mot · FY021550 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om en översyn av lantbruksnämnderna. Fungerande kombinationsjordbruk, familjejordbruk och deltidsjordbruk är en förutsättning för en levande landsbygd. Lantbruksnämndernas arbete har avgörande betydelse för att främja denna målsättning. De direktiv som lantbruksnämnderna arbetar efter utgör självfallet grunden för deras möjligheter att aktivt stödja jordbruksnäringen. Inom detta område arbetar emellertid jordbruksutredning och jordförvärvsutredningen. Lantbruksnämndernas arbete gäller främst förvärvsfrågor, långivning till jordbrukare i olika avseenden och rådgivning. För att detta arbete skall fungera tillfredsställande krävs jordbrukarnas förtroende. Kontakten mellan lantbruksnämnderna och bygdens folk måste vara god. Sammansättningen av lantbruksnämnderna har här betydelse. Av nämndens ledamöter utses en del av landstingen och en del av regeringen. Det skulle innebära en decentralisering och större förutsättningar för tillfredsställande sammansättning om i stället fick uppgiften att välja samtliga ledamöter. En ytterligare viktig kugge i lantbruksnämndernas arbete är ortsombuden. Dessa måste vara människor med nära kontakt med jordbrukets folk. Och med god kännedom om förhållandena inom jordbruket och bygden. Ortsombudet bör vara en viktig kontaktlänk mellan lantbruksnämnderna och de människor som är bosatta inom det aktuella området. Ortsombuden utses av lantbruksnämnden, men innan nämnden utser dessa skall enligt gällande instruktion kommunens styrelse ges tillfälle att ge förslag på vilka personer som bör utses. Det är dock ej säkert att deras förslag alltid följs. Detta förfarande vid val av ortsombud ger inte alltid de bästa förutsättningarna för att skapa ett gott förtroende mellan ombudet och befolkningen. Enligt vår mening vore det bättre med en samverkan mellan kommunstyrelsen, LRF och lantbruksnämnden. Jordbrukets folk borde genom sin fackliga organisation få ett inflytande. Det skulle öka förutsättningarna för en förtroendefull samverkan mellan lantbruksnämnd, ortsombud och den berörda jordbruksbefolkningen. Lantbruksnämnderna bör vidare genom sammankomster informera och avlyssna befolkningens synpunkter på verksamheten i olika avseenden. Åtgärder från lantbruksnämndens sida i endera riktningen är av stor betydelse för bygdens intressen och utveckling. Därav följer att en dialog är nödvändig mellan parterna. En betydelsefull del av lantbruksnämndernas verksamhet är rådgivningen. Rådgivningen måste mer inriktas på uppsökande verksamhet. I annat fall föreligger risker för att endast de jordbrukare som har bästa utgångsläget i fråga om kapital, utbildning och självförtroende antlitar rådgivningen. Lantbruksstyrelsen är det centrala ämbetsverk som leder lantbruksnämndernas verksamhet. Dess nuvarande organisation är i första hand anpassad för tillsynsfunktioner, och rådgivningen har en mycket svag förankring i organisationen. En förstärkning av den centrala rådgivningsfunktionen är därför påkallad. Detta skapar också bättre förutsättningar för en intensifiering av den lokalt förankrade rådgivningsverksamheten. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om en översyn av lantbruksnämndernas organisation och verksamhet. () ()