mot · FY021679 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om alternativ användning av resurserna för den militära produktionen. Av framgår att världens totala utgifter för militära ändamål uppgick till ca . Detta motsvarar av världens samlade BNP och en tredjedel av det sammanlagda värdet av produktionen hos världens utvecklingsländer med sammanlagt 2 miljarder invånare. De militära utgifterna för de länder som ger u-hjälp uppskattas till 30 gånger mer än vad som ges i bistånd. Om de resurser som anslås för militära ändamål i stället anslogs för fredliga syften skulle levnadsstandarden kunna förbättras väsentligt och en snabbare ekonomisk utveckling kunna äga rum. Av årsboken framgår att militär forskning och utveckling, innebärande en förbättring av existerande vapensystem och framtagande och utvecklande av nya vapen, f. n. förbrukar och sysselsätter omkring 400 000 vetenskapsmän och tekniker runt om i världen. De internationella rustningarna befinner sig på en orimligt hög nivå och motsvarar sammantaget den totala inkomsten för den fattigare delen av mänskligheten. Rustningskostnadernas storlek tränger i praktiken undan andra insatser för världsfreden. Därtill kommer att de fattiga ländernas förhållande till de rika utvecklas så ogynnsamt att klyftan ökar med . Den otillräckliga resurstillgången i har lett fram till ren hungersnöd för miljoner människor. Från många håll har tanken framförts att det vore angeläget att undersöka om inte en rimlig försvarsberedskap för världens olika länder kan upprätthållas med ett mindre ianspråktagande av resurser och hur i så fall frigjorda resurser skulle kunna utnyttjas för fredliga utvecklingssyften till gagn för eftersatta behov inom länderna men också för att minska klyftan mellan rika och fattiga länder. FN har uppmärksammat dessa problem i en rad expertrapporter: om nedrustningens ekonomiska konsekvenser 1962, om kapprustningens enorma ekonomiska konsekvenser 1972 och om sambandet mellan nedrustning å ena sidan och utvecklingen å den andra 1972. Den senare rapporten, som utarbetats av åtta vetenskapsmän från lika många länder, inklusive och , och med dåvarande statsrådet som ordförande, framförde vissa direkta förslag om vilka omställningsåtgärder som skulle vara möjliga att genomföra med minsta störningar och med största utbyte. Dessa förslag borde vara av intresse även för vårt land men bör givetvis göras till föremål för sakkunnig prövning. Detta är bl. a. motiverat med hänsyn till vad omställningspro cessen inom ett enskilt land skulle innebära och inte minst med hänsyn till riskerna för arbetslöshet inom särskilda sektorer. Myrdal-gruppen påpekade att även den schematiskt förenklade lösning som ofta föreslagits, nämligen att över lag skära ned försvarets budgetposter med en för alla länder enhetlig procentsats, skulle kräva ingående analys av allokeringsproblem. Borde en sådan nedskärning medföra en reducering av skatter och sålunda frigöra ekonomiska resurser för privat konsumtion? Vad vore i så fall de specifika konsekvenserna? Eller borde den hellre avse en överföring till andra samhälleliga utgiftsposter, inklusive u-hjälp? Gruppen fann att om de friställda resurserna till övervägande del används till nationella ändamål skulle detta automatiskt öka välståndsklyftan mellan de rika och fattiga länderna. De olika alternativen illustreras i rapporten och har där lett till ett viktigt påpekande, som närmast baseras på en amerikansk undersökning av beräknade sysselsättningseffekter i olika industrier vid en antagen nedskärning av militärkostnaderna . Därvid gjordes sannolikt att om ersättningen av militär produktion utgjordes av bistånd till i form av kapitalvaror skulle detta innebära en mycket obetydlig rubbning för industrierna. (Se tabell 3 i bilaga II till motionen 1974:1533.) Huvudintresset i rapporten inriktas på en diskussion av ett alternativ där i stället en omdirigering av resurserna skulle ske till följd av specifika nedrustningsöverenskommelser, t. ex. ett fullständigt provstopp eller ett totalt slut på tillverkning av kemiska stridsmedel. Konsekvenserna skall då studeras inte närmast i fiskala termer utan med hänsyn till de materiella resurser som berörs, t. ex. av råvaror men även produktionskapacitet, forskningskapacitet etc. Vad blir framför allt konsekvenserna för arbetskraftens sysselsättning om en viss typ av nedrustningsåtgärd beslöts? (Tabell 4 i bilaga II till motion 1974:1533.) I samband härmed har rapporten strukit under, vilket även senare med särskild kraft framhållits av ordföranden , att speciellt effektiva skulle de omdirigeringar av forskningsresurserna vara som kan göras vid en frysning av en viss vapenproduktion, dvs. ett stopp för vidareutveckling av nya generationer vapen. De skulle med stor fördel direkt kunna sättas in på fredliga uppgifter för utveckling och framsteg på olika fält. Inte minst skulle en internationalisering av forsknings- och utvecklingsarbetet vara av värde för . av all forskning görs nu i och till största delen () för i-länderna. De därav som går till den militära sektorn skulle tillåta en enorm ökning av insatserna för att utveckla kapacitet på mängder av områden som vållar brister, social nöd och även sociala konflikter. (Bilaga III till motion 1974:1533.) Viktigt är att understryka den stora roll som gruppen tillmäter det omedelbara uppgörandet av omställningsplaner. föreslår att samtliga militära produktions- och även upphandlingsplaner skall åtföljas av en redovisning av alternativa användningar av resurserna. För själva materialproduktionen skulle detta kräva att alternativa produk tionsplaner ständigt hålls i beredskap för att säkra utnyttjandet av industriernas såväl materiella resurser som arbetskraftsresurser. Att inrikta viss forskning på dessa framtidsalternativ är en angelägen uppgift inte minst för att tillgodose vårt intresse att bevara och utnyttja kapaciteten för högteknologi. 1 två motioner 1533 och 1974 aktualiserades vissa slutsatser som Myrdal-gruppen kommit fram till. Av näringsutskottets utlåtande framgick att en särskild arbetsgrupp inom 1972 haft till uppgift att utreda konsekvenserna för den svenska försvarsindustrin av försvarsbeslut. fann att det otvivelaktigt var en synnerligen väsentlig fråga som aktualiserats i motionerna och att industridepartementet tillsammans med övriga berörda departement följer den allmänna utvecklingen inom försvarsindustrin och överväger vilka åtgärder som kan bli nödvändiga för att underlätta en övergång från militär till civil produktion. fann vidare att en statlig planering för alternativt utnyttjande av resurser är påkallad och också förekommer men att denna planeringsverksamhet i första hand dock synes inriktad på att undersöka och lösa problemen på kort sikt. underströk vikten av ökade insatser för en mer långsiktig och samordnad planering. Därvid bör då även den i motionen 1974:1533 aktualiserade frågan om alternativt utnyttjande av resurser som kan komma att frigöras vid minskade försvarsbeställningar beaktas. uttalade sig således för att en långsiktig och samordnad planering borde komma till stånd. Hittillsvarande utredningar synes mer ha inriktat sig på den totala krigsproduktionen än på studiet av konsekvenserna av partiella nedskärningar och framför allt av selektiva nedrustningsåtgärder, exempelvis det av Myrdal-gruppen aktualiserade med ett kvalitativt stopp för vidareutveckling av vissa vapen och konsekvenserna över en rad fält, såsom sysselsättning, råvaruåtgång, forskning och utveckling m. m. Myrdal-gruppens förslag bör vara av intresse inte minst för vårt land men bör givetvis göras till föremål för sakkunnig prövning. Därför krävs det en uppföljning av Myrdal-gruppens arbete för svenska förhållanden och motsvarande kunskaper om effekterna inom olika samhällssektorer respektive till vilken civil forskning och utveckling ett överförande kan ske. Myrdal-gruppen har understrukit vikten av att omedelbara omställningsplaner görs upp. Gruppen föreslår att samtliga militära produktionsoch även upphandlingsplaner skall åtföljas av en redovisning av alternativa användningar av resurserna. Alternativa produktionsplaner måste ständigt finnas i beredskap för själva materielproduktionen för att till fullo ta till vara arbetskrafts- och materiella resurser på bästa sätt. Då huvuddelen av den svenska försvarsindustrin synes ha goda ekonomiska och planeringsmässiga resurser och planering av produktion och sysselsättning i första hand åvilar företagen inom svensk industri, bör det i första hand ankomma på industrin att redovisa alternativa produktionsplaner. Mot bakgrund av det anförda hemställer vi1 1. att hos regeringen begär utfärdandet av instruktioner så att samtliga militära produktions- och upphandlingsplaner åtföljs av en redovisning av alternativa användningar av resurserna, 2. att hos regeringen begär att alternativa produktionsplaner ständigt hålls i beredskap. MAJ () INGA () () () () B. () 1 (Se även motion 1975:1680)