mot · FY021192 · 1975-01-27 00:00:00 — av herrar och om förbättrad sjömanspension. infördes nuvarande bestämmelser om sjömanspension. Rätt till sjömanspension tillkommer tidigast . Som förutsättning gäller att han efter sitt 30:e levandsår varit anställd på svenskt handelsfartyg i manskapsställning och vidare att minst 80 av dessa månader infallit efter 40:e levnadsåret. Ytterligare anställningstid ökar pensionens storlek. Pensionsuttaget kan uppskjutas till , i vissa fall till . Rätten till pension upphör då sjömannen fyllt . utgår pensionen som mest med . om den uttas . Uppskjuts pensionsuttaget till ökar beloppet till . Trots att reform innebar stora förbättringar jämfört med vad som gällde tidigare finns det berättigade krav på ändringar i gällande regler. De allvarligaste bristerna är framför allt följande: Den pension som utgår vid uttag ger en otillräcklig försörjning. Att sjömanspensionen helt försvinner vid uppnådd folkpensionsålder kan innebära problem framför allt för en del utländska sjömän som varit i svensk redares tjänst. Sjömanspensionen är trots sin speciella karaktär inte pensionsgrundande för ATP. har inte rätt att för erhållande av sjömanspension tillgodoräkna sig tid då han arbetet på fartyg som formellt varit i utländsk ägo men som av svensk redare förhyrts obemannat - trots att sjömannen betalat svensk sjömansskatt. Utländsk , som på grund av dubbelbeskattningsavtal inte betalar svensk sjömansskatt, har inte rätt till sjömanspension. Vissa äldre pensionstagare har en pension på endast . Övergångsbestämmelserna har fått en olycklig utformning i vad gäller kvalifikationstid som är intjänad dels i manskaps-, dels i befalsställning. Den mesta möjliga sjömanspension som utgår vid är . Vid pensionsuttag vid är pensionen drygt 1 800 Endast det senare pensionsuttaget kan anses ge sjömannen en godtagbar försörjning. Handelsflottans pensionsanstalt har för gjort en sammanställning som visar att sjömanspension beviljats 344 sjömän, varav 259 svenska och 85 utländska medborgare. Endast 58 av samtliga (17 96) var vid pensionsuttaget. Äldre än var 35 stycken (10 96). 102 sjömän (30 96) tog ut sin pension vid fyllda och 139 (40 96) . Tyvärr lämnar sjömannen ofta sitt slitsamma yrke med nedsatta krafter. Han lämnar dessutom ett specialyrke med bristande anknytning till yrken som han kan utöva i land. Det är därför ofta svårt för en , som söker sig till arbetsmarknaden i land efter fyllda , att erhålla ett lämpligt arbete. Pensionsanstaltens sammanställning visar att omkring 2/3 av pensionsberättigade sjömän inte anser sig kunna stanna i sitt yrke till dess de kan få den maximala pension som kan ge dem en godtagbar försörjning. De lämnar således ofta sitt arbete i en ålder då de varken får en fullgod försörjning av sin pension eller kan finna en sysselsättning i land vilken kan ge ytterligare inkomster. Mot denna bakgrund är det rimligt att sjömanspensionen ges en ytterligare förstärkning. Rätt till fortsatt sjömanspension för vissa sjömän efter uppnådd "folkpensionsålder gällde den ordningen att på svenskt fartyg inte kunde kvalificera sig för sjömanspension om han inte var svensk medborgare eller utländsk medborgare bosatt i efter sitt 50:e levnadsår. Det är dock självklart att utländsk , som är bosatt i , skall vara likställd med svensk i pensionshänseende. Utländsk , som inte är bosatt i , hade ända till utgången av endast rätt till sjömanspension. Men numera äger även han rätt att tillgodoräkna sig pensionspoäng för ATP. Denna rättighet får han emellertid inte med retroaktiv verkan. Utländsk och ej i bosatt , som av sitt yrkesverksamma liv ställt sin arbetskraft till den svenska arbetsmarknadens förfogande, är således utan möjlighet till försörjning, såvida han inte enligt sitt hemlands lagar kommer i åtnjutande av allmän ålderspension. Samma förhållande gäller för i bosatt utländsk , med vars hemland inte slutit avtal som tillförsäkrar vederbörande lands medborgare samma förmåner beträffande ålderspension som gäller för de egna medborgarna. Situationen för dessa sjömän är således fortfarande otillfredsställande. En möjlighet att komma till rätta med detta sociala missförhållande vore att sjömanspension för dessa personer även utgår efter det datum då folkpension enligt lag kan erhållas. Sjömanspensionen kan i viss mån betraktas som en ersättning för den arbetsinkomst som sjömannen till följd av sitt tidigare slitsamma yrke är i stånd att erhålla. Sjömanspensionen har härigenom fått karaktären av en specialinkomst, som inte är helt jämförbar med annan pension. Man kan därför ifrågasätta om sjömanspensionen inte borde vara pensionsgrundande för ATP. Som ett alternativ till detta kan man tänka sig att sjömanspension utgår även efter uppnådd folkpensionsålder till sjömän som inte får någon ATP eller mycket ringa sådan. Rätt att tillgodoräkna sjömansskattetid på utländskt fartyg, som svensk redare förhyrt obemannat En förutsättning för att få sjömanspension är att sjömannen är anknuten till svenskt fartyg. Svenskt fartyg kan således aldrig ett fartyg vara som är i utländsk ägo, även om det chartrats av svensk medborgare. Något undantag i detta avseende görs inte heller om chartringen avser förhyrning på s. k. bareboat basis, dvs. om fartyget chartrats utan bemanning. Besättning på sådant fartyg avlönas emellertid i enlighet med svenskt kollektivavtal. Skatt skall inbetalas enligt förordningen om sjömansskatt. Här föreligger alltså en bristande överensstämmelse mellan bestämmelserna i sjömansskatteförordningen och sjömanspensionskungörelsen. Å ena sidan är som tjänstgör på sådant fartyg skattskyldig, men å andra sidan saknar han rätten att tillgodoräkna sig sjömansskattetiden för erhållande av sjömanspension. När det gäller ATP avskaffades denna orättvisa . Då intogs nämligen i lagen om allmän försäkring följande bestämmelse: Med svenskt handelsfartyg likställes i denna lag utländskt fartyg, som svensk redare förhyr obemannat. Utländsk som på grund av dubbelskattningsavtal inte betalar svensk sjömansskatt har med ett stort antal länder träffat s. k. dubbelbeskattningsavtal, vilka i princip innebär att skatt erläggs i den stat där inkomsten förvärvats. Beträffande sjömansinkomster gäller dock i vissa fall andra regler. I somliga dubbelbeskattningsavtal (t. ex. med ) finns bestämmelsen att beskattning uteslutande sker i den stat där skattskyldig har sin hemvist. Eftersom sjämanspensionen förutsätter att sjömansskatt betalats i kommer en del utländska sjömän inte att kunna kvalificera sig för pension. Man kan på goda grunder ifrågasätta det rimliga i att utländsk , som bidragit till förkovring av svensk sjöfartsnäring, på detta sätt utestängs från sjömanspension. Förbättring av sjömanspensionen för vissa äldre pensionstagare Enligt övergångsbestämmelserna kungörelse om sjömanspension medgavs höjda pensionsbelopp för vissa äldre pensionstagare. Höjningen blev 100 96 av dittills utgående pensionsbelopp. Genom att pensionerna från början var oerhört låga blev höjningen i kronor mycket blygsam. Före omläggningen av pensionen låg dessa pensioner på . De höjdes då till . och gjordes värdebeständiga. utgör de bara . En förbättring av dessa pensioner är starkt motiverad. Kvalifikationstid som är intjänad dels i manskaps-, dels i befälsställning Handelsflottans pensionsanstalt har i skrivelse till påvisat att tillämpningen av övergångsbestämmelserna till pensionskungörelse kan leda till klart obilliga resultat. Många pensionssökande har både befälstid och manskapstid. De som närmast före fyllda tjänstgjort som befäl skall därvid hänföras till den s. k. befälsklassen, medan de som tjänstgjort som manskap skall hänföras till manskapsklassen. Grovt räknat kan man säga att manskapstid ger fem gånger så mycket i pensionsrätt som befälstid. Pensionsanstalten visar med åtta konkreta exempel att det skulle vara förmånligare för sjömannen om han helt kunde bortse från sin befälstid och i stället placeras i manskapsklassen med en kortare kvalifikationstid. Pensionsanstalten framhåller i sin skrivelse: Genomsnittligt skulle de ifrågavarande åtta sjömännen ha fått större pension om deras befälstid aldrig registrerats. Därtill skulle denna pension vara En ändring är därför i hög grad önskvärd." reform av sjömanspensionen var ett stort socialt framsteg för sjömännen. Alltjämt finns det dock allvarliga brister i pensionssystemet. a. i skrivelse till påtalat dessa missförhållanden. Det bör erimras om att när folkpensionsåldern sänks från 67 till kommer sjömanspensionen att upphöra än vad som f. n. är fallet. Sjömanspensionsfonden kommer därigenom att tillföras en del pengar som kan utnyttjas för att förbättra sjömanspensionen. Dessutom borde man kunna överväga en höjning av redaravgiften för detta ändamål. Med stöd av vad som anförts hemställer vi att hos regeringen begär en utredning med uppdrag att föreslå förbättringar av gällande bestämmelser om sjömanspension. () ()