prop · FZ03170 · 1975-12-31 00:00:00 — Enligtmin mening uppnår man en tillfredsställande ordning om man för vårdnadsmålensdel för in regler moisvarande dem som f n, gäller i sådana faderskapsmål . Huvudregeln bör alltså vara att vardera parten bärsina egna rättegångskostnader. Oberoende av utgången i målet bör dock partkunna förpliktas alt helt eller delvis ersätta motparten dennes rättegångskostnader,om den förstnämnde har förfarit på sätl som avses i 18 kap, 3 eller 6 S RBeller om annars särskilda skäl föreligger. Observerasbör att vårdnadstvister vid domstol handläggs som ärenden i sådana fall däryrkande om vårdnad inte har framställts i mål om äk-tenskap-sskillnad ellerunderhållsbidrag. Självfallel bör de nu föreslagna särskilda reglerna omkostnader i vårdnadsmål gälla även vårdnadsärenden, 6.6Följdändringar i andra författningar m. m. 1promemorian föreslås att termerna äkienskaplig börd, barn i äktenskap och bamutom äktenskap rensas ut ur lagstiftningen i samband med att börds- ochvårdnadsreglerna ändras, Enligl promemorian kan det visserligen inle alltidundvikas att man på olika områden har skilda regler, beroende på om ett barnsföräldrar var gifta med varandra eller inle vid liden för bamets födelse ellerom de senare har ingått äktenskap med varandra. I så fall bör emellertid detangivna förhållandet direkl anges i de berörda Prop.1975/76:170 158 Vadsom sålunda föreslagils har hälsats med tillfredsställelse av de fiestaremissinstanserna. Det betonas frän fiera håll att ett slopande av termernabarn i och barn utom äktenskap kan få betydelse när det gäller att få bort defördomsfulla attityder som bam till ogifta mödrar fortfarande kan bli utsattaför. Någraremissinstanser är emellertid avvisande till alt de berörda termerna ulgär urlagtexten. Det framhålls alt termerna är lättfattliga och lätthanteriiga ochall ett slopande nödvändiggör omsländliga omskrivningar. För min del ansluter jagmig till den uppfallning som har förts fram i promemorian och i de fiestaremissvaren. Även om det allmänna synsättet i familjefrågor har förändratslorde det alltjämt kvarstå en känsla av moralisk värdering i samband medtermerna barn i och barn utom äktenskap. Del är därför angeläget att termernarensas ut ur lagstiftningen. All man därvid, i fall då moderns civilstånd harbetydelse för en viss lagregel, tvingas använda en någol längre formulering änf. n. får enligl min mening accepteras. Jag tillstyrker alltsåpromemorieförsläget i den nu aktuella delen. Vad nu har saglsföranleder i första hand ändringar i FB, Ändringar behöver emellertid görasockså i andra författningar där del talas om barn i och bam utom äktenskap.Vidare påverkas vissa regler av förslaget att en frånskild man inte automatisktskall anses som far till barn som föds efter äktenskapets upplösning.Även förslaget att en utomstående man skall kunna erkänna faderskapet lill giftkvinnas barn föranleder lagändringar. Deförfattningar som bör ändras i delta sammanhang är militärersättningsförordningen(1950:261), lagen (1954:243)om yrkesskadeförsäkring, lagen (1958:642) angåendeblodundersökning m, m. i mål om äktenskaplig börd eller vid utredning avfaderskapet till barn utom äktenskap, barnavårdslagen (1960:97), lagen(1962:381) om allmän försäkring, namnlagen (1963:521), lagen (1969:620) omersättning i vissa fall för utgivna underhållsbidrag, rätlshjälpslagen(1972:429) saml sludiestödslagen (1973:349), Äveni lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap och religionsfrihetslagen(1951:680) behöver ändringar göras, Beaklas bör emellertid, såvitt gällerreligionsfrihetslagen, att den är av kyrkolags karaktär och alt den såledesinte kan ändras ulan medverkan av kyrkomötet. Eftersom kyrkomöte inte tordekomma att äga rum innebär della ati frågan om ändring ilagen t. v. för anstå. Lagenom svenskt medborgarskap är f. n. föremål för en allmän översyn inomarbetsmarknadsdepartementet. Jag har i samråd med statsrådet kommii framtill all de ändringar i lagen som bör göras med anledning av de nu aktuellaändringarna i lämpligen kan vidlas inom ramen för arbelelinom arbelsmarknadsdepartementet. Något förslag om ändring imedborgarskapslagen läggs därför inle fram i delta sammanhang. Prop.1975/76:170 ' Ocksåde nya reglerna om vårdnad föranleder vissa följdändringar i författningarutanför FB. Till de författningar som bör ändras nu hör, utöverstudiestödslagen, . Jag ämnar i della sammanhang också föreslå attändringar görs i utsökningslagen (1877 nr 31 s, I), lagen(1947:529) om allmänna barnbidrag och införsellagen (1968:621), Påpekasbör all del i och för sig kan finnas skäl att ändra såväl FB som andra av de nuangivna författningarna, utöver vad som föreslås här. Författningarna äremellertid f. n. föremål för visst utredningsarbete. Sålunda harfamiljelagssakkunniga (Ju 1970:52) i uppdrag att se över bl, a. omunderhåll, medan namnlagen är föremål för översyn av namnlagsutredningen (Ju1972:06). Deföljdändringar som bör göras i detta sammanhang ämnar jag kommentera närmare ispecialmoliveringen. Jag vill här endast beröra ändringarna i lagen omallmänna barnbidrag. Enligt 4 S lagen omallmänna barnbidrag är del modern som har räll att uppbära sådani bidrag förbarnet, om barnet står under båda föräldrarnas vårdnad. Är modern lill följd avfrånvaro, sjukdom eller annan orsak för längre lid förhindrad alt delta ivårdnaden har fadern rätt att uppbära bidraget, 1 andra fall än då föräldrarnagemensamt är vårdnadshavare uppbärs barnbidraget av den som har vårdnaden ombarnet (4 S första slyckel). Harbarn placerats i enskilt hem genom barnavårdsnämndens försorg kan allmänförsäkringskassa på framställning av förordna all barnbidragetskall uppbäras av den som fostrar barnet. Har barnel placerats i enskilt hem avannan än barnavårdsnämnden, kan meddela sådant förordnandeefter framställning av modern eller annan som normalt har rält alt uppbärabidraget (4 S andra styckei). Omdet befinns all den som enligl 4S har rält att uppbära barnbidrag inle ärskickad härför, kan pä framställning av barnavårdsnämndförordna att bidraget skall betalas ul lill den andra av föräldrarna eller tillannan lämplig person. Om det föreligger synnerliga skäl kan försäkringskassanförordna all bidraget skall betalas ut till nämnden att användas lill barnetsbäsla (5 S). Närbarnbidragen lillkom anfördes som skäl för all modern skulle tillerkännas rältlill bidraget bl, a, all man dä med större säkerhel torde kunna räkna med attbidraget verkligen kom barnel till godo och fick den slandardhöjande effektsom avsägs, Enligl min mening speglar det principiella företrädet för modernframför fadern en föråldrad syn på kvinnans och mannens roller i hem ochyrkesliv. Den naturliga utgångspunkten bör vara all föräldrama skall havalfrihet när del gäller att besiämma lill vem av dem som barnbidraget skallbetalas ut. Denna uppfattning har ocksä framförts av familjepolitiskakommittén i betänkandet (SOU 1972:34) Familjestöd och av riksförsäkringsverketi dess yttrande över promemorian. Riksförsäkringsverkelföreslår all beslämmelserna om barnbidrag ändras på så sätl au rällen altuppbära bidraget då föräldrarna gemensamt har vårdnaden skall tillkomma modern,om föräldrarna inte anmäler att det Prop.1975/76:170 160 skallbetalas ut till fadem, och au del i annal fall skall ulgå lill den som harvårdnaden om barnel. Jag finner riksförsäkringsverkels förslag lämpligt ochförordar alt det genom förs i della sammanhang. 6.7Avgift för vård av omyndigs värdehandlingar Aktier,obligationer, pantbrev, skuldebrev och andra sådana värdehandlingar som tillhöromyndig skall enligl FB sättas ned i öppet förvar hos eller annanbank, om handlingarnas sammanlagda värde överstiger . Om underårigasyskon har gemensam förmyndare, skall värdehandlingarna räknas samman. Fr, o,m, den gäller att nedsättning behöver ske endasl omhandlingarnas sammanlagda värde överstiger ell belopp moisvarande tvä gångergällande basbelopp enligl lagen om allmän försäkring samt att förmyndarendärvid skall räkna samman värdehandlingarna i samtliga förmynderskap som haninnehar. Nedsattahandlingar skall värdas av banken i enlighet med bestämmelserna i lagen(1924:322) om vård av omyndigs värdehandlingar (VL). För sin vård får bankentillgodoräkna sig en årlig avgift som inie får överstiga, när del gällerinhemska värdehandlingar och när det gäller utländskavärdehandlingaren krona för varje påbörjat tusental kronor av handlingarnasvärde (8 S VL). Denu gällande förvaringsavgifterna fastställdes är 1963. Genom en lagändring är1974 (SFS 1974:1042) har emellertid bestämts att avgifterna skall höjas lilltre resp. för varje påbörjat tusental kronor av handlingarnasvärde. Lagändringen träder i kraft den , Bankföreningenhar i en skrivelse fört fram uppfattningen att de avgifter som bankerna harrält all la ul för vård av omyndigs värdehandlingar inle förslår alt täckakostnaderna för bankernas förvaltningsarbete samt alt kostnadstäckning inteheller kommer att uppnås med de högre avgifter som får las ut för förvaltningsom sker efter den . Bankföreningensuppfattning delas av flertalet av de remissinstanser som har hörts i anledningav skrivelsen, bl. a, bankinspektionen och sparbanksföreningen. Dessainslanser anser det alltså moliveral med en höjning av avgifterna utöver densom inträder . Förmin del anser jag all en utgångspunkt vid bestämmandet av ifrågavarandeavgifter är all bankerna skall fä kostnadstäckning för den värd av omyndigsvärdehandlingar som del enligl lag åligger dem all ulföra. Jag anser mig böragodta bankföreningens uppfattning alt ytteriigare avgiftshöjningar behövs förall full kostnadsläckning skall uppnås. Närdel gäller frågan om hur avgifterna närmare skall bestämmas anser jag lill enbörjan liksom bankföreningen att den nuvarande lägre avgiften för värd avutländska värdehandlingar bör slopas, så au samma avgift gäller för utländskaoch inhemska värdehandlingar, I praktiken lorde nämligen, som bankföreningenhar framhållil, arbelel med vården av de utländska Prop.1975/76:170 161 handlingarnavara lika arbetskrävande som vården av de inhemska. Närdet sedan gäller själva konstruktionen av avgifterna framgår såväl avbankföreningens skrivelse som av remissyttrandena att enbart värdebaseradeavgifter inte ger ett riktigt resultat, efiersom kostnaderna för vården tillstor del står i proportion till antalet värdeposter som var för sig ur förvaltningssynpunktutgör en särskild enhet och kräver individuella insatser i form av bevakning m.m. På grund härav bör följande ändringar i systemet göras. Den värdebaseradeavgiften bör behållas som en grundavgift och härvid höjas, så att den per årutgör högst för varje påbörjat lusental kronor av handlingarnasvärde. bör den värdebaserade grundavgiften kompletteras med ettsystem av tilläggsavgifter. Lämpligen kan tilläggsavgifterna efter förebild avvad som gäller för andra förvar än omyndigförvar bestämmas så, alt bankerna fårta ut högst dels för varje vid avgiftsperiodens början inneliggandehandling, post av ensartade handlingar eller slutet konvolut, dels för varjedeponering eller uttag av sådana handlingar. Härvid börbegreppet post av ensartade handlingar tolkas så, att exempelvis aktier skallanses utgöra en post, oavsett om det är fråga om aktier i ett eller flerabolag. 1likhet med sparbanksföreningen finner jag det överflödigt att, som bankföreningenhar föreslagit, ytteriigare komplicera avgiftsbestämmelsema med entilläggsbestämmelse om en minsta sammanlagd avgift. Jagvill betona alt samtliga de avgifter som jag nu har förordat ärmaxi-miavgifter. I den mån kostnaden för ett förvar eller för en åtgärdunderstiger den högsta tillåtna avgiften, bör alltså endast det lägre beloppsom motsvarar kostnaden las ut. 6.8Ikraftträdande m. m. Dennya lagstiftningen bör lämpligen träda i krafl . Vissaövergångsfrågor uppstår i samband med ikraftträdandet av de nya reglerna omfaderskap. Klart är naturligtvis att de nya bestämmelserna blir tillämpligafullt ut i fråga om barn som föds efter ikraftträdandet. När det gäller barnsom har fötts blir äldre rätt tillämplig på så sätt att om en manenligt de äldre bestämmelserna har varit att anse som far, så skall han ansessom far även efter ikraftträdandet av de nya reglema. Om alltså frånskildkvinna har fött barn före ikraftträdandet och födelsen har ägt rum så kort tidefter äktenskapsskillnaden all barnet kan vara avlat , så skall denfrånskilde mannen även efter ikraftträdandet anses som far till barnel. Deltatorde inte kräva någon särskild övergångsbestämmelse. Denya reglerna om att en utomstående man kan erkänna faderskapet till barn,vartill moderns make enligt lagen är att anse som far, bör gälla, oavsett ombarnet är fött före ikraftträdandet eller ej. Mera tveksamt är i vad månmoderns make eller hennes förutvarande make skall få föra talan om alt han inteär far till barnet, i fall då det är fött före ikraftträdandet. Prop.1975/76:170 162 Harhan inte försuttit de frister som tidigare gällt för väckande av sådan talan,är det dock klart att han efter ikraftträdandet bör kunna föra talan omfaderskapet. Övervägande skäl talar för att han bör kunna väcka lalan även i falldä han har försuttit en äldre lalefrisi, I annal fall skulle de nyabestämmelserna få alllför liten räckvidd. Om däremoi en tidigare väckt talanhar ogillats genom lagakraftägande dom pä annan grund än att en lalefrist harförsuttits, bör ny talan om samma sak i enlighet med allmänna principer varautesluten. Ärmål angående makes faderskap anhängigt för de nya reglernasikraftträdande, bör de nya reglerna om förutsätining för talans bifalltillämpas. Om det alltså utreds alt modern har haft samlag med annan än maken,bör talan bifallas om det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannoliktalt barnel har avlats av den andre. Denya reglerna innebär en kraftig inskränkning i rätten för arvingar till avlidenman att väcka talan om dennes faderskap. Har talan väckts före ikraftträdandetmed iakttagande av gällande tidsfrister och är målet alltjämt anhängigt vidikraftträdandet, bör dock lalan prövas slutligt utan hinder av att rätten attföra talan har fallit bort enligl de nya beslämmelserna. När det gällerförutsättningarna för bifall till talan bör emellertid även i detta fall de nyareglerna tillämpas. Vaddärefier beträffar de nya reglerna om vårdnad torde några övergångsproblemknappast uppstå. Reglerna bör gälla fullt ut i och med ikraftträdandet. Vidfaderskapslagens tillkomst fogades vissa övergångsbestämmelser till lagen.Bestämmelserna innebar till en början att i fråga om barn utom äktenskap, somhar fölls före utgången av , skulle alltjämt äldre lags bestämmelser gällabeträffande barnavårdsmannens skyldighet att sörja för alt barnets bördfastställs. Den nya bestämmelsen om skyldighet att föra lalan mot den man ellerde män som skäligen kan komma i fråga som far lill bamet skulle dock ägatillämpning även i sådant fall. Iövergångsbestämmelserna till faderskapslagen föreskrivs vidare att i mål omfaderskap till barn utom äktenskap kan talan om barnets egenskap avtrolovningsbarn enligt äldre lag tas upp till prövning, om barnet är föll föreden nya lagens ikraftträdande eller den uppgivne fadem har avlidit föreikraftträdandet. 1samband med barnavårdsmannainstitulionens avskaffande den 1 januari 1974kompletterades övergångsbestämmelserna med en föreskrift om att äldre lagsbeslämmelser om barnavårdsman i stället skulle gälla barnavårdsnämnden. Tidigarehar föreslagits att de nuvarande reglerna i faderskapslagen skall arbetas in iFB, Detta innebär att faderskapslagen bör upphävas i samband med alt de nyareglerna sätts i kraft. De nu behandlade övergångsbestämmelserna tillfaderskapslagen bör dock allljämt gälla. Lämpligen bör de tas in blandövergångsreglerna lill ändringarna i FB. Prop.1975/76:170 '63 Ienlighet med del anförda har inom upprättats förslagtill 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring i , 3. lag om ändring i utsökningslagen (1877 nr 31 s. 1), 4. lagom ändring i lagen(1924:322)om vård av omyndigsvärdehandlingar, 5. lag om ändring i lagen (1947:529) om allmännabarnbidrag, 6. lag om ändring i militärersättningsförordningen(1950:261), 7. lag om ändring i lagen (1954:243) omyrkesskadeförsäkring, 8. lag om ändring i lagen (1958:642) angåendeblodundersökning m. m. i mål om äktenskaplig börd eller vid utredning avfaderskapet till barn utom äktenskap, 9. lag om ändring i barnavårdslagen (1960:97), 10. lag om ändring i lagen (1962:381) omallmän försäkring, 11. lag om ändring i namnlagen (1963:521), 12. lag om ändring i införsellagen (1968:621), 13. lag om ändring i lagen (1969:620) om ersättning ivissa fall för utgivna underhållsbidrag, 14. lag om ändring i rättshjälpslagen(1972:429), 15. lag om ändring i sludiestödslagen(1973:349). Vidupprättande av lagförslagen har samråd skett, såvitt gäller 5, 7, 9 och 10 medchefen för , beträffande 6 med chefen för försvarsdepartementetoch beiräffande 15 med chefen för . Förslagenbör fogas lill protokollet i detta ärende som bilaga 2. 8.1Förslaget till lag om ändring i Deförslag som har lagts fram i det föregående föranleder omfattande ändringar iFB, Utöver ändringar av saklig natur är ett flertal redaktionella ändringarpåkalla''.e. Jag har härvid också ansett det lämpligt all i viss omfattningändra FB:s disposition. Utgångspunkten har varit att faderskapslagensbestämmelser, som till övervägande del är av processuell natur, bör flyttasöver till FB. På grund av sammanhanget med de materiella reglerna om faderskaphar de placerats i 2 och 3 kap. För alt man skall vinna större enhetlighet ochöverskådlighet har jag då ansett att också de processuella bestämmelser i 20kap. som rör särskilda mål- eller ärendegrupper, nämligen faderskap, adoption,vårdnad, underhåll, omyndighetsförklaring och bävan- Prop.1975/76:170 164 deav sådan förklaring samt förordnande och entledigande av förmyndare och godman, bör flyttas från 20 kap. och placeras i de kapitel som innehåller demateriella reglerna om de olika instituten. Kvar i 20 kap. står enligtdepartementsförslaget i huvudsak vissa allmänna rättegångsbestämmelser. Försiastycket anger de fall i vilka faderskapet till ett barn följer direkl av lagen.Som har berörts i avsnittet 6.2.1 har dessa fall inskränkts lill sådanasituationer då modem är gift vid barnets födelse eller då hon vid dennatidpunkt är änka och maken har avlidit inom sådan tid att barnet har kunnatavlas . Mannen i äktenskapet är då enligt lagrummet att anse somfar till barnet. Är modern vid barnets födelse omgift följer direkt av lagenatt det är mannen i det nya äktenskapet som är att anse som barnets far,oberoende av om barnet har fötts alt det har kunnat avlas imoderns tidigare äktenskap. Det fallet att modern vid barnets födelse är ogifteller frånskild omfattas inte alls av lagrummet. Utanför lagrummet fallerockså den situationen att modern är änka sedan så lång lid tillbaka att barnetinte kan ha avlats före mannens död. Medde nu föreslagna reglerna undviker man det problem som finns , nämligenatt i vissa fall två män enligt lagens ordalydelse kan vara att anse sombarnets far. Om en änka gifter om sig efter mannens död och i det nyaäktenskapet föder barn att del kan vara avlat i det tidigareäktenskapet kan enligt de nya reglema endast maken i det nya äktenskapet ansessom far till barnel. Detta överensstämmer också med de anvisningar lillfolkbokföringsmyndigheterna som f n. gäller i motsvarande situation. Lagrummetinnehåller inte någon regel om konceptionstid i fall då modern har blivit änka,dvs. någon regel om hur efter mannens död ett barn kan födas för attanses vara avlat av honom. Denna fråga får liksom avgöras i praxis. Presumtionenom den äkta mannens faderskap kan hävas av domstol, som alltså kan förklara attden äkta mannen inte är barnels far, Presumtionen om makens faderskap kan ocksåhävas genom att en annan man erkänner faderskapet. Närmare regler i dessafrågor finns i 2 och 4 SS- I andra stycket av förevarande paragraf föreskrivsdärför att vad som sägs i första stycket inte gäller, om rätten enligt 2 Sförklarar all moderns make inte är far till barnet eller om annan man enligt 4S erkänner faderskapet. Iparagrafen anges under vilka förutsättningar faderskapspresumtionen enligt 1 Sförsta stycket kan hävas av domstol. De olika fall som kan föranleda 1975/76:170 165 hävningav faderskapet har tagits upp i tre olika punkter, Reglema motsvarar i sinahuvuddrag beslämmelserna i nuvarande 2 kap. 4 S FB. Denförsia punkten avser det fallet att det är utrett att modem har haft samlag medannan man än sin make under tid då barnet kan vara avlat. Under förutsättningatt domstolen med hänsyn till samtliga omständigheter finner det sannolikt attden andre mannen är far till barnet skall faderskapspresumtionen hävas.Bestämmelsen skiljer sig något från motsvarande regel i 2 kap. 4 S FB. Enligtsistnämnda lagrum krävs alt det måste antas au den andre mannen är barnets far,1 departemenlsförslaget har kravet alltså nägot mildrats så alt detöverensstämmer med förutsättningen för att någon skall förklaras som far i målom fastställande av faderskap (5 §). Detta gör det bl.a. lättare att i sammamål behandla frågan om hävande av faderskapspresumtionen enligt förevarandeparagraf och frågan om fastställande av nytt faderskap för barnet,härtill skall behandlas närmareunder 3 kap. 16 S-Andra och tredje punkterna tar sikle på fall då del inte ärvisat alt modern harhaft samlag med annan man än maken. makenskall i så fall hävas om del på grund av barnets arvsanlag eller annansärskild omständighet måste hållas för visst all maken inte är barnets far(andra punkten) eller om barnel har avlats före äktenskapet eller under detalt makarna levde åtskilda och det inle är sannolikt att de haft samlag medvarandra under den lid då barnet kan ha avlats (tredje punkten). nuvarande2 kap. 4 S krävs ytterligare att den omständigheten all makarna levdeåtskilda berodde pä söndring mellan dem eller på alt domstol förordnat Enligt departementsförslaget räcker det med att det utreds attmakarna rent faktiskt inte har levt samman. Bestämmelsermoisvarande nuvarande 2 kap. 1-3 SS om vem som får föra talan om hävande avfaderskapspresumtionen enligt 1 S första stycket har tagits upp i 3 kap. 1 och2 SS- Somnärmare skall behandlas under 4 S kan faderskapspresumtionen enligl I S försiastyckei under vissa omständigheter hävas också genom att annan man erkännerfaderskapet lill barnet, Paragrafengäller i första hand fall då antingen förhållandena inte är sådana att makeenligl I S första slycket skall presumeras vara far till barnet eller dåfaderskapspresumtionen har hävts. Enligt jörsta stycket fastställs faderskap isådana fall genom erkännande eller genom dom. I likhet med vad som gällerenligt 3 kap. 2 S FB föreskrivs i andra slycket att erkännande kan ske ävenföre barnets födelse. Somhar nämnls vid I S skall faderskap till barn som föds efter skilsmässa alltidfastställas enligt denna paragraf och detta oberoende av om födelsen skett påsådan tid att bamet kan ha avlats före upplösningen av moderns äktenskap. 1975/76:170 166 Somnärmare skall beröras i anslutning lill 4 S kan erkännande i vissa fall komma ifråga även om I S försia stycket är tillämpligt och modems make alltså skallanses som far till barnet. En erinran härom har tagits upp i första styckei avförevarande paragraf Försiastycket motsvarar nuvarande 3 kap. 2 S FB första och andra stycke-ena medundantag av föreskriften om att erkännande kan ske även före bamets födelse.Denna föreskrift har som lidigare nämnls fått ny placering i 3 S andra styckei. Andra Slyckel innehålleren ny regel om erkännande av faderskapet i sådana fall då modern var gift vidbarnets födelse och hennes make alltså enligt 1 § försia stycket skall ansessom far lill barnel. Lagrummet är avsetl att tillämpas i sådana fall då det försåväl modem som hennes make står klart att annan man är far till barnet ochdenne är villig att erkänna faderskapet. Genom erkännandet fastställs att delär den andre mannen och inte moderns make som är barnets far.