mot · FY02877 · 1975-01-24 00:00:00 — av i m. fl. om höjt anslag till viss ungdomsverksamhet med anknytning till jordbruket. Det statliga bidraget till yrkesorienterande och yrkesfostrande verksamhet, företrädesvis inom jordbruk och skogsbruk, har varit oförändrat . Enligt uppgift från har konsumentprisindex stigit från 1965 till 1974. Löneindex har stigit från 475 till 908. Att de organisationer som sysslar med denna verksamhet kunnat överleva beror helt på idealitet hos såväl medlemmar som anställda. Organisationerna befinner sig nu i en mycket brydsam ekonomisk situation. När det gäller finansieringen av denna typ av verksamhet, som bedrivs företrädesvis bland yngre klubbungdomar, kan medlemmarnas tillskott till finansieringen icke bli av nämnvärd betydelse. Det är svårt att i ökad utsträckning försälja lotter och i övrigt samla in medel av olika slag till stöd för verksamheten. Från statsmakternas synpunkt måste däremot denna yrkesutbildning, som ungdomarna tillägnar sig i klubbarbetet, anses vara en föga kostnadskrävande investering, inte minst om den jämförs med de övriga former av yrkesorienterande utbildning som står ungdomen till buds. Verksamheten består till övervägande del av individuella arbetsuppgifter med anknytning till jordbruk, skogsbruk och hem och hushåll, som sedan redovisas i en särskild arbetsbok, vilken också är försedd med ekonomisk redovisning. Denna verksamhetsform kräver en individuell rådgivning till varje medlem och blir därför särskilt kostnadskrävande. Verksamheten behöver också ges en fortlöpande översyn i form av revidering av handledningsmaterialet och utbildning av handledare, vilket kräver ökade resurser. Flera anställda har redan tidigare varit nödsakade att ta tjänstledighet för att undvika ekonomiskt kaos inom organisationerna. måste de centralt anställda för respektive jordbruks-, skogsbruks- och hushållsfacklig verksamhet ta tjänstledighet , vilket är till stort men för den ungdomsverksamhet som bedrives inom dessa grenar. Trots alla ekonomiska svårigheter har verksamheten tilldragit sig ett allt större intresse bland ungdomen. Detta är inte minst fallet bland tätorternas ungdomar, som i tusental kommit till de speciella ungdomslantgårdar med djur och växter, som vuxit upp i närheten av större tätorter och vilka i flertalet fall drivs av de ungdomsorganisationer som bedriver yrkesorienterande och yrkesfostrande verksamhet på landsbygden. Den ungdom som växer upp i våra dagars allt större tätorter får inte samma inblick i de biologiska sambanden bakom livsmedelsproduktionen, som tidigare generationer med större landsbygdsanknytning fick. Därför behövs bland de unga en ökad upplysning i dessa frågor, utöver vad skolan med sina på detta område begränsade möjligheter kan ge. Denna satsning har också visat sig värdefull från social synpunkt, enär den för samman ungdomen från olika samhällsklasser och bebyggelsetyper i samma och därmed bidrager till att öka förståelsen för landsbygden och jordbruksnäringen bland tätortsbor. Över hälften av de ungdomar som är engagerade i den yrkesorienterande verksamheten är flickor. Mot denna bakgrund borde det vara av stor vikt att även särskilt stöd kunde utgå till ungdomsverksamhet med anknytning till hem, familj och samhälle, vilket nu inte är fallet. De organisationer som delvis finansierar sin verksamhet genom rubricerade bidrag har stor betydelse för personlighetsutvecklingen hos en stor grupp unga människor och det är därför angeläget att samhället ger ett stöd av den storleksordningen att verksamheten kan fortsätta. Med hänvisning till det anförda hemställes att vid sin behandling av jordbrukshuvudtiteln punkt G 26: Bidrag till viss ungdomsverksamhet beslutar bevilja ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt anslag på . () ()