mot · FY02385 · 1975-01-01 00:00:00 — av m. fl. om ökad kursverksamhet för jordbrukare. Enligt de gällande riktlinjerna för jordbrukspolitiken vill samhället främja en fortsatt, snabb rationalisering av jordbruket. Den med statligt stöd bedrivna rationaliseringsverksamheten skall därför medverka till att göra företagen så effektiva som möjligt. De statliga insatserna avses underlätta för företagen att fortlöpande anpassas efter den tekniska utvecklingen och dess krav. Detta är ett intresse som är gemensamt för samhället och jordbrukarna själva. Ett av medlen för fullföljandet av jordbrukspolitikens målsättning i fråga om rationaliseringen är den kurs- och rådgivningsverksamhet som bedrivs av lantbruksnämnderna. (Ett annat sådant medel är den frivilliga studieverksamhet med yrkesinriktning som bedrivs inom ramen för olika studiekampanjer. I dessa kampanjer samverkar lantbruksstyrelsen, , statens lantbruksinformation och (Vuxenskolan med bl. Den mycket snabba omdaningen och rationaliseringen av jordbruket tyder på att man med hjälp av bl. a. de nämnda aktiviteterna förmedlat stora mängder nytt vetande till de yrkesverksamma i jordbruket. Trots att en relativt liten andel av de yrkesverksamma haft grundläggande yrkesutbildning har följaktligen överföringen och tillämpningen av den nya tekniken klarats påfallande väl. Den fortgående tekniska och ekonomiska utvecklingen i jordbruket skärper kraven på effektivitet, större företagsstorlekar, högre intensitetsgrad och högre grad av specialisering, vilket ökar de speciella kraven på den kunskap och rådgivning som efterfrågas. Från flera av framhålls att det bland lantbrukarna finns behov av fortbildning som inte kan tillgodoses med de mest använda rådgivnings- och utbildningsformerna. Dessa behov sammanhänger med den inledningsvis nämnda nya situationen i fråga om ökad specialisering och höjda effektivitetskrav. Det anförs t. ex. att det, med de krav som ställs, kan vara svårt att uppnå erforderliga resultat enbart med nuvarande utbud av företrädesvis korta kurser. De tidigare av lantbruksnämnderna i samarbete med andra parter på länsplanet bedrivna 3- och 4-veckorskurserna i svetsning, traktorskötsel, maskinskötsel och byggnadsvård utgör en typ av sådan fortbildning. har dessa kurser överförts till i första hand den av länsarbetsnämnderna och AMU-centra bedrivna arbetsmarknadsutbildningen. Detta har inneburit en begränsning av lantbruksföretagarnas möjligheter att delta, eftersom ett kriterium för att antas till AMU är att vara eller riskera bli arbetslös eller i vad gäller mindre företagare vara klart undersysselsatt. Från dessa synpunkter är det ett önskemål att få tillgång till längre fortbildningskurser, förslagsvis i etapper om minst . fortbildningsinsatser skulle löpa över och inriktas på något produktions-, hanterings- eller mekaniseringsområde. En på detta sätt upplagd verksamhet skulle dels ge en bättre effekt från deltagarsynpunkt, dels innebära en mer långsiktigt inriktad fortbildnings- och rådgivningsverksamhet. En förutsättning för en sådan fortbildningsverksamhet är dock att ersättningarna till kursdeltagarna höjs och anpassas till dessa kurser. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om en långsiktigt bedriven fortbildningsverksamhet i lantbruksnämndernas regi. den 21 jnauari 1975 () () () () () () i Ulfsbyn