mot · FZ02159 · 1975-12-04 00:00:00 — Motion 1975/76: 159 av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:31 om ändrade beskattningsregler för pensionsförsäkringar m. m. I propositionen har vadragsrätten knutits till en viss procent av vederbörandes A-inkomst. Denna lösning innebär att en lägre inkomsttagare i praktiken blir förhindrad att genom försäkring tillförsäkra sig själv eller dem som är beroende av honom för sin försörjning en lika hög pension som en högre inkomsttagare. En lägre inkomsttagare skulle med andra ord vara av samhället hänvisad att också efter pensioneringen ha en lägre levnadsstandard än en person med högre inkomst. Detta kan från social rättvisesynpunkt inte accepteras. Egenföretagare tvingas ofta att ta ut en lägre lön från sitt företag för att åstadkomma en viss grad av konsolidering. Särskilt är det fallet för nystartade företag och företag under expansion. Dylika åtgärder är från såväl företagsekonomiska som allmänna synpunkter godtagbara och önskvärda. Men om egenföretagare tar ut en lägre lön så begränsas därmed hans möjligheter att avsätta erforderliga belopp till en rimlig pensionering, om propositionens regler om att endast få göra avdrag av 30 96 av A-inkomsten skall gälla. Enligt propositionen skulle han bli tvungen att till beskattning ta fram en inkomst som motsvarar 3 1/3 gånger premien, på bekostnad av konsolideringen med de konsekvenser detta kan få för de anställda och andra som är beroende av verksamheten. För att göra det möjligt för egenföretagare med lägre inkomst att ändå kunna bygga upp ett tillfredsställande pensionsskydd bör den regeln införas, att lägsta avdrag skall få uppgå till minst 3 basbelopp, dock ej högre än vederbörandes A-inkomst för året. Vidare måste konstateras att rörelseidkaren/jordbrukaren är beroende av rörelseresultatet för att kunna bestämma sin inkomst. Eftersom rörelseresultatet kan variera kan även inkomsten variera. Fem goda år kan följas av fem sämre osv. Detta betyder att rörelseidkaren/jordbrukaren vissa år kanske inte kan utnyttja sin avdragsrätt för pensioner för att ett annat år göra stora avdrag och inbetalningar för att trygga en planmässig pension, dvs. betala de belopp som inte kunde betalas in under de dåliga åren. I propositionen tas inte hänsyn till detta viktiga faktum, utan de föreslagna reglerna kommer att utgöra avsevärda försämringar mot vad som gäller för rörelseidkare/jordbrukare som vill skaffa sig en pension jämförbar med t. ex. ITP-standard. Därför bör sådana ändringar i propositionen vidtagas, att möjligheten ges 1975/76: 159 för rörelseidkare och jordbrukare att skaffa sig ett pensionsskydd i nivå med allmän pensionsplan. Detta skulle kunna ske på exempelvis följande sätt: Jordbrukares och rörelseidkares A-inkomster uppdelas i 5-årsintervaller. Den sammanlagda till taxering redovisade A-inkomsten för denna 5-årsintervall läggs samman. Från denna summa dras sedan . Om det då visar sig att rörelseidkaren inte har utnyttjat detta avdragsutrymme ges han möjlighet att göra detta, dvs. avdragsutrymmet ackumuleras och får användas vid senare års taxeringar. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att beslutar anhålla hos regeringen om 1. att egenföretagare med inkomst från jordbruk eller rörelse får åtnjuta ett avdrag för pensionsförsäkring om lägst 3 basbelopp, dock högst motsvarande vederbörandes A-inkomst för året, samt 2. att utredning företages i syfte att möjliggöra ackuntulering av avdragsutrymme på grund av bristande inkomst i enlighet med vad som i motionen anförts. () ()