ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY021839 · 1975-03-06 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975:13 om lokalradio och vissa andra rundradiofrågor. I propositionen 1975:13 om lokalradio m. m. föreslås att landet skall indelas i 24 lokalradioområden, i huvudsak sammanfallande med länen. Det enda viktigare undantaget från huvudregeln, nämligen att länsgräns också skall utgöra gräns för lokalradioområde, gäller . Södra delen av förs till lokalradioområde tillsammans med stora delar av . fr. o. m. och norrut läggs samman med den nordligaste delen av till ett av länsgränser oberoende lokalradioområde med tyngdpunkten i det s. k. trestadsområdet. liksom landskapet framstår för sina innevånare, i lika hög grad som något annat län eller landskap, som en odelbar historisk och traditionell enhet och därtill alltjämt som en näringsgeografisk och administrativ enhet med gemensamma intressen och ett gemensamt informationsbehov. Den gräns som i lokalradiohänseende skulle komma att dela landskapet på tvären kan inte komma att upplevas som naturlig. , och är ingalunda entydigt orienterade mot utan vänder sig också mot . Likaså har och norra mycket gemensamt med residensstaden och de expansiva länsdelarna kring . Det är därför ett allmänt önskemål att radioprogram som berör och bohuslänska förhållanden skall kunna avlyssnas i hela länet. En möjlighet torde då vara att Trestadsradion rutinmässigt återutsänder för relevanta delar av de program som produceras av lokalradion i . Med tanke på varje redaktions förståeliga benägenhet att prioritera egna produkter framför det som producerats av andra lär det emellertid, om denna lösning väljs, bli nödvändigt att tilldela Trestadsradion några timmars extra sändningstid och kanske också i instruktion fastställa en skyldighet att med hjälp av material från grannredaktionen tillgodose behov av bohuslänsk information. En annan tänkbar lösning, som dock något mer genombryter de föreslagna områdesgränserna, är att ge lokalradion i ansvaret för produktion och sändning av för hela intressant material även i den mån det primärt gäller den norra länsdelen. En sådan anordning torde komma att göra till ett av de med avseende på stoffets riklighet mest laddade lokalradioområdena i landet, varför även denna lösning förutsätter en något frikostigare tillmätt sändningstid, och även personaluppsättning, än den en ligt propositionen avsedda. Sannolikt behöver Göteborgsradion förses med en lokalredaktion inte bara, som föreslås i propositionen, i utan också förslagsvis i . Av vad anförts framgår att det knappast kan vara någon olöslig uppgift att ge alla bohuslänningar möjlighet att avlyssna alla bohuslänska sändningar i lokalradion. Med hänvisning härtill, och utan att ge förord för den ena eller andra lösningen, hemställer vi att hos regeringen begär att lokalradion i organiseras på sådant sätt att alla sändningar som berör bohuslänska förhållanden kan avlyssnas i hela . . () i () i Vrångebäck
mot · FY021841 · 1975-03-07 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975:13 om lokalradio och vissa andra rundradiofrågor. I propositionen 1975:13 angående lokalradio uttalar sig departementschefen endast helt allmänt om angelägenheten av ökade sändningar i radio och TV på minoritetsspråk. Det heter på s. 76: 1 många lokalradioområden finns invandrargrupper och andra språkliga och etniska minoriteter. I de lokalradioområden där dessa minoriteter är stora är det angeläget att lokal samhällsinformation på andra språk än svenska ges som ett komplement till riksradions sändningar. Till detta kan sägas att behovet av information kanske är ännu större i områden med små minoritetsgrupper, som just därför att de är så små också i viss mån avskurna från kontakt med sina landsmän och därför blir ännu mer isolerade. säger i en internationell översikt: Radio- och TVsändningar för invandrare förekommer i relativt stor omfattning i samtliga större invandringsländer i . Genom att de regionala radio- och TVnäten ofta är mera utbyggda i dessa länder än i ges större möjligheter till variation i programutbudet alltefter de olika invandrargruppernas bosättningsområden i landet. Även rikssändningar för invandrare och språkliga minoriteter förekommer dock i betydligt större utsträckning än i om man ser till de olika invandrargruppernas och de språkliga minoriteternas storlek. Då invandrarutredningen sammanträffat med representanter för olika invandrar- och minoritetsgrupper har också önskemål om en betydligt utökad radio- och TV-verksamhet förts fram med stort eftertryck. De 24 lokalradioområden som landet nu föreslås indelat i får i genomsnitt en personalstyrka på 14 personer. Självfallet kan en så liten grupp inte inom sig rymma personal för att tillgodose sändningar också på olika minoritetsspråk. Hur frågan organisatoriskt skall lösas kan vara svårt att nu ta ställning till. Eventuellt kan radions utlandsredaktion engageras i verksamheten för att förse de olika lokalradioenheterna med aktuellt material. En komplettering bör kunna ske genom utnyttjande av freelancers. Vissa lokalradioområden bör därutöver kunna ha någon fast anställd för de mest frekventa minoritetsspråken. Som jämförelse kan nämnas att den finska redaktionen för invandrare inom ljudradion har bestått av fem ordinarie anställda, och dessutom har man anlitat ett fyrtiotal medarbetare på freelance-basis. Den nu framlagda propositionen förbättrar inte på något avgörande sätt möjligheterna till ökade sändningar när det gäller minoriteter och invandrare. Det är därför önskvärt att uttalar sig för en betydande ökning. Ökad programtid och sändningar på flera minoritetsspråk än är önskvärt. Man bör inte heller glömma de baltiska minoriteterna här i landet, som genom radiosändningar skulle få betydande hjälp att vidmakthålla sitt språk. En förbättrad hörbarhet för särskilda kortvågssändningar från vissa utvandrarländer i bör också eftersträvas. I resursbesparande syfte bör man kunna ordna central service och produktion för vissa program. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening uttalar att radiosändningar på minoritets- och invandrarspråk bör i betydande grad ökas.
mot · FY021845 · 1975-03-07 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975:13 om lokalradio och vissa I propositionen 1975:13 föreslår regeringen att lokalradio skall införas i . Sändningar skall sättas i gång och ske från en lokal radioanläggning i varje län. Den utredning som ligger till grund för propositionen föreslog att landet skulle indelas i 36 lokalradioområden och att personalstyrkan i vart och ett av dessa skulle bestå av 15 personer. Propositionen föreslår nu att lokalradioområdena skall vara 24 stycken och att personalstyrkan i vart och ett av dessa skall bestå av ca 14 personer. Trots att utredningens förslag innebar mindre och mera lättarbetade områden och större bemanning i förhållande till propositionens förslag, ansåg flera remissinstanser, bl. a. LO och , att redan utredningens förslag om antalet personer för verksamheten var otillräckligt. I remissvaren framhölls att detta kommer att inverka menligt på programmens kvalitet. Risken blir att egenproducerade program blir fä och att man i stor utsträckning får nöja sig med att referera lokalpressens nyheter. Personalstyrkan bör vara så anpassad, att den kan utföra en tillfredsställande nyhetsbevakning. Detta är inte minst aktuellt i län. Nordvästra delen har näringsgeografiskt starka relationer till . Sydöstra delen av länet har likaså näringsgeografiskt stark anknytning till angränsande delar av . Slutligen har också nordöstra goda kontakter med . och har likvskraftiga landsortstidningar med god spridning. Utredningen föreslog att län skulle indelas i två lokalradioområden, beroende bl. a. på ovan beskrivna förhållanden. avstyrkte emellertid en uppdelning av länet i olika lokalradioområden men framhöll nödvändigheten av en sådan bemanning att lokalombud kan placeras i , och . Ovan nämnda fakta tyder enligt vårt förmenande på att resurserna för den startande lokalradion beräknats alltför knappt för att garantera ett kvalitetsmässigt godtagbart programutbud. Den stora lyssnarfrekvensen på lokalradion berättigar till en tillfredsställande nyhetsbevakning. Det är också angeläget att hänsyn tas till de speciella förhållandena i resp. lokalradioområde. För att en från lyssnarsynpunkt tillräcklig nyhetsbevakning skall kunna ske bör lokalombud med biträden finnas för lokalradions räkning. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att uttala 1. att varje lokalradioområde får en sådan tilldelning av personella och andra resurser, att nyhetsbevakning och programkvalitet tillfredsställande tillgodoses, 2. att vid denna tilldelning hänsyn tas till de speciella forhållanden som råder inom aktuellt lokalradioområde, 3. att, där nyhetsbevakning erfordras på olika orter inom ett lokalradioområde (t. ex. län), tilldelningen av resurser medger placering av personal till resp. lokala orter. GOTAB 75 9070 S 1975
mot · FY021846 · 1975-03-07 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975:13 om lokalradio och vissa andra rundradiofrågor. Efter många års dröjsmål i fråga om val av system för stereosändningar inom svensk radio fastställs nu äntligen genom förslag i propositionen 1975:13 att det i andra länder tillämpade pilottonssystemet skall genomföras också i . För utbyggnaden i sin helhet enligt förslaget beräknas av . Enligt vad som kommit till min kännedom kommer i första hand och att ledningsmässigt anslutas till en säkrad stereosändning i stället för de försökssändningar som där skett. Huruvida kommer att få motsvarande ledningsanslutning inom rimlig tid har inte kunnat utrönas. har från i uppgivits att det skulle ha varit möjligt att sända stereoradio lokalt och regionalt, om utrustningen vid Hörbystationen kompletterats med en enkoder-utrustning. Kostnaden härför skulle vara förhållandevis blygsam - ett belopp av ca . Radiolyssnarna i har haft möjlighet att avlyssna stereosändningar från , och i betydande omfattning har radioapparaterna numera utrustning för stereomottagning enligt pilottonssystemet. Jag anser det angeläget att man nu inte onödigtvis dröjer med svensk stereosändning. Det vore rimligt att möjligt anknyta även till riksnätet, men om detta inte kan ske så borde i varje fall den komplettering av Hörbysändarens utrustning som jag här ovan onnämnt kunna göras. Med hänvisning till vad jag här anfört hemställer jag att beslutar att möjligt skall anslutas till riksnätet för stereosändningar eller att Hörbysändaren i varje fall förses med sådan kompletterande utrustning som erfordras för lokala och regionala sändningar.
mot · FY021847 · 1975-03-06 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975:13 om lokalradio och vissa andra rundradiofrågor. radioutredning (69) utgår i sitt betänkande Radio i utveckling beträffande landets indelning i lokalradioområden från att länsgräns eller kommungräns i princip inte skall brytas. Inget lokalradiområde skall omfatta mer än ett län. Vissa län indelas enligt förslaget i två eller tre områden. Till dessa hör , som indelas i och lokalradioområden. Vissa delar tillförs . I propositionen 1975:13 frångår föredragande statsrådet radioutredningens ovan angivna förslag när det gäller . Statsrådet åberopar att i är de näringsgeografiska sambanden på vissa håll så omfattande att det för lokalradions del finns starka motiv för ett undantag från en indelning som följer länsgränserna. Därför föreslås att samt indelas i två lokalradioområden som avviker från länsgränserna. Detta innebär för vidkommande att detta sammanslås med och kringliggande kommuner till ett omtåde med som huvudstudioort. föreslås få en egen lokalredaktion, som dels skall förse området med programstoff för sändning över hela området, dels skall ingå i en försöksverksamhet med sändning av vissa lokala program. Enligt vår uppfattning talar mycket starka skäl för att med omliggande kommuner i enlighet med radioutredningens förslag skall bilda ett eget lokalradioområde. Området är geografiskt väl samlat. Det är tättbefolkat och har ett befolkningsunderlag om ca 220 000 invånare, vilket är större än andra i propositionen föreslagna områden, t. ex. . Området har i en given centralort. Det har ett enhetligt och i betydande omfattning gemensamt näringsliv. har närmast ingenting att göra med i administrativt hänseende. som finns i , och alla skäl talar för att detta kommer att bestå framöver. Det föreslagna skulle bli en jätteregion med ca 700 000 invånare. Det kommer uppenbarligen att föreligga stora svårigheter för lokalradion att på ett tillfredsställande sätt täcka ett så stort område. Det torde finnas mer än tillräckliga arbetsuppgifter inom ett särskilt Göteborgsområde med ca 500 000 invånare! För kommer otvivelaktigt anslutningen till detta område att innebära stora olägenheter. Slutligen vill vi framhålla, vilket vi också anser vara mycket väsentligt i sammanhanget, att redan har en sändare som täcker hela det av radioutredningen föreslagna . Det krävs alltså i det här avseendet inga nyinvesteringar för att bilda ett eget lokalradioområde. Med anledning av vad som anförts hemställs att beslutar att i enlighet med 1969 års radioutrednings förslag skall utgöra ett eget lokalradioområde. HANS NYHAGE (m) () i Heden
mot · FY021850 · 1975-03-12 00:00:00 — av herrar och i med anledning av propositionen 1975:30 om energihushållningen m. m. I propositionen 1975:30 om framtida energiförsörjning finns en redogörelse för regeringens syn på utbyggnaden av vattenkraften. Där undantas vissa älvar från utbyggnad då stora natur- och miljövärden skulle gå förlorade vid en utbyggnad. Till de objekt som bör skonas vid en ytterligare utbyggnad av redan reglerade älvar hör också det s. k. . Detta omfattar en utbyggnad mellan i och sjön samt att man till förmån för kraftverket skall bortleda vatten från och utöva korttidsreglering i , allt inom kommun. Tilllåtligheten skall prövas av regeringen. Ärendet har varit uppe till prövning i , som i sitt yttrande, avgivet , i sammanfattningen sagt följande: Såsom ovan uttalats anser hinder enligt 2 kap 3 § andrastycket vattenlagen möta mot det begärda företaget - Sölvbacka kraftverk med korttidsreglering - enär genom företaget skulle orsakas sådan bestående ändring av naturförhållandena, varigenom betydande förlust från naturskyddssynpunkt är att befara. i har i sitt remissyttrande i ärendet sammanfattat sitt ställningstagande så, att finner intrånget i naturvårds- och turistintresset m. m. så kännbart att den avstyrker företaget. Både och konstaterar också att levnadsbetingelserna för befolkningen i området blir försämrade efter en ev. utbyggnad, bland annat genom ett i det närmaste totalförstört fiske, bortfall av inkomster för turism och ett försämrat serviceunderlag för bygden. motsätter sig en utbyggnad mycket bestämt, då verket anser att naturförhållandena i bygden skulle ändras så radikalt att betydande förluster från naturvårdssynpunkt skulle uppstå. Inom finns en mycket kraftig opinion mot att Sölvbackakraftverket kommer till utförande. I samband med upprättandet av den fysiska riksplanen skrev 13 802 personer på en namninsamling mot exploaterandet av det aktuella vattenområdet. Den utbyggnad som kraftverksintressen planerat går under namnet Sölvbacka kraftverk. Med stöd av det ovan anförda hemställes att uttalar att till den vattenkraft som skall lämnas fri från framtida exploatering också lägges den mellan i och sjön med bortledandet av vatten från och korttidsreglering i , allt inom kommun, . () () GOTAB 75 9117 S 1975
mot · FY021851 · 1975-03-13 00:00:00 — av i m. fl. med anledning av propositionen 1975:9 om reformering av högskoleutbildningen m. m. Mot bakgrund av föredragande statsrådets förslag i regeringens proposition 1975:9 (Reformering av högskoleutbildningen) rörande representationen i regionstyrelserna (s. 533 sista stycket) vill vi framhålla följande. Vi hävdar liksom statsrådet att "ett nära samband mellan regionstyrelserna och de enskilda läroanstalterna är nödvändigt men menar i motsats till statsrådet att en generell representation för de berörda högskoleenheterna normalt skall förekomma. Detta främst av följande skäl: O förbättrat informationsflöde i alla riktningar, O större möjligheter till kontinuerlig samverkan, O ständig tillgång till sakkunskap rörande de enskilda högskoleområdenas utbildningsbehov och utbildningsprofiler, 0 mindre risker för den typ av linje-stabs-konflikter som annars kan försvåra det gemensamma arbetet för en vidgad högskola. att beslutar om generell representation för berörda högskoleenheter i regionstyrelserna. () () 3 sami Nr 1851-1853
mot · FY021856 · 1975-03-14 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975:9 om reformering av högskoleutbildningen m. m. föreslog i sitt betänkande att avgångsbetygets meritvärde, liksom , skall vara ett medelvärde av de enskilda ämnesbetyg som ingår i avgångsbetyget. Huvudprincipen bör vara, sägs det, att alla betyg meritvärderas, oavsett i vilken årskurs ett ämne enligt läroplanen avslutas. Att - som fallet är - ha särbestämmelser för meritvärdering av betyg i ämnen som avslutats i tidigare årskurser än i den högsta avvisas av kommittén, Förslaget att betygen skall meritvärderas, oavsett i vilken årskurs ämnet avslutas, motiveras utförligt och övertygande. Remissinstanserna tillstyrker också förslaget liksom departementschefen. Enligt propositionen skall de nya reglerna träda i kraft . De studerande som f. n. går i första årskursen av gymnasieskolans treåriga linjer har fått information om de nu gällande reglerna och har ej haft anledning räkna med att de skall få sina betyg meritvärderade enligt andra regler. Många elever väljer att lämna sådana ämnen i lägre årskurser som de har relativt låga betyg i. För dem blir det en inte helt behaglig upplevelse att upptäcka att även betyg i de ämnen som avslutats i årskurs 1 och 2 kommer att ingå i deras betygsmedelvärde enligt den nya beräkningsmetoden. Eftersom dessa elever ej fått information om detta, borde de från rättvisesynpunkt ges möjlighet att själva välja om de vill ha sina betyg meritvärderade enligt den nu gällande eller den föreslagna värderingsmodellen. Då det är omöjligt att helt överblicka konsekvenserna och antalet elever som blir berörda, bör det finnas en möjlighet för respektive myndigheter att hos regeringen begära en övergångsbestämmelse för de elever som går i årskurs 1 av gymnasieskolans treåriga linjer. Övergångsbestämmelsen skulle kunna utformas så att dessa elever själva får välja om de vill ha sina betyg meritvärderade enligt den nu gällande eller enligt det föreslagna systemet. Mot bakgrund av vad som anförts hemställs att bemyndigar regeringen att vid behov införa en övergångsbestämmelse för betygsvärdering för tiden 30 juni 1978 för sökande från gymnasieskolans treåriga linjer.
mot · FY021857 · 1975-03-14 00:00:00 — av herrar i och Komstedt med anledning av propositionen 1975:9 om reformering av högskoleutbildningen m. m. I propositionen 1975:9 biträdes ett förslag från U 68 som innebär att en yrkesteknisk högskola (YTH) inrättas. Denna utbildning bör enligt betänkandet från U 68 ha främst två huvudmål: 1. att möta efterfrågan på högre utbildning från stora grupper yrkesverksamma, som haft små möjligheter att få del av högskoleutbildning, 2. att tillgodose industrins behov av arbetskraft för vissa kvalificerade funktioner. Det framgår som klart att de olika linjerna inom den yrkestekniska högskolan måste ha en anknytning till den industrisektor de kan hänföras till, inte minst mot bakgrund av den praktiska inriktning utbildningen kommer att få. U 68 har i sitt huvudbetänkande föreslagit att, inom ramen för den framtida högskolan, bl. a. en livsmedelsindustrilinje inom YTH skall lokaliseras till . Det föreslås emellertid också att föreslagen försöksverksamhet med YTH, såvitt gäller denna linje, skall förläggas till . I sitt remissvar till U 68 finnér SÖ argument för att försöksverksamheten skulle kunna få minst lika goda förutsättningar på andra orter än de föreslagna. SÖ anför vidare att lokaliseringen av försöksverksamheten får betraktas som ganska definitiv och att den låser utbildningsresurser på berörda orter. Kommunalt ansvariga instanser torde i allmänhet heller inte vara beredda att acceptera att resurser anskaffas enbart för en kortare försöksperiod. Vid valet av orter för yrkesteknisk högskoleutbildning bör man enligt U 68 bland annat ha följande kriterier. Den industrigren mot vilken en viss linje är inriktad skall vara väl representerad inom det område dit linjen förläggs. På orter som väljs bör vidare lokaler och utrustning som är lämpade för den yrkestekniska utbildningen finnas tillgängliga. I finns en omfattande och mycket differentierad livsmedelsindustri. 50 96 av de industrisysselsatta i arbetar inom denna sektor. Industrin omfattar animalisk produktion i vad avser kött-, fjäderfä- och fiskprodukter, vegetabilisk produktion i vad avser potatis-, krydd- och smakämnes-, frukt- och bär-, fett-, foder- och sockerprodukter och dessutom en omfattande konservindustri. Således finns ett gott underlag för rekrytering av elever. En stor efterfrågan på utbildade livsmedelstekniker kan förutses, och möjlighet att via industrin erhålla lärare, praktikplatser och i viss utsträckning laborativa resurser är goda. Ytterligare laboratorieresurser finns i SVELAB och den Lantbrukskemiska stationen med sammanlagt 65 anställda. Inom gymnasieskolan i finns linjer med livsmedelsteknisk inriktning. Lokaler för en yrkesteknisk utbildning finns i erforderlig utsträckning. Kommunen har visat ett stort intresse för denna utbildning och bland annat skisserat en ytterligare utbyggd utbildning för flera yrkeskategorier inom livsmedelssektorn eller med anknytning till denna på gymnasial och postgymnasial nivå. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar förlägga den i propositionen 1975:9 föreslagna försöksverksamheten med livsmedelsindustrilinje inom den yrkestekniska högskolan till . BO () i