mot · FY021912 · 1975-04-01 00:00:00 — av i m. fl. med anledning av propositionen 1975:14 om statligt stöd till ungdomsorganisationernas centrala verksamhet, m. m. I proposition 1975:14 om statligt stöd till ungdomsorganisationernas centrala verksamhet föreslås en omfattande reformering av stödet till ungdomsorganisationerna. Såväl synen på ungdomsorganisationernas uppgifter och betydelse i samhället som de principer för bidragsgivning som föreslås överensstämmer med vårt synsätt. Även flertalet ungdomsorganisationer står bakom detta ställningstagande, vilket också redovisats i remissarbetet. Genom den föreslagna sänkningen av den nedre åldersgränsen till för bidragsgrundande medlem för det centrala stödet stimuleras flera ungdomsorganisationer till att engagera även yngre i sin verksamhet. Regeringen avvaktar dock enligt propositionen med en sänkning av den nedre åldersgränsen för det lokala stödet. Motivet för detta är främst det översynsarbete som aviseras i statsverkspropositionen 1974. I detta sammanhang diskuteras att statsmakternas bidragsgivning skall avse ungdomsorganisationernas centrala verksamhet och att kommunerna genom sin bidragsgivning skall täcka kostnader för ungdomsorganisationernas lokala verksamhet. Vi delar denna principiella syn. Dock kan den inte alltid tilllämpas fullt ut. Att tillämpa dessa principer fullt ut i vad gäller t. ex. bidragsberättigade sammankomster kan leda till att fritidsutbudet blir eftersatt i vissa kommuner, kanske främst de med ung befolkningssammansättning. I en sådan kommun har man trots det uppbyggda statsbidragssystemet oproportioneligt höga kostnader för att anordna barnomsorgen och att tillgodose skolväsendets behov. Behovet av ett utbyggt statligt stöd till fritidsverksamhet bland barn har behandlats i två statliga betänkanden. De är Barns fritid (SOU 1974:42) och Skolans arbetsmiljö (SOU 1974:53). I Barns fritid föreslås att ett statligt bidrag skall utgå till ungdomsorganisationernas lokalt bedrivna allmänna fritidsverksamhet bland barn i åldrarna . Denna verksamhet skall ingå som en del av samhällets åtgärder för att skapa en barn- och ungdomsvänligare miljö. De statliga bidragen för verksamhet bland de ca 550 000 barnen i åldrarna beräknas till 27,5 milj. kr. I skolans arbetsmiljö föreslås åtgärder för att stimulera fritidsaktiviteter för elever i . Också här förutsätts föreningslivets medverkan, bl. a. i vad utredningen kallar fria och frivilliga aktiviteter. För att underlätta denna medverkan föreslås att föreningsledare skall få lagstadgad rätt till ledighet för medverkan i skolans arbete. Likaså föreslås särskild ersättning för den verksamhet som föreningarna bedriver i skolan. Från föreningarnas utgångspunkter är det ansvarsfulla och väsentliga uppgifter, som de båda utredningarna vill anförtro föreningslivet. Till detta är man också i allmänhet positivt inställd. Dock hyser man viss oro, eftersom risk finns för bristande administrativ samordning av det statliga stödet. För att underlätta medverkan såväl i skolan som i den allmänna fritidsverksamheten bland barn i åldrarna bör statens stöd för denna verksamhet samordnas med nuvarande bidrag till ungdomsorganisationernas verksamhet utifrån de principer som anges i propositionen beträffande utformningen av samhällsstödet. Härvid bör bidragsgivningen samordnas till ett statligt organ, lämpligen . Detta kommer även att underlätta den kommunala samordningen av ungdoms- och fritidspolitiken. Sammanfattningsvis talar starka skäl för en samordning av de beslut som kan förväntas i anledning av barnstugeutredningens och förslag med det pågående översynsarbetet rörande statligt aktivitetsstöd. I samband härmed bör också bidragsgivningen för föreningsstödet samordnas till ett statligt organ. Med hänvisning till ovanstående hemställes att ger regeringen till känna vad som anförts om samordning av åtgärder på det barn- och ungdomspolitiska området. () () 1* 1975.