prop · FZ03135 · 1975-12-31 00:00:00 — Fleraremissyttranden har gäll in närmare på utställningens användning inomfolkbildningsarbetet och ett par instanser berör även folkhögskolornas roll.SÖ, och Folkbildningsförbundel finner att erfarenheternavisaratt ulställningsmediel fungerar mest effektivt dä utställningar integrerasi pedagogiska projekt med möjligheter till bearbetning av stoffet.Folkbildningsförbundel understryker vikten av att Riksutställningar bidrar tillmöjligheterna att redovisa studieförbundens cirkelstudier i utställningsform.Föreningen , statskontoret och RR V ifrågasätter om encentralisering av verksamheten med vandringsutställningar är till fördel vidkontakten med folkbildningsverksamheten. Någraremissinstanser uppehåller sig vid utställningsmediels betydelse för skolan.Erfarenheterna av utställningar som läromedel frän försöken i Skellefteåbetecknar SÖ som värdefulla och styrelsen vill peka på utställningens storamöjligheter alt fungera som stöd för samverkan mellan skolans ämnen. EnligtFöreningen bör den största satsningen pä skolan görasvia regionala och lokala museer. och betonar myndigheternas behov av service frånRiksutställningar. Folkparkernas centralorganisation däremot framhåller attsamhällets organ inte bör fä ta i anspråk avgörande delar av Riksutställningarsresurser. För att man skall kunna komma till rätta med snedfördelningen ikulturutbudet anser LO att del löpande planerings- och budgetarbetet mästeulgä frän klara prioriteringar av de missgynnade grupperna, främst bland devuxna. Även betonar att utställningsmediet inte färförbehållas institutionerna. KROpåpekar alt konstnärernas andel av försöksverksamhetens budget varit blygsamoch föreslär att en särskild konstsektor inrättas som fär ansvar Prop.1975/76:135 148 a. vandringsutställningar av konst samt för de idé- ochtemautsläll-ningardär konstnäriig medverkan är nödvändig. Liknande förslagframläggs av Konslnärscentrum. Mängaremissinstanser delar uppfattningen att en huvuduppgift för Riksutställningarär att p r o d u c e r a utställningar för sädana organ och grupper, som intesjälva förfogar över en produktionsapparat. FöreningenSveriges landsantikvarier och framhåller att dettasärskilt gäller samhällsinformativa utställningar från statliga myndigheteroch institutioner,och all produktionen huvudsakligen t)örske inom ramen förmyndighetens informationsanslag. Folkparkernas centralorganisation fästersärskilt avseende vid att Riksutställningars produktionskapacitet kan utnyttjasför folkrörelser och studieförbund pä gynnsamma ekonomiska villkor.Konstfrämjandet menar all om Riksutställningar huvudsakUgen skall ställa sinaproduktionsresurser till förfogande förändra produktionsinriktade organ, kommerdel att fä svårt att inrikta verksamheten efter behov hos avnämargrupperna. ABFfruktar att om beställarens inflytande pä produktionen fär bero av dennes egnaresurser, kommer mänga som annars velat använda RiksulstäUningar alt avstå frändelta. Ettstort antal institutioner och organisationer pä museiområdet samt bl. a.Stockholms kommun och understryker att utställningsproduktion i förstahand är en angelägenhet för museerna. a. riksmuseetframhåller att det inte är ändamålsenligt att Riksutställningar producerar egnautställningar inom de större museernas ämnesområden. Föremål och sakkunskapfinns redan pä museet, och produktion genom Riksutställningar innebär endasl enfördyring. Fränmånga häll betonas att en reell decentralisering av produktionen mästeeftersträvas. Flera instanser påpekar all bl. a. utredningens undersökningarvisat, att del framför allt är utställningar med lokal anknytning som lockar nypublik. Om en produktlon som är resultat av centrala Initiativ fr dominera.Innebär detta enligt SÖ stor risk för ett passivt mottagande. Produktion pälokal nivå bör därför stödjas. och statens historiskamuseum och KRO finner det angeläget all länsmuseerna ges statsmedel förproduktion av utställningar som I första hand vänder sig lill länels invånare.Dessutom bör centralmuseerna erhålla medel för produktion avvandringsutställningar. framhåller liksom ochbiblioteksnämnden i att biblioteken bör kunna fä produktionsstöd förutställningar, särskilt sädana av lokalt intresse. Riksantikvarieämbetetoch statens historiska museum, . Nordiskamuseet, Stockholmskommun, , Föreningen och Svenska museiföreningenanser all en del av de för Riksutställningar Prop.1975/76:135 149 föreslagnaproduktionsmedlen i stället bör tillföras ett särskilt anslag förulslällnlngsproduktion, som disponeras av . Även statenskuhurråd för fram tanken pä ett för museiväsendet gemensamt anslag förvandringsutställningar, fördelat av , och avsett att möjliggöra förde mindre statliga museerna att delta I verksamheten. Betydelsenav utvecklingsverksamhet pä utställningsomrädet betonas av några Instanser. Deanställda vid menar att utvecklingsarbete givetvis kan skeInom ramen för olika samarbetsprojekt, men att det även är viktigt attRiksutställningar fär särskilda resurser för sådant arbete.Folkbildningsförbundel anser del viktigt att experimenlverk-samhelen gestillräckliga resurser, och att den bedrivs i nära samarbete medfolkbildningsarbetet och skolan. Statenskulturråd framhåller liksom slatens , kommun ochflera länsmuseer betydelsen av basutställnlngar som kan kompletteras medlokalt material. Deflesta remissinstansema framför inga invändningar mot integrationen konsl och Föreningen i skolan i för bildande konst önskar en garanti för all mängdenkonstutställningar och anslagen till dessa hälls pä en viss nivå. i skolan understryker det angelägna i att Riksutställningarkan ge konstutställningar för skolan ett betydande utrymme. Någraremissinstanser behandlar frågor rörande förhällandet till ochTRU. Betydelsen av samarbete med dessa institutioner betonas bl. a. av SÖ.Varbergs museum och Folkparkernas centralorganisation. önskar ett vidgat samarbete och understryker liksomTekniska museet. och vid svenska museer vikten av att bl. a. radio- och TV-inslag ihögre grad skulle kunna friköpas. Deremissinstanser som närmare behandlar Riksutställningars d i s t r i-butionsfunktion är eniga om all organisationen utöver distributionen av deegna utställningarna har vikliga uppgifter att fylla regionall. Mängaframhåller emellertid alt Riksutställningars regionala uppgifter börvara begränsade. Grundförutsättningenför Riksutställningars distributionsverksamhet ät andra producenter bör enligtFöreningen och vara, alldistributionen inte kan genomföras billigare pä annal sätt.Landsantikvarieföreningen anser liksom och Stockholmskommun att Riksutställningar bör ha skyldighel att distribuera en utställningom ett visst antal mottagare, t. ex. fem, anmält intresse.Dislributionsskyldigheten måste förenas med regeln att Riksutställningar inteskall kunna påverka utställningens innehåll och form. Prop.1975/76:135 150 FöreningenSveriges landsantikvarier hävdar all en samordning av det lokala utbudet ärnödvändig och att länsmuseerna eller motsvarande organ därför bör ha etthuvudansvar för ulslällningsdislribulionen pä länsplanet. Utställningar somproducerats för centrala organisationer pä riksplanet bör dock kunnadistribueras direkt till dessas lokalorgan. FöreningenSveriges landsantikvarier och flera länsmuseer påpekar alt Riksutställningarbör ha ansvaret för förvärv av internationella utställningar efter samråd medlandets museer. Någraremissinstanser betonar allmänt informationens betydelse inom verksamheten medvandringsutiställningar. ifrågasätter en viss omfördelningav tillgängliga resurser frän produktions- och distributionskostnader tillinformation och programverksamhet. Viktenav programaktiviteier i anslutning till utställningar berörs i fleraremissyttranden. betonar starkt att programverksamhetenalltid bör bedrivas i nära samarbete med lokala instanser, och att producentenredan på ett tidigt stadium bör kontakta lokala organisationer. Z.0och /wF understryker att kontakt bör tas med viktiga avnämargruppersorganisationer innan produktionen av en utställning påbörjas. Även Konstfrämjandet,Folkparkernas centralorganisation och ABF betonar att kontakterna medutställningarnas avnämare är viktig. FöreningenSveriges landsantikvarier och framhåller att uppsökandeverksamhet bör förläggas till länsmuseerna. 5///-telsen Sverigesarkitekturmuseum framhåller alt tyngdpunkten i Riksutställningars framtidaverksamhet bör läggas pä stimulans lill lokala ulslällnings-aktiviteter ochhjälp vid genomförandet av dessa. Utredningenbehandlar i anslutning lill distributionsfrågorna framställning ochdistribution av trycksaker, serietillverkade utställningar och reproduceratnatur- och kulturhistoriska material. FöreningenSveriges landsantikvarier och information vidsvenska museer delar i stort utredningens uppfattning att Riksutställningarbör bedriva verksamhet pä detta område. Riksaniikvarieämbeiet och Slatenshistoriska museum påtalar museernas behov av föriagsmedel, närmast förutgivning av populära trycksaker. Föreningen i skolan är positiv tillsatsningen pä serietillverkade utställningar som kan ge möjlighet tillspeciellt stimulerande pedagogiska hjälpmedel för skolan. Behovetav ett dokument a lionsorgan pä utställningsomrädet tas upp i ett flertalremissyttranden. och slatens historiska museum, statenskuhurråd. information vid svenska museer.Svenska slöjdföreningen och flera länsmuseer föreslär alt vid Riksutställningarinrättas ell centralt arkiv med uppgift att dokumentera de utställningar somordnas i landet. Prop.1975/76:135 151 Framförallt från museihäll, bl. Föreningen och , framhålls Riksutställningars centrala tekniskaservicefunktion för museer, skola och folkbildning m. m. Riksaniikvarieämbeietoch statens historiska museum understryker att Riksutställningar bör kunna ätasig uppgifter för museerna vid uppbyggnad både av basutslällningarochtillfälliga utställningar. Svenska kommunförbundei och påtalar behovet av central utlåning av olika slagskvalificerade utställningsanordningar. Enligt kommun bordeRiksutställningar kunna ha dislributionsmaterial till uthyrning för regionaltoch lokall producerade utställningar. Från flera håll betonas särskilt försöks-och utvecklingsarbetet inom den tekniska verksamheten, Naiur-historiskariksmuseet framhåller all utprovning av teknisk apparatur ochulex-perimenterande av förpackningsmetoder skulle kunna ske centralt, AV-verksamhel,Flera uttalar sig allmänt om behovet av central AV-service, Beträffande tankenpå en AV-central vid Riksutställningar är meningarna delade. Musikaliskaakademien och stöder förslaget om en framhåller dock att en mer omfattande utvecklingsverksamhet skullekräva stora ekonomiska insatser och bör läggas på ett annat organ. påpekar att Riksutställningars AV-verksamhel inte får innebäraall museer, som vill skapa egna möjligheter för sådan verksamhet, fråntasekonomiskt stöd. Utredningen angående den förisatta verksamheten med radio ochtelevision inom utbildningsväsendet instämmer i att Riksutställningar bör havissa egna produktionsresurser men betonar alt vissa uppgifter bör utföras hosandra produktionsenheter. Konstfrämjandet finner det rimligt alt visstAV-material framställs i samarbete mellan organisationer och Riksutställningar.Svenska fliminstituiei understryker den röriiga bildens stora betydelse inomutställningsomrädet men är tveksamt till särskilda produktions- ochdistributionsresurser inom Riksutställningar för film och videogram. Enligt Tekniskamuseets åsikt har redan etablerade organ och institutioner inom AV-sektorntillräcklig kapacitet föratt betjäna museerna. Även ABF tar avstånd frånproduktion inom Riksutställningar av audi-visuella hjälpmedel och förordarundersökningar om t, ex, TRU eller kan sköta uppgiften. Rikskonserteranser resurser för ett fortsalt och utbyggt samarbete med Riksutställningar imediautvecklingsfrägor vara viktiga. Statenskulturråd understryker viklen av en förstärkt planeringsfunktion inomRiksutställningar. Planeringen måste vara långsiktig men Prop.1975/76:135 152 detbör ocksä finnas beredskap för snabba insatser. Utställningarna bör kunnafungera som inlägg i den aktuella samhällsdebatten. Rikskonserteroch anser det vara av stor vikt att en gemensam gmndläggandeiängtldsplanerlng för "de tre R:en" kan göras. Fråganom olika institutioners och gruppers möjligheter till inflytande påRiksutställningars planering har kommenterats av många remissinstanser. LO,Konstfrämjandet, Folkbildningsförbundel, Folkparkernas centralorganisation,KF, ABF, , och de anställda vidRiksutställningar reagerar mot att krav frän landsting och kommuner avutredningen tillmäts en starkt styrande roll och framhäver I ställetfolkrörelser, studieförbund och andra organisationer som primära kontaktorgan. Beträffandeplaneringen av produktionen för skolorna förutsätter SÖ att ävenlänsskolnämnderna beaktas som viktiga kontaktorgan och fäster uppmärksamhetenpä vissa grupper med särskilda behov. Särskilda Insatser behövs bl. a. pävårdinstitutioner och för språkliga minoriteter. Slatens invandrarverk tar uppbehovet av utställningar med anknytning till invandrare. Fleraremissinstanser vill ge Riksutställningar i uppgift all, eventuellt i samarbetemed centralmuseerna, handha eller organisera utbildning i ulslällningsteknlk m.m. Till dessa hör , några länsmuseer.Landsantikvarieorganisationernas samarbetsråd. Svenska och Svenska slöjdföreningen.Västerbottens museum betraktar Riksutställningar som den naturliga platsen förgemensam central för utställnings- och museipedagogik och för utbildning avutställningskonsulenler. Enligl de anställda vid Riksutställningar harinstitutionen visat sig vara en naturiig plats för såväl Intern som externutbildning pä utställningsområdet. Ettstort antal synpunkter har lämnats på styrelsens sammansättning, mandattid ocharbetsuppgifter. Frän institutions- och organisationshäll framhålls viklen avall den egna verksamheten blir representerad. Ettantal remissinstanser instämmer i förslaget om stiftelseform förRiksutställningar, däribland statskontoret. RRV, ochLandstingslorbundei. KF är positivt under förulsällning all motiagargrup-pernafär tillräckligt inflytande och KRO om organisationen blir representerad istyrelsen. LO, Konstfrämjandet, Folkparkernas centralorganisation. Svenska riksieaiern, ABF och Unga örnarställer sig tveksamma eller avvisande till stiftelseformen därför att den inteanses garantera ett rimligt avnämarinflylande. Fleraremissinstanser understryker vikten av all offentlighetsprincipen tillämpas förstiftelsen. Kammarkollegiet, statskontoret, riks- 1975/76:135 153 museetoch påpekar att bestämmelsema I detta hänseende inteIntagits i det framlagda stadgeförslaget. Remissinstansemahar även lämnat synpunkter pä ett antal olika organisationsfrågor. RiksutställningarsInre organisation bör enligt slatens kuhurråd beslutas av organisationensstyrelse och Inte av regeringen. ser dock positivt pä inrättande aven planeringsgrupp. Planeringsgruppens värde betonas av museetoch styrelsen för . SIDA anser att man för all undvikakompelenstvlster och för att skapa en klarare ansvarsfördelning bör göraplaneringsgruppen antingen till ett stabsorgan Inom chefens kansli eller självständig avdelning med egna tjänstemän. De anställda vidRiksutställningar finner att planeringsgruppen kan tänkas bli Identisk meddirektionen och anser att en precisering senare måste ske. Någraremissinstanser tar ställning till förslaget om överflyttande av I n-formalionscen t rum för offentlig konst till stålens konstråd. Statenskonstråd och är positiva tili förslaget.Kommunförbundet framhåller all Informationscentrum är föga känt I kommunema,varför bättre information om dess verksamhet behövs. Statenssjöhistoriska museum anser att frägan om ett arkiv för offentlig konsl behöverutredas närmare. Konstnärscentrumanser att en samordning av informationscentrums och Konstnärscenlrums bildarkivvore mycket fördelaktig. Olikapersonalfrågor behandlas i ett anlal yttranden. Slatenskonstråd anser den föreslagna personalförslärkningen pä konst-områdettillräcklig endast om lillfällig personal och konsulter anlitas i ökadomfattning. Enligt KRO bör anslaget för tillfälligt anlitad arbetskraft uppgåtill minsl hälften av de föreslagna utgifterna för fast anställd personal ochslyrdsearvoden. Organisationen framhåller ocksä liksom Föreningen och konst betydelsen av de tvä föreslagna nyainlendenlstjänsierna för produktion av konstutställningar, bl. a. till skolorna. Konslfrämjandeloch ABF finner den föreslagna kostnadsramen för Riksutställningars verksamhetrimlig. Flera museer är positiva till utökningen endast under förutsättningalt en behövlig satsning på museiväsendet inte berörs. serdet inle som möjligt att bl. a. mot bakgrund av väntade reformer pämuseiområdet räkna med en omedelbar utökning av Riksutställningars verksamhetav föreslagen omfattning. Riksutställningar bör fä en ändamålsinriktad budgetav samma typ som Rikskonserter. RRVhar inga invändningar mot alt Riksutställningar ges särskilda förlagsmedel,men anser att medlen bör särredovisas i den interna redovisningen och attbeslämmelser om deras användning bör utfärdas. 1975/76:135 154 Fleraremissinstanser understryker att rättsläget beträffande ansvaret förutställningar måste klarläggas. påpekar alt ävenfrågan om ansvarsfördelningen vid samproduktion mellan Riksutställningar ocht. ex. ett centralmuseum torde bli aktuell. kan del inte generellt sägas att det organ som producerareller förmedlaren utställning bär det straffrättsliga ansvaret, utan dettavilar i princip på gärningsmannen och övriga medverkande enligt allmännastraffrättsliga grundsatser. Beträffande skadeståndsansvar torde oflaRiksutställningar som sådant bli ersätlningsskyldigt, ensamt eller tillsammansmed den straffrällsligl ansvarige. Utställningar som mångfaldigas i ett stortantal exemplar kan enligt massmedieutredningen falla under tryckfrihetsförordningeneller en kommande massmediegrundlag. Massmedie-uiredningen anser alt förslagetatt viss person ensam skall vara ansvarig för det allmänna innehållet i enutställning kan verka vilseledande och ge intrycket att personens ansvar ävenär rättsligt. Därför föreslås i stället föreskrifter om att den som haft iuppdrag alt utarbeta en utställning skall tydligt anges i utställningen eller isamband därmed. ansluter sig till detta förslag. SÖ,kommun. Föreningen i skolan och att det rättsliga ansvaret för en utställnings innehåll ej böråvila mottagaren. Fleraremissinstanser instämmer i utredningens åsikt att det allmänna ansvaret förutställningar av polemisk art bör ligga på producenten. Till dessa hör Tekniskamuseet, stålens kulturråd. allmänna biblioieksförening ochStudieförbundet . Klys,KRO och Konstnäiscentrum anser liksom SÖ all allt ansvar för vad som uttalas ien utställning, även del rättsliga, bör åvila upphovsmannen. Producenten börenligt i den nya lagstiftningen ges ett lika självständigtansvar som ansvarig utgivare av tryckt skrift eller programansvarig i radio. Prop.1975/76:135 155 8Regional kulturminnesvård och museiverksamhet 8.1 Nuvarande urganisatiun ochverksainhelsfurmer 8.1.1 Den regionala ochlokala kulturminnesvården 1landsantikvarieorganisationen ingår 24 landsantikvarier, en i varje län.Huvudmän för landsantikvarierna är i fiertalet län enskilda organisationer.Enligt kungörelsen (1955:317) angående statsbidrag till avlöningar inomlandsantikvarieorganisationen (ändrad senast 1965:167) skall landsantikvarienvara ' företrädare inom sitt verksamhetsområde och införämbetet ansvara för kulturminnesvärden inom länet. Bidraget ulgär tillavlönande av en landsantikvarie och en amanuens i varje län samt därutöver särskild antikvarie pä . Bidraget har fastställts till av lönentill dessa tjänstemän, beräknad efter löneklass F 17, F9 resp. F 13, ochutgjorde är 1975 ca , per län (). Landsantikvarienär i alla län utom tre chef för ett länsmuseum (motsvarande). Detslalliga bidraget är förenat med vissa villkor enligt nämnda kungörelse.Huvudmannaorganisationerna är sålunda underkastade riksantikvarieämbetetsinspektion. Ämbetet fastställer även stadgar för huvudmannaorga-nisalionerna. Landsantikvarienhar inom sill område ledningen av den kullurminnes-värdande verksamheten. Hantar initiativ lill och sörjer för att kulturminnena skyddas och bevaras samtsvarar för rådgivning i kulturminnesvärdsfrägor. Landsantikvarien är ocksäremissorgan för , för vars räkning han fullgör en radolika uppdrag. Han utför bl. a. arkeologiska och byggnadshisloriskaundersökningar, övervakning av vårdarbeten samt kulturhistorisk kontroll isamband med restaurering av kyrkor, byggnadsminnen och annan kulturhistorisktvärdefull bebyggelse. Landsantikvarien lämnar även sakkunnigutlåtanden ållänsstyrelsen och kommunerna i frågor som rör kulturminnesvärden. Han deltarvidare i planeringsarbete. 1flertalet län svarar ett länsmuseum för den regionala musei- ochutslällningsverksamheten. Med länsmuseum förstås i det följande ett museum sombedriver en länsomfattande verksamhet och som erhåller bidrag härför från bådelandsting och kommuner. Begreppet länsmuseum finns dock inle definierat i någrastatliga eller andra bestämmelser. Särskilda bestämmelser för inrättande avlänsmuseer saknas ocksä. Länsmuseeri nämnda bemärkelse finns i 19 län. Med hänsyn till den verksamhet som bedrivsoch till pågående utredningsarbete i och i Gävleborgslän kan även museerna i och komma att betraktas som länsmuseer.I , och saknas länsmuseum. 'Med förslås i denna beskrivning myndigheten riksantikvarieämbetetoch siaiens historiska museer. Prop.1975/76:135 156 , verksamhet och finansiering behandlas ingående i MUS 65:sbetänkande (SOU 1973:5) Museerna. I flertalet län är ett hembygdsförbund ellermotsvarande förening huvudman för . I fyra län är stiftelser huvudmänmed landsting, kommuner och föreningar som stiftare. Med några få undanlagutreds i övriga län frägan om en eventuell stiftelsebildning. Direktastatsbidrag utgår inte lill länsmuseerna. Bidraget till avlöningar Inomlandsantikvarieorganlsallorien blir dock Indirekt ett bidrag till länsmuseetoch dess huvudman eftersom landsantikvarien regelmässigt också är länsmuseichef Landstingoch primär kommuner har tagit ett grundläggande ansvar för kulturminnesvärden,bl. a. genom sina bidrag till länsmuseernas verksamhet. Landslingen lämnar Ivissa fall även bidrag lill särskilda projekt såsom inventeringar,vetenskapliga undersökningar och publikationer. Landstingen har vidare i ökadutsträckning engagerat sig i frågor om värd och underhäll av kulturminnen. Primärkommunernaspelaren viktig roll inom kulturminnesvården genom att den fysiska planeringeni första hand är en angelägenhet. Flera kommuner har sålunda låtitutföra inventeringar och undersökningar av kulturhistoriskt värdefulla miljöeroch byggnader. Bevarandefrägorna har rönt ett allt starkare Intresse inom denkommunala planeringen. I vissa fall har särskilda bevarandeplaner upprättats förall läggas lill grund för planarbelei. Kulturminnesvärden är I mängaprimärkommuner en del av kulturnämndens ansvarsområde. De kommunalabevarandeinsalserna konkretiseras dock främst genom hanteringav planlägg-ningsuppgifierna och de enskilda byggnadsärendena. Vissalokala museer utför uppgifter för räkning. a. harStockholms stadsmuseum, arkeologiska och historiska museer samlMalmö museum tagit på sig uppgifter inom kulturminnesvården. Värdefullainsatser på kulturminnesvårdens område görs ocksä av hembygdsrörelsen. Genomhembygdsrörelsen tillförs kulturminnesvärden betydelsefulla erfarenheter. AttInformera allmänheten i aktuella frågor, skapa opinion och väcka debatt ärvikliga inslag i hembygdsrörelsens verksamhet. Pälokal nivå företräds kulturminnesvården av en ombudsorganisation, somengageras av i samråd med landsantikvarierna. Syftet äralt nä kontakt med de krafter som pä lokalplanet har intresse för kulturminnesvården. Efterden partiella omorganisationen av den statligalänsförvaltningen har som huvuduppgift alt leda och samordna denregionala samhällsplaneringen.