prop · FZ03100 · 1975-12-31 00:00:00 — Förslaget att förbättrastudievägledniugen vid båda skolorna tillstyrks av bl. a. SFS. K 73:söverväganden rörande förberedande konstutbildningkommenteras av flera remissinstanser. SÖ och statens kulturrådinstämmer med K 73 att den förberedande konstutbUdningen varken kan eller börha en enhetlig utformning. Ett stort antal remissinstanser, bl. a. LO,(museinämnden), kommun. Förbundet , KRO och SFS, betonar att de studiesociala frågorna kräver en snarlösning. K 73:s synpunkter på en jämnare geografisk spridning av denförberedande utbUdningen delas av bl. a. AMS och konstfackskolan.Expertgruppens överväganden rörande sättet att lösa de olika problemen, bl. a.genom att anordna förberedandekonstutbildning i form av specialkurser i gymnasieskolan, förlagda tUl befintiiga konstskolor, bemötspositivt av bl. och Landstingsförbundet.Flera remissinstanser framhåller också folkhögskolornas möjligheter att anordnautbUdning av delta slag. understryker att elt särskUtskolsystem för förberedande konstutbildning inte bör byggas upp. Nyckelviksskolanavvisar K 73:s förslag och framhåller att de förberedande skolorna bör ha en självständig ställning.Förbundet konstskolorställer sig avvisande till att förbundels skolor klassificeras som förberedandeskolor. I särskild skrivelse harGöteborgs kommun aktualiserat frågan om tidpunkten för ett ändrathuvudmannaskap för och Konstindustriskolan i . Olikautredningar har lagt ner ett stort arbete på att ge den konstnärUga utbildningen på bUd- ochformområdet en ny inriktnmg och stmktur. På vissa punkter pågårutredningsarbete fortfarande. I fråga omden egentliga konstnärsutbUdningen vid , utbildningen vidkonstfackskolans konstindustriella avdelningar och därmed jämförlig utbUdning föreUgger emeUertid ett omfattande utredningsmaterial.I detta ingår förslagen från konstnärsutbildnmgs-sakkuimiga i huvudbetänkandet(SOU 1970: 66) Högskolor för konstnärlig utbUdnuig och förslag årsexpertgrapp för konstulbUd- 1975/76:100 Bilaga 10 126 ningsom presenterats i delbetänkandet (Ds U 1974: 8) UtbUdning inom bildkonst,konsthantverk och design. En stor mängd ylterligare synpunkter har tUlförts genom remissbehandlingen av förslagen. Enligt min meningär det angelägel att nu la ställning tUl vad jag ser som centrala frågor för utvecklingen av detla ulbUdningsområde. Tillräckligtunderlag finns i de nämnda utredningsförslagen och genom den diskussion somförts med anledning av förslagen. Minaställningstaganden i det följande kommer i första hand alt röra konslnärsutbildningen vid ochutbildningen vid konstindustriella avdelningar. Jag vUlbetona alt jag enbart kommer alt uttala mig i frågor som gäller själva utbildningen.Jag kommer således inte alt beröra de förhållanden i övrigt för de båda skoloma som beror av beslut omreformering av högskoleutbUdningen m.m. (prop. 1975:9, UbU 1975: 17,rskr 1975: 179). Genom detta beslut kommer och konstfackskolanall inordnas i organisationen av statiiga högskoleenheter. Mina ställningstagandeni utbUdningsfrågoma kommer emellertid alt vara av betydelse i detförberedelsearbete för högskolereformen som f. n. pågår. a. är ställningstagandena vad gäller konsthögskolanen viklig utgångspunkt för de förhandlingar som inletts mellanstaten och för de fria konsterna om följderna av högskolereformen förakademins och del. Mina ställningstaganden till utbildningen vidkonsthögskolan och är i stor utsträckning ocksårelevanta för utbildningen vid oeh Konstindustriskolan iGöteborg. Också denna ulbildning kommertill följd av högskolereformen alt bli högskoleutbUdning. Enligtriksdagens beslut skall frågan om förstatligande av dessa skolor tas upp i samband med att man tar ställning tUl de utredningsförslagsom rör utbildningen vid skoloma. har i särskild skrivelseaktualiserat frågan om tidpunkten för ett ändrat huvudmannaskap för de bådaskoloma. Del är enligl min mening angeläget att frågan om förstatligande avdessa skolor tas upp i sådan tid att elt ändrat huvudmannaskap i förekommandefall kan genomföras , dvs. då högskolereformenskall börja genomföras. Förhandlingar med skolornas huvudmän, kommunresp. , bör därför påbörjas . Del ankommer påregeringen att besluta om formerna för förhandlingarna som bör bedrivas i närakontakt med organisationskommittéerna för högskolereformen. De delar avden konstnärliga utbildningen på bild- och formområdet som inte berörs i detföljande är teckningsläraralbUdnmgen, verksamheten vid arkitekturskolan vid , fortbildningen samt all denverksamhet som kan föras samman under benämningen förberedande konstnärligutbUdning. expertgrupp för konstutbUdning har kartlagt denförberedande konst- 1975/76:100 Bilaga 10 127 utbildningen och i detsammanhanget pekat på en rad olösta frågor. Beredningen av dessa frågor är ännuinte avslutad. Inom 1973 årsexpertgrapp för konstutbUdning pågår överväganden om dimensioneringen av utbildnmgen inom områdena bUdkonst, konsthantverkoch design. I fråga om den utbUdning som jag här behandlar utgår jag därförifrån att den nuvarande dimensioneringen t. v. bibehålls oförändrad. Det är slutligenviktigt alt påpeka att jag inte i detla sammanhang kommer att ta stäUning tUl defrågor som gäller behörighet och antagning till den här berörda utbUdningen.Jag har redan i inledningen till avsnitt B Kulturändamål berört dessa frågorför utbildningen mom kulturområdet som helhet. Mina uMalanden i det följandebygger på att de nuvarande principerna för antagning av studerande tUl utbUdningpå bild- och formområdet består. Konstnärsutbildningssakkunniga () delade inden konstnärliga utbildningen på bild- och formområdet i tre delar,nämligen fri konst, konsthantverk och design. Förslaget bygger på attutbUdningsansvaret skulle fördelas på elt helt annat sätt än vad som skermellan och . I det inledande stadiet, det som iförslaget till utbildningsorganisationrepresenterades av de s. k. formhög-skoloma, skulle de tre delområdenahållas samman. I det därpå följande stadiet, som representerades avkonsthögskola och designhögskola, skulle en uppdelning göras så att utbildningpå området fri konst och självständigtkonsthantverk skulle föras lUl konsthögskola medan övrig ulbildningskulle föras tUl designhögskola. Förslaget från i denna del blev mycketstarkt kritiserat, framför allt från de remissinstanser som företräder den friakonstnärliga utbildningens intressen. Som framgår av den redogörelsenhar de studieorganisatoriska principer somKUS byggde på överarbetats av expertgrupp för konstut-bildnmg(K 73). Expertgmppen, som endasi hade till uppgift all arbeta med utbildningen i , föreslog ennågot annorlunda ansvarsfördelning. Förslaget innebar två femårigautbildningslinjer, en för fri konst och en för design och konsthantverk. Deförsia två åren i dessa utbildningslinjerskulle sludieorganisaloriskt samordnas i en gemensam basutbildning.Därefter skulle linjen för fri konst delas upp i studievägar för måleri,grafik och skulptur och linjen för design och konsthantverk i studievägar förnärmiljödesign, produktdesign, informa tionsdesign och konsthantverk.Inriktnmgen och uppläggningen och de olika studievägama i design överensstämdehelt med förslaget från . Även mot K 73:sförslag har riktats stark kritik. Särskilt kritiserat blev förslaget om en studieorganisatorisk samordning. Sammanfattningsvis har diskussionen vidremissbehandlingen av ut-rednmgsförslagen rört två huvudfrågor. Den enahar gäUt uppdelningen avutbildningsansvaret meUan och . 1975/76:100 Bilaga 10 I28 andra har gällt frågan omstudieorganisatorisk samordning mellan ul-bUdningama. Utbildningamavid och i de delar som här berörs har ett delvisgemensamt ansvarsområde. Jag har uppfatlat diskussionen om ansvarsområdet såatt den främst handlat om vilken del av ansvaret som bör kunna läggas påkonstfackskolan. En livligt diskuterad fråga i detta sammanhang har varitanknytningen av konsthantverksutbUdningenoch behovet av att vid bibehålla en utbildning medtonvikt på fritt konstnärligt skapande av det slag som i den nuvarandeorganisationen motsvaras av de båda fackavdelnmgama dekorativ målning ochskulptur. Ulredningsförslagenom en studieorganisatorisk samordning bör ocksåses som ett ullryck för alt utbUdningen vid och konstfackskolanhar ett delvis gemensamt ansvarsområde. expertgmpp förkonstutbildning har föreslagit en studieorganisation som markerar skolornasgemensamma pedagogiska ansvar för vad som i förslaget kaUas basutbUdning.Viktiga remissuislanser med intresse för den fria konstnärliga utbildningen äremot förslaget att på detta sätt, som man uppfattar det, utifrån stmktureradetta slags utbildnuig. Huvudsyftet med fri konstnärlig ulbUdning är,framhålls det, atl ge de studerande möjlighel alt utveckla sin egen skapandeuttrycksförmåga och särart. Den kan därför inte bedrivas med en för allastuderande gemensam uppläggning. Sådan ulbildning måsle vara så fri ochformbar som del är möjligt med hänsyn lUlde pedagogiska och ekonomiska resurser som utbildningen kan förfogaöver. För egen del harjag blivit övertygad om alt det vid ställnmgstagan-dena i dessa frågor arnödvändigt att ta stor hänsyn tUl de synpunkter som kommit fram vidremissbehandlingen av utredningsförslagen. När det gäller ansvarsfördelningenanser jag alt det finns anledning att bygga vidare på vad som gäller.Jag anser också att det finns anledning att avslå från atl kräva enstudieorganisatorisk samordning inom utbildningen.Genom en precisering av utbUdningsmålen bör emellertid fördelningen avutbildningsansvaret mellan och görastydligare. De allmännautgångspunkter som jag angett leder till att utbUdningen vid bör få fortgå oförändrad.UtbUdningen kommer således även fortsättningsvis att ha som central uppgift attförbereda för yrkesverksamhet som fritt verkande bUdkonstnär, dvs. målare,skulptör, grafUier eUer tecknare. Jag räknar med att detta umebär att UtbUdningen i samma utsträckning somhittUls kommer att vara inriktad på sådan konstnärlig yrkesutövning somsker i form av mdi-vidueUt skapande arbete i huvudsak med unika konstnärligaobjekt. Givetvis räknar jag också med att det vid skall varamöjligt att söka nya tUlämpningsområden för de konstnärliga uttrycks- Prop.1975/76:100 Bilaga 10 129 medlenoch all således syssla med allmänna frågor som rör den konstnärligayrkesutövningens villkor och möjligheter. Jag förutsätter vidare attutbildningen skall arbeta öppet, med möjlighet till påverkan och impulser utifrån. Statsmakterna bör inle styra utbildningen vidkonsthögskolan i annan mening än alt allmänt ange inriktningen och fastställaden pedagogiska och ekonomiska ram inom vilken utbildningen kan verka. Av destudieorganisaloriska bestämmelserna bör framgå att utbildningen får arbeta iså fria former som tillgängliga resurser och förhållandena i övrigt medger. Jag kommer i det följande under anslaget förde fria konsterna med alt ta upp vissa frågor som rör verksamhetenunder nästa budgetår. UtbUdningen vid konstfackskolankan leda liU många slags yrkesuppgifter som skiljer sig åt i fråga om bådeuppgifternas art och sättet alt utöva dem. Man kan sammanfattningsvis tala omyrkesuppgifter inom konstnärlig formgivning och gestaltning, gäUande både produkterav olika slag, från industri- lUl konsthantverksprodukler, informationsmedieroch miljöer i olika bemärkelser. Sättet atl utöva yrkes-uppgifterna kan varieraalltifrån fri konstnärlig verksamhet till verksamhet i strikt organiseradeformer. Del gemensamma kännetecknet för dessa, sinsemellan olika,yrkesuppgifler är emellertid att arbetet sker med konstnärliga medel och kräverett konstnärligt förhållningssätt. Utbildningen vid är således långtifrånenhetlig. Det är rikligare all tala om ett utbildningsområde med flera olikastudievägar. Området kan indelas i designutbUdning, konslhantverksutbUd-ningoch fri konstnärlig utbildning. Enligt mina allmänna utgångspunkter bör dettautbildningsområde även i fortsättningen hållas samman. Detta betyder således alt uppgifterna för utbUdningenvid i sina huvuddrag förblir oförändrade. Enligt min mening ärdet emellertid nödvändigt atl utbUdningen i andra avseenden genomgår betydandeförändringar. Grunderna för dessa förändringar kan sammanfattas på följandesätt. Utbildningen vid vänder sig tillstuderande med ett eget konstnärligt uttrycksbehov och ger stort utrymme åtfritt konst-näriigl arbete. Enligt min mening har utbUdningen häri eltspeciellt värde. I del planeringsarbete som jag kommer alt förorda i detföljande bör delta inte äventyras. Utbildningen vid måste utformas så attden blir mer yrkesförberedande. Detla innebär att den tydligare än hittillsmåsle inriktas mol de fakliska uppgifier och krav som väntar de utbildade iyrkeslivet. Delta gäller samlliga studievägar inom området. En ökad yrkesanknylning kan inle komma till uttryck påsamma sätt inom varje ulbildning bl. a. beroende på sådana skUlnader mellan yrkesuppgifternasom jag tidigare pekat på. 9 1975/76.1 saml Nr 100. 1975/76:100 Bilaga10 no interesultera i en hård specialisering. Bredd och allmänorientering är nödvändigainslag med tanke på arbetsmarknadens snabba förändringar. För alt åstadkommaden önskvärda yrkesförberedelsen krävs således en balans mellan gemensammainslag i utbildningen och inslag som är specifika för enskUda studievägar. Ensådan balans bör kunna uppnås om man på räll sätt utnyttjar fördelarna med althålla samman UtbUdningsområdel. gemensamt inslag i utbildningen som särskilt måsletas fram och betonas är det fria arbetet med bild och form och självständigtkonstnärligt gestaltande. I alla studievägar behövs både inslag av fritt skapandearbete och direkt yrkesförberedande moment som oftast innebär bundna studiereller tillämpningsövningar. Dessa olika moment måste kunna kombineras på sådantsätt att studierna blir meningsfulla trots att de bedrivs på olika villkor.Möjligheter till en sådan kombination finns inom utbildningen vidkonstfackskolan. De måste emellertid enligl min mening kunna utnyttjas bätlre. Arbete med olika material och tekniker liksom med olikametoder för deras lUlämpning och användning är vikliga beståndsdelar i utbildningen.Även i dessa hänseenden är det nödvändigt med en balans mellan det specifikaoch det gemensamma i utbildningen. I aUa studievägar måsle det finnastUlräckligt utrymme för arbete med olika material och tekniker och med olikalillämpningsmetoder. Det finns inom utbildningen studievägar som i dessaavseenden är alltför ensidigt upplagda. En breddning kan bidra tUl en bätlreyrkesanknylning. Förändringar av utbUdningen vid av detslag som jag här berört kan inle göras ulan ell ylterligare planeringsarbete. Iförsia hand krävs en fortsatt studieorganisatorisk planering. Huvuddelen avdetta arbete bör göras inom skolan i anslutning till den försöksverksamhet pådet pedagogiska och studieorganisaloriska området som pågår sedan etl par årtUlbaka. Vid min anmälan i det följande av anslaget till kommerjag att närmare behandla den fortsatta försöksverksamheten och resurserna fördenna. Det bör ankomma på regeringen att ge de uppdrag som behövs för detfortsatta arbetet. I det följande skall jag ange några av de viktigareriktlinjerna för arbetet. Det studieorganisatoriska planeringsarbetet börbedrivas utan låsning till den nuvarande organisatoriska strukturen inomkonstfackskolan dvs. indelningen i fackavdelningar. Fackavdelningarna är f. n.sju till antalet, nämligen en för lextUarbete, en för dekorativ målning, enför skulptur, en för keramik, en för möbler och inredningar, en förmetall-arbete och en för reklam och bokhantverk. Indelningen i fackavdelningarnaföljer således i huvudsak de materialområden som finns vid skolan. Den liggerockså lill grund för den nuvarande studieorganisationen liksom förfördelningen inom skolan av resurser av olika slag, bl. a. verksläder ochlärartjänster. 1975/76:100 Bilaga 10 131 Allt tyder på att för alt få enstudieorganisation som svarar mot de krav på en förbättradyrkesanknylning, som jag lidigare berört, ocksåbehöver en ny intern organisation. Med sin alltför starka anknytningtill förekommande materialområden är fackavdelningarna i nuvarande form etthinder för en utveckling av utbildningen i denna riktning. I det fortsaltaarbelel med utbildningen vid bör således också ingå attförbereda och genomföra en omorganisation så alt fackindelningen ersätls av enannan organisatorisk stmktur. Jag återkommer i det följande till denna fråga. Den studieorganisaloriska planeringen bör utgåfrån de principiella ställningstaganden som jag redogjort för.Detta innebär bl. a. all alla de studieinriktningar eller studievägar som nufinns representerade inom utbildningen vid i princip börfinnas kvar. När del gäller utbildning i grafisk formgivning av det slag sommolsvarar den nuvarande utbildningen vidfackavdelningen för reklam och bokhanIverk kan det dock finnas anledningalt frångå denna princip. Frågan om utbUdning vid i grafiskformgivning får prövas mot bakgmnd av de förhandlingar som f. n. pågår omförstatligande av och . Jag återkommer till regeringen i denna fråga. I utbildningenvid ingår nu också viss fotoulbUd-ning. I denna del kommer 1973års expertgrupp för konstulbildning atl lägga fram vissa förslag. Denstudieorganisaloriska planeringen bör bygga på alt man i utbUdningen vid skall kunna arbetamed aUa de material och tekniker som det nu finns möjlighel att använda. beslut om reformering avhögskoleutbildningen anges vissa rikllinjer för studieorganisationeninom högskolan. För den utbildning inom som här behandlasinnebär dessa bl. a. att utbildningen skall organiseras på en eller flerautbildningslinjer. Frågan omlinjeindelningen prövas i det nu pågående förberedelsearbetet förhögskolereformen i samråd med . Utbildningslinjen/linjernabör i della sammanhang ses som ett instrument för planering och resursfördelning. Inom utbUdningslinjen/linjemakan finnas olika studievägar. I arbetet inom med denstudieorganisaloriska planeringen bör huvudvikten läggas vid studievägama.Arbetet bör resultera i konkreta beskrivningar av olika studievägar. En del av den nuvarande utbUdningen vidkonstfackskolan består av yrkestekniska kurser förlagda utanför skolan.Kurserna ligger i början av utbildningen och ger praktiska kunskaper ocherfarenheler som är vikliga som grund för de fortsalla studiema. I planeringsarbetetbör övervägas på vilket sätt moment av delta slag skall vara inordnade iutbildningen. Möjligheter bör finnas inom allastudievägar vid alt 1975/76:100 Bilaga 10 132 bedriva studier både i normal och ilångsammare sludielakl. a. detta skäl finns det anledning atl även ifortsättningen anordna kvällsundervisning. Ingen studieväginom utbildningen får omfatta än . Med ulgångspunkt i stortfrån nuvarande förhållanden bör studietiden under denna gräns kunna variera. Jag hartidigare resonemangsvis gjort en indelning av utbildningsområdet idesignutbildning, konsthantverksulbildning och fri konstnärlig UtbUdning, inle i avsikt att styra denstudieorganisatoriska planeringen utan för atl kunna anknyta lill redanutformade förslag som kan vara av betydelse för planeringsarbetet. I fråga omdesignutbildningen vill jag framhålla följande. Jag har särskilt övervägt denterminologiska frågan och konstaterat atl det inle är möjligl alt finna någon inhemsk motsvarighet för begreppet design. Jag använderdärför begreppet här på samma sätt som konstnärsutbildningssakkunniga (), nämligen som elt samlat uttryckför de olika arbetsmomenten i den process som ell produktutvecklingsarbeteinnebär. ägnade stort intresse ål utformningen av olika slagsdesignutbildning. Deras förslag omfattadeulbildning i induslriell design, i vilken ingick ulbildning av olikaslags formgivare för induslriell tillverkning, ulbildning av inredningsarkitekter samt ulbildning i informalionsdesign ellergrafisk formgivning. Förslaget blev mycket väl mottaget av de berördaremissinstansema. Inom de nuvarande designinriktade studievägarna vid konstfackskolanfinns ell stort intresse för att utveckla dessa enligt de riktlinjer som KUSdrog upp. Förslaget från , som var allmänt utformat, behöver emellertid följas upp med en mer detaljerad studieorganisatoriskplanering som syftar till alt utarbeta konkreta studieplaner för olika studievägar inom designutbildningen. Enliglvad jag har erfarit har redan en slor del av denna planering gjorts inomskolan. Planeringen avkonsthantverksutbildningen kan inte på samma sätt som när det gällerdesignutbildningen gmndas på redan utformade förslag. föreslog altuppgiften alt bedriva konsthantverksulbildning skulle delas mellan konsthögskola och designhögskola. Självständigt arbetandekonsthantverkare skulle jämställas med fritt verkande bildkonstnärer och utbildas vid konsthögskola medankonsthantverkare med inriktning mot industriell formgivning och industriellatillverkningsmetoder i huvudsak skulle utbildas vid designhögskola.Förslagel mötte starkt motstånd vid remissbehandlingen. Med hänvisning lUlremisskritiken föreslog expertgrapp för konstulbildning atl konsthantverksutbUdningenborde hållas samman med bl. a. designutbildningen. Enligt min mening måste man vid planeringen avkonsthantverksutbUdningen la hänsyn lill atl konsthantverkligt arbeteförekommer i flera olika bemärkelser och alt utbildningen därför i vissadelar gränsar när- 1975/76:100 Bilaga10 133 mareliU designutbildningen och i andra delar närmare lUl den fria konstnärligautbildningen. Det är också nödvändigt alt ta hänsyn lill atl mångakonsthantverkare i sin praktiska yrkesutövning ofta förenar olika slagsuppgifter och arbetssätt. Utbildningen av konsthantverkare bör således inrymmamoment från såväl designutbildning som fri konstnärlig utbildning. Detta blirmöjligt genom alt anknytningen tiU bibehålls. Jag har slutligen som en del av utbildningsområdet vidkonstfackskolan talat om en fri konstnärlig utbildning. Därmed har jag, somframgår av vad jag sagt redan tidigare, tagit ställning i en av de kanske livligastdiskuterade frågoma i samband med remissbehandlingen av utredningsförslagen.Diskussionen har gällt om ulbUdningsmöjligheter av det slag som finns vidkonstfackskolans fackavdelningar för dekorativ målning och skulptur skuUeförsvinna och resurserna för fri konstnärlig ulbildning samlas påkonsthögskolan. Jag har redan redovisat min allmänna syn påansvarsfördelningen mellan de båda utbildningarna. Jag har därvid också bedömtfrågan om hur de samlade resursema för fri konstnärlig ulbildning kan utnyttjasbäst och funnit atl del finns starka motiv för all utbildningsmöjligheter avdetla slag bibehåUs med anknytning till utbildningen vid . Jagvill emeUertid redan nu starkt betona alt jag därmed inte förordar någondubblering av utbildningen vid , vare sig i den meningen attsamma slags utbildning skall finnas vid båda skolorna eller alt den enautbildningen skaU förbereda för den andra. Den fria konstnärliga utbUdningenvid skall ha en bestämd egen inriktning. Studerande sominriktar sig mot det fria konstnärliga yrkesområdet bör välja den ena eller denandra utbUdningen. Dubblerad ulbildning, som ibland förekommer, börfortsättningsvis inle bli möjlig. Detla hindrar inte alt en studerande skall kunnasöka över från den ena utbildningen lill den andra. Sammanlagt får studietidendock inle överstiga . En fri konstnärlig utbildning vid måsleplaneras med hänsyn lill uppgiftema i övrigl för utbildningen vid skolan ochsåledes dra nytta av de specieUa föratsättningar och resurser som finns, bådemateriellt och i fråga om kunskaper och erfarenheter, inom utbildningen somhelhet. Det är naturligt att utbildningen speciellt bör inriktas på sådanakonstnärliga yrkesuppgifter som sammanfattande kan kallas miljögestaltande. Iflera olika sammanhang har förts fram krav om alt konstnärligtkunnande och konstnärliga insatser skall utnyttjas bätlre i den fysiskasamhällsplaneringen, särskilt då inom bostadsplanering, bostadsbyggande ochutformning av offentlig miljö. För egen del anser jag att dessa krav är i höggrad berättigade.