mot · FY02131 · 1975-01-15 00:00:00 — av m. fl. om avdragsrätt vid inkomstbeskattningen för gåvor till religiösa ändamål, m. m. De ideella folkrörelserna och de fria kristna samfunden svarar forén människovårdande och allmänt förebyggande verksamhet som från hela samhällets synpunkt är av största betydelse. Det bör därför vara statsmakternas uppgift att på olika sätt möjliggöra och underlätta väsentligt vidgade insatser av de olika krafter i samhället som ser det som en huvuduppgift att främja mänsklig gemenskap och social hemkänsla i samhället. Detta bör ske genom att de svårigheter av främst ekonomisk art som de frivilliga folkrörelserna och de kristna samfunden arbetar under genom statsmakternas försorg undanröjes. Det bör dessutom ske genom att även på oprövade områden nya förutsättningar skapas för den samhällstjänst som dessa ideella organisationer ser som sin självklara uppgift. Vi föreslår att i syfte att åstadkomma ekonomiska lättnader för frivilliga folkrörelser och kristna samfund begär utredning angående rätt till avdrag vid inkomstbeskattning för gåvor till religiösa ändamål samt till u-hjälp och andra humanitära, kulturella, vetenskapliga eller eljest uppenbart samhällsnyttiga ändamål. Vi föreslår att denna utredning också omfattar frågan hur man på lämpligt sätt skall kunna ersätta ideella organisationer och kristna samfund för den extra ekonomisk belastning som orsakas dem genom skyldigheten att erlägga arbetsgivaravgift samt frågan om befrielse för de kristna samfunden från skyldigheten att erlägga arvsskatt. Vi föreslår slutligen att hos Kungl. Maj:t begär att medel ställs till förfogande för en omfattande försöksverksamhet när det gäller nya former för personligt ansvarstagande och ideellt engagemang inom olika sektorer av samhällsarbetet. Vi föreslår att en arbetsgrupp med företrädare för ideella folkrörelser och kristna samfund samt för de politiska partierna utses med uppgift att dra upp riktlinjerna för en sådan försöksverksamhet och utvärdera resultatet av denna. Den principiella utgångspunkten för denna motion är en hög värdering av de frivilliga insatser som i vårt samhälle görs av de ideella folkrörelserna och de fria kristna samfunden. Vi har uppmärksammat två förhållanden, som enligt vår bedömning starkt talar för att statsmakterna genom konkreta beslut bidrar till att förbättra dessa organisationers och samfunds arbetsförutsättningar, inte minst ekonomiskt. Dels har i vårt samhälle en rad sociala anpassningsproblem - speciellt bland ungdom - gjort sig gällande. Dessa problem kan inte mötas och bemästras enbart genom samhällsåtgärder. Det behövs som ett komplement till sådana åtgärder också insatser som präglas av personlig omsorg och medmänsklig värme av den typ som är naturliga drivkrafter i de ideella organisationernas och de kristna samfundens verksamhet. Dels har de här aktuella organisationernas och samfundens verksamhet kommit att präglas av en växande inriktning på konkret ansvarstagande för aktuella samhällsfrågor. Detta har i sin tur lett till ett nytänkande beträffande verksamhetsmetoder och gemenskapsformer. Det är angeläget att dessa tendenser kan prägla folkrörelsernas fortsatta arbete. Deras insatser är av stor betydelse för samhället i stort och den antydda nyorienteringen värdefull också från samhällets synpunkt. Statsmakterna bör därför aktivt medverka till att främja fortsatta positiva insatser och en fortsatt förnyelse av de ideella folkrörelsernas och de fria kristna samfundens samhällsgagnande verksamhet. har upprepade gånger, senast vid riksdag, haft att ta ställning till krav på utredning angående rätt till avdrag vid inkomstbeskattning för gåvor till bl. a. religiösa, humanitära och kulturella ändamål. Vederbörande utskott har gjort klart positiva skrivningar, men har avvisat utredningskravet, vid riksdag med hjälp. Det har i tidigare motioner redovisats att sådan avdragsrätt som det här är fråga om införts i en rad länder och att erfarenheterna därav genomgående varit goda. Enligt vår uppfattning talar olika skäl starkt för att en utredning bör komma tillstånd. frikyrkoråd och de fria samfunden t. ex. har vid upprepade tillfällen deklarerat att de önskar det allmännas medverkan för att förbättra samfundens ekonomiska villkor i form av skattebefrielse och avdragsrätt för gåvor. Också för de ideella folkrörelserna och de humanitära organisationerna framstår avdragsrätten som en naturlig och önskvärd form för statsmakternas stimulans av frivilliga gåvor. I skatteutskottets betänkande 1974:10 anförs som skäl mot den begärda utredningen bl. a. att skatteutredning vid sina fortsatta överväganden rörande skattesystemets framtida utformning avser att ta upp avdragssystemet till allsidig bedömning i ett större sammanhang. Som skatteutskottet också framhöll i samma betänkande är avsikten med önskemålet om införande av avdragsrätt för gåvor till allmännyttiga ändamål att tillföra folkrörelserna och andra ideella organisationer ökade ekonomiska resurser för deras verksamhet. Därmed skiljer sig syftet med denna avdragsrätt på ett avgörande sätt från syftet med andra former av avdrag som kan vara av betydelse för skattesystemets framtida utformning. Hänvisningen till skatteutredningens fortsatta arbete är enligt vår mening därför inte något vägande skäl mot den av oss begärda utredningen. En sådan utredning bör självfallet klarlägga fördelar och nackdelar både för den enskilde och för de organisationer som skulle tillföras ytterligare ekonomiska resurser genom införande av sådan avdragsrätt. Vi anser alltså goda skäl tala för att en utredning kommer till stånd och att den får gälla avdragsrätt för gåvor till religiösa ändamål samt till u-hjälp och andra humanitära, kulturella, vetenskapliga eller eljest uppenbart samhällsnyttiga ändamål. Den allmänna arbetsgivaravgiften upplevs främst av två skäl som en mycket tung pålaga för de ideella organisationerna och de fria samfunden. Arbetsgivaravgiften innebär en speciell påfrestning därför att dessa organisationer och samfund med hänsyn till den totala omfattningen av sin verksamhet har ett mycket stort antal anställda. Arbetsgivaravgiften har också kommit att framstå som särskilt betungande och orättvis därför att den infördes för att kompensera en skatteavlastning för det svenska näringslivet i samband med övergången från allmän varuskatt till mervärdeskatt. Den uttalade avsikten var inte då att införa en allmän löneskatt. Arbetsgivaravgiften uppfattas som en extra pålaga som rätteligen inte skulle drabba de ideella organisationerna och upplevs stå i strid med den positiva inställning till dessa som ofta deklareras från statsmakternas sida. Det är ofrånkomligt att här antydda problem accentueras vid de ytterligare höjningar av arbetsgivaravgiften som kan förutses. De speciella nackdelarna med arbetsgivaravgiften för de fria samfunden uppmärksammades av skatteutskottet i samband med höjning av arbetsgivaravgiften från . Utskottet anförde bl. a. att den nya skatten kunde komma att innebära svårigheter för de ideella organisationerna men att detta i så fall finge överses i annat sammanhang. Enligt vår uppfattning är det otillfredsställande att - enbart till följd av en omläggning av skattesystemet och en övergång från direkt till indirekt skatt - en stor merkostnad orsakas organisationer som har att finansiera sin verksamhet i huvudsak med frivilligt insamlade medel. Vi anser att sådana åtgärder nu bör vidtas att de ideella organisationerna och de fria kristna samfunden befrias från denna extra ekonomiska belastning. har haft att ta ställning till förslag om att arvsbeskattningen för testamente till förmån för religiösa och ideella ändamål skulle upphöra. Enligt vår uppfattning finns det nu starkare skäl än tidigare att aktualisera denna fråga. Enligt nu gällande ordning förekommer två fall av befrielse från arvsskatt som ligger de fria samfundens och de ideella organisationernas förhållanden nära. Dels tillämpas arvsskattebefrielse för i dess egenskap av statsorgan, dels medges arvsskattefrihet för sammanslutning eller stiftelse som bedriver en i hög grad samhällsnyttig verksamhet. Det är tillfredsställande att dessa organisationer har denna rätt. Vårt syfte är att utvidga rätten att gälla alla jämförbara organisationer. Oavsett att grunden för arvsskattefrihet är dess karaktär av statsorgan framstår det som allt naturligare att jämföra dess verksamhet med den verksamhet som bedrivs av de fria samfunden. En allt bredare opinion finner det angeläget att eftersträva så likartade ekonomiska villkor som möjligt för och övriga trossamfund. De fria samfunden är i här berört avseende sämre ställda än såväl som en rad ideella organisationer utan att detta förhållande kan förklaras med hänvisning till skillnader i verksamhetens syfte eller till olika grader av samhällsnytta. Syftet med de fria trossamfundens verksamhet sammanfaller i väsentliga avseenden med de sammanslutningars och stiftelsers syfte som medges befrielse från skyldigheten att erlägga arvsskatt. Det ter sig mot bakgrund av vad som här anförts som angeläget att sådana ändringar genomförs i lagstiftningen om arvsskatt att de påtalade olägenheterna undanröjs och att de fria samfunden i likhet med dels , dels sammanslutningar och stiftelser som bedriver en i hög grad samhällsnyttig verksamhet befrias från arvsskatt. Vi har i det föregående föreslagit åtgärder i syfte att dels undanröja orättvisor, dels skapa gynnsammare ekonomiska villkor för ideella organisationer och fria trossamfund. De föreslagna reformerna är av betydelse när det gäller att reducera de ekonomiska svårigheter under vilka dessa organisationer och samfund har att bedriva sin verksamhet. Däremot löser dessa reformer inte de mera grundläggande ekonomiska problemen förde berörda organisationerna. Inte heller möjliggör de den radikala nyorientering och den utbyggnad av verksamheten som aktualiserats av snabbt växande behov av ökade ideella insatser i samhällsarbetet. Det moderna samhället medför för många människor svåra psykiska påfrestningar och stora anpassningsproblem. Arbetslivets starkt ökade krav med svåra stressfenomen som följd är ett exempel på den typ av problem som här avses. Ökat beroende av alkohol och narkotika och, delvis som en följd därav, svårigheter i familjegemenskapen, mentala störningar, ökad brottslighet och hög självmordsfrekvens inte minst bland ungdomen är andra exempel. Den växande gruppen utslagna i vårt samhälle är en allvarlig påminnelse om att allt inte är väl beställt. En del av dessa problem kan lösas genom insatser som är resultat av politiska beslut. Men det är uppenbart att det finns svårigheter som inte i forsta hand är av ekonomisk art och som inte kan bemästras genom enbart sociala trygghetsanordningar av det slag som beslutas av politiska instanser. Den begränsning som gäller för politiska instansers möjligheter i här berört avseende anges i partiprogram på följande sätt: Med hjälp av politiska beslut kan vi mildra hårda villkor och verka för att alla får bästa möjliga förutsättningar för sin utveckling, erbjuda nya startpunkter och möta med stöd bortom misslyckanden. Men vi kan inte lagstifta bort kallsinnighet. Vi kan inte heller lagstifta fram en vilja att ta ansvar för sig själv och andra. Politiska insatser kan inte ersätta det personliga ansvaret eller den ideella kraften i frivilliga folkrörelser. Däremot bör det vara en naturlig uppgift för de politiska partierna att skapa förutsättningar för att det personliga ansvaret och den ideella kraften i frivilliga folkrörelser kan göra sig gällande i vårt samhälle. Vi finner det angeläget att statsmakterna satsar mer än på de krafter som ser som sin uppgift att främja mänsklig gemenskap, personligt ansvarstagande och ideellt engagemang. Enligt vår uppfattning minskar inte behovet av ideella insatser för främjande av personligt ansvarstagande och ideellt engagemang därför att den offentliga sektorn byggs ut. Vi är övertygade om att det skulle vara till gagn för vårt samhälle i stort om statsmakterna vidtoge åtgärder i syfte att få svar på frågan hur man bäst främjar den personliga trygghet och den sociala hemkänsla i samhället som inte enbart eller främst beror av ekonomiska faktorer och som inte utan vidare kan åstadkommas genom insatser som är direkta resultat av politiska beslut. Vi är också övertygade om att en målmedveten inriktning på ett nära och förtroendefullt samarbete mellan statsmakterna, de ideella organisationerna och de kristna samfunden är värd att pröva. De ideella krafterna i samhället bör i större utsträckning engageras i uppgiften att medverka till lösningen av de anpassningssvårigheter hos många medborgare som framstår som ett allt större problem för de socialvårdande myndigheterna. Frivilliga krafter bör stimuleras till väsentligt ökade insatser i den förebyggande ungdomsvården. Det skulle säkerligen medföra positiva sociala och ekonomiska konsekvenser för samhället i stort om väsentligt större summor än satsades på att åstadkomma och främja gemenskapsformer där personligt ansvarstagande och medmänsklig värme utgör ett dominerande inslag. Inom vissa sektorer har det visat sig att genom personlig värme och ideellt engagemang resultat kunnat nås i en utsträckning som inte varit möjlig inom motsvarande delar av den statliga eller kommunala verksamheten. Ett exempel bland flera härpå är den verksamhet bland alkoholoch narkotikaskadade som i bedrivs av för filantropisk verksamhet, där man i stor utsträckning tagit hand om personer som varit föremål för åtgärder från den allmänna nykterhetsvårdens sida men inte den vägen fått tillräcklig hjälp att lösa sina problem. Målet för stiftelsens verksamhet är att hjälpa de vårdsökande att bli fria från sitt beroende av alkohol och narkotika men också att hjälpa dem till en ny livsinriktning. 1 denna strävan spelar personlig omsorg och medmänskligt ansvarstagande en avgörande roll. Undersökningar som gjorts beträffande resultatet av stiftelsens verksamhet, jämfört med de resultat som kunnat uppnås inom den allmänna nykterhetsvården, klargör entydigt den positiva betydelsen av den typ av ideellt engagemang som ligger bakom stiftelsens verksamhet. Vi tror att det bästa sättet för statsmakterna att uttrycka sitt förtroende för de ideella organisationerna och de kristna samfunden vore att ställa betydande ekonomiska resurser till förfogande för en omfattande försöksverksamhet i syfte att finna lämpliga former för en anpassning av dessa organisationers och samfunds verksamhetsformer till de behov av solidariskt ansvarstagande i samhällsgemenskapen som allt starkare aktualiseras. Vi föreslår att en arbetsgrupp med företrädare för ideella organisationer och kristna samfund samt de politiska partierna tillsätts med uppgift att dra upp riktlinjerna för en sådan försöksverksamhet, följa utvecklingen av försöksverksamheten samt utvärdera dess resultat och föreslå de ytterligare åtgärder som erfarenheterna kan motivera. Det är vid planeringen och genomförandet av denna försöksverksamhet självfallet av största betydelse att de ideella organisationerna och de kristna samfunden har full bevarad frihet att arbeta utifrån sina egna ideologiska utgångspunkter utan styrning från den föreslagna arbetsgruppens sida. Med hänvisning till det anförda hemställs A. att hos regeringen anhåller om utredning i syfte 1. att ge fysiska personer rätt till avdrag vid den statliga beskattningen upp till en viss maximigräns för gåvor till religiösa ändamål samt till u-hjälp och andra humanitära, kulturella, vetenskapliga eller eljest uppenbart samhällsnyttiga ändamål, 2. att på lämpligt sätt kompensera ideella organisationer och fria samfund för den extra ekonomiska belastning som orsakats dem genom skyldigheten att erlägga allmän arbetsgivaravgift (löneskatt), 3. att befria de fria samfunden - innefattande även deras regionala och lokala organisationer - från skyldigheten att erlägga arvsskatt, () () OOTAB 75 8515 bockholm