prop · FY0326 · 1975-12-31 00:00:00 — Ianslutning tUl IU:s uttalande att det i raånga fall kan vara ändaraålsenligtatt av viss fråga berörda rayndigheter bedriver samråd i merainstitutionaliserade former, tar och korset upp frågan ominstitutionaliserat samråd i flyktingfrågor. framhäller attflyktingverksamhetens ändrade karaktär ställer krav på ett mera intensivtsamarbete mellan berörda myndigheter. Förberedelserna för mottagandet avflyktingar har i vissa fall varit bristfälliga på gmnd av tidsbrist ochomständighetemas tryck. Mot denna bakgmnd bör ett samarbetsorgan iflyktingfrågor inrättas på verkschefsnivå mellan berörda myndigheter. SvenskaRöda korset anför liknande synpunkter. IU:sförslag om vilka arbetsuppgifter som i fortsättningen bör åvila tillstyrkseller lämnas utan erinran av remissinstansema. Statskontoret framhåller attSIV har en viktig funktion i arbetet med att förbättra samverkan mellanstatliga, koraraunala och övriga organ. bör i stor utsträcknuig både tainitiativ tUl förbättrade kontakter meUan berörda organ och aktivt förmedlasina kunskaper och erfarenheter vid handläggningen av invandrarfrågor. Enviktig del av arbetet bör också vara att studera och följa effektema av deåtgärder som myndigheterna vidtar och att observera nya problem som gällerinvandramas situation. Statskontoret,, , iMndstingsförhundet, Prop.1975: 26 53 SAF,LO och TCO m.fl. tillstyrker eller lämnar utan erinran förslaget att denexpertgmpp som är knuten till skall avskaffas. RPS, försvarsstaben och AMSavstyrker förslaget och förordar att den nuvarande expertgruppen behålls ochutnyttjas i större utsträckning än hittUls. Förslaget om inrättande avett invandrartåd med 15 ledamöter, knutet tUl , har mötts av en blandadremissopinion. a, statskontoret, AMS, , Jugoslaviska riksförbundet.Italienska riksförbundet och tillstyrker förslaget. Flerainstanser, bl.a. RRV, socialstyrdsen. , , ,och , anser att det finns behov av ettrådgivande organ på invandrar- och minoritetspolitikens område med en bredareförankring bland myndigheter och organisationer än vad som skulle vara möjligtgenom det av IU föreslagna rådet. framhållersålunda att vid sidan av SIV:s arbete krävs en fortlöpande verksarahet raedinvandrar- och minoritetspolitiska frågor av mera långsiktig karaktär så attinvandrar- och minoritetspolitiken kan utvecklas i takt raed förändringar påandra oraråden i sara-hällslivet. Mot denna bakgrund bör ett perraanentstatiigt råd i invandrar-och minoritetspolitiska frågor inrättas. Rådet bör haparlamentarisk förankring. Närmast berörda departement och ämbetsverk,arbetsmarknadens organisationer samt invandrar- och rainoritetsorganlsationerbör vara representerade i rådet. Ett sådant råd utesluter inte att även det avIU föreslagna invandrarrådet bör inrättas. LOföreslår att ledamöterna i det av IU föreslagna invandrarrådet utses av invandrarorganisationer,fackliga organisationer och RIB. Även TCO anser att ett antal ledaraöter irådet bör utses av fackliga organisationer. Däratöver bör SAF, AMS, och invandrarorganisationerna utse ledamöter i rådet. RIBmenar att ett antal platser i rådet bör ställas till de politiska partiemasförfogande, RRV tar inte ställning till ora det av IU föreslagna rådet börinrättas eller inte, men understryker vikten av att arbetsmarknadensorganisationer blir företrädda i SIV:s ledningsfunktion. Detta kan antingen skegenora att invandrarrådet utvidgas eller genora att det parlamentariskainslaget i reduceras och styrelsen utökas raed arbetsmarknadsrepresentanter.Svenska kommunförbundet framför liknande synpunkter. Förbundet framhåller attinvandrarfrågorna måste bedömas i ett totalt samhälleligt perspektiv. De frågorav viktig principiell karaktär som invandrarrådet föreslås få inflytande överkan genom rådets sammansättning komma att bedömas från alltför snäva utgångspunkter.Det kan också ifrågasättas ora rådet kan anses motiverat från effektivitetssynpunkt.Mot bakgmnd av att behöver en bred samhällelig förankring i sin verksamhetbör i stället en viss utvidgning av verkets styrelse övervägas. IUföreslår att den nuvarande byrån för anpassningsfrågor hos 1975: 26 54 ersättsmed en enhet för utrednings- och samordningsverksamhet och eninformationsenhet. Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran av flertaletremissinstanser. Statskontoret har inget att erinra mot den föreslagnaenhetsindehiingen men betonar vikten av att dokumentations-, utrednings- ochplaneringsfunktionerna ges tUlräckligt utrymme i den nya verksorganisationen.Inte heller RRV har någon erinran mot förslaget till organisation av . Detligger i linje med de synpunkter som RRV utvecklat i sin revisionsrapport överanpassningsverksamheten hos 5!V. Även RRV betonar under hänvisning tillrapporten behovet av en förstärkt dokumentations- och uppföljningsverksamhet.SÖ understryker vikten av att får en sådan utformning attkontinuerligt samarbete kan upprätthållas med övriga av invandrarfrågorberörda rayndigheter, RIB ställer sig tveksam till förslaget ora Inrättande aven särskild inforraationsenhet. Som skäl anför RIB attinformationsverk-saraheten inte kan skiljas ut från anpassningsverksaraheten iövrigt, SIVuttalar tillfredsställelse över förslaget om förstärkning av verkets resurser,särskilt de för informationsverksamhet, och tillstyrker förslaget tillomorganisation, beräknar att ett genomförande av IU:s organisationsförslagskulle innebära att verket behövde tUlföras sammanlagt 70 nya tjänster, varav34 på enheten för utrednings- och samordningsverksamhet och 36 påinformationsenheten, SIVfrarahåller önskvärdheten av att uppbyggnaden av organisationen främst avpraktiska skäl sker successivt, lämpligen med börjanunder /76, Första etappen bör då ägnas de mest akuta behoven.Den föreslagna raformationsbyrån måste enligt SIV:s mening tilldelas sådanaresurser att den kan fungera som en sådan redan från , Bl,a,bör betydande resurser avsättas för dokumentations- ochkartläggningsverksamheten samt för biblioteks- och pressklippservicen. Om stödettill organisationer ökas och statsbidrag till kommunerna införs, vilket IUföreslår, måste personalförstärkning prioriteras även för dessa uppgifter. Någrainstanser, bl.a. statskontoret. Svenska Röda korset och RIB anser att IU ävenborde ha tagit upp frågan om en regional organisation för handläggning avinvandrarfrågor, RIB anser, att om en regional organisation inte inrättas påannat sätt, bör ges möjligheter att utveckla en egen regional verksamhet.Länsstyrelsen i betonar vikten av att i sm verksamhet haren nära kontakt raed länsstyrelsernas planerings- och förvaltningsavdelningarså att olika regionalpolUiska synpunkter i större utsträckning än f,n, kankomma tUl uttryck vid behandlingen av invandrarfrågor. , , , , stadskontor och Uppsalakommun anser att IU inte tillfredsstäl- Prop.1975: 26 55 landebehandlat frågan om koraraunernas möjligheter att i förväg känna till ochpåverka inflyttningen av större grupper utlänningar till kommunen, LO föreslåratt företagen skaU åläggas att lämna information till berörda statligamyndigheter, koramuner och fackliga organisationer om planer rörandeanställning av utiändska arbetstagare, föreslår ettaviseringssyslem som bygger på invandrarens första kontakt medbostadsförmedlingen, medan stadskontor förordar attarbetsmarknadsverket åläggs att informera koramunerna om väntad invandring. IU:sförslag beträffande invandrarbyråernas huvudmannaskap och arbetsuppgiftertillstyrks eller lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser. anser dock att IU:s överväganden i detta avseende i alltför höggrad låser kommunernas verksamhet för invandrare och hindrar nödvändigflexibilitet. Behovet av särskilda insatser torde rainska allteftersomanpassningen till det svenska samhället fortskrider. Det kan inte uteslutas attinsatser av de ordinarie kommunala organen i vissa fall kan vara bättre ägnadeatt tillgodose invandramas behov. ,och RIB tillstyrker särskilt förslaget att invandrarbyråernabör ha ett primärt ansvar för registrering och förmedling av tolkar på lokaloch regional nivå, TCO anser att frågan ora ett landstingskommunalt ansvar förtolkservice bör övervägas. Svenska Röda korset betonar vikten av attinvandrarbyråerna även skall ha till uppgift alt verka för bättre förståelsemellan svenskar och invandrare i komraunen. Förslagetatt ett särskilt statsbidrag bör utgå till koramunerna för särskild verksamhetför invandrare tUlstyrks eller lämnas utan erinran av flertaletreraissinstanser, Kommunalekonomiska utredningen, socialutredningen ochSurahammars kommun avstyrker förslaget, Kommunalekonomiska utredningen anser,att innan utredningens arbele har avslutats bör inte statsbidrag införas pånya områden ora inte speciella förhållanden föreligger. Tillräckliga skälsaknas emellertid för alt införa det av IU föreslagna statsbidraget. Detförhållandet att vissa utgifter för invandrare har en större omfattning i vissakommuner utgör i och för sig från rättvisesynpunkt inget skäl att ge bidragtill dessa kostnader, eftersom ett jämförelsevis högt utgiftsläge på ett visstområde kan vara förbundet med lägre kostnader på ett annat eller medförhållandevis högt inkomstläge. En stor del av det av IU föreslagnastatsbidraget skulle gå tUl kommuner med eget skatteunderlag som Ugger vid ochöver av medelskattekraften i landet, Komraunalekonoraiska utredningenanför avslutningsvis att i dess undersökningar av kostnadsfördelningen mellanstat och koramun även ingår bl.a, kostnader för invandrarbyråer.Socialutredningen anser, att ett särskilt statsbidragssystem inte är motiveratutan förordar att statsbidraget antingen ingår i 1975: 26 56 detallmänna statsbidraget för kommunernas socialvård eller i de utvecklingsbidragvilka socialutredningen föreslagit i sitt principbetänkande (SOU 1974:39)Socialvården, Mål och medel. Detförslag till statsbidragsm.odell som IU presenterar har mötts av en deladremissopinion. Vissa instanser, bl.a. statskontoret, RRV, SÖ, iKronobergs län, i , i Västmanlandslän, i , LO, Föreningen ,, , och kommuner, tillstyrkerIU:s bidragsmodell. Ett stort antal instanser, bl.a. , ,, , , , , ,och kommuner, förordar i stället att statsbidraget utgår iförhållande tUl andelen eUer antalet utiänningar i komraunen eller i övrigt påmera generella gmnder än vad IU föreslår. anför att det föreslagna statsbidraget kommer att underÖverskådlig tid organisatoriskt låsa kommunernas verksamhet för invandrarnaoch försvåra en anpassning till nya förhållanden. Det ger vidare inte utrymmeför insatser som med utgångspunkt från lokala förhållanden kan vara meständamålsenliga. Det står dessutom i direkt motsättning till strävandena attkomma bort från statiig detaljreglering och kontroll. Mot denna bakgrund anserförbundet att antalet invandrare i kommunen bör bilda underlag förstatsbidragets storlek. Statsbidraget bör betraktas som temporärt i avvaktan påatt komraunalekonomiska utredningen har slutfört sitt arbete. instanser har synpunkter på vilket slags verksamhet som bör varastatsbidragsberättigad. och föreslår attäven kostnader för stöd till lokala invandrarorganisationer bör varastatsbidragsgrundande. anser att bidrag bör kunna utgå förkostnader för utbildning av personal i invandrarfrågor. ochSveriges allmänna biblioteksförening föreslår att statsbidrag skall utgå förbibliotekens verksamhet för invandrare, stadskontor framhåller attbidraget även bör avse kommunens kostnader för tolkarvoden. IU:sförslag om vissa förbättringar rörande statistik om invandrare och språkligaminoriteter tiUstyrks eller lämnas utan erinran av remissinstanserna, LO anseratt bri.sterna i nuvarande statistik raotiverar en särskild utredning i frågan.Socialstyrelsen och AMS efterlyser en bättre statistik ora invandrarna påarbetsraarknaden, SCB och RSV kommenterar vissa brister ibefolkningsstatistiken och redovisar olika ålgärder som f,n. vidtas i syfte attavhjälpa dessa brister. IU:sförslag om inrättande av en basorganisation för migrationsforskning tUlstyrksav remissinstanserna. 1975: 26 57 formningoch lokalisering föreslår vissa instanser, bl.a. Katolska biskopsämbetet ochRiksförbundet , att ett fristående institut förinvandrarforskning inrättas. i föreslår attinstitutet lokaliseras till . TCO föreslår att ett nordiskt institutför migrations- och minoritetsforskning knyts till nordiska ministertådetssekretariat. Andra remissinstanser bl.a. UKA, och statens råd församhällsforskning anser att en samordnande gmpp för migrationsforskning börtillsättas, raen förordar inte att en särskild institution inrättas förändamålet. UKÄ frarahåUer, att forskning kring invandrarfrågor även ifortsättningen bör bedrivas och utvecklas inom ramen för universitetens ochforskningsrådens allraänna verksamhet. Det finns också skäl att förstärkaforskningsinsatserna på orarådet genom att också vidga SOFLs verksarahet. Skältalar dessutora för att den rådgivande gruppen för forskning på detta områdeknyts till . Även framhåller att institutet bör ges en visssamordnande funktion i fråga om migrationsforskning och att den rådgivandegruppen bör knytas tUl institutet. 6 Föredraganden 6.1 Inledning Denökade invandringen till industriländerna i under 1960-taIet leddetill nya och i viss mån svårbemästrade förhållanden på arbets- ochbostadsmarknaden, inom utbildningssektorn och på det sociala området.Samtidigt blev man i de länder varifrån utvandring äger rum allt mer medvetenom utvandringens konsekvenser för det egna landet. Invandrama stannade iinvandringsländerna i större utsträckning än vad både invandrings- ochutvandringsländerna ursprungligen hade räknat med. Frågan om invandrarnas anpassningtill den nya omgivningen, deras sociala och kulturella rättigheter och derasbams framtid kom att tilldra sig ökad uppmärksamhet. Det stod klart för berördaländer att migrationen ställde krav på lösningar av långsiktig karaktär. Invandringentill har i jämförelse med många andra länder i varit av relativtstor omfattning. Sora fraragår av den redogörelse för nuvarande förhållandensom jag har lämnat i det föregående beräknas folkmängd ha ökat med ca650 000 personer som en följd av invandringen. Dettamotsvarar av befolkningsökningen under denna tid.Invandringsöverskottet uppgick tiU 106 000 personer och under1960-talet till 235 000 personer. F.n. bor ca 401 000 utländska medborgare iSverige. Av dem är ca 139 000 barn och ungdomar . DärtUl kommerett stort antal invandrare uppskattningsvis 250 000 personer somblivit svenska medborgare och sora bor i . Genom invandringen harSverige vid sidan av de inhemska språkliga minoriteterna samerna ochtornedalsfinnarna fått nya befolknlngsgrapper, som talar andra språk änsvenska och som har en delvis annorlunda identitet, som de i flertalet fallvill bevara. Omfattningenav invandringen är svår att bedöma. Av stor betydelse härvidär den aktueUa ekonomiska och poUtiska situationen i berörda länder samtinvandringsländernas utlänningspolitik. Allmänna eller geografiskt begränsandekonjunkturvariationer påverkar den internationella migrationen i storutsträckning. Även om länderna i intar en alltmer restriktiv inställningtill migrationen komraer ändå rörligheten över gränserna att vara orafattande.Detta gäller även . Efterhand som antalet invandrare i vårt land har ökat, har behovet av åtgärder föratt underlätta deras anpassning och förbättra deras sociala och kulturellasituation kommit i blickpunkten. Statsmakterna antog (prop, 1968:142,SU 1968:196, rskr 1968:405) rUctlinjer för utlänningspolitiken m, ra. Därviduttalades bl, a, att invandringen till måste kontrolleras för att kunnaanpassas till landets resurser och politik inom andra områden. Vidare ladesprincipen fast att invandrare skall ha möjlighet att leva på samma standardnivåsom den inhemska befolkningen. Insatser för invandrares anpassning i Sverigeskulle därför ges ökat utrymme. Statsmakterna tog emellertid inte ställningtill frågan om den långsiktiga inriktningen av olika åtgärder till förmån förinvandrare. Denna fråga skulle först behandlas av invandrarutredningen (IU) somhade tillkallats tidigare . 1 avvaktan härpå borde åtgärder av merabegränsad räckvidd vidtas efter prövning från fall till fall. Jag vill i dettasammanhang erinra om att en redogörelse för vissa åtgärder som har vidtagitstiU förmån för invandrarna som IU har arbetat har lämnats i prop.1974:1 (bU. 13 s. 153155). IUhar med sitt betänkande (SOU 1974:69) Invandrarna och rainori-teterna och endärtill fogad bUagedel (SOU 1974:70) slutfört sitt arbete. Betänkandetinnehåller en granskning av invandrarnas och de språkliga minoriteternassituation på olika samhällsområden sarnt förslag till olika åtgärder frånsarahällets sida. Betänkandet har genomgått en orafattande remissbehandling. Enligtmin raening utgör IU:s överväganden och förslag en god grund för de riktlinjerför invandrar- och rainoritetspolitiken, sora nu bör läggas fast. Utredningenhar presenterat en omfattande redovisning av invandrarnas och minoriteternassituation i . På gmndval härav har IU fört fram vissa konkreta förslag.Remissopinionen och den allraänna debatten visar att det i grundläggande frågorfinns en stor uppslutning bakom IU:s synsätt. Det är särskilt betydelsefulltatt invandrarnas och minoriteternas egna organisationer har redovisat en i hu- Prop.1975: 26 59 vudsakmycket positiv inställning till IU:s överväganden och förslag. De förslag somjag i det följande kommer att lägga fram ansluter tUl grunddragen ibetänkandet. Innan jag går över tillatt närmare behandla utredningens förslag vill jag ta upp två frågor. Iutredningens uppdrag ingick inte att pröva frågorna om invandringens omfattningoch inriktning samt reglerna för invandring tUl . IU har därför nöjt sigmed att framhålla att det finns ett nära samband mellan å ena sidan debestämmelser, som reglerar invandringen, och å andra sidan invandrarnassituation här i landet. Även ett stort antal remissinstanser har uppmärksammatsambandet och tar därför upp olika frågor, som frärast hänför sig till utlänningslagstiftningen.Dessa frågor bör övervägas i anslutning till den prövning av vissa delar avutlänningslagstiftningen sora f.n. pågår inom . IU har påpekat attåtgärder för att underlätta invandrarnas anpassning närraast efterinvandringen och åtgärder till stöd för kulturell och annan egenverksamhetbland etablerade minoriteter endast delvis avser sarama personer. De gmpper iSverige som kan betraktas som etablerade språkliga eller etniska minoriteterär å andra sidan huvudsakligen bildade av invandrare och deras bam. Att särskiljabehandlingen av invandrarfrågor å ena sidan och minoritetsfrågor å den andraskulle inte svara raot den faktiska situationen i . Utredningen har därförbehandlat invandrar- och minoritetsfrågor sora ett och samma problemområde ochvalt att i första hand använda begreppet språkliga minoriteter, eftersom dettai t.ex. kultursammanhang kan gälla såväl invandrade personer sometablerade minoriteter. Det övervägande antalet av de remissinstanser sora haruttalat sig i frågan har godtagit IU:s synpunkter. Jag delar utredningensuppfattning att det är naturligt att i vårt land behandla invandrar- ochrainoritetsfrågor i ett saramanhang. Det bör dock påpekas att samemas språkligaoch kulturella situation behandlas av den är 1970 tiUsatta saraeutredningen (U1970:68). Denna utredning har i sitt remissyttrande framhållit att saraerna ären minoritet som väsentligt avviker från övriga minoriteter i landet. Detföreligger därför, som sameutredningen har påpekat, skäl att tillämpa delvisandra bedömningar för samernas del. Jag övergår nu till attbehandla IU:s överväganden och förslag. I det följande förordar jag vissa raålför invandrar- och minoritetspolitiken samt vissa riktiinjer för verksamhetavseende invandrare inora ramen för arbetsmarknads-, bostads-, social- ochutbildningspolitiken. Vidare förordar jag reformer i fråga om verksamhetsbidragtill invandrar- och minoritetsorganisationer, projektbidrag tillorganisationer, trossamfund och korarauner m.fl. samt att statensinvandrarverk () tillförs ökade ekonomiska och personella resurser, bl. Prop.1975: 26 60 verksarahetavseende såväl invandrare som befolkningen i allmänhet. Jag förordrar även attett rådgivande organ i invandrar- och minoritets-politiska frågor knyts tillregeringens kansli samt att bättre förutsättningar skapas för forskning ominvandrare och invandringen. Somjag inledningsvis har angett föreslås i prop. 1975:20 olika insatser raedanknytning tUl invandrare och språkliga rainorlteter inom ramen för denstatliga kulturpolitiken. IUhar forraulerat raålen för invandrar- och minoritetspolitiken med utgångspunkt1 begreppen jämlikhet, valfrihet och samverkan. Jämlikhetsmåletinnebär ett fortsatt arbete för att invandrarna skall få samma möjligheter,rättigheter och skyldigheter som befolkningen i övrigt. Målet innebär vidareatt alla grupper 1 samhället skall ha likvärdiga möjligheter att bibehålla ochutveckla sitt modersmål och att utöva kulturverksamhet. Invandrar- ochminoritetspolitiken bör därför syfta till att ge medlemraar av språkligaminoritetsgrupper möjlighet att inom ramen för en intressegemenskap, somomfattar hela det svenska samhället, ge uttryck för en egen språklig ochkulturell Identitet. Valfrihetsmåletinnebär att medlemmar av språkliga minoriteter skall kunna välja i vilken gradde vill uppgå i en svensk kulturell identitet och i vilken grad de villbibehålla och utveckla den ursprungliga identiteten. Åtgärder för att bevarakontakten med ursprungslandets kultur underlättar även valet mellan att stannai eller återvända och återanpassas i ursprungslandet, Saraverkansraåletinnebär att en ömsesidig och omfattande samverkan bör korama till stånd mellaninvandrar- och minoritetsgrupperna och majoritetsbefolkningen. Målet inbegriperömsesidig tolerans och solidaritet raellan invandrarna och den inhemskabefolkningen. Ett förverkligande av saraverkansraålet förutsätter bl.a, attinvandrarna ges större möjligheter att aktivt delta i det politiska livet iSverige, att de ges vidgade möjligheter till kulturell egenverksamhet och attinvandringens positiva kulturella effekter uppmärksammas i ökad utsträckning. Deav IU uppställda övergripande målen för invandrar- och minoritetspolitiken harvunnit mycket stor anslutning bland remissinstanserna. För egen del kan jag ihuvudsak ansluta raig tUl de allmänna målformuleringarna. Dessa sammanfattarde ambitioner som bör vara vägledande för invandrar- och minoritetspolitiken.Det är väsentiigt att riktiinjerna för politiken på detta område ges enkortfattad och lättförståelig formulering. Därigenom skapas bättreraöjligheter att i sarahällsdebatten klargöra den principiella innebörden avstatsmakternas ställningstagande. 1975: 26 61 Någraremissinstanser har påpekat att de av utredningen föreslagna målen kan komma ikonflikt med varandra i den praktiska tUlämpningen och att utredningen intehar fullföljt sin mål/medelanalys på ett tillfredsställande sätt. Jag villdock framhålla att de raålforraulerlngar, som jag har anslutit mig till, endasthar till syfte att sararaanfatta den övergripande inriktningen av invandrar-och minoritetspolitiken. Det är givet att det i den praktiska verksamhetenkrävs att målen bryts ned i delmål och etappmål och att de målkonflikter, sorakan göra sig gällande, uppmärksammas och analyseras. En sammanvägning av olikaintressen får ske i den praktiska tillämpningen. Fleraremissinstanser har frarahållit att raålen avspeglar en hög ara-bitionsnivå.Jag delar denna uppfattning raen vill peka på att jämlikhetsmålet lades fastredan i statsmakternas beslut om riktiinjerna för utlänningspolitiken.Även formuleringen av valfrihetsmålet motsvaras i huvudsak av riktlinjerna,Saraverkansraålet är emellertid nytt. Det svarar mot en ökad insikt om viktenav att intressegemenskapen mellan invandrar- och minoritetsgrupperna samt denövriga befolkningen kommer tiU uttryck i olika sammanhang. En förutsättningför större gemenskap är bl,a. att invandrarnas politiska rättigheter vidgas. IUanser att arbetskraftsinvandringen liksom bör vara reglerad.