prop · FZ031 · 1975-12-31 00:00:00 — Som exempel kannämnas , som önskar specialutredningar om vatten- ochluftrecipienterna samt om konsekvenserna av stora varmvatlenutsläpp. Nynäshamnskommun önskar en utredning om miljöpåverkande faktorers betydelse förboendemiljö och från ekologisk synpunkt. 7 9.3 Länsstyrelsernas yttranden Länsstyrelserna har i regel inget att invända motkommunernas sätt att behandla industrifrågorna. i och anser emellertid att flera av de viktigaste frågorna som är förknippade medden miljöstörande industrin inte har kunnat bemästras inom ramen förden fysiska riksplaneringen. Delvis anses problemen hänga samman medsvårigheten att i kommunala program behandla frågor av regional karaktär. Ettexempel härpå är enUgt alt problem i samband medindustrUokaliseringsärenden i länet i många faU har kunnat återföras tiUfrågor rörande den regionala spridningen av svavelutsläpp och den 1975/76:1 57 därmed sammanhängande försurningen av sjöar, skogsmark ochåkerjord. Enligt uppfattning är det angeläget att forskningrörande dessa frågor prioriteras och forceras. Länsstyrelsernai och anser atl ytterligare undersökningar avindustrUokaliseringsfrågorna bör utföras. i länmenar att berörda centrala myndigheter bör ställa resurser tiU förfogande förmedverkan i undersökningsarbetet. Även i pekarpå behovet av undersökningar rörande naturresurserna vid tänkbara lägen förindustrietablering. anser också att generalplanering bör ske förkustområdet, speciellt Tunabergshalvön, för att det skall klargöras var industrilokaliseringkan ske. Industrifrågornavid kommenteras av samtliga berörda länsstyrelser.Länsstyrelsen i anser all möjligheterna att lokaliseramiljöstörande industri till länet är goda. Vidare framhålls att effektivaremedel för att styra industrins lokalisering behövs i den fysiskariksplaneringen t. ex. i form av ekonomiska stimulansåtgärder. iVästernorrlands län anser att en utvärdering av tänkbara industrilägen bör skemed hänsyn lill bl. a. regionalekonomiska konsekvenser, omgivningspåverkan,samband mellan olika industrityper och industrins etableringskostnader.Länsstyrelsen betonar också att en tidig precisering av lokaliseringsorter förindustri är viktig och motiveras av atl alltför väl tilltagna markreservationerför miljöstörande industri leder till onödiga osäkerheter beträffande planeringenför andra industrityper och även för fritidsbebyggelse. iVästerbottens län konstaterar att något läge för miljöslörande industri inte utpekasinom länet. i anser att frågan om lokalisering avytterligare miljöslörande industri bör bli föremål för närmare utredning. Flera länsstyrelser har velat fästa regeringensuppmärksamhet pä frågan om inlandslokalisering av det ifrågavarande slaget avindustri. i län beklagar att frågan om lokalisering tillinlandet inte närmare har tagits upp i den fysiska riksplaneringens förstaetapp. Förutsättningarna för industrietablering i inlandet bör enligt länsstyrelsenstuderas. Önskvärt är då att fler branscher och industrityper än de somhittills har behandlats i den fysiska riksplaneringen innefattas i studierna. i anger Otterbäckensindustriområde som ett område av stort intresse för näringslivet. Blandindustrityper som diskuterats för lokalisering till nämnerlänsstyrelsen ferrolegeringsverk, oljebaserad industri och kärnkraftverk.Länsstyrelsen diskuterar också södra med dess mångaintressekonflikter där bl. a. starka näringslivsinlressen i form avuranbrylning. kalkbrytning och diabasbrytning förekommer. I övrigt nämnerlänsstyrelsen i att elt trelänssamarbele förekommer inom ramenför den s. k. . Syftet med utredningen är att studeraVänerkusternas möjligheter att med hänsyn till naturvård och rekreationsintressen ta 1975/76:1 58 i anser att det är av storbetydelse för utvecklingen och planeringen i länet att frågan ominlandslokalisering av industri skyndsamt tas upp i det fortsatta arbetet medden fysiska riksplaneringen. Vidare påpekas att flera kommuner i sina programredovisar områden för lokaUsering av industri. 7.9.4 De centrala remissinstansernas yttranden Allmänt , industriverket och SGU finner attprogramarbetet i Jämförelsevis Uten utsträckning berör industrifrågorna.Fiskeristyrelsen anför att industrins förhåUande tUl fisket behandlas ytterstsummariskt. Industriverketkonstaterar att industrifrågorna behandlas på varierande sätt i olika kommuneroch län. Även i län och kommuner med angivna lägen för industri har manunderlåtit att diskutera industrifrågorna. EnUgt industriverket fordras enavsevärt mera detaljerad redovisning av de frågor som hänger samman medindustrin än vad som har blivit fallet. Det bör enligt verket framgå vilkaförutsättningar från miljösynpunkt som kommunerna anser föreligga för atl tillredovisade områden lokalisera de aktuella industrityperna. Verket betonar attredovisningen i den fysiska riksplaneringen om möjligt bör utmynna i att markreserveras för den ifrågavarande industrin så att valmöjligheter mellan fleraorter föreligger. För varje ort bör eventuella lokaUserings-restriktioneranges. anser att frågor om lokalisering avindustri behandlas påfallande ojämnt i programmen, bl. a. vad avser befintligaoch potentiella djuphamnslägen. Förslag att reservera mark eller förslag tiUutredning och planering saknas i flera fall. Verket emotser rekommendationerför lokaliseringsfrågornas behandUng, t. ex. i kommande förslag från denstatliga utredningen rörande mUJöproblem m. m. i vissa industriområden (UM1)(C1972:1). Vatten- och luftresursfrågorna är enligt bristfälligtbehandlade i programmen till följd av den enligt institutet ensidigainriktningen på markutnytflandeaspekler. För de i programmen föreslagna nyalägena för lokalisering av miljöstörande industri saknas enligt i mångafall underlag för bedömning av naturförhållandena. Ett stort antal föreslagnalägen återfinns eriligt institutet inom områden där vattenutbytet preliminärtbedömts vara begränsat. Längs begränsas recipientkapaciteten avden långa perioden med istäcke. Institutet finner vidare att luftvårdsproblemeni samband med industrilokaliseringar endast har diskuterats i begränsadomfattning i programmen. anser alt det i många fall råder oklarhet om deav kommunerna föreslagna industrilägena verkligen kommer att bli aktuella företablering av den ifrågavarande industrin. Särskilt gäUer detta områden längsnorrlandskusten och i inlandet. 1975/76:1 59 understryker att det meteorologiska, hydrologiska ochoceanografiska underlaget för lokalisering av miljöstörande industri är ojämntoch i vissa delar synnerligen bristfäUigt. Den översikt över vattenomsättningsförhållandenalängs landets kuster som ingår i underlagsmaterialet för den fysiskariksplaneringen grundas enligt institutet på mycket ofullständigt material somdet är nörvändigt att komplettera. Institutet bedömer vidare avsaknaden av enredovisning av ventUationskUmatet i landet som en stor brist. arbetar förnärvarande med att ta fram en sådan redovisning. Institutet påpekar också attkunskaperna om landets ytvattentillgångar är ofullständiga. TiU stor del är manhänvisad tiU beräkningar av hydrologiska data i stäUet för mätningar.Institutets verksamhet inom ramen för internationella hydrologiska dekaden(IHD) syftar bl. a. liU att förbättra säkerheten i dessa beräkningar. EnligtSMHI är kunskaper av nämnda slag ofla nödvändiga för atl kunna bedömavaltenförsörinings- och avloppsfrågornas lösning vid industrilokaliseringar. betonar vidare att markanvändning ochvattenresursutnytljande i många fall slår i konfUkt med varandra genom attmarkanvändningen påverkar avrinning, avdunstning och grundvatlenbildning.Omfattningen av dessa konflikter kan emellertid ofta vara svåra atl förutse. När del gäller lokalisering av industrier till befintligaindustriområden framhåller betydelsen av att man förvissar sig om attutrymme verkligen finns för ytterligare emissioner i luft- ochvattenrecipienlerna. Institutet påpekar riskerna för konflikter t. ex. i formav luftföroreningar mellan befintliga och nya industrier i redan etableradeindustriområden. Utrymmet för nya utsläpp måste enligt institutet klargöras såatl lokaliseringar som leder till konflikter kan undvikas. anser alt bl. a. de transportmässiga ochmiljömässiga fördelarna med sjötransporter ökar, och att det är väsentligt tar hänsyn till detta vid de långsiktiga bedömningar avtransportutvecklingen som måste göras i samband med överväganden ilokaliseringsfrågor. De typer av industrier som tas upp i den fysiska riksplaneringengenererar normalt stora godstransporter, varför tillgången till djuphamn enligtverket bör betraktas som en viktig naturlig förutsättning. Verket framhålleratt djuphamnar är en starkt begränsad resurs som bör reserveras förlokaliseringar med krav på sådana lägen. Omvänt bör industri som inte harsådana krav lokaliseras så- att etl framtida utnyttjande av djuphamnsresursernainle hindras. framhåller att den fortsatta tekniskautvecklingen av processer och reningsmetoder kommer att medföra att utsläpp avföroreningar blir en allt mindre styrande lokaliseringsfaktor. 1 och med attreningstekniken förbättras måste också kraven på rening mer än hittiUs anpassastill det aktuella lokaliseringsområdets känslighet för föroreningar. När det gäller lokalisering av miljöstörande industriertill kustområdena, anser att man i större utsträckning äntidigare bör 1975/76:1 60 uppmärksamma möjligheterna tUl förläggning på djupet inomkustzonen. Verket anser alt detta ar möjligt för många industrier och att deändå kan utnyttja t. ex. hamnanläggningar eller kylvattentillgången vid självakusten. En sådan djuplokalisering kan enligt verket avlasta den egentligakusten till fördel för bl. a. det rörliga friluftslivet. påpekar alt sådan industri som kanbli mål för bekämpning inte bör lokaliseras nära tätbebyggda områden.Industrier som kan ge sekundär verkan för omgivningen, t. ex. kemisk industri,oljedepäer och raffinaderier bör antingen ges erforderligt skydd eller lokaliserasså att befolkning inte berörs vid bekämpning. och anser att s a m 1 o ka 1 i s e -ring av industrier i kombinat ger avsevärda fördelar. Som exempelnämns bättre utnyttjande av de få lämpliga lägena för miljöstörande industri,möjligheter att rationellt tillvarata samlokaliserade industriers biprodukteroch fördelar genom gemensamma reningsanläggningar. Som exempel påindustrityper med samlokaliseringsfördelar nämns den oljebas5fäcré industrin. Naturvårdsverketoch överstyrelsen för ekonomiskt försvar ser positivt på inlandslokalisering avden ifrågavarande typen av industri. påpekar dock att svårigheter kanuppstå vid lösande av recipient-frågorna. Särskilt nämner institutet sådanaproblem som kan uppstå i samband med lågvatlenföring . måste man vid inlandslokaliseringar också beakta atlluftspridningsförhållan-dena är mindre kända i inlandet än vid kusterna. Industrin i den fortsatta planeringen framhåller nödvändigheten av att samordningsker med andra regionala utredningsakliviteter under det fortsatta arbetet medden fysiska riksplaneringen. Verket anser t. ex. att datainsamlingen förlänsplaneringen bör kunna ge en bild av nuläge och expansionsmöjligheter förden i den fysiska riksplaneringen aktuella industrin. Verket anser vidare atldel fortsatta arbetet i kommuner som har angetts vara tänkbara för industri börinriktas så att det förutom att ge en nulägesbeskrivning också innefattar enutvärdering av branschprognoserna i de industristudier som verket utför förden fortsatta fysiska riksplaneringen. Verket är medvetet om att detta innebären avsevärd höjning av ambitionsnivån men anser att detta är nödvändigt omindustrifrågorna skall kunna behandlas på ett jämbördigt sätt med t. ex.bevarandeintressena. Verket ger förslag tUl hur redovisningen kan ske. bedömer att förutsättningarna för industrins behandUng bör utredasytterhgare. Verket föreslår att ett urval frågor studeras avseende befintligindustri av ifrågavarande slag, milJöförhåUanden, transportförutsättningar m.m. Ett sådant material bör kunna utnyttjas såväl av kommunerna underplaneringsskedet som i arbetet på central nivå under den fortsatta fysiskariksplaneringen. anser att kommunerna bör åläggas att ta framunderlagsmaterial 1975/76:1 61 för recipientbedömning innan planer för markanvändningen iindustriområden läggs fast. Institutet understryker nödvändigheten av atlvatten-och luftresursfrågorna från böflan integreras i planeringsarbetet så attkonflikter mellan olika intressen undviks. Institutet önskar också som underiagför kommunernas planering en .sammanställning av landets miljöslörandeindustrianläggningar som bör samordnas med den emis-sionskartering som planerasinom ramen för miljövårdens informationssystem. tar upp frågan om bebyggelse i och kringområden som reserveras för bl. a. miljöstörande industri. Den ofta osäkratidpunkten för en lokalisering, de inte sällan många utbyggnadsalternativensaml den tekniska utvecklingen är faktorer som enligl verket gör det svårt attpröva bebyggelse- och fastighetsbUdningsärenden i sådana områden, som kanskealdrig eller inte inom överskådlig tid kommer att användas för industriändamål.Det är därför viktigt att vägledande rikthnjer för prövning av bebyggelse- ochfastighetsbildningsärenden anges och att behovet av markreservationerfortlöpande följs upp. framhåller betydelsen av att kulturminnesvårdensintressen beaktas vid bedömningen av industrUokaliseringsfrågorna. Detföreligger enUgt ämbetet ett särskilt behov av inventeringar avkulturminnesvårdens intressen i områden där ifrågavarande slag av industriaktualiseras. föreslår generalplanering för landetshela kustzon. 1 denna planering bör enligt verket industrifrågorna särskiltbelysas. önskar också att inlandslokalisering av industri tasupp närmare i den fortsatta planeringen. Behovet av en för hela riket samlad hamn- och farledsplanär stort enligt planverket. Särskilt angeläget är det att behandla dessa frågori och för . har efter samråd med planverketreviderat tidigare redovisat material om hamnmöjligheler för fartyg med stortdjupgående. framhåller att det i planeringsskedet ärviktigt att kommunerna i samråd med länsstyrelserna klargör förutsättningarnaför industri. För att reservera mark är det i många fall tillräckligt medriktlinjer för bebyggelse i kommunöversikt så atl inle framlida industrietableringförsvåras. Där en högre planberedskap krävs, bör markreservationer göras förindustrier, kommunikationer, skyddszoner etc. I vissa faU kan fastställdgeneralplan erfordras. I bedrivs en planering kringindustriområdet vid i vilken medverkar. Förbundethar för avsikt att med ledning av detta arbete delge andra kommuner erfarenheterav hur industriområdesplaneringen kan infogas i den kommunala översiktsplaneringen. 1975/76:1 62 1 den till regeringens beslut fogade promemorian framhållsatt kunskaperna är ofullständiga om miljöförutsättningar och förutsättningar iövrigt för lokalisering av särskUt resurskrävande och/eller mUjöstörandeindustri, speciellt utefter norriandskusten och i inlandet. Det bedöms därförvara för tidigt att nu närmare ta ställning till de förslag till nya lägen somhar förts fram i de kommunala programmen. Tills vidare bör enligt regeringensbeslut följande utgångspunkter gälla. I anslutning tUl de i prop. 1972:111 angivna områdena därmark bör reserveras för resurskrävande och/eller miljöstörande industri börhandlingsberedskapen upprätthållas genom översiktlig markanvändningsplaneringi form av generalplanering. Länsstyrelserna bör biträda kommunerna iplaneringen och därvid i regional skala belysa förutsättningarna för ochkonsekvenserna av eventuella industrietableringar. Planeringen för kusten söder om och för B r å v ik e n bör enhgt regeringens beslut inriktas på att närmare klargöraförutsättningarna för bl. a. lokalisering av resurskrävande och rmljöslörandeindustri. Länsstyrelserna i och skaU ianslutning tiU sina redovisningar av arbetet under planeringsskedet lämna ensärskild redogörelse tiU regeringen för planeringsläget för kustzonen söder omNyköping inklusive . Regeringen framhåller att enligt fastlagda riktlinjerskall lokalisering till av den typ av industri som behandlas i denfysiska riksplaneringen tillåtas bara om starka samhällsekonomiska skäl ellermil jövårdsskäl talar för en sådan lokalisering. En utgångspunkt för den fortrsatta planeringen bör enligt regeringens beslut vara att områden vid västkustensom ännu inte nämnvärt har påverkats av förorenande utsläpp skall kunna skyddasfrän sådan påverkan och att utsläppen till vatten och luft från industrier vidvästkusten inte bör öka. Inom det obrutna kustområdet norr om e n börenligt fastlagda riktUnJer etablering av mUjöstörande industri inte ske.Området bör vidare enUgt riktlinjerna disponeras så att ett allsidigtutnyttjande för fritidsändamål blir möjligt och så att bl. a. vetenskapUganaturvärden skyddas. har uttalat att intresset av att bevaradjuphamnsmöjUgheterna i den norra delen av området bör kunna tillgodoses inomramen för dessa riktUnJer. har emellertid uttalat sig mot atthamnmöjligheterna utnyttjas på så sätt att miljöslörande industri föriäggs tUlområdet. Regeringen har vid sin prövning av ansökningar om etablering påHogdalsnäset för tUlverkning av oljeutvinningsplattformar funnit att defastlagda riktlinjerna medger att ett område på Hogdalsnäset, Kålviksområdet,kan tas i anspråk för sådant ändamål. Regeringens beslut med anledning av programarbetet innebäratt det enligt bestämmelserna i 10 a § BL för Hogdalsnäset i kommunskall finnas generalplan som tUlgodoser syftet att området disponeras så attetl allsidigt utnyttjande för rekreationsändamål blu" möjligt. 1975/76:1 63 skall i anslutning tUl sin redovisning avarbetet under planeringsskedet lämna en särskild redogörelse tUl regeringen förplaneringen för Hogdalsnäset. När det gäller de i programarbetet behandladelokaliseringsorterna utefter bör utrednings- ochplaneringsåtgärderna drivas vidare med sikte på att få fram ett successivtförbättrat material till ledning för statsmakternas fortsatta övervägandenbeträffande möjligheterna atl till lokalisera sådan industrisom behandlas i den fysiska riksplaneringen. Kommunerna bör studera befintligaoch potentiella industriområdens utvecklingsmöjligheter och länsstyrelserna börge kommunerna råd och vägledning i arbetet och verka för att utredningsinsatsernakoncentreras till de områden som från regional synpunkt förefaller mest lämpadeför aktuella industrityper. 1 den tUl regeringens beslut fogade promemorianpåpekas alt beträffande de i programmen föreslagna industrilägena kan ikommunöversikt anges riktlinjer som innebär att sådana ändringar imarkanvändningen undviks som kan försvåra en eventuell framtidaindustrietablering. 1 inlandet, främst i , har ett stort antalkommuner angett områden lämpade för lokalisering eller vidareutveckling avifrågavarande slag av industri. 1 promemorian framhålls att fortsatta studier avmöjligheterna till lokaliseringar i inlandet av den typ av industri sombehandlas i den fysiska riksplaneringen bör kunna läggas upp på ett likartatsätt som för . Arbetet bör emellertid bedrivas med stöd istudier och överväganden för större regioner än enskilda län. Mer omfattandekommunala insalser i form av planering eller markreservationer bör kunna anståtill dess fastare utgångspunkter för dessa studier har angetts. Regeringenföreskriver i besluten för resp. län att länsstyrelserna i , Västmanlandsoch bör samråda i dessa frågor. Motsvarande gäller för länenomkring . Regeringens beslut innebär här alt industrifrågorna bör ägnassärskild uppmärksamhet med sikte på att få fram ett successivt förbättratmaterial till ledning för statsmakternas fortsatta överväganden beträffandemöjligheterna att till lokalisera sådan mdustri som behandlas i denfysiska riksplaneringen. och planverket anser att frågan omlandets försörjning med kalk bör bli föremål för en övergripande utredning.' 7.10.1 Riktlinjer och underlagsmaterial Enligt de fastlagda riktlinjerna skallkärnkraftutbyggnaden i avvaktan på resultaten av oUka utredningar begränsas tUlVärö, , Simpevarp och Forsmark. Detta ställer krav påmarkreservationer i dessa områden. ' Regeringen har uppdragit åt statensindustriverk att utreda vissa frågor angående utvinning av kalksten m. m. 1975/76:1 64 Från kraftföretagens samarbetsorgan. Centraladriftledningen (CDL), förelåg förslag om att kärnkraftverk skullebyggas vid Brodalen i , vid Tunaberg i och i Haningekommun. Ytterligare ett femtontal platser vid kusterna har av CDL angivits somlämpliga lokaliseringsplatser för kärnkraftverk. En särskild utredning hadeinletts om möjligheterna att förlägga kärnkraftverk i inlandet.' De fastlagda riktlinjerna omfattar vidare norra och deras källflöden. De outbyggda huvudälvarna i övre ,dvs. älv, älv, älv och bör enligt riktlinjernahelt undantas från utbyggnad. Opåverkade källflöden till de övriga huvudälvarna,dvs. Lule älv, Skellefte älv, och , bör vidare bevarasoutbyggda. Frågan om vattenkraftutbyggnad i älvarna i södra norra , dvs. , , Ljusnan, och Klarälvenhar varit föremål för en särskild utredning. utreds påmotsvarande sätt frågan om vattenkraftutbyggnad inom hela norra , bl.a. inklusive de s. k. skogsälvarna. , älv och älv är dockundantagna från utredningsuppdraget. 7.70.2 Behandlingen i det kommunala programarbetet Totalt 20 kommuner diskuterar frågan om kärnkraftverk i sina program. 1 flera utredningar som har betydelse för bedömning avfrågor rörande kärnkraftverk har slutfört eller fortsatt sitt arbete,tinergiprognosutredningen har lämnat sitt slutbetänkande (SOU 1974:64) Energi1985 2000. har i sitt slutbetänkande (SOU 1974:56)Närförläggning av kärnkraftverk belyst för- och nackdelar med lokalisering avkärnkraftverk i närheten av tätorter. Utredningen om omhändertagande avradioaktivt avfall () har i en lägesrapport (Ds I 1974:6)Kärnkraftens högaktiva avfall bl. a. redovisat olika metoder att hanterahögaktivt avfall. Beslut i fråga om den fortsatta utbyggnaden av kärnkrafthar fattats av såväl som 1975. Någon ändring i riktlinj,ernaför hushållningen med mark och vatten har därvid inte aktualiserats. Regeringsförslag angående energihushållning m. m. till 1975 ärs och riksdagensbehandling därav (prop. 1975:30, NU 1975:30, CU 1975:28, rskr 1975:203) baserasbl.a. på det ovan nämnda utredningsmaterialet och innebär att en samladutgångspunkt har erhållits för lokali.seringsfrägornas fortsatta handläggning. Handläggningen av CDL:s förslag om ytterligarekärnkraftverkslägen har - med undantag av att det i viss utsträckning harbeaktats i programarbetet - vilat i avvaktan pä ovan nämndaställningstagande. Detsamma har gällt resultatet av utredningen om eventuellakärnkraftverkslägen i inlandet, som har redovisats i rapportenInlandslokaliserade kärnkraftverk frän CDL:s lokaliseringsutskott i september1974. 2 Utredningsarbetet har redovisats i betänkandet (SOU1974:22) Vattenkraft och miljö. Detta betänkande har, tillsammans medlägesrapporten (Ds B 1974:4) Vattenkraft och miljö 2 från utredningen omvattenkraftutbyggnader i norra , utgjort underlag för regeringensförslag om handläggningen av vattcn-kraftfrägorna ienergipropositionen (prop. 1975:30, bil 2) till 1975 ärs . Riksdagenhar tagit släUning till dessa förslag (CU 1975:28, rskr 1975:203).Se vidare avsnitt 8.5.5. Prop.1975/76:1 65 De fyra kommuner tUl vUka redan har lokaliseratskärnkraftverk, kommenterar planeringsfrågor i anslutning till verken i sinaprogram. Samtliga dessa kommuner diskuterar i enlighet med planverketsskrivelse angående bebyggelsereglering kring kärnkraftverkbebyggelserestriktioner inom från anläggningen i och inom 15 kmfrån de tre övriga anläggningarna. För områdena kring de befintligakärnkraftverken i och kommuner avser kommunerna attupprätta omrädesplaner. Frågor knutna tUl kärnkraftverket i iKävlinge kommun skall studeras i en översiktlig markanvändningsplanering.Östhammars kommun avser att studera frågor föranledda av kärnkraftverket iForsmark inom ramen för sitt kommun-översiktsarbete.