ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY022094 · 1975-04-11 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975: 85 med förslag om tilläggsstat till riksstaten för /75. I propositionen 1975: 85 föreslås bl. a. att som gåva till republiken skall överlämna . avsett för möbelinredning av parlamentsbyggnad i huvudstaden . Som skäl för förslaget om en gåva till anförs i propositionen att alltsedan sin självständighet 1964 strävat efter att hävda landets nationella oberoende i ett område som alltmer kommit att dras in i stormaktspolitiken. Därtill anförs i propositionen att med hänsyn till sin samhörighet med den västerländska kulturkretsen begärt bistånd från en rad västeuropeiska stater. På grund härav föreslår regeringen i propositionen att skall ansluta sig till de stater som i olika former lämnat bidrag till . Regeringen anför vidare att en svensk gåva till landets parlament ligger i linje med traditionella stöd för nationella oberoendesträvanden och för befästandet av en demokratisk samhällsordning. För vår del har vi svårt att se hur en gåva som är avsedd att användas för möbelinköp kan ses som ett led i en strävan att stödja nationella oberoendesträvanden och för befästandet av en demokratisk samhällsutveckling. Dessa mycket viktiga mål för svensk utrikespolitik torde svårligen kunna uppnås genom en möbelgåva. Det torde vara en för demokratin skäligen ointressant och för det nationella oberoendet fullständigt ovidkommande fråga vilka möbler som tillhandahåller de i parlamentet verksamma politikerna och den i parlamentet anställda personalen. Enligt vår mening bör det finnas bättre sätt att stödja strävanden efter nationellt oberoende. Vi vill sålunda föreslå att avslår förslaget om en gåva till om , avsedd för möbelinköp till parlamentsbyggnaden. Enligt vår mening bör i stället de medel som uppenbarligen står till förfogande för gåvor av den i propositionen föreslagna typen så långt det är möjligt tillföras biståndsanslagen. Om så sker, får vårt land inom ramen för våra biståndspolitiska ansträngningar ökade möjligheter att tillsammans med våra samarbetspartner i den fattiga världen arbeta för ökat nationellt oberoende för länder som har svårt att hävda sig till följd av hunger och en utbredd fattigdom. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar avslå i propositionen 1975: 85 föreslagen gåva om . HANS () i 1 »75 750043
mot · FY022097 · 1975-04-16 00:00:00 — av herrar i och i med anledning av propositionen 1975: 85 med förslag om tilläggsstat till riksstaten för /75. I propositionen 1975: 85 föreslås ett investeringsanslag till trädgårdsnäringen om avseende tilläggsstat . Lånen föreslås bli ränteoch amorteringsfria , varefter amortering skall ske . Då den ekonomiska situationen för trädgårdsnäringen, bl. a. på grund av oljekrisen, är ansträngd blir de nya lånemöjlighetema en god ekonomisk hjälp för många trädgårdsföretag. Emellertid torde i propositionen föreslagna åtgärder inte vara tillräckliga för att klara de påfrestningar som det nu uppkomna kostnadsläget för olja innebär för trädgårdsnäringen. I detta sammanhang måste framhållas att trädgårdsföretagen redan före oljekrisen arbetade i ett ogynnsamt konkurrensförhållande i förhållande till import från andra länder, vilka dels arbetar med ett fördelaktigare kostnadsläge, dels har statligt stöd av stor omfattning till den inhemska och exporterande trädgårdsnäringen. Genom de överenskommelser som skett på finanspolitikens område kommer ytterligare beskattning av energiförbrukning att ske, vilket inte minst drabbar storförbrukarna av olja. En kompensation härför framstår som rimlig och angelägen. Likaså finner vi att de belopp som trädgårdsnäringen belastades med i samband med uppbyggnaden av den s. k. clearingfonden borde restitueras. Beroende på dels hög oljeförbrukning, dels den koncentrerade tid som förbrukningen är särskilt hög har trädgårdsnäringen i jämförelse med andra förbrukningskategorier erlagt en oproportionerligt stor andel av clearingmedel. Enligt vår mening kan ett verkande stöd ske i form av antingen restitution av clearingmedel eller i form av generellt arealbidrag per m2 uppvärmd odlingsyta i växthus. Emellertid bör ett arealbidrag tidsbestämmas och endast tillämpas övergångsvis i avvaktan på att ett kostnadsrelaterat stöd till trädgårdsnäringen införes. Formerna för ett kostnadsrelaterat stöd bör utredas. Med stöd av ovanstående hemställes att beslutar om stöd till trädgårdsnäringen i enlighet med vad i motionen anförts. HANS () L. ()
mot · FY022098 · 1975-04-16 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975: 86 om viss avdragsrätt vid inkomsttaxeringen för kostnader för arbetskläder. I propositionen 1975: 86 föreslås vissa förbättringar när det gäller avdragsrätt för arbetskläder. Detta måste hälsas med tillfredsställelse. Det avdrag för övriga arbetskläder som föreslås gälla för vissa grupper med . föreslås dock endast gälla under en övergångstid av . Detta är inte bra. Motiveringen är att arbetstagarna skall träffa avtal om ersättning på annat sätt. Det kan givetvis tänkas att det finns grupper även efter som inte har kunnat träffa avtal. Likaså kan det finnas grupper som trots avtal faller utanför. Det är inte rimligt att dessa då skall bli utan avdragsmöjligheten i fortsättningen. Därför bör de avdragsmöjligheter som föreslås i propositionen inte tidsbegränsas. Det är troligt att det efter treårsperioden inte kommer att bli så många aktuella fall för avdrag, men de som borde ha rätt till avdrag skall enligt min mening också ha det efter treårsperiodens utgång. I propositionen uttalar departementschefen att den som yrkat avdrag också skall vara beredd att styrka kostnaderna. När det gäller tvätt etc. av arbetskläder kan detta vara svårt. Utskottet och bör därför uttala som sin mening att krav på styrkta kostnader skall vara sällsynta undantag när det gäller grupper som generellt skall ha rätt till avdrag. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar att de föreslagna avdragsreglerna inte skall tidsbegränsas och att vad som i övrigt anförs i motionen skall ges regeringen till känna.
mot · FY022099 · 1975-04-16 00:00:00 — av herrar i och med anledning av propositionen 1975: 87 om riktlinjer för ändrad skatteadministration och taxering i första instans, m. m. Med hänvisning till vad sorn anförts i motionen 1975: 2054 hemställs att vid behandlingen av propositionen 1975: 87 beslutar att hos regeringen anhålla om utredning beträffande åtgärder som är ägnade att stärka den enskildes möjligheter att hävda sig gentemot de organ som han kan komma i beröring med i taxeringssammanhang. () ()
mot · FY022100 · 1975-04-16 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975: 87 om riktlinjer för ändrad skatteadministration och taxering i första instans, m. m. De regler om inlämning av självdeklaration som föreslås i propositionen 1975: 87 innebär bl. a. att den som är sambeskattad med skattskyldig som åtnjuter anstånd med deklarationsinlämningen själv inte skall vara berättigad till samma anstånd. Som skäl anförs i första hand att de berörda som regel deklarerar enligt kontantprincipen och därför som regel inte bör ha några problem med att få fram sin deklaration till . Mot detta kan anföras att sambeskattades deklarationer måste granskas . För taxeringsarbetet bör det således inte innebära några som helst olägenheter att de avlämnas . Möjligheterna till otillbörliga transaktioner, som i propositionen anförs som ett skäl, torde vara desamma i båda fallen. Vi föreslår därför att anstånd med inlämnande av deklaration bör omfatta även den som är sambeskattad med skattskyldig, som har rätt till anstånd med sin deklaration. Med hänvisning till vad som har anförts i motionen hemställer vi att vid behandlingen av propositionen 1975: 87 beslutar att anstånd med inlämnande av deklaration automatiskt skall omfatta även den som är sambeskattad med den som är berättigad till anstånd. () () . () ()
mot · FY022102 · 1975-04-16 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975: 87 om riktlinjer för ändrad skatteadministration och taxering i första instans, m. m. I propositionen 1975: 87 läggs fram förslag om ändrad organisation av taxeringen i första instans. Propositionen bygger på den utredningsrapport som lagts fram av den s. k. . har föreslagit att den slutliga skatteavräkning, som sker taxeringsåret skall tidigareläggas . Detta förslag avvisas i propositionen med hänsyn bl. a. till att det bedöms som olämpligt att avräkningen därvid delvis måste grundas på inte taxerat material. Det måste anses olyckligt att tanken på en tidigareläggning av slutavräkningen så kategoriskt avvisas. Det är en stor brist i nuvarande system att debitering och därmed återbetalning av överskjutande skatt såväl som uppbörd av kvarskatt sker efter inkomstårets slut. Ett genomförande av förslag i detta hänseende skulle innebära en väsentligt bättre ordning. Att denna skulle medföra att ett mindre antal skattskyldiga senare måste få en omdebitering kan inte vara tillräckligt skäl för att låta det stora flertalet skattskyldiga vänta ytterligare på att få sin slutliga avräkning. Det är angeläget att en tidigareläggning av slutavräkningen eftersträvas. Möjligheterna härtill bör därför göras till föremål för fortsatta överväganden. En av fördelarna med den föreslagna förlängningen av taxeringsperioden är att den möjliggör för de skattskyldiga och deras medhjälpare att erhålla längre tids anstånd med deklarationen än . Detta skapar förutsättningar för en önskad mera rationell ordning för deklarationsarbetet. förslag innebär på denna punkt en rimlig avvägning mellan sistnämnda önskemål och kravet på att deklarationsmaterialet avlämnas i sådan tid att taxeringsarbetet inte störs. De uttalanden som görs i propositionen ger dock uttryck för en mera restriktiv inställning till anståndsfrågoma. Exempelvis anses det inte lämpligt att sambeskattad person erhåller samma anstånd som sin make. Som skäl härför anförs att anståndet kan utnyttjas otillbörligt. Detta uttalande är svårförståeligt, inte minst mot bakgrund av att RSV i sina anvisningar angående anstånd med deklaration funnit det försvarligt att sambeskattad person medges samma anstånd som maken. Det kan knappast vara till förfång för taxeringsarbetet om anståndsfrågoma behand las på det mera praktiska sätt som förslag ger uttryck för. Åberopande det anförda hemställs att anhåller att regeringen vid den närmare utformningen av skatteadministrationen beaktar vad i motionen anförts angående tidigareläggning av slutavräkning samt anstånd med deklarations avlämnande.
mot · FY022110 · 1975-04-16 00:00:00 — av herrar i och i med anledning av propositionen 1975: 92 om sänkning av den statliga inkomstskatten, m. m. I propositionen 1975: 92 föreslås en höjning av förmögenhetsgränserna för pensionärer i fråga om rätten till kommunalt bostadstillägg m. m. till folkpension. För ensam pensionär höjs gränsen . och för pensionärspar . Emellertid föreslås ingen höjning av de inkomstgränser, där de inkomstprövade förmånerna börjar avtrappas när en pensionär har sidoinkomster utöver folkpensionen. För ensam pensionär är inkomstgränsen 2 000 och för pensionärspar . Dessa inkomstgränser fastställdes och har ej uppräknats trots att basbeloppet höjts avsevärt, beroende på ändring i levnadskostnadsindex. Enligt vår mening finns det skäl för en uppräkning av inkomstgränsema. Med hänsyn till det anförda hemställes, att begär förslag till höjning av de inkomstgränser vid vilka de kommunala bostadstilläggen m. m. för pensionärer börjar avtrappas.
mot · FY022111 · 1975-04-16 00:00:00 — av herrar Josefson och Hallenius med anledning av propositionen 1975: 92 om sänkning av den statliga inkomstskatten, m. m. I bilaga 2 till propositionen 1975: 92 framhåller chefen för , att ett s. k. likställighetsavtal medför att kontantersättning eller naturaförmåner för arbete som försäkrad utför för annans räkning utan att vara anställd i dennes tjänst anses som inkomst av anställning. Avtalet har bl. a. betydelse för den skyldighet att betala egenavgift som annars gäller i fråga om sjukförsäkring och folkpensionering. Innebörden är att uppdragsgivaren påtar sig avgiftsplikten. Det framgår av föredragandens redogörelse att den framtida utformningen av närmare regler för likställighetsavtal innefattas i det uppdrag som pensionsålderskommittén har i fråga om avgiftsreglerna inom den allmänna försäkringen. Denna fråga kommer att få särskild aktualitet genom att beloppstaket för egenavgifter för sjukförsäkring och folkpensionering avskaffas. Det är därför angeläget att pensionsålderskommittén påskyndar sitt arbete i denna del, så att en lösning av frågan kan nås i samband med att de nya bestämmelserna om beräkning av avgiftsunderlaget träder i kraft . Med hänvisning till det anförda hemställes att vid sin behandling av propositionen 1975: 92 hos regeringen begär att pensionsålderskommittén får i uppdrag att med förtur framlägga förslag beträffande utformningen av regler angående s. k. likställighetsavtal, så att de kan tillämpas fr. o. m. .
mot · FY022115 · 1975-04-16 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975: 92 om sänkning av den stat* liga inkomstskatten, m. m. I regeringens proposition 1975:92 föreslås ändring i förordningen 1973: 37 om avgift på vissa dryckesförpackningar. Likaså föreslås att s. k. stilldrinkar skall inrymmas under läskedrycksbeskattningen. Dessa förändringar innebär ett frångående av de uttalanden som skatteutskottet uttalade i sitt betänkande 1973: 3. Där uttalades bl. a. att utskottet inte ansåg sig kunna medverka till att en sektor av näringslivet utan förvarning utsätts för åtgärder som radikalt förrycker förutsättningarna för dess verksamhet. Utskottet underströk också att den förordade förpackningsavgiften skulle betraktas som ett provisorium. Avgiftens bestående borde enligt utskottets mening mera vara en fråga av miljöpolitisk natur än en skattefråga. har också i sin första delrapport av förpackningsavgiften (SOU 1974: 44) förordat att förpackningsavgiften enligt ovan nämnda förordning tills vidare skulle bibehållas oförändrad för att undvika ytterligare omställningskostnader. Då de nu föreslagna ändringarna kommit utan föregående varning, kan de innebära stora påfrestningar för industrier inom denna sektor med driftsinskränkningar och sysselsättningssvårigheter som följd. Vi anser att sådana följder i möjligaste mån bör undvikas och hävdar därför att förpackningsskatten får en så konkurrensneutral utformning som möjligt. Likaså bör den nya produktskatten för icke kolsyrade drycker bli så konstruerad, att negativa effekter i största utsträckning undviks. Med stöd av vad ovan anförts hemställer vi 1. att beslutar att höjningen av förpackningsavgiften får en sådan utformning att den från konkurrenssynpunkt är fullt neutral, 2. att beslutar att vid fastställande av produktskatten för läskedrycker hänsyn tas till den i drycken ingående halten av fruktråvara. () ()
mot · FY022118 · 1975-04-16 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975: 92 om sänkning av den statliga inkomstskatten, m. m. I propositionen 1975: 92 föreslås ändrade regler i fråga om extra avdrag för folkpensionärer. Förslaget innebär bl. a. att man vid beräkning av extra avdrag för gift folkpensionär inte längre tar hänsyn till andra makens inkomst. Det extra avdraget skall dock jämkas, om värdet av skattepliktig förmögenhet överstiger . Om förmögenhetsvärdet överstiger , skall avdrag icke medgivas. Här ovan angivna grunder för avdragsberäkningen får frångås, när särskilda omständigheter föranleda det. Föredragande statsrådet anför härvid att vid jämkning av avdrag med hänsyn till förmögenhetsinnehav bör särskilda regler kunna tillämpas vid beräkning av värdet av egnahemsfastigheter och mindre jordbruksfastigheter. Eftersom intet sägs om särskilda beräkningsgrunder för bostadsrättslägenheter synes detta innebära att dessa vid bestämmande av extra avdrag i dessa fall måste tas upp till sitt fulla värde. I nu gällande anvisningar bör värdet av sådan egnahemsfastighet eller mindre jordbruksfastighet som utgör den skattskyldiges stadigvarande bostad beräknas på följande sätt vid bedömning av frågan om det extra avdraget. Sorn tillgång tas upp 1/10 av skillnaden mellan fastighetens taxeringsvärde och lånat, i fastigheten nedlagt kapital, i den mån skillnaden inte överstiger . Är skillnaden större än . beräknas fastighetens värde till . jämte den del av skillnaden mellan taxeringsvärde och skuld som överstiger . På en del håll i landet, t. ex. i , kan värdet av en bostadsrättslägenhet uppgå till 000 kr. Det synes knappast rimligt att den pensionär som bebor egen bostadsrättslägenhet skall komma i sämre läge vid bestämning av det extra avdragets storlek än den som bebor eget hem eller mindre jordbruksfastighet. De i propositionen 1975: 92 föreslagna anvisningarna till 50 § kommunalskattelagen torde med hänsyn till den nya grundlagen behöva kompletteras, så att principen om förmånligare förmögenhetsvärdering av vissa egnahem och mindre jordbruksfastigheter slås fast i författningstexten. Med hänsyn till kravet på likformighet och konsekvens i beskattningen vore det önskvärt att därvid inbegripa bostadsrättslägen På vederbörande utskott torde få ankomma att utarbeta erforderlig författningstext. Med hänvisning till det anförda hemställes att måtte besluta att samma förmånliga värdering som gäller vissa egnahems- och mindre jordbruksfastigheter också skall gälla bostadsrättslägenheter vid bedömning av frågan om reduktion av det extra avdraget för folkpensionärer. (c) ()
mot · FY022119 · 1975-04-16 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975: 92 om sänkning av den statliga inkomstskatten, m. m. I propositionen föreslås bl. a. att skatten på malt- och läskedrycker skall höjas. Höjning av skatten föreslås således, per liter räknat, med för lättöl och pilsner, med för mellanöl och starköl samt med Enligt min mening är det från alkoholpolitisk synpunkt helt olämpligt att skatten på lättöl, som är en relativt ofarlig dryck, höjs med samma belopp som skatten på pilsner. Det står också i strid med önskemålen om en minskning av mellanöls- och starkölskonsumtionen att höjningen av skatten på dessa drycker skulle begränsas till resp. medan höjningen av skatten på lättöl skulle uppgå till . Jag föreslår att skatten, per liter räknat, höjs för mellanöl och starköl med , för pilsner med och för lättöl med . Under hänvisning till det anförda hemställs att antar det vid propositionen 1975: 92 fogade förslaget till Lag om ändring i förordningen (1960: 253) om tillverkning och beskattning av malt- och läskedrycker med den ändringen att 7 § erhåller följande som motionärens förslag betecknade lydelse: Propositionens förslag Motionärens förslag För lagrat lättöl, öl, starköl och För lagrat lättöl, öl, starköl och läskedrycker, som tillverkas inom läskedrycker, som tillverkas inom landet, skall, om ej annat följer av landet, skall, om ej annat följer av 8 § fjärde stycket, skatt erläggas 8 § fjärde stycket, skatt erläggas Skattskyldigheten av tillverkaren. inträder då varan utlämnas från inträder då varan utlämnas från tillverkningsstället eller, såvitt an- tillverkningsstället eller, såvitt angår öl eller starköl, där förtäres. går öl eller starköl, där förtäres. Införes lagrat lättöl, öl, starköl Införes lagrat lättöl, öl, starköl och läskedrycker till landet skall, och läskedrycker till landet skall, utom i fall som avses i 8 § femte utom i fall som avses i 8 § femte stycket, skatt erläggas till tullmyn- stycket, skatt erläggas till tullmyndighet. Tullagen (1973: 670) gäller dighet. Tullagen (1973: 670) gäller i fråga om skatten. Därjämte gäl- i fråga om skatten. Därjämte gäller 46 § lagen (1959: 92) om förfa- ler 46 § lagen (1959: 92) om förfarandet vid viss konsumtionsbe- randet vid viss konsumtionsbe Skatten utgår för liter med trettiotvå öre för lagrat lättöl, nittiofem öre för öl av typ A, en krona sjuttiofem öre för öl av typ B, sjuttiofem öre för starköl, och Skatten utgår för liter med tjugotvå öre för lagrat lättöl nittiofem öre för öl av typ A, en krona för öl av för starköl, och
mot · FY022120 · 1975-04-16 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975: 92 om sänkning av den statliga inkomstskatten, m. m. 1975: 92 ingår bl. a. förslag till ändring av villabeskattningen. En ändring av nuvarande regler är också nödvändig mot bakgrund av att fastighetstaxering innebär att taxeringsvärdena för småhus stiger med . Regeringen föreslår nu dels vissa ändringar av gällande intäktsgränser, dels en höjning av schablonavdraget. Det har i annan motion från folkpartihåll framförts välmotiverade förslag om ytterligare ändring av intäktsgränsema. Jag anser att det också finns skäl att ytterligare höja schablonavdraget. Detta avdrag är av stor betydelse för samtliga småhusägare. Mot bakgrund av de mycket betydande höjningarna av taxeringsvärdena anser jag att en fördubbling av schablonavdraget, , vöre motiverad. Med stöd av ovanstående hemställes att vid sin behandling av propositionen 1975: 92 beslutar att schablonavdraget fr. o. m. 1976 skall vara .
mot · FY022121 · 1975-04-16 00:00:00 — av m. il. med anledning av propositionen 1975: 92 om sänkning av den statliga inkomstskatten, m. m. 1975: 92 föreslås bl. a. att energiskatten höjs med per liter på bensin. Varje ny höjning av bensinskatten drabbar hårdast dem som bor i glesbygder. De har ofta inte alternativa färdmöjligheter och måste i många fall använda bilen också vid arbetsresor förutom vid inköp i avlägset liggande butiker och alla andra transporter. Den förordade höjningen av bensinskatten bör därför avslås av . Detta gäller även med tanke på att en alltför ringa del av de medel som bilismen betalar in till staten verkligen kommer bilismen till godo i form av bättre vägar etc. Med hänvisning till det anförda hemställes att avslår den i prop. 1975: 92 föreslagna höjningen av energiskatten på bensin. () ()
mot · FY022123 · 1975-04-16 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975: 97 angående rörlig pensionsålder m. m. I propositionen 1975: 97 föreslås införande av en ny pensionsform, delpension. Den innebär att arbetstagare ges en lagstadgad rätt att uppbära en pension som uppgår till av det inkomstbortfall som uppstår vid övergång till deltidsarbete. Delpensionsreformen skall finansieras genom en särskild social försäkringsavgift från arbetsgivarna. Eftersom det bara är anställda som kan få delpension, är det naturligt att företagare inte skall betala någon socialförsäkringsavgift till delpensionen för egen del. Detta är möjligen också avsikten med propositionens förslag. Frågan behandlas dock inte vare sig i departementschefens motivtext eller i specialmotiveringen. Principen om att avgifter till socialförsäkringssystemet skall motsvaras av förmåner från detsamma måste gälla även i fråga om delpensioneringen. Därför bör inte egenavgift debiteras företagare, eftersom inte dessa kan komma i åtnjutande av pensionsförmånen. Med hänvisning till det anförda hemställes att vid sin behandling av propositionen 1975: 97 beslutar att företagare inte skall erlägga egenavgift till delpensioneringen, enär de inte kan komma i åtnjutande av sådan pension.