mot · FY022034 · 1975-04-09 00:00:00 — Av detta följeratt stabiliseringssträvanden först gradvis kan slå igenom i totalbilden. Man kan diskutera hur stort det ytterligare tillskottet i energiintag måste bli innan stabilisering sker. Det beror på hur kraftigt och medvetet man styr utvecklingen. Som ett rent beräkningsalternativ har vi här valt att utgå från regeringens kalkyl - dvs. ökning av energiintaget från 1973 till 1985. Det bör dock observeras att tillväxt kan fås både genom ökning i det totala intaget och genom ökning i utnyttjandegraden. Detta gör att inte är en absolut nödvändig förutsättning för tillväxt i själva förbrukningen - nivån kan ligga lägre. I intet fall anser vi energiprognosutredningens beräkning (lågalternativet), innebärande ytterligare stegring till , vara vare sig nödvändigt eller önskvärt under de betingelser vi angivit. består alltså grundproblemet i hur man får fram de ca som regeringen vill täcka med kärnkraft. Dessa kan utvinnas på annat sätt. De nås i första hand genom att utnyttja de betydande möjligheterna till bättre oljeekonomi. De nås vidare genom tillvaratagande av spill och avfall. I ringa mån kan andra ernergikällor än olja och kärnkraft bidraga. Begränsade förändringar i strukturen på trafikområdet ger ytterligare ett tillskott. Vi utvecklar frågan vidare: Möjligheterna till bättre oljeekonomi är stora. Genom de tidigare låga oljepriserna byggdes energiproduktionen ut på ett sätt, som innebär svårartat slöseri. Den del av oljans energiinnehåll som kan utnyttjas med tillämplig teknik är betydligt större än den som faktiskt blir utnyttjad. Det största intresset tilldrar sig de oljebaserade kraftvärmeverken. Denna typ av anläggningar har långtifrån utbyggts i möjlig utsträckning. Orsaken är dels billig olja, och inriktning på slöseri, dels att de statliga organen velat satsa på kärnkraft. De har därför ej stött kommunala strävanden att bygga kraftvärmeverk. En ekonomiskt försvarbar utbyggnad härav har beräknats ge en effekt , som är större än hela effekten av planerade kärnkraftverk. Vi har i vår kalkyl räknat med att en del av, men ej hela, denna utbyggnad kan ske. En delvis besläktad form för bättre energiekonomi är industriell mottryckskraft. Inom processindustrin arbetar man i hög grad med ånga, som med ringa extrainsats skulle kunna utnyttjas för framställning av elenergi. Mottrycksanläggningar av denna typ har hög allmän effektivitet. De kan baseras på många slags bränslen förutom olja. Det möjliga industriella mottrycket motsvarar energimässigt nästan två stora kärnkraftsaggregat. En tredje källa är utnyttjande av industriell spillvärme för bostadsoch annan lokaluppvärmning. Här måste snabba initiativ tas för att inte värmesystem skall utbyggas i former som försvårar sådant utnyttjande. Ytterligare en grupp marginella källor som kan föras in i kalkylen är: a) ved och torv, b) avfall och c) solenergi för uppvärmning. därvid med att torv av naturvårdsskäl skall exploateras i begränsad grad. Vi räknar endast med solenergi för husuppvärmning i de former som snabbt kan göras ekonomiskt försvarbara. Det växande industriavfallet är en energikälla som endast ofullständigt tas till vara i dagens läge. Ett speciellt intresse har det spillproblem som utgörs av bark i skogsnäringen. För ändamålet behandlad bark kan med fordel användas för rökgasfiltrering eller oljesanering. Den oljebemängda barken kan förbrännas med god effekt. En begränsad styrning av trafikarbetet är möjlig att uppnå också under nuvarande samhällsförhållanden. Så bör genom lagstiftning, prispolitik och vissa restriktioner av privatbilismens nuvarande transportarbete kunna föras över till järnväg, sjöfart och bussar. De statliga utredarna (närmast energiprogramkommittén) har underskattat dessa möjligheter. De har bortsett från överföringsmöjligheterna i de stora tätortsregionema med deras omfattande trafikarbete. De har också underlåtit att beräkna de indirekta besparingarna (externeffekterna) i form av dämpning av väginvesteringarna och bättre bebyggelseplanering i form av bl. a. mindre utspridd bebyggelse i tätorterna. Mot den nu beskrivna bakgrunden kan som alternativ till kärnkraftens presenteras följande kalkyl: Kalkylen bör ses som exempel. Andra kombinationer är möjliga. Så kan t. ex. kraftvärmeverken i och för sig ta en betydligt större del. Vi har ej tagit med naturgas, som är en annan tänkbar kompletterande källa, ej heller effekterna av bättre värmeekonomi i befintliga värmesystem. Förbättring av effekten i befintliga vattenkraftanläggningar är också en möjlig marginell källa. Däremot är vpk motståndare till att orörda älvar och älvsträckor tas i anspråk. Detta är inte nödvändigt och inte ekologiskt försvarbart. Vi vänder oss därför mot att regeringen i propositionen föreslås få ökade befogenheter att avgöra utbyggnadsfrågor rörande vattendrag. Inga ytterligare kärnreaktorer bör, i konsekvens med vad som här sagts, tas i bruk. Beträffande sysselsättningsfrågorna bör anföras att den utbyggnad av andra anläggningar som vpk här föreslagit utan svårighet bör ge de sysselsättningstillfällen som eljest skulle ha tillkommit genom kärnkraftsutbyggnaden. I propositionen framläggs förslag till stöd åt energiforskning. Inriktningen på kärnkraften påverkar givetvis regeringens forskningsprogram. I konsekvens med sin inställning till kärnkraften har vpk en annan syn på både anslagens storlek och deras fördelning. Regeringens forskningsprogram präglas enligt vår mening av brist på perspektiv. Även ett 3-årsprogram borde mera ta sikte på att tjäna lösningen av de stora, långsiktiga forskningsproblemen. Dessa består främst i forskning kring nya energikällor. Anslagen härför är blygsamma i förhållande till fissionskraftens anslag. Det bör då dessutom beaktas att den senares grundforskningsproblem i stort redan är lösta. Enligt vpk:s mening bör forskningsprogrammet totalt sett utvidgas från 360 till 450 milj. kr. De nya energikällorna bör prioriteras. Man måste lå fram snabba svar rörande möjligheter och villkor för fusionskraftens utnyttjande. Man måste också få snara besked på frågorna rörande solenergins problem. Den sistnämnda har så stora miljömässiga och andra fördelar att dess betingelser noggrant måste klarläggas. Även frågorna om vindkraften och jordvärmen bör besvaras för att man skall få dessa källors framtida plats i energibalansen klarlagd. De poster i forskningsprogrammet som bör ges ökat stöd är energianvändning i industriprocesser, transportsystemens utveckling och återvinning av energi i varor. Inte minst bör den mycket stora potentiella kapacitetsökning som ligger i den spårbundna trafiken bli föremål för snabb och allsidig utredning och forskning. En ny post bör införas i programmet. Den bör ägnas forskning kring de problem, som vållas av utsläppen vid användning av olja och andra fossila bränslen. Det är anmärkningsvärt att regeringen kritiserat användningen av fossila bränslen i detta stycke - i avsikt att få argument för kärnkraft - som man helt underlåtit att föreslå medel för forskning kring problemet. Med tanke på att även regeringens energibalans förutsätter mer olja, borde en sådan forskning ha getts stöd. Vpk:s alternativa forskningsprogram får härvid följande utseende. Siffrorna ges i . Siffrorna inom parentes anger ökning resp. minskning i förhållande till regeringens förslag. Energianvändning i industriella processer (+ 10) (+ 14) Återvinning av energi i varor (+ 9) (-46) Fusionsenergi, geotermisk energi, vindenergi och övriga energiformer (+ 83) Internationellt atomenergisamarbete m. m. Koldioxidproblem, rökgasrening m. m. (+ 20) Det här föreslagna alternativet skall ses som ett riktningsgivande programförslag. De exakta gränserna och detaljerna kan bli föremål för vidare diskussion. Regeringen presenterar förslag till olika åtgärder för att uppnå bättre energiekonomi. Åtgärderna har i huvudsak form av bidrag och liknande stimulanser. Vpk har inget att invända mot förslagen till stödåtgärder inom bostadssektorn. Vi är däremot av sociala och praktiska skäl motståndare till individuell debitering - en punkt där propositionen är tämligen obestämd. Vpk är inte motståndare till energibeskattning i alla former. Vi menar dock att generell beskattning av energikonsumtion kan ha betydande sociala nackdelar. Effekten av sådan beskattning är osäker. Energikostnaden är för produktionen i stort så pass måttlig att reaktionen inte automatiskt kan väntas bli spareffekter eller förändringar mellan energislag. Rent allmänt vill vi hävda att stimulanser och beskattningsåtgärder av generell natur är helt otillräckliga i rådande situation. Deras effekter kan aldrig beräknas med någon rimlig säkerhet, och regeringen har inte heller sökt uppskatta dem. Mer medvetna och till sin verkan förutsebara styrningsåtgärder är motiverade. Strukturella reformer och ingripanden Vpk har i andra sammanhang utförligt utvecklat sin syn på ingripanden av nämnda natur. Sålunda har vpk krävt att oljehanteringen skall förstatligas. Vpk har också ställt krav på att alla privatägda kraftverk skall överföras i samhällelig ägo. I konsekvens härmed bör CDL - organet för samarbete mellan stat och storfinans - upplösas. Lagstiftning bör användas som medel för att påverka energieknomin i skilda hänseenden. Så kan bli fallet i fråga om trafikförhållanden,produktionsmetoder,bebyggelseformer m. m. Förslag härom bör efter närmare utredning framläggas i form av ett särskilt styrprogram. Mot bakgrund av vad ovan anförts yrkar vi 1. att med avslag på propositionen i motsvarande del inga nya kärnreaktorer skall tas i drift, 2. att uttala att Svergie helt bör frigöras från beroende av kärnkraft i dess nuvarande form (fissionskraft) och i stället bygga sin energiförsörjning på andra kraftkällor, 3. att uppdra åt regeringen att utarbeta ett alternativt program för tiden , avsett att täcka kärnkraftens bortfall enligt de principer som nämns i motionen, 4. att med avslag på propositionen i motsvarande del ett energiforskningsprogram genomföres i enlighet med vad som utvecklats i motionen, samt 5. att med avslag på propositionen i motsvarande del förbehålla sig prövningsrätten när det gäller fortsatt utbyggnad av vattenkraften. (vpk) PER (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) i (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 75 9314 S 1975