prop · FZ03181 · 1975-12-31 00:00:00 — beslöt i enlighetmed förslaget (SkU 1971: 67, rskr 1971: 339). I slutbetänkandetVägtrafikbeskattningen föreslog bilskattelitredningen att i princip helafordonsskatten för brännoljedrivna personbilar, bussar och lastbilar samt försläpvagnar över 3 tons totalvikt till sådana fordon skulle ersättas medkilometerskatt. För att åstadkomma en mjuk övergång till kilometerskattenkunde man enligt utredningen använda sig av mängdrabatter, dvs. skatten perkilometer kunde minska när körsträckan ökade. Utredningen uttalade vidare attde fasta kostnader ett fordon orsakade i princip var lika stora, oberoende avfordonets egenskaper, och att dessa kostnader låg i storleksordningen 600700kr. Vidare pekade utredningen på att en hög fast skatt orsakade krav pärestitution eller nedsättning av skatt när den årliga körsträckan var ovanligtlåg. Dessa skäl talade enUgt utredningen för övergång till en renodladkilometerskatt. Genom en mängdrabatt kunde man skapa, förutom en smidigövergång från fordonsskatt till kilometerskatt, en anledning för fordonsägarnaatt utnyttja sina fordon på ett effektivt sätt. Mängdrabatt skulle också kunnautgöra ett regionalpolitiskt instrument. Utredningens förslag om enrenodlad kilometerskatt fick ett blandat mottagande av remissinstanserna(beträffande dessa hänvisar jag till förteckningen i prop. 1972: 115, s.910). Flertalet som yttrade sig i frågan ansåg det motiverat att kombinerakilometerskatten antingen med en mängdrabatt eller med en fast skatt.' Till demsom förordade fast skatt vid sidan av kUometerskatten hörde ,. Prop.1975/76:181 17 medan IVA:s transportforskningsdelegation, , Näringslivets transportdelegation. , , och godtog förslaget om en renodladkilometerskatt med mängdrabatt. Flera remissinstanser pekade dock på attmängdrabatter skulle medföra praktiska och administrativa svårigheter. 1973: 94 uttalades att kilometerskatt t. v. skulle ersätta endast brännoljeskattenoch den särskilda motorbränsleskatten på brännolja. På grund härav sköts avgörandetav den lämpliga avvägningen mellan fast och rörlig skatt liksom mängdrabattfråganpå framtiden. Propositionen i denna del godtogs av (SkU 1973: 41, rskr1973: 254). Ett principförslag ominförande av kilometerskatt för vissa släpvagnar lades fram i prop. 1974: 164,som godtogs av (SkU 1974: 59, rskr 1974: 385). 1975: 62lämnades förslag bl. a. dU den närmare utformningen av kilometerskatten försläpvagnar. Även detta förslag godtogs av (SkU 1975: 26, rskr1975:186). Kilometerskatten för släpvagnar ersätter inte endast den motdrivmedelsskatterna svarande delen av fordonsskatten och den särskildafordonsskatten utan också omkring hälften av den återstående fordonsskatten.Som skäl för en längre gående omläggning till kilometerskatt för släpvagnar änför motorfordon anfördes bl. a. att man därigenom kunde nästan helt slopa dennedsättning av fordonsskatt som medgavs p. g. a. kort körsträcka. Idetta sammanhang bör nämnas den ändring i 12 § VSL, som trädde i kraft den 1juni 1976. Ändringen innebar en förkortning av den av-ställningstid som krävsför avräkning eller återbetalning av fordonsskatt och särskild fordonsskatt.Enligt annars gällande bestämhielser måste ett fordon vara avställt minst en kalendermånadför att avstäUningen skall leda till skatteminskning. Detta följer avbestämmelsen i 12 § första stycket VSL. Uppgår fordonsskatt och i förekommandefall särskild fordonsskatt tillsammans tUl . avräknaseller återbetalas skatt för avställiungstid som omfattar minst . Har fordonetövergått till ny ägare krävs inte någon minsta tid för avställningen.Genom dessa nya bestämmelser uppnås en bättre anpassning av beskattningen tillfordonens faktiska utnyttjande. Sedangammalt har beskattningen av fordon registrerade i byggt på den s. k.nationalitetsprincipen. Enligt denna princip skall ett fordon beskattas i detland där det hör hemma oberoende av var det används. Vanligen gäller dock attbeskattning i princip sker även av fordon från andra länder. Dendubbelbeskattning som härigenom uppkommer kan undanröjas genomöverenskommelser om ömsesidig skatte- 1975/76:181 18 befrielse.Sverige har biträtt konventioner om beskattnLng av internationellvägtrafik (SÖ 1958: 35) och dessutom ingått åtskUUga bilaterala avtal.Härigenom har uppnåtts att svenska fordon befrias från uttändsk fordonsskatteller motsvarande vid användning i utiandet och att utländska fordon befriasfrån svensk fordonsskatt vid användning här. Av de länder i med vilkaSverige har något transportutbyte att tala om är det endast ochSpanien som f. n. tar ut fordonsskatt för svenska fordon. När det gäller vissaländer, t. ex.. och , föreligger en på faktisk ömsesidighetgrundad skattebefrielse. I fråga om är förhållandena delvis annorlunda.Det norska systemet för vägtrafikskatt avviker från det traditionella på detsättet att det inte innehåller någon fast skatt för brännoljedrivna lastbilaroch bussar och för släpvagnar till sådana fordon. För sådana fordon utgårendast kilometerskatt, vilket gäller även fordon som är registrerade i Sverigevid användning i . har biträtt konventioner. Enrenodlad tiUämpning.av nationalitetsprincipen skulle ge upphov till viss dubbelbeskattning i de fall t.ex. ett svenskt fordon används i an nat land och där beläggs med fordonsskatt eUer motsvarande. a. för att undvika en sådan dubbelbeskattningseffekt infördes med verkan från rätt till återbetalning av automobilskatt för fordon som använts utom riket (prop. 1971: 97, SkU 1971: 38, rskrl971: 202, SFS 1971:320321), Till grund för införandet härav låg också en strävan att bättre anpassa vägtrafikbeskattningen fordonens kostnads ansvar. Avpraktiska skäl fick rätten till återbetalning av skatt generell utformning.Bestämmelserna härom ändrades bl. a. i samband med införandet av VSL ochåterfinns nu i kungörelsen om återbetalning och avräkning av vägtrafikskatt m. m.för fordon som använts utom riket. Bestämmelsema omfattar numera, ocksåkilometerskatt, som inte tas ut för körsträcka utanför . Enligtnu gällande bestämmelser medges återbetalning av fordons skatt och särskild fordonsskatt i fråga om kilometerskattepliktig buss eller lastbil och i fråga om sådan skatt för skattepUktig släpvagn, vars skattevikt överstiger . Fr. o. m. den gäller åter betalningen i fråga om alla släpvagnar som är kilometerskattepliktiga, dvs. har en skattevikt över och dras av kilometerskattepUktigt fordon. ändras den särskilda vägtrafikbeskattningen så att den särskilda fordonsskatten för dessa, släpvägnar ersätts av, särskild kilo meterskatt. För brännoljedrivnapersonbilar gäller att kilometerskatt inte utgår för körsträcka utom riket i annat land än . Återbetalning av for donsskatt medges inte. . - Återbetalning av fordonsskatt medges för varje: påbörjad dag av. 1975/76:181 19 utlandsvistelsenoch utgör för dag av fordonsskatten för den månad under vilkenutlandsvistelsen inträffar. Systemet bygger i sin nuvarande utformning påtullmyndigheternas medverkan. Detsamma gäller avräkningen av kilometerskatt,som kräver särskilda avstämpUngar vid ut- och inresa. I fråga om trafiken påNorge gäller att gränspasse-ring i vissa fall får ske på plats där tullanstaltsaknas eller på tid då tullanstalt är obemannad. I sådana fall skall den somsvarar för fordonet stämpla av räknaren och skicka avstämpUngskortet till bUregistret.Med hänsyn till omfattningen av den svenska lastbUstrafiken på och tillatt ett svenskt fordon i många fall kan passera gränsen meUan och Norgeflera gånger blir det sammanlagda antalet avstämplingskortmycket stort. Somexempel på återbetalningens storlek kan nämnas.att en lastbil, utan anordningför påhängsvagn, med 3 axlar och skattevikten tillsammans med en 3-axUgsläpvagn med skattevikten belastas med fordonsskatt om . perär, vilket ger en återbetalning om ca . per dag, allt enligt debestämmelser som träder i kraft . Kilometerskatttas i.Norge ut för svenska brännoljedrivna lastbilar och bussar och derassläpvagnar när de används där. Skatten debiteras i princip vid inresan. Gränspasseringutan tullkontroll får ské endast efter förhandstillstånd och endast i vissafall. Tillstånd kan ges t. ex. för regelbunda virkestransporter. Kilometerskatten-betalasdå i efterhand på grundval av särskilda uppgifter från fordonsägaren. Redannär automobilskatteförordningen infördes undantogs från skattepliktsådana.bilar som var inrättade uteslutande för brandväsendet eller förtransport av. sårade eUer sjuka. Genom ett tUlägg kom även släpvagnaratt omfattas av undantaget. Förutsättningarna för skattefrihet ändrades år1938 så att även ej specialutrustad bil med tillhörande släpvagn var skattefriom den användes uteslutande för brandväsendet och var försedd med tydligbeteckning som visade att den tjänade brandväsendet. Dessa bestämmelser gälldetill dess VSL trädde i kraft . Enligt VSL är endast fordon,som är inrättade uteslutande för brandväsendet, undantagna från skatteplikt. Undantagetgäller alltså endast de specialutrustade brandfordonen. Det omfattar bådefordonsskatt och kUometerskatt. Tillgrund för de nya bestämmelserna, i VSL ligger att sjuktransportfordonen och deej specialutrustade brandfordonen kan antas ha normala körsträckor och de bördärför enligt kostnadsansvarighetsprincipen bära samma skatt som övriga fordon.Dessutom gäller att dessa fordon oftast är bensindrivna, varför undantag från :skattepUktskulle ge olika 1975/76:181 20 resultatför dessa fordon och för dem som är brännoljedrivna. Som skäl för detbegränsade undantaget åberopades också att det i vissa fall var svårt attskilja de ej specialutrustade fordonen från övriga skattepUktiga fordon. Iskrivelse till har tagit upp fråganom beskattning av nya fordonstyper som tillförts brandförsvaret med anledningav att kommunema enUgt den nya brandlagen (1974: 80) fått ett utvidgatansvarsområde. Enligt 1 och 2 §§ skall kommun svara för räddningstjänst, varmedförstås verksamhet som syftar tiU att vid brand, oljeutflöde, ras, översvämningeller annat nödläge avvärja eller begränsa skada på människor eller egendom eUeri miljön. Förbundet har hemstäUt att även andra räddningsfordön än brandfordon undantasfrån skattepUkt. överSvenska kommunförbundets skrivelse har , statens ttafiksäkerhetsverkoch dåvarande bilregisternämnden avgett yttrande. har bl.a.anfört att nya fordonstyper, i vissa fall specialutrustade förräddningstjänsten, tillförs brandförsvaret och pekar särskilt på släpvagnar förtransport av specialutrustning, som skall användas vid bekämpning av olje- och kemikalieutflöde,och på vissa släpvagnar för transport av räddningsbåtar. Enligt verkets uppfattningkan Uka starka skäl för skattefrihet anföras i fråga om sådana fordon. har anfört att besiktiungsmännen i samband medregistreringsbesiktning avgör om ett fordon är inrättat uteslutande förbrandväsendet och, om så är faUet, inför uppgift härom påbesiktningsinstrumentet. För att ett fordon skall anses som sådant brandfordonkräver man att det är försett med fast specialutrustning för brandväsendet.Verket framhåller att gränsdragningen utgör ett problem. I fråga om fordon,som utgör ett meUanting av speciaUnrättade och ordinära fordon får man avgöraklassificeringen från fall till fall. Huvuddelen av de nya fordon som tillförsbrandväsendet bedöms bU skattepliktiga enligt gällande bestämmelser.Bilregisternämnden har framhållit att det är angeläget att enkla och enhetiigaregler gäller för bedömning av skattepliktsfrågan. Om skälet för skattefrihetskall vara korta körsträckor bör krav ställas på att fordonen skall varaspecialutrustade. Bestämmelserom saluvagnsskatt finns i kungörelsen (1973: 781) om saluvagnsskatt (ändrad1974: 869, övergångsbest.). Beskattningen är anknuten tiU bestämmelserna om saluvagnslicensi 38 § bUregisterkungö-relsen (1972: 599). Med stöd av saluvagnslicens får,fordonanvändas bl. a. för demonstrationsköming. Endast den rsom yrkesmässigt driver tillverkningav eller handel med fordon kan få saluvagnslicens. Sedan licensinnehavaren anmält det antal fordon han vill kunnaanvända med stöd av licensen skickar de särskildaregistreringsskyltar licensinnehavaren behöver, imder fömtsättning att saluvagnsskattenbetalats. För personbil, lastbU och buss krävs två skyltar och för övrigafordon en skylt. Saluvagnsskatt erläggs årUgen.De skyltar som sänts till Ucensinne-havaren får denne använda så länge han har licensoch betalar saluvagnsskatt. verkställer uppbörd av saluvagnsskatt. Saluvagnsskatten utgör 325kr. för bil, 55 ki. för motorcykel och . för traktor, molorredskap ellersläpvagn, allt räknat för år. För varje skylt tas ut en avgift om . intäkter av saluvagnsskatt uppgår tiU drygt 1,5 milj. kr. har i skrivelse till föreslagit vissaändringar av bestämmelserna om saluvagnsskatt. Verket föreslår att saluvagnsUcensernaregistreras i det centrala bilregistret, att saluvagnsskyltar tillverkas ochdistribueras centralt, att endast en skylt skall behövas till varje fordon samtatt verket skall sköta uppbörden av saluvagnsskatt för länsstyrelsemasräkning. Verket har dessutom föreslagit att skatten bestäms tiU belopp som är Ukaför alla fordon, vilket skulle ge bl. a. administrativa fördelar. Som skälhärför har vidare åberopats att saluvagnsskyltama kommer att vara lika för allafordon, vUket vid olika skattesatser för olika fordon skulle medförakontrollsvårigheter. Verket har dock anfört att det bör vara möjligt att skiljamellan fordon med olika skattebelastning genom att fordonsslaget markeras påskylten. EnUgt10 § andra stycket VSL skall senast, erhållna, gäUande skattekvitto medförasunder färd med fordonet. Förseelse mot denna bestämmelse kan bestraffas medböter. Vid sidan av det särskilda skattekvittot får fordonsägaren ett vanUgtkvitto på själva betalningen antingen skattekvittot löses ut på posten motpostförskott eller beloppet gireras. Vidare utfärdas kontrollmärke enligt 28 § bUregisterkungörel-seni fråga om skattepliktiga fordon endast om till betalning förfallenfordonsskatt erlagts. I de fall fordon får användas med stöd av bevis om avställningsupphörande enUgt 17 § första stycket andra punkten vägtrafikskattekungörelsenoch 33 § bilregisterkungörelsen lämnas dock kontrollmärke ut trots att skattännu ej betalats. Särskildaskattekvitton utfärdas för fordonsskatt och kilometerskatt. hari skrivelse till föreslagit att skyldigheten att medföraskattekvitto vid färd med fordon inte skall föreUgga när giltigt kontrollmärkepå föreskrivet sätt anbragts på fordonets registreringsskylt. 1975/76:181 22 ,och har avgett yttranden överframställningen. tillstyrker förslaget utan dénbegränsning som anges i framställningen. Även och riksskatteverkettillstyrker förslaget när det gäller kvitto på fordonsskatt. Däremot anserdessa båda myndigheter att skyldigheten att medföra kvitto på kilometerskattbör slopas först. sedan kontrollmärkessystemet utvidgats till att omfatta även kilometerrskatt. har numera i skrivelse till chefen för kommunikationsdepartementetföreslagit att kontroU skall göras av att kilometerskatt inte kvarstår obetaldinnan kontrollmärke utfärdas. Kontrollen kan dock inte omfatta denkilometerskatt som påförs som kontrollmärket utfärdas eftersomfordonsskatt och kilometerskatt även i fortsättningen uppbärs separat. I VSLoch därmed också i förordningen om särskild vägtrafikskatt bygger bestämmdsernaom skattskyldighet på ägarebegreppet. I 7 § VSL anges att skattskyldighetenåvilar den som är eller bör vara antecknad som ägare av fordonet ibilregistret..Även i andra paragrafer används uttrycken ägare, den som ägerfordon osv. Ägarebegreppet är dock inte närmare angivet i VSL. Genomanknytningen till bilregistrets uppgifter uppnås att även avbetalningsköparebetraktas som ägare. Densom använder ett skattepliktigt fordon utan att skatten, är betald dömes tillböter. Detta gäller i princip även polisman, besiktningsman eller annan sombehöver provköra ett fordon i samband med besiktning eUer inspektion. FörhåUandetär enligt trafikskadelagen (1975: 1410) detsamma i fråga om oförsäkrat fordon. Enligt33 § VSL dömes den som uppsåtiigen vidtar åtgärd med kilometerräknarapparaturså att körsträckan icke registreras eUer registreras för lågt till böter ellerfängelse . Om förfarandet utgör ett led i gäming som ärbelagd med straff enligt skattebrottslagen (1971: 69) tUlämpas dock endastskattebrottslagen.. EnUgt2§ skattebrottslagen är straffet för skattebedrägeri fängelse i högst två år.Om brott som avses i 2 § är att anse som ringa dömes för skatteförseelse tiUböter. Bestämmelsemainnebär att den söm uppsåtligen manipulerat med kilometerräknaren men ännu intelämnat felaktig körlängdsuppgift dömes enligt VSL. Den som dessutom lämnatfelaktig körlängdsuppgif t dömes enligt skattebrottslagen. Om brottet enligtskattebrottslagen anses som ringa tillämpas en Undrigare straffskala än enligt VSL. Prop.1975/76:181 23 tiUbaka har gällt att vägtrafiken skallsvara för de kostnader den orsakar samhället för bl. a. de allrnänna vägarna.Detta kostnadsansvar har i enlighet med gällande trafikpolitiska riktlinjerlegat till grund för den av beslutade omfördelningen avfordonsskatten, införandet av kilometerskatt och bestämmelsema om beskattningav den internationella trafiken. Det beslut som fattades av omomfördelning av fordonsskatten gäller endast fordon med en totalvikt över treton. Om-, fördelningen innebär, att fordonsskatten ökar för de tyngstalastbilarna och bussarna och för flertalet släpvagnar men minskar förbensindrivna fordon och för de lättare nyttofordonen. Omfördelningen sker inomramen för ett oförändrat totalt uttag av fordonsskatt. har sammanlagt hälften av hela omfördelningengjorts i de tre genomförda etapperna. Den fjärde etappen innebär attytterligare av omfördelningen görs. Den sista etappen är planerad attgenomföras . Det uppgjorda programmet bör enligt min mening följas. Jagförordar därför att fjärde etappen genomförs planenligt . I princip är genomförandet av omfördelningen inte beroendeav om den skattebelastning som skall omfördelas utgöres av fordonsskatt ellerkilometerskatt eller én kombination härav. Eftersom jag ,i det följandeförordar att den nuvarande totala avvägningen.mellan fäst och rörlig skattbehålls tills vidare, har författningsförslag upprättats, som innebär ändringarendast av fordonsskattens skatteskalor. De nya skattesatserna innebär skattesänkningar om upp tillnågra hundratal kronor för år för bussar och för lastbilar som är inrättade fördrift endast med bensin eller gasol. För övriga fordon lämnas i det följande exempelpå storleken av skatteändringarna för olika fordon. Som exempel har valtsfordon som ingår i en viktklass som ger en god uppfattning om denskatteförändring som inträffar för ett stort antal fordon. Exemplen grundar sigpå uppgifter, i bilregistret . För flertalet kilometerskattepliktiga lastbilar medanordning för påhängsvagn (2.1 i bUaga 1 till VSL) höjs fordonsskatten.Höjningen uppgår till ca . när fordonet har två axlar och skatteviktomkring och till ca . när fordonet har tre eller flera axlar ochskattevikt omkring . För flertalet kUometerskattepUktiga lastbilar utananordning för påhängsvagn (2.2 i bilaga 1 till VSL) sänks skatten, för två-axligabilar med . Vissa bUar med tre eller fler axlar får skatte- 1975/76:181 24 höjningarmen dessa stannar oftast vid några tiotal kronor medan övriga bilar av dettaslag får små skattehöjningar. Försläpvagnarna gäUer genomgående att skatten höjs. Kilometerskattepliktigapåhängsvagnar (3.1 i bUaga 1 tUl VSL) får skattehöjningar med t. ex. . (en-axlig,skattevikt 9 ) eUer . (två- eller fleraxlig, skattevikt ). KUometerskattepUktiga vanliga släpvagnar (3.2 i bUaga 1 till VSL)får skattehöjningar med t. ex. . (en-axlig, skattevikt 9 ),. (två-axUg, skattevikt 19 ) eller ca . (tre- eller fleraxlig,skattevikt omkring ). Av desläpvagnar, som dras av trafiktraktor eUer registrerat motorredskap är endastett par hundra påhängsvagnar (4.1 i bilaga 1 till VSL). Flertalet en-axligapåhängsvagnar har skattevikten 9 och får skattehöjning om 660 kr.Flertalet två- eller fleraxliga har skattevikten 15 och fårskattehöjning om . Skatte-höjningama uppgår för flertalet övrigasläpvagnar tUl några hundratal kronor. I Ukhetmed tredje etappen bör fjärde etappen genomföras med verkan för samtUgaberörda fordon. Detta resultat bör även , i den mån så behövs,åstadkommas genom en extra skattedebitering resp. skatteåterbetalning i frågaom de fordon för vilka skatt betalats enUgt äldre skattesatser för tid efterutgången av . Antalet sådana åtgärder torde dock bli ganska Uteteftersom de nya skattesatserna kan börja tillämpas redan vid uppbörd undersenare delen av tiU den del uppbörden avser tid efter utgången av år1976. Det är dock ofrånkomligt att skatt för vissa fordon irman dess kommer attha erlagts med för högt eller för lågt belopp. I sådana fall bör av praktiskaskäl återbetalning resp. extra skattedebitering göras. För att genomföra dettaförfarande på ett enkelt sätt bör den som är ägare tillfordonet återfå eller avkrävas skiUnadsbeloppet. Det bör ankonmia påregeringen att utfärda bestämmelser härom. Avvägningenmellan fordonsskatt och kilometerskatt Kostnadsansvarighetsprincipeninnebär att vägtrafiken skaU svara för de kostnader den orsakar samhället. Iavvaktan på resultatet av pågående utredningsarbete har de kostnader som skalltäckas genom den specialdestinerade vägtrafikbeskattningen begränsats till vadsom av hävd täckts av denna beskatttung, nämUgen kostnaderna för vägväsendetoch vägtrafikväsendet. Vägtrafikbeskattningenhar i bestått av en fast och en rörlig del. Den fastaskatten är fordonsskatten och den rörliga bensinskatt för bensindrivna fordonoch kilometerskatt för brännoljedrivna fordon. Flertalet andra länder i Europahar också ett 1975/76:181 25 systemmed fast och rörUg skatt, den sistnämnda i form av drivmedelsskatt. Somtidigare nämnts förordade bilskatteutredningen i betänkandet (SOU 1972: 42)Vägtrafikbeskattningen övergång till endast kilometerskatt för brännoljedrivnapersonbilar, lastbUar och bussar samt för släpvagnar över 3 tons totalvikt tUlsådana fordon. Utredningens förslag motiverades av att de fasta kostnadema varsmå och lika stora för varje fordon samt att en hög fast skatt orsakade kravpå nedsättning av skatt när den årliga körsträckan var kortare än normalt.Under ett övergångsskede kunde kilometerskatten utformas med en mängdrabatt, somgav en mjuk övergång och som dessutom utgjorde ett motiv för fordonsägarna attutnyttja sina fordon effektivt. Flertaletremissinstanser som har tagit upp frågan om avvägningen mellan fordonsskatt ochkilometerskatt har förordat antingen en bibehållen relativt hög fordonsskatteller en renodlad kilometerskatt med mängdrabatt vid längre årliga körsträckor. Detär enUgt min mening klart att de kostnader ett fordon orsakar för samhället ochsom skall täckas genom vägttafikbeskattningen i stor utsträckiung är beroendeav fordonets körsträcka. Av det skälet skulle det vara motiverat att ta ut del av den totala skatten i form av en rörUg skatt, som sätts i relationtill körsträckan. Dennaomständighet är dock, enligt min mening, inte tiUräckligt skäl för att nubesluta om en ändrad avvägning mellan fast och rörlig skatt. Därtill kan läggasatt trafikpolitiska utredningen (K 1972: 07) enligt sina direktiv har attundersöka bl. a. de samhällsekonomiska kostnaderna för vägtrafiken ochkostnademas fördelning på fordonen. Frågan om en mer väsentlig förändring avnuvarande principer för uttag av vägtrafikskatt bör prövas först sedan etttillfredsställande beslutsunderlag föreligger. Detta bör gäUa även fördelningenpå fast och rörUg skatt. Ienlighet härmed förordar jag att den nuvarande avvägningen mellan fordonsskattoch kUometerskatt behålls tills vidare. Jaghar redan i korthet berört beskattningen av den intemationella vägtrafiken.Bestämmelser om beskattning av svenska fordon vid användning utomlands fmns i41 § vägtrafikskattelagen (1973: 601, VSL) och i kungörelsen (1973: 777) omåterbetalning och avräkning av vägtrafikskatt m. m. för fordon som använtsutom riket. Bestämmelserna har ändrats senast genom SFS 1975: 276 och 1975:281.