mot · FY022012 · 1975-04-07 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975:45 om riktlinjer för arbetsmarknadsutbildningen. Värdet av återkommande utbildning som varvas med arbete är en uppfattning som delas av allt fler. Men det är nödvändigt att utbildningen får en sådan omfattning att den ger både en god start i yrket och varaktig trygghet i sysselsättningen, vilket också poängteras i propositionen. Den förberedande utbildningen är avsedd för alla som ej har genomgått . Utbildningen är nu av 8 eller 16 veckors längd, och föredragande statsrådet säger att kursernas framtida längd och utformning får senare prövas. Detta sagt efter att ha instämt i allt väsentligt vad KAMU har anfört om individualisering av preparandkurserna. Syftet med förberedande undervisning är inte bara att ge god förberedelse till yrkesutbildning, utan också att öka deltagarnas allmänna kunskaper, vilket förbättrar deras situation på på arbetsmarknaden. Många remissinstanser, däribland LO, TCO och hävdar att andra kursformer t. ex. folkhögskolan i högre utsträckning än vad KAMU förutsatte skulle komma i fråga. Statsrådet har ingen invändning mot detta men nöjer sig med att passivt konstatera att det inte finns några formella hinder för detta. Enligt min mening borde klarare uttala att folkhögskolan skall utnyttjas inom den förberedande utbildningen. Folkhögskolans speciella förutsättningar gör folkhögskoleutbildningen till ett viktigt instrument för arbetsmarknadsutbildning när det gäller att anpassa utbildningsinsatserna till individens förutsättningar. Enligt folkhögskoleutredningens uppfattning är den inte bara avsedd för vissa grupper av handikappade deltagare. Denna skolform har goda möjligheter att ge utbildning förandra elever som behöver den förberedande teoretiska skolningen. Till detta kommer att folkhögskolan är den skolform som sysslat längst med vuxenundervisning, med den särskilda resurs av vuxenpedagogiska erfarenheter som har stor betydelse för resultatet av undervisningen. Genom att skolorna är oberoende av centralt utarbetade kurser och läroplaner har de särskilda möjligheter att anpassa inriktningen och utformningen av undervisningen med hänsyn till deltagarnas förutsättningar. Med utgångspunkt i vinterkurserna kan fristående ämneskurser av olika längd anordnas och utformas inom vida ramar. F. n. föreligger en viss ledig kapacitet vid folkhögskolorna, vilken gör det möjligt att utnyttja denna resurs utan kostsamma investeringar. Detta är också i linje med utredningens direktiv, vari vidhölls att outnyttjad utbildningskapacitet inom det ordinarie utbildningsväsendet skall tas till vara. i ett remissyttrande säger sig vara väl medvetet om behovet av resurserna i arbetsmarknadsutbildningens egen regi men vill betona vikten av att samverkan med det reguljära utbildningsväsendet borde ha kommit till starkare uttryck än vad som hitintills varit fallet. Det finns även anledning erinra om att SVUX i tilläggsdirektiv fått i uppdrag att överväga hur de olika formerna av samhällsstödd vuxenutbildning skall stödja och komplettera varandra. Med hänvisning till det anförda vill jag föreslå att beslutar anhålla hos regeringen om att folkhögskolorna i större utsträckning utnyttjas för den förberedande arbetsmarknadsutbildningen.