade krigsrisker främst i vår världsdel. A andrasidan finns risker för ökad supermaktsdominans och därmed förbundna risker förde mindre staterna och fortsatta svårigheter att utesluta lokala konflikterutanför . Däremot kan det antas att supermakterna söker förhindra attsådana konflikter sprids till . Vårt land är belägetmellan och områden kring . Utvecklingen har visat attdessa båda områden har så stor strategisk och ekonomisk betydelse försupermakterna att de har allt intresse att hindra konflikter där. Varken visjälva eller omvärlden kan därför vara betjänta av några drastiska ändringar ivår försvarspolitik. Det kan inte ligga i värt eller någons intresse att vigenom ensidiga åtgärder förändrar den militära balans och stabilitet som råderi . blevIndien den sjätte staten som utförde en kärnexplosion. Den indiska regeringenhar visserligen förklarat att provet avser enbart utveckling av metoder förfredligt utnyttjande av kärnkraft 1975:1 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 10 - en förklaring som det inte finns anledning attifrågasätta. Mot bakgrund av det allmänna önskemålet att hindra ytterligarespridning av kärnvapen är emellertid den indiska kärnexplosionen ytterstbeklaglig. Provet är ett brott mot icke-spridningsavtalets anda, låt vara attIndien inte har undertecknat avtalet. Det indiska exemplet kan lätt smitta avsig. Det finns ingen principiell skillnad mellan kärnladdningar avsedda för fredligaändamål och militära laddningar. En stat som själv har utvecklat kärnladdningarför ett fredhgt syfte har alltså väsentligt lättare att senare anskaffakärnvapen, om den skulle bestämma sig för det. Med tanke på de storamängder av kärnsprängämnet plutonium, som redan under det närmaste decennietkommer att uppstå som biprodukt i kärnkraftverk i en rad länder, skulle enminskad respekt för icke-sprid-ningsavtalet vara mycket allvarlig. Man kan dockredan nu skönja ett starkt ökat internationellt intresse för att skynda påanslutningen till avtalet och genomförandet av dess bestämmelser och för attvidta ytterligare åtgärder för att hindra användning av det växande plutoniumöverskottetför kärnladdningar. Den översynskonferens som icke-spridningsavtalets parterskall hålla i kan leda till överenskommelse i denna riktning.Sannolikt blir det en viktig uppgift för nedrustningskonferensen i (CCD)att söka hindra vidare spridning. Även om man således intekan bortse från möjligheten att ytterligare stater skaffar sigkärnladdningar, bedömer jag dock att denna risk är mindre i , därflertalet länder har anslutit sig eller står i begrepp att ansluta sig tillicke-spridningsavtalet, än på en del andra håll i världen. Med hänsyn till detstarka önskemålet att undvika användning av kärnvapen och vikten av attupprätthålla en klar åtskillnad mellan dessa och konventionella vapen, harspekulationerna om s. k. minikärnvapen väckt särskild oro. Det är därförglädjande att såväl som representanter vidnedrustningskonferensen i som svar på frågor av representanthar framhållit att ingen uppmjukning av reglerna för användningen av kärnvapenförutses och att de båda supermakternas folkrättsliga åtaganden att förhindrakärnvapenkrig innefattar även användning av kärnladdningar med liten styrka.Dessa uttalanden utgör inte någon garanti på lång sikt men är ett glädjandesteg i rätt riktning. Jag följer nogautvecklingen vid havsrättsförhandlingarna. Några överenskommelser om de för vårförsvarspolitik viktiga frågorna om territorialhavets utsträckning, rätt till genomfart för främmande staterskrigsfartyg i territorialhavet och genom internationella sund samt om s. k.ekonomisk zon nåddes inte för förra sommarens möte i ?as utanförhandlingarna fortsätter . Mot denna allmännabakgrund tar jag i det följande upp några principiella frågor beträffande vårtförsvars fortsatta utveckling. Överbefälhavaren haranfört att nu gällande planeringsförutsättningar leder till fortsattakvalitativa och kvantitativa reduceringar i krigsorganisationen. Reduceringarna blir enUgt överbefälhavaren omfattande mot Prop.1975:1 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 11 slutet av programplaneperioden och åren närmastdärefter, dvs. konimér enligtöverbefälhavarens bedömning stora militära resurser att finnas i omvärlden.Till följd härav kommer försvarsmaktens krigsavhällande förmåga att gå ner. Min företrädare har bl.a.i samband med försvarsbeslut (prop. 1972:75 s. 110) och vid anmälan avprop. 1973:1 (bU. 6 s. 27) anfört att kostnadsutvecklingen i fråga omkvalificerad krigsmateriel skärper kraven på prioriteringar vidställningstaganden till olika vapensystem. Jag delar denna uppfattning ochfinner det oundvikligt att den snabba kostnadsstegringen medför att vi inte kanförnya och modernisera vårt materielbestånd i samma höga takt som tidigare.Detta leder tUl att antalet går ned i fråga om vissa kvalificerade förband dären hög materiell nivå måste upprätthållas, t. ex. brigader och flygdivisioner.Nytillförd materiel har dock genomgående högre standard och ökar därigenomförsvarsmaktens slagkraft. Genom den allmänna värnplikten kommer ocksåförsvarsmaktens totala personal i krigsorganisationen att vara oförändrad.Antalet förband för vUka materielförnyelsen sker i en lägre takt kommerföljaktligen att öka. Vårt försvarskrigsavhällande förmåga bestäms av en presumtiv angripares överväganden ombehovet av att utnyttja svenskt territorium för vissa syften och de insatsersom krävs för att nå nödvändig kontroll över landet. Dessa övervägandenpåverkas av en mängd faktorer av bl. a. politisk och militär art. En av dessafaktorer gäller hur stora militära resurser som kan avdelas för angreppet motSverige med hänsyn till bl. a. en huvudmotståndares resurser och dispositioner.En annan och lika viktig faktor är vilka fördelar som en presumtiv angriparevill uppnå med ett angrepp mot . En bedömning av våra möjligheter attfullfölja vår säkerhetspolitiska målsättning att avhålla från angrepp måstegrundas på en sammanvägning av dessa faktorer. Mot bakgrund av min tidigareredovisade syn på avspänningspolitiken och utvecklingen i vår del av världenanser jag att krigsriskerna imder överblickbar tid har minskat i sådanutsträckning att jag inte kan dela den syn som överbefälhavaren enbart pågrundval av en bedömning av framtida styrkeförhållanden har redovisat påutvecklingen av vårt försvars fredsbevarande förmåga. Enligt min mening har viidag ett starkt försvar. Denna bedömning delas av överbefälhavaren somemellertid menar att vår relativa försvars-effekt kommer att vara lägre ibörjan av till följd av att vi inte kan förnya och modernisera vårtmaterielbestånd i samma takt som . Frågan är då om de mUitära styrkornai vår omvärld kommer att både behålla nuvarande kvantitativa omfattning och fåen snabbare mate-rielförnyelse än den som är möjlig i . De ekonomiska resursersom har ställts till dessa styrkors förfogande har inteutvecklats snabbare än våra försvarsutgifter, åtminstone inte i fråga omNATO-staterna. synes kostnadsstegringarna vara minst lika stora idessa länder. Det finns därför enligt min mening anledning att tro att man harungefär samma problem i vår omvärld i fråga om försvarets utveckling som vi har även om andra länder inte Prop.1975:1 BUaga 6 Försvarsdepartementet 12 redovisar sin försvarsplanering lika öppet somvi gör. Självfallet måste vi dock noga följa utvecklingen inom detta område ochvara beredda att vidta åtgärder om så skulle befinnas vara nödvändigt. Det ärdärför angeläget att vi i största möjliga utsträckning behållerhandlingsfriheten. Vi bör därför enligt min mening bevara vår förmåga att vidmakthållaen hög organisatorisk numerär och att inom landet utveckla och producera visskrigsmateriel. Härigenom blir det möjligt att skapa den handlingsfrihet som enanpassning till händelseutvecklingen kräver. Mot denna bakgrund finnerjag att den nuvarande inriktningen av vårt militära försvar är väl anpassad till våra säkerhetspolitiska mål. Någraändringar i resurstilldelningen är därför f. n. inte motiverade. I detta sammanhang villjag redogöra något för de förberedelser som f. n. pågår inför nästa störrebeslut om försvarets inriktning. Med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande har jagnyligen tillkallat sju sakkunniga för att överväga och lämna förslag omtotalförsvarets fortsatta utveckUng m. m. De sakkunniga arbetar underbenämningen försvarsutredning. Ett viktigt underlag förförsvarsutredningens överväganden kommer att vara det militära försvarets ochcivilförsvarets perspektivplaner samt motsvarande studieresultat inom detekonomiska försvaret och övrigt totalförsvar. Tidsplanerna för studiearbetetinom totalförsvarets olika delar är samordnade och inriktade på att ett samlatunderlag skall föreligga för slutliga ställningstaganden av statsmakterna år1977. Tidsplanerna innebär sammanfattningsvis att perspektivplaneringen inomdet militära försvaret och civilförsvaret resp. perspektivstudierna för detekonomiska försvaret liksom de särskilda studierna för övrigt totalförsvarskall avslutas och redovisas . skall anvisningarmeddelas för myndigheternas programplanering avseende perioden /78-1981/82.Programplaner skall redovisas i samband med attmyndigheternas anslagsframställningar lämnas in till regeringen. Det militära försvaretsoch civilförsvarets perspektivplanering är uppdelad i två faser.Överbefälhavaren och redovisade i juni 1974perspektivplaner del 1. 1 dessa skisseras olika principer för försvaretsframtida utformning under skilda förutsättningar. Genom att de ekonomiska ochandra förutsättningarna som harangetts förstudierna har omfattat en storspännvidd har grunden lagts för att ge ett tillräckligt brett underlag förkommande beslut om försvarets inriktning. Studierna underperspektivplaneringens andra fas syftar till att kartlägga hur olikahandlingsvägar under påverkar möjligheterna attförverkliga alternativa framtida försvarsutformningar. meddeladejag anvisningar för dessa studier. Jag var därvid angelägen om att även arbetetunder fas 2 skall resultera i ett brett beslutsunderlag. Det ekonomiskastudieintervallet för det militära försvaret omspänner sålunda fyrastudienivåer, nämligen ungefär 39 500, 40 750, 42 000 resp. 43 750 milj. kr. för femårsperioden /78- 1975:1 Bilaga 6 Försvarsdepartementet 13 1981/82 i prisläge februari 1974.Studienivåernas exakta lägen skall väljas så att intressanta omslagspunktéi:blir belysta. För civilförsvaret anvisas treekonomiska studienivåer för den verksamheten som f. n. finansieras över fjärdehuvudtiteln exkl. statsbidrag till skyddsrum avseende skydd för allmänheten.Studienivåerna är uttryckta i prisläge ungefär 575, 675 resp.775 milj. kr. för den nämnda femårsperioden. Det exakta läget skall även härväljas så att intressanta omslagspunkter blir belysta. Angivna ekonomiskastudienivåer för civilförsvaret kompletteras med ett studieintervall i fråga omantalet byggda skyddsrumsplatser. Intervallet i fråga omspänner 150 000till 300 000 nytillkommande platser . Enligt de principer somhar fastlagts av statsmakterna (prop. 1972:103, FöU 1972:23, rskr 1972:309)skaU utrikes- och försvarsutskott fortlöpande informeras om studie-och planeringsarbetets inriktning och resultat. Sådan information har lämnatsvid flera tillfällen . För närmare kännedom omperspektivplanerna och anvisningarna torde jag därför få hänvisa till dehandlingar som har överlämnats till utskotten. Med hänvisning till vadjag har {infört hemställer jag att regeringen bereder tillfälle att avge yttrande övervad jag har anfört om säkerhets- och försvarspolitiken. 1975:1 BUaga 6Försvarsdepartementet 14 Programplaner för det militära försvaret Chefen för armén ärprogrammyndighet för huvudprogrammet Arméförband som omfattar följandedelprogram. 1.5 Centralaoch högre regionala lednings- och underhällsförband Chefen för armén har ienlighet med överbefälhavarens direktiv sänt in programplan för huvudprogrammetArméförband i en ekonomisk planeringsram enligt följande (prisläge februari1974; milj. Summa1975/76 1976/77 1977/78 1978/79 1979/80 1975/80 Planeringsram 2 984 2 990 2 943 2946 2 950 14 813