mot · FY02948 · 1975-01-24 00:00:00 — av i Agnäs m. fl. om kunskaper i finska språket som merit vid viss anställning. I finns cirka 300 000 finländare, av vilka är finlandssvenskar. De senare harju svenska som modersmål, men för de som talar finska utgör språket ett stort problem. ställs de i den situationen att de inte kan förstå eller göra sig förstådda, och för de flesta av dem uppkommer besvärliga tolkningsproblem. Det kan även för personalen hos myndigheter, offentliga institutioner, post och telegraf m. m. visa sig nästan omöjligt att ge service eller uppfatta önskemål från dem som talar enbart finska. För alla som har finska som modersmål är det svårt att lära sig svenska, i synnerhet för äldre personer, som i vissa fall inte har möjlighet att inhämta mer än ett ytterst torftig svenskt ordförråd. Ett undantag utgör barnen som vistas här från födelsen eller tidiga år. Den språkundervisning som pågår för invandrarna är lovvärd, men med tanke på en omedelbar förbättring av de finska invandrarnas villkor finns det anledning att efterlysa snabba och effektiva åtgärder i syfte att meddela dem service genom tolkning. a. de ca 50 000 finsktalande barnen och ungdomarna i vårt land finns det ett tillräckligt antal som har lärt sig svenska men ändå helt behärskar sitt modersmål och som genom lämpliga åtgärder kunde beredas väg till yrken och platser där de, som de utför sin vanliga gärning, kan anlitas som tolkar. Till belysning av detta vill vi meddela vad som anförts i en artikel i invandrarverkets tidning i (febr. 1972) av kapten , som mycket väl känner de finska invandrarnas villkor: Men det finns andra vägar än språkundervisning för att underlätta de finsktalandes anpassning. Varför anställer man inte - i betydligt större utsträckning än nu - finsktalande personal på betydelsefulla kontaktposter inom företagen och för olika funktioner inom samhället. På t. ex. post, apotek, polisstationer, sjukhus, sjukkassor, skatteverk och sociala myndigheter måste man självfallet kunna få tala med finsktalande personal. Och det skulle verkligen inte råda någon brist på sådan personal: vi har tusentals ungdomar runt om i landet som flyttat från vår egen finsktalande bygd i norr och som behärskar både svenska och finska. Vi har ytterligare tusentals söner och döttrar till finsktalande föräldrar som kommit hit under 1940och . får några av dessa erbjudande om befattning, där kunskaper i båda språken anses viktiga. För är det lagstadgat att skäligt avseende skall fästas å kunskap i detta (finska) språk när befattningar skall tillsättas. Denna lag tillkom för att tillämpas inom vårt finskspråkiga område i norr. Man kan fråga sig varför denna bestämmelse sedan utvidgats till att omfatta även andra delar av landet, där den numera har minst samma aktualitet som i . Som en ren självklarhet får man väl också se kravet på att samtliga offentliga anslag, skyltar och föreskrifter m. m. kompletteras med finsk text. Vi anser att dessa synpunkter är värda att beaktas och anser att frågan om tillsättande av personal med kunskap i finska i en mängd befattningar, där allmänheten i större utsträckning berörs, bör lösas. Vi hävdar också att frågan inte bör vara svår att lösa och att kostnaderna inte blir större utan tvärtom mindre genom att tidsbesparingar för personal kan vinnas. I ett TV-program för sedan presenterades ett fall som belyser det otillfredställande läget då det gäller möjlighet att få service genom tolkning. Vid BB-avdelningen i hade en finsk mor vistats utan att kunna tala med någon. Hon kände sig som en utstött och sökte förgäves någon som kunde tolka det som sades till henne och det hon själv ville framföra. Att bland personalen på ett sjukhus i trakter där den finska arbetskraften är ett betydande inslag i befolkningsbilden finns en anställd som behärskar finska bör vara någonting självklart. Om vid ledigförklarande av tjänster och befattningar angavs att kunskap i finska är en merit, kunde i de flesta fall frågan om tolk lösas automatiskt. Industrin och affärsvärlden har på vissa platser löst problemet. Det bör ankomma på stat och kommun att ge invandrama denna service också på verk och allmänna inrättningar. Enklast torde det ske genom ett förfarande som innebär att den lag, som återfinns i kungörelse nr 33 och stadgar att Kungl. Maj:t funnit för gott att förordna att vid tillsättande av befattning i trakt inom , där finska språket mera allmänt talas, skäligt avseende skall fästas å kunskap i nämnda språk", utvidgas till att gälla hela riket. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att den i motionen åberopade kungörelsen nr 33 skall vara tillämplig i hela riket. () i Agnäs . NISSER (m) () i Holmgården