mot · FY021172 · 1975-01-25 00:00:00 — av m. fl. Den politiska avspänning mellan supermakterna som inletts kännetecknar situationen även . Samförstånd har uppnåtts mellan och på vissa områden av gemensamt intresse, såsom i fråga om kvalitativa och kvantitativa begränsningar av utvecklingstakten när det gäller vissa strategiska vapensystem. Det är också uppenbart att båda supermakterna agerar med stor försiktighet i konflikter som berör motpartens vitala intresseområden och att man söker undvika militära åtgärder som på ett avgörande sätt skulle störa de inbördes relationerna. Bakgrunden är säkerligen bådas visshet om att risken för ett totalt kärnvapenkrig till varje pris måste elimineras. Den säkerhetspolitiska situationen är alltjämt grundad på terrorbalans. Att en djupgående misstro består mellan supermakterna är uppenbart och har senast illustrerats genom uppsägning av handelsavtalet med . Farhågorna i resten av världen har också ökat för att supermakternas samverkan skall skärpa riskerna för övriga länder. Deras benägenhet att i allt större utsträckning söka överenskommelser över huvudet på andra stater - även egna allierade - kan leda till nya slags påfrestningar inom allianserna och svårigheter för de alliansfria att hävda sin självständighet. Sannolikt kommer supermakterna att även i fortsättningen söka utnyttja gynnsamma tillfällen för att uppnå egna långsiktiga mål och strategiska förbättringar. Ekonomiska och politiska påtryckningsmedel kan härvid komma att användas i större utsträckning än . Man kan heller inte utesluta att i vissa lägen hot om våld och även användande av våld kan komma i fråga om därigenom värdefulla resultat snabbt kan förväntas. Försvarsministern avfärdar i budgetpropositionen nära nog kategoriskt sådana risker för del. Hans uppfattning bygger enligt vår mening på ett orealistiskt önsketänkande. Styrkeförhållandena mellan de konventionella stridskrafterna inom och NATO i har länge varit i stort sett oförändrade och till fördel. Mycket tyder på att denna överlägsenhet håller på att öka; i vissa avsnitt högst avsevärt, exempelvis på och på . Utvecklingen på kärnvapenområdet inger oro. Visserligen har överenskommelser som bör hälsas med tillfredsställelse träffats mellan supermakterna om vissa begränsningar i fråga om strategiska kärnvapen. De rör dock endast vapeninsatser på så hög nivå - strategiska terrorvapen - att vår svenska säkerhetssituation icke påverkas därav. Kärnvapenmakterna har däremot inte visat någon vilja till åtaganden eller åtgärder som skulle reducera deras direkta militära överlägsenhet över de kärnvapenlösa. De från regeringens sida ofta uttalade förväntningarna härom har kommit på skam. Det gäller att från sida nu noggrant följa icke-spridningsavtalets översynskonferens i vår så att vi realistiskt kan bedöma och anpassa oss till verkligheten. Detta gäller inte minst i fråga om civilförsvaret. Det är farligt att lägga förhållandena, såsom man anser att de borde vara, till underlag för svensk försvarspolitik. I är läget kritiskt. Riskerna för nya krigiska förvecklingar är betydande. Försvarsministern framhåller att det dock inte är sannolikt att en ogynnsam utveckling där skall direkt påverka säkerheten i . Vi delar inte denna mening. En militär urladdning i skulle med säkerhet leda till starkt ökade motsättningar mellan supermakterna och äventyra den globala avspänningen och sålunda indirekt få avsevärd betydelse även för . Vid den Europeiska säkerhetskonferensen förs nu multinationala förhandlingar om de europeiska säkerhets- och samarbetsfrågorna. De resultat som har uppnåtts och som kan förväntas är inte särskilt omfattande. Det är uppenbart att effekten av konferensen även i bästa fall kommer att bli begränsad när det gäller dess betydelse för en fortsatt politisk avspänning . Sammanfattningsvis vill vi konstatera att risken för krigiska förvecklingar kvarstår även i . Hur allvarligt den skall bedömas beror i hög grad på vår egen försvarspolitik. Ända sedan slut har situationen i vår närmaste omgivning karaktäriserats av utrikespolitisk stabilitet, trots områdets strategiskt mycket känsliga läge. Det torde vara ovedersägligt att den svenska neutralitetspolitiken och det starka försvar som den byggt på bidragit härtill. I den mån vårt försvars styrka nedgår påverkas också stabiliteten och konfliktriskema. Försvarsministerns uttalande i propositionen att varken vi eller omvärlden kan vara betjänta av några drastiska förändringar i vår försvarspolitik är alltså riktigt. Han underlåter emellertid att dra den logiska slutsatsen därav, nämligen att försvarets styrka icke får nedgå. I själva verket kommer i det längre perspektiv som alltid måste läggas på det försvarspolitiska området försvagningen av vår militära styrka att relativt snabbt bli just drastisk. Det bör också understrykas att dimensioneringen av vårt försvar inte kan anpassas till den fastställda graden av risker. Om - som försvarsministern gör gällande - de framtida krigsriskerna avsevärt minskat , är alltså av mindre intresse i det här sammanhanget. Det avgörande är om risker över huvud taget kan bedömas föreligga. Vi hävdar att så är fallet och kan inte heller finna att försvarsministern i propositionen förnekar detta. Därmed föreligger tillräckliga skäl att upprätthålla en försvarsförmåga som är väl balanserad mot den militära kapaciteten i omvärlden. Det går inte att anpassa försvarsmaktens organisation, utbildning och bestånd av materiel till de korta perspektiv som utrikespolitiskt kan överblickas. Detta bestyrks ständigt av verkligheten. Oförmågan att med hjälp av utrikespolitiska analyser förutse framtiden belystes nu senast på ett skrämmande sätt av hur hela världen inklusive vi själva totalt överraskades av oljekrisen . Ovan har vi visat hur illa en svensk nedrustning överensstämmer med svenska säkerhetskrav. Den försvagning av försvaret som socialdemokraterna inledde 1967 och som fick sitt senaste uttryck försvarsbeslut kan vi inte godtaga. Den innebär en betydande och accelererande nedrustning och minskar därmed i hög grad alltmer försvarets fredsbevarande förmåga. Avsevärda reduceringar i grund- och repetitionsutbildningssystemet har måst tillgripas. Dyrbar materiel har inte kunnat effektivt utnyttjas och minskad nyanskaffning har beskurit vår förmåga att upprätthålla kvalificerade förband i erforderligt antal. Den försvarsmaterielindustri som underlättat försvarets materielförsörjning och gjort oss mindre beroende av utlandet löper nu risk att till stora delar behöva avvecklas. Försvarsministern uttalar i propositionen tankar som innebär att vi inom försvaret bör avstå från att fullt utnyttja den moderna teknikens möjligheter. Det kan innebära att förband måste insättas i strid med en utrustning så underlägsen motståndarens att möjligheterna till framgång blir ringa medan förlusterna i människoliv med säkerhet blir stora. En sådan allmän filosofi kan vi icke biträda. Försvarsmaktens totala omfattning kan givetvis variera men kravet på en god utbildning och förstklassiga hjälpmedel åt den svenska ungdom som åläggs krävande stridsuppgifter får inte eftersättas. Vidare uttalar försvarsministern att vakanser inom försvarsmakten måste accepteras som ett led i åtgärderna för att minska försvarets personalbestånd Icke heller detta kan vi biträda. Så länge en viss organisation är fastställd måste strävan vara att denna skall kunna fungera på avsett sätt. Vakansernas fördelning är ojämn och slumpmässig och att avsiktligt vidmakthålla dem är en nedrustningsåtgärd som icke stöder sig på något fattat försvarsbeslut. I ett värnpliktssystem som vårt är det högst betydelsefullt att avsett antal yrkesmilitärer ingår i organisationen. Är så icke fallet får icke utbildningen avsedda resultat. kommer att sakna viktiga ledningsfunktioner. Den försöksverksamhet med förkortad grundutbildning som pågår skall fortsätta innevarande år innan en fullständig utvärdering av gjorda erfarenheter kommer att göras. Redan efter förra årets verksamhet har emellertid en rad alarmerande rapporter inkommit rörande verkningarna av den kortare utbildningstiden. Detta gäller framförallt utbildningen av värnpliktiga plutonchefer. Negativa konsekvenser har också uppkommit för repetitionsutbildningen. Enligt chefen för armén har brister som icke är godtagbara påvisats i stridsteknik, personliga färdigheter och förmåga att fatta beslut. Vi förutsätter att den nu arbetande värnpliktsutredningen noga följer försöksverksamheten och utformar sitt förslag med hänsyn till dennas resultat. Under en följd av år har vi yrkat på bättre resurser för de frivilliga försvarsorganisationerna. Våra önskemål har delvis tillgodosetts, vilket är värdefullt då det frivilliga försvaret fyller betydelsefulla funktioner. Dess medlemmar fullgör viktiga uppgifter inom den militära krigsorganisationen och totalförsvarets övriga delar. Det frivilliga försvaret är också av betydande värde genom spridande av försvarsupplysning och för stärkande av försvarsviljan. Det ger kvinnorna möjlighet till goda insatser i totalförsvaret. Inte ens den låga ambitionen försvarsbeslut har på långt när kunnat uppfyllas. Detta beror på att numera tillämpat system för att reglera prisstegringarna - nettoprisindex - inte täcker de verkliga kostnadsstegringarna. Det blir därför nödvändigt att i planeringen reservera stora och svårberäknade belopp, s. k. priskilar för att täcka de väntade underskotten. Planeringen blir härigenom osäker och kan inte fylla sin uppgift att vara ett pålitligt underlag för erforderliga åtgärder. Den nu pågående utredningen om ett nytt och korrektare system för prisreglering av försvarskostnaderna bör till den sittande försvarsutredningen överlämna förslag till ett system som bibehåller försvarsanslagens köpkraft oförändrad. Vi förutsätter att detta därefter kan börja tilllämpas fr. o. m. /77. För nästa budgetår - 1975/76 - yrkar vi att försvarsanslaget uppräknas med ett belopp som har reserverats för att täcka den bristande kompensationen, dvs. 94 milj. kr. Skulle det senare visa sig att beloppet för full täckning av kostnadsstegringarna borde ha varit ett annat, föreslår vi att skillnaden regleras i en framtida ramberäkning. En planering som kan möjliggöra ett optimalt utnyttjande av de penningmedel som ställs till förfogande måste utöver full priskompensation kunna räkna med ett årligt tillägg för stigande kostnader, orsakade av den tekniska utvecklingen. Endast därigenom möjliggörs en planering för en materielanskaffning som ger balans mellan olika vapensystem och därmed bästa totala effekt, oberoende av respektive systems livslängd. Alldeles oberoende av den nivå på vilken man vill lägga försvarskostnaderna är det ett nödvändigt element i anslagstekniken att ha full priskompensation och tillägg för teknisk utveckling. Eljest går man miste om den försvarseffekt som långsiktig planering i och för sig möjliggör. Vi föreslår ett årligt tillägg fr. o. m. 1976/77 av av materielanslagen. För nästa budget år bör tillägget utgå med 71 milj. kr. De prishöjningar som blivit en följd av oljekrisen har hårt drabbat försvaret. Skulle de icke kompenseras förryckes planeringen avsevärt. Enligt principerna försvarsbeslut bör dessa extraordinära kostnader föranleda justering av ramen. Vi yrkar därför på ett extra ramtillägg om 85 milj. kr. Vid den långsiktiga planeringen bör få förutsättas att kompensation även i fortsättningen skall utgå för den extraordinära prisstegring på oljor, som kan komma att drabba försvaret under resten av planeringsperioden. De bemyndigande som givit regeringen att beställa materiel har inte i full utsträckning utnyttjats. Detta tyder på att regeringen tycks vilja driva en försvarspolitik som inte är förankrad i riksdagsbeslut och som är inriktad på att ge den sittande försvarsutredningen vidgade möjligheter att vidtaga snabba nedrustningsåtgärder. För nästa budgetår begär regeringen nu bemyndiganden som inte torde vara tillräckliga för att motsvara de av regeringen själv föreslagna anslagen för utveckling och anskaffning av materiel. Vi yrkar att regeringen hos begär och sedan utnyttjar de ytterligare bemyndiganden som erfordras för att täcka inte blott propositionens anskaffningsförslag utan även de tillägg till anslagsramarna som vi föreslår i det följande. Sammantaget bör alltså anslagsramen /76 uppräknas med 250 milj. kr. till 8 404 milj. kr., i vilket belopp ingår kompensation för oljeprisstegringen med 85 milj. kr. Planeringen skall utgå från full pris- och lönekompensation fr. o. m. 1976/77 och från en årlig uppräkning av materielanslaget från samma tidpunkt. Planeringsramen för 1975-1980 bör därför uppräknas med 1 200 milj. kr. till 41 950 milj. kr., vartill kommer ersättning för prisstegringen på oljeprodukter med erforderligt belopp. Det tillskott som sålunda föreslås bör utnyttjas enligt följande: Av tillskottet till planeringsramen för avses 200 milj. kr. för att ge utrymme åt en repetitionsutbildning som i det väsentliga ansluter sig till av i anledning av VU 60 tidigare fattat beslut. Detta ansågs då med rätta vara ett minimum för att hålla de militära förbanden kompetenta att lösa stridsuppgifter efter mobilisering. Skulle en förkortad grundutbildning tillämpas skärps kravet på repetitionsutbildning ytterligare. För nästa budgetår kräver detta en höjning av utgiftsramen med 20 milj. kr. Planeringsramen för 1975-1980 höjes med 250 milj. kr., vilket skulle möjliggöra att ytterligare fyra infanteribrigader kan bibehållas, som ledningsresurserna anpassas till det därigenom uppkomna antalet, 14 brigader, att tillgängliga stridsvagnar efter renovering kan bibehållas till mitten av , att fortsätta utvecklingsarbetet avseende särskilda terrängfordon. För nästa budgetår fordrar detta en höjning av utgiftsramen för armén med 40 milj. kr. Planeringsramen För 1975-1980 höjs med 300 milj. kr. att en ny kust- och sjörobot kan utvecklas vid svensk industri, att robotbeväpningen till patrullbåtarna kan anskaffas tidigare och i anslutning till fartygsleveranserna, att fem u-båtar typ A 14 - i stället för nu beställda tre - kan anskaffas, att studierna på en ny u-båtstyp och flottiljledare kan drivas i snabbare takt. För nästa budgetår motsvarar detta en höjning av utgiftsramen för marinen med 30 milj. kr. Planeringen medgives utgå från att full kompensation för stegrade oljepriser skall erhållas . Planeringsramen för 1975-1980 höjes med 450 milj. kr., vilket skulle möjliggöra att den inom landet uppbyggda utvecklingskapaciteten i vad gäller krigsflygplan kan bibehållas genom utveckling av ett för svenska förhållanden anpassat attackflygplan, att utveckling och tillverkning av 37 () kan ske inom landet, att en sjätte fulltalig attackdivision AJ 37 kan organiseras i stället för fem jämte en ofullständig, att planeringen kan inriktas mot anskaffning av minst tio jaktdivisioner av JA 37 - i stället för åtta, att anskaffade jaktflygplan J 35 (Draken) kan bibehållas i tjänst under sin tekniska livslängd. Dessa åtgärder skulle ge större handlingsfrihet i fråga om flygvapnets fredsorganisation. För nästa budgetår erfordras därmed en höjning av utgiftsramen för flygvapnet med 75 milj. kr. vartill kommer 85 milj. kr. för ökade oljekostnader alltså summa 160 milj. kr. En förändring av försvarspolitiken på sätt som vi här föreslår innebär givetvis en betydande ökning av statsutgifterna. Å andra sidan skulle våra yrkanden ge högst avsevärda effekter i form av ökad yttre säkerhet för vårt land. De skulle även öka handlingsfriheten i betydande grad för den nu arbetande försvarsutredningen att lämna förslag som kan avbryta den raskt fortskridande nedrustningen. Vidare skulle kostnadsökningen ha en i hög grad stimulerande effekt på svensk industriutveckling och konkurrensförmåga och därmed på sysselsättningen. Den samhällsekonomiska påfrestningen blir därför avsevärt mindre än vad beloppen i sig antyder. Vi yrkar på att vårt tidigare förslag om rörlig kredit till försvarets myndigheter för att underlätta rationell verksamhet nu genomföres. har godkänt detta vårt yrkande och hemställt hos regeringen om dess effektuering. Detta har dock icke skett, vilket vi finner högst anmärkningsvärt. Den av oss föreslagna krediten bör vara dels av kortsiktig karaktär för att underlätta och effektivisera anskaffningsverksamheten i anslutning till budgetårsskiftena, dels av långsiktig karaktär för att möjliggöra investeringar i sådana rationaliseringsobjekt som först på ger ekonomisk återbäring. Åtgärder för de värnpliktiga Vi hälsar med tillfredsställelse det aviserade förslaget till förbättrade värnpliktsförmåner. Det kan väl inrymmas i de kostnadsramar som vi föreslår. Vi vill därutöver yrka på att regeringen vidtar åtgärder eller - i den mån så erfordras - framlägger förslag till om åtgärder som syftar till att ge de värnpliktiga bättre möjligheter att utnyttja fritiden för yrkesutbildning. De militära resurserna ger ofta goda möjligheter härtill. De extra kostnader som härigenom uppstår bör till lämplig del bestridas av de myndigheter som i andra sammanhang ger bidrag till eller bekostar dylik verksamhet, främst och . Värdefull övningstid går ofta förlorad genom bristande resurser inom den militära sjukvården. Detta beror bl. a. på orimligt långa väntetider för vårdsökande. De frestas att utnyttja väntetiden för att undslippa impopulära övningsmoment. Åtgärder bör vidtagas för att uppnå godtagbara förhållanden. Brister föreligger emellertid inte bara i fråga om sjukvården a. i slutrapporter efter krigsförbandsövningar har påvisats såväl kvalitativa som kvantitativa brister i hälso- och sjukvården. Standarden är i jämförelse med fredstida förhållanden mycket låg. Erfarenheterna från och därefter visar entydigt att goda sjukvårdsresurser har nära nog avgörande betydelse för stridsanda och stridsmoral. Regeringen har på sitt bord utredningsförslag om förbättring av militärsjukvården. Vi kräver att regeringen måtte lägga fram förslag med anledning av dessa. Vid sina äskanden om anslag till de skilda investeringsplanerna för försvaret begär regeringen i likhet att om något objekt med hänsyn till pågående översyn av försvarets fredsorganisation eller av andra skäl icke anses böra utföras regeringen må ersätta detta med annat objekt trots att detta inte har tagits upp i investeringsplanen. Då den fullmakt som härigenom begärs sammanlagt kan uppgå till avsevärda belopp och då ändringar som påverkar utformningen av försvarets fredsorganisation är av betydande regionalpolitiskt intresse föreslår vi att visserligen ger dessa fullmakter men uttalar att de bör tillämpas restriktivt och i varje särskilt fall anmälas i proposition till . Med stöd av vad som ovan anförts hemställes 1. att ge regeringen tillkänna vad som i motionen anföres om säkerhets- och försvarspolitiken, 2. att godkänna de riktlinjer på det militära försvarets fortsatta inriktning som i motionen anges, 3. att för godkänna en planeringsram för det militära försvaret om 41 950 milj. kr. i prisläge , vilket innebär en höjning med 1 200 milj. kr. och att uttala att planeringen bör baseras på full kompensation för genom oljekrisen förorsakad prisstegring på oljor, 4. att ge regeringen till känna vad i motionen anförs angående priskompensation, 5. att infordra förslag från regeringen till ökade beställningsbemyndiganden på sätt som i motionen anges, 6. att hemställa att regeringen tilldelar försvarets myndigheter en rörlig kredit för att befrämja rationell investeringsverksamhet och ekonomisk hushållning, 7. att hemställa hos regeringen om åtgärder för utökad fritidsutbildning för de värnpliktiga på sätt som i motionen anges, 8. att för /76 fastställa utgiftsramen för det militära försvaret till 8 . i prisläge , vilket innebär en ökning av basbeloppet med . fördelat på sätt som i motionen anges, 9. att ge regeringen till känna vad i motionen anförs om den militära sjukvården, 10. att ge regeringen till känna vad i motionen anförs om regeringens investeringsfullmakter. () () PER () i Gäddvik G. ()