ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY0248 · 1975-01-10 00:00:00 — av herrar i Agnäs och om alternativ till den obligatoriska skolan. Debatten om det svenska skolsystemet fortsätter. Det står klart för de flesta svenskar att den nya skolan på många punkter misslyckats att ge både fostran och kunskaper till alla elever. Utredningen om skolans inre arbete belyser svårigheterna men ger knappast troliga förslag till lösningar. I detta läge bör alternativa skolor åter föras in i bilden. Många föräldrar kräver en valfri skola. Motiveringarna kan summeras i några punkter. O Möjligheterna att ge barnen fostran i hemmet eller genom kyrkan minskar, när samhället nu genom skolan tar hand om barnen under allt större del av deras barndoms- och uppväxtår. Såväl under som före och efter ställs barnen nu alltmer under skolans inflytande. Riskerna av denna utveckling är stora. Hela den gamla familjebildningen och dess samhällsskapande kraft ändras utan att vi vet vad som kommer i stället. O Skolan skall ge barnen den fostran föräldrarna önskar. En majoritet av de svenska föräldrarna vill att deras barn skall lä en fostran. Detta är i överensstämmelse med demokratisk ordning och bestämmelserna om de mänskliga rättigheterna. O Kravet på objektiv undervisning har ofta medfört att framställningen av kristendomen dominerats av kritik mot den kristna trons huvudtankar. Verkan härav har ofta upplevts som ett nedbrytande av den tro barnen fört med sig från hemmet. O Internationella överenskommelser förpliktar också vårt land att respektera kravet på rätt för föräldrarna att välja fostran och skola. Ingenstans torde valfriheten på utbildningens område vara så liten som hos oss. O Den nuvarande lagregleringen strider mot religionsfriheten även därigenom att befrielse från skolans religionsundervisning ej kan vinnas för barn som tillhör . O Erfarenheterna från andra länder kan visserligen ej direkt tillämpas på svenska förhållanden, men en rad positiva följder av ett system med rätt att välja kan åberopas. När man exempelvis i diskuterar kristendomsundervisningens utformning i gemenskapsskolorna, har man icke satt i fråga att bekännelseskolorna skulle indragas. De kristna skolorna i skilda länder - t. ex. i , , , - får nu ett starkare statligt stöd . O Det är icke mot utan i enlighet med en demokratisk ordning att föräldrarna ges möjlighet att välja skola. O Utan ekonomisk möjlighet att betala höga elevavgifter för fria konfessionella skolor existerar i vårt land ingen valfrihet. Rätten att sända barnen till enskild skola är en rätt för de rika. O Stat och kommun måste ge samma ekonomiska stöd till föräldrarna, oavsett om de vill sända sina barn till de allmänna skolorna eller till skolor på konfessionell grund. Det bör fördenskull vara angeläget att utreda möjligheten att göra skolan valfri genom att alternativa skolor får samma stöd som de statliga. Principen bör vara att skolpengen följer eleven. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär skyndsam utredning och förslag om ett skolsystem där utbildningen i alternativa skolor möjliggörs. () i Agnäs
mot · FY02483 · 1975-01-23 00:00:00 — om rätt för till direktintagning av vissa underåriga, m. m. Enligt barnavårdslagen 30 8 kan en /social centralnämnd omhändertaga en underårig för utredning i avvaktan på att ärendet slutligt kan avgöras. Sannolika skäl för ett ingripande med stöd av 25 § samma lag skall vara för handen. Skälen till omhändertagande kan vara förefintliga risker för den underåriges hälsa eller utveckling, att han/hon gjort sig skyldig till kriminalitet eller annan skadlig verksamhet eller att den fortsatta utvecklingen allvarligt kan försvåras eller vidare åtgärder förhindras. Om /social centralnämnd finner, att den som omhändertagatis för utredning bör intagas i ungdomsvårdsskola, skall, enligt 32 § i stadgan för ungdomsvårdsskolorna, nämnden ansöka härom till . beslutar i ärendet och anvisar, vid bifall till ansökan, lämplig skola. Detta ansökningsförfarande kan inte kallas tidsenligt. Den som omhäntertagits på grund av kriminalitet för oftast avvakta ansökningstiden hos polisen . För att förkorta för den underårige borde ansökan kunna ställas direkt till närmaste ungdomsvårdsskola. Detta skulle i hög grad underlätta och förbättra samarbetet mellan social centralnämnd och skola, till den underåriges bästa. Den irritation som finns hos nämnderna över ansökningsförfarandet skulle försvinna, och man skulle inte behöva använda mindre lämpliga, akuta lösningar. De stora kommuner som bildats genom kommunreformen har god tillgång till juridisk expertis, så en ansökan behöver inte av det skälet ytterligare utredas av . Enligt 33 § barnavårdslagen kan underårig tagas i förvar av polismyndighet om uppträdandet eller levnadssättet innebär fara för allmän ordning eller säkerhet eller sannolika skäl föreligger för ett ingripande med stöd av 25 §. Tillfälligt förvar hos polismyndighet kan även ske enligt 37 § samma lag efter begäran av /social centralnämnd eller dess ordförande. Ungdomsvården är i de flesta fall bättre än polismyndighet att hjälpa dessa ungdomar till dess slutligt beslut i ärendet meddelats. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar 1. att Gräskärrs yrkesskola, , försöksvis får dispens att efter ansökan direkt från /social central nämnd i samt fä intaga underåriga som omhändertagits för utredning, 2. att Gräskärrs yrkesskola försöksvis får användas för förvar enligt 33 och 37 SS barnavårdslagen av ungdomar från och närliggande kommuner.
mot · FY02485 · 1975-01-22 00:00:00 — av m. fl. om ökat anslag till bistånds- och katastrofutbildning av läkare m. fl. /73 har genomfört sammanlagt 4 specialkurser för främst läkare och sjuksköterskor som avser att gå ut i biståndstjänst 1 SIDA:s, de kyrkliga missions- och biståndsorganens, Rädda barnens och Röda korsets regi. Kurserna har haft försökskaraktär. Det har allmänt omvittnats från kursdeltagarna och från biståndsorganens sida att kursen har varit av utomordentligt värde. En företagen utredning angående det årliga utbildnings- och rekryteringsbehovet av läkare och sjuksköterskor under restan av har visat att behovet fördelar sig enligt följande: SIDA 10-15, de kyrkliga missionsoch biståndsorganen 30-40, Rädda barnen 5-10 och Röda korset 5-10 eller sammanlagt 50-75 läkare/sjuksköterskor, vilket motsvarar minst två kurser . Utbildningsbehovet han komma att öka, om ytterligare medel kan ställas till biståndsorganens förfogande och om själva anmäler ett ökat behov av dessa personalkategorier. I petita för /76 har äskat medel för 2 specialkurser och högst 30 deltagare i vardera. Departementschefen har angivit att bistånds- och katastrofutbildningen är en fortsättning av förut bedriven kursverksamhet och att han i huvudsak kan biträda förslag till kursverksamheten. har för denna utbildning endast anvisats . Dessa av departementschefen anvisade . skulle förslå till en kurs för vilken samtliga kostnader bestrids av statsmedel, alternativt till två kurser, i vilket fall kursdeltagarnas omkostnader helt måste bestridas av respektive biståndsorgan. Med hänsyn till de frivilliga biståndsorganens behov av största möjliga ekonomiska stöd bör de enligt vår mening inte åläggas att ensamma svara för kursdeltagarnas omkostnader. bör därför anvisa ytterligare . för att möjliggöra minst 2 kurser /76 i enlighet med förslag. Det är ytterst angeläget att det ovan redovisade behovet av biståndsutbildning av läkare och sjuksköterskor kan tillgodoses genom minst 2 kurser och att tillförsäkras erforderliga medel för att i samråd med berörda biståndsorgan planera och genomföra dessa kurser. Det utgör i själva verket en förutsättning för att biståndsorganisationerna fortlöpande skall kunna rekrytera lämpliga läkare och sjuksköterskor till sina planerade biståndsprojekt och även kunna utöka denna verksamhet i överensstämmelse med vårt lands successivt ökade biståndsverksamhet. Med stöd av det anförda hemställs att under socialhuvudtiteln, punkten G 9, till biståndsoch katastrofutbildning av läkare m. fl., specialkurser för läkare och sjuksköterskor i bistånds- och katastroftjänst, anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . () () () ()
mot · FY02486 · 1975-01-23 00:00:00 — av m. fl. om statsbidraget till barnstugor. Utbyggnaden av barnomsorgen är en viktig del av familjepolitiken. En rad åtgärder har vidtagits för att underlätta en snabb utbyggnad av kommunernas barnomsorg. Fjolårets stimulansbidrag, som bl. innebar en fördubbling av anordningsbidraget, var en utmärkt åtgärd som gav resultat. Utbyggnad för 12 000 platser påbörjades som ett resultat därav. Vi har 60 000 platser i daghem. Enligt nuvarande planering beräknas antalet 1975 stiga till 70 600, 1976 till 77 500 och 1977 till 83 200. Enligt kommunernas planering sjunker således utbyggnadstakten. Till de 60 000 platser vi har i daghem får läggas ca 54 000 platser i familjedaghem. Ställer man tillgången emot efterfrågan, dvs. antalet barn med förvärvsarbetande eller studerande föräldrar emot antalet platser, så finner man att det krävs en snabbare utbyggnad för att man inom rimlig tid skall nå balans. Ca 300 000 barn har förvärvsarbetande eller studerande föräldrar, och det finns drygt 100 000 platser i daghem och familjedaghem till deras förfogande. 1969 skisserade LO en målsättning som innebar en snabbare utbyggnad med minst 15 000 nya platser i daghem så att det 1975 skulle finnas minst 120 000 platser för barn med förvärvsarbetande eller studerande föräldrar. Det skulle innebära en 50-procentig behovstäckning. siktade på 50-procentig behovstäckning 1980. Enligt nuvarande planering når vi inte ens 1980. Staten har påtagit sig en större andel av kostnaderna för utbyggnaden och driften av barnstugorna. Så har även skett i årets statsverksproposition. Men med den konstruktion statsbidraget har - ett fast krontal - sker det mellan varje höjning en urholkning av bidraget, som inte följer kostnadsutvecklingen. När det gäller familjedaghemmen utgår statens stöd enligt procentlinjen, dvs. kommunerna får av kostnaderna för lön och sociala förmåner åt dagbarnvårdare efter avdrag av influtna föräldraavgifter. Detta bidrag är följaktligen värdebeständigt. En framkomlig väg för en ny konstruktion av driftbidraget torde vara att staten - i likhet med vad som sker inom skolväsendet - övertar personalkostnaderna inom institutionerna. Personalkostnaderna inkl. sociala kostnader utgör av driftkostnaderna. En kraftigt utbyggd barntillsyn är en förutsättning för att de kvinnor som vill förverkliga sin rätt till arbete skall ha en reell möjlighet därtill. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen hemställer om en skyndsam översyn av formerna för och konstruktionen av statens driftbidrag till barnstugorna. () ()
mot · FY02487 · 1975-01-23 00:00:00 — av i m. fl. om förbud för läkare att utfärda dödsbevis för anhörig En läkare i har vållat en anhörigs död och sedan genom att själv utfärda dödsattesten sökt undgå upptäckt. Den svenska lagstiftningen är i detta avseende likartad den danska. Bestämmelserna på området finns i folkbokföringsförordningen (SFS 1967:198 §32), allmänna läkarinstruktionen (SFS 1963:341. §3), begravningskungörelsen (1963:540. § 14), samt i cirkulär med råd och anvisningar angående dödsbevis. Det finns ingenting skrivet om läkares rätt att utfärda dödsbevis för någon speciell kategori avlidna, exempelvis egna anhöriga. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär sådan ändring i allmänna läkarinstruktionen att läkare ej kan utfärda dödsbevis för egna anhöriga. () ()
mot · FY02488 · 1975-01-23 00:00:00 — av i m. fl. om bidrag åt barn och ungdom för inköp av glasögon. har en rad reformer genomförts som på ett avgörande sätt minskat medborgarnas kostnader i samband med sjukdom, olycksfall, arbetslöshet m. m. En grupp som fått ringa del av stödåtgärder är de som på grund av sjukliga förändringar tvingas bära glasögon. Statsbidrag till glasögon utgår endast till starropererade personer. En arbetsgrupp tillsatt av , hjälpmedelsgruppen, konstaterar i en kartläggning av behovet av glasögon för barn och ungdomar att svenska folket köpte 1,25 miljoner par glasögon till en kostnad av . Arbetsgruppen redovisade att det finns ett årligt behov av omkring 185 000 nya par glasögon för barn och ungdom t. o. m. och att det finns mellan 25 000 och 30 000 familjer där minst två av barnen behöver glasögon. Trots detta konstaterar arbetsgruppen i sin slutsats att kostnaderna inte framstår som särskilt anmärkningsvärda i relation till familjens övriga utgifter för barnen. Vi anser tvärtom att anskaffning av glasögon medför höga kostnader. Särskilt gäller detta familjer där flera barn måste använda glasögon. Under uppväxtåldern förändras synen, och byte av glasögon måste ske med kort mellanrum. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos regeringen anhåller om förslag till bestämmelser för och finansiering av en reform som avser att möjligt införa bidrag för inköp av glasögon till barn och ungdom under
mot · FY02489 · 1975-01-23 00:00:00 — av herrar Mathsson i och om viss försöksverksamhet vid Sundbo ungdomsvårdsskola. Efterfrågan på platser vid ungdomsvårdsskolor har minskat, bl. a. på grund av att kommunerna valt att pröva alternativa vårdoch behandlingsformer. I socialutredningens principbetänkande Mål och medel har förslag framlagts, som i avsevärd grad påverkar nuvarande organisation inom ungdomsvårdsskolorna. a. berörs frågan om det framtida huvudmannaskapet för ungdomsvårdsskolorna. Vid ungdomsvårdsskolorna pågår viss försöksverksamhet i syfte att förbättra behandlingsmetoderna till att motsvara dagens behov av social institutionsvård. Försöksverksamhet med frivillig intagning av elever får numera ske vid ungdomsvårdsskolorna i Brättegården, Bärby, Fagared, Hammargården och Råby och samtidig vård av flickor och pojkar får ske vid Bärby, och Råby. Dessutom får frivillig fortsatt vård av elever som enligt 67 § andra stycket barnavårdslagen av åldersskäl utskrivs, meddelas vid Bärby, Fagared och Råby. Vid Sundbo ungdomsvårdsskola har bland personal och styrelse framlagts ett förslag till ändrad inriktning av skolan, vari föreslås att skolan ändras från nuvarande ungdomsvårdsskola till ett "socialt rehabiliteringscentrum, huvudsakligen byggt på frivillig intagning men även med uppgift att behandla tvångsomhändertagna. Sundbo ungdomsvårdsskola har goda möjligheter att bereda patienter av båda könen meingsfulla sysselsättningar. har skolan en personal som är övertygad om att en ändrad inriktning av skolans arbete skulle ge förbättrade resultat. Därför borde enligt vår mening skolan få inräknas till de ungdomsvårdsskolor som genom dispens från nuvarande bestämmelser erhåller möjlighet att bedriva viss försöksverksamhet samt att denna verksamhet bedrivs i intimt samarbete med berörda primärkommuner. Med hänvisning till det anförda hemställs att anhåller att regeringen tar initiativ som syftar till att Sundbo ungdomsvårdsskola kan starta försöksverksamhet med frivillig intagning och samtidig vård av flickor och pojkar, samt att denna försöksverksamhet skall kunna medge fortsatt frivillig vård utan hänsyn till vad som sägs om åldersgräns uppåt i 67 $ andra stycket barnavårdslagen. () () i
mot · FY02490 · 1975-01-23 00:00:00 — om ökat anslag till försöksverksamhet med undervisning av psykiskt utvecklingsstörda vuxna. I budgetpropositionen bil. 7, , s. 186-187 behandlas bl. a. den försöksverksamhet med undervisning av psykiskt utvecklingsstörda vuxna som inleddes /71. föreslår att denna verksamhet skall överföras i fasta former och begär för densamma en anslagshöjning med 6,5 milj. kr. eller från 1,6 till 8,1 milj. kr. Föredraganden instämmer med i att denna vuxenutbildning är en angelägen insats och erinrar om att utvecklingsstörda även erhåller vuxenutbildning i studiecirkelform och genom folkhögskolekurser. Vidare anses att den här ifrågavarande verksamheten fortfarande bör ha försöksform i avvaktan på att ytterligare erfarenhet vinnes och förhållandet mellan olika vuxenutbildningsformer närmare klarlägges. Anslagshöjningen föreslås till endast . Argumenten för att hålla anslagshöjningen så begränsad är föga bärkraftig. Även för normalbegåvade gäller att de kan erhålla vuxenutbildning i andra former än genom studiecirklar och kurser på folkhögskolor. Ingen förmenar dem detta, utan tvärtom, statsmakterna ger omfattande stöd även åt flera andra utbildningsvägar, däribland vuxenutbildning, som praktiskt taget inte alls är tillgänglig för utvecklingsstörda. Under innevarande budgetår beräknas omkring 500 utvecklingsstörda få del av det stöd till här ifrågavarande verksamhet som utgår. Det är helt uppenbart att detta stöd måste stärkas väsentligt. Inom omsorgsverksamheten finns bortåt 20 000 vuxna utvecklingsstörda. En stor del, sannolikt mer än hälften, har icke fått någon undervisning eller träning alls under sin skolålder, som hunnit avslutas innan den nuvarande omsorgslagen fanns till. Dessa har särskilt trängande behov av bl. a. ADL-träning, och för det ändamålet räcker det inte med studiecirkelkurser och knappast heller med en eller annan folkhögskolekurs. De måste ha en mera sammanhängande utbildning och träning. Även de utvecklingsstörda som i större eller mindre omfattning fått någon undervisning i skolan har vanligen stort behov av att få vidmakthålla och utveckla sina kunskaper och färdigheter. Även med det anslag som begärt kommer det icke att vara möjligt att finansiera mer än ett mindre antal veckotimmar för varje påbörjat 100-tal vuxna utvecklingsstörda i varje landsting. Det betyder att endast en del av de vuxna utvecklingsstörda kan få , ty man måste räkna med att åtskilliga måste undervisas i små grupper. Hänsyn måste också tagas till att landstingen behöver särskilda studieledartjänster för att organisera dessa vuxenstudier, ty denna ytterligare organisatoriska insats lär knappast kunna läggas helt på den befintliga ledande personalen. Vi utgår dock från att det skall bli tillåtet att utnyttja bidragen även för detta ändamål. Det synes sålunda otvetydigt att anslagsberäkning är väl motiverad. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att beslutar att anslaget för Bidrag till driften av särskolor m. m. ökas med ytterligare 6,1 milj. kr. avseende vuxenutbildning till ett totalbelopp av . () i Lane-Herrestad
mot · FY02493 · 1975-01-22 00:00:00 — av i m. fl. om åtgärder mot övertidsarbete. Stort missnöje råder inom flera grupper arbetare därför att uttaget av s. k. allmän övertid ökar oroväckande, men också för det sätt på vilket arbetstidsjournalerna förs. Den ensidiga bedömningen när allmän övertid skall uttagas är också ett orosmoment. Sedan den nya arbetstidslagen trädde i kraft i sin helhet, med 40 timmars arbetstid , har uttaget av allmän övertid ökat väsentligt inom vissa grenar av vårt näringsliv. Kanske mest inom transportsektorn där rationalisering inte kunnat genomföras i samma utsträckning som t. ex. inom den del där automatisering varit möjlig. Här syftas främst till godshanteringen vid hamnarna (lossning och lastning av fartyg), där arbetet i stor utsträckning sker manuellt, men även till vissa landsvägstransporter med bil. I lagen begränsas den allmänna övertiden per kalenderår samt per fyraveckorsperiod som räknas 1-4, 5-8, 9-12 osv. Begränsningen till /år åsidosätts dock av det sätt på vilket man joumalför arbetstiden, där ledighet för sjukdom, semester, helgdagar eller annan form av ledighet inte förs upp som arbetad tid. Den allmänna övertiden är inte begränsad per dag eller vecka. Detta betyder att lagen inte lägger hinder i vägen för att de tillåtna koncentreras till en del av fyraveckorsperioden. Exempel: 1 ett avtal föreskrivs att den ordinarie arbetstiden skall vara med . En arbetare är sjuk i den fyraveckorsperiod som är beräkningsgrund, men arbetar samt på övertid . Enligt lagen uppkommer ingen övertid. Detta system kan för en arbetare som drabbats av sjukdom innebära att inte en enda timma journalförs som övertid, trots att han presterat arbete på övertid som vida överstiger de maximigränser som fastställts per kalenderår. Följden härav blir att en sådan arbetare pressas hårt av övertid i slutet av den årliga beräkningsperioden. I arbetstidslagens 10 § föreskrivs När särskilda skäl föreligger, får övertid tagas ut osv. Praxis har alltsedan lagens tillkomst varit att det är arbetsgivaren som har att bedöma huruvida förhållandena är sådana att tillgripande av övertid är nödvändigt. Vad hamnarna beträffar så är det i de flesta fall rent ekonomiska skäl som föreligger för uttag av övertid. Frågan kan ställas om dessa kan rubriceras som särskilda. Så vitt nu kan bedömas så berörs arbetstidslagen inte av det förslag som arbetsrättskommittén lagt till ny lagstiftning om förhandlingsrätt och kollektivavtal. En översyn av de punkter i arbetstidslagen som berörs i motionen behövs, syftande till att ledighet för sjukdom joumalförs som arbetad tid samt att regler tillskapas som klargör vilka skäl som skall föreligga för att allmän övertid skall tillgripas. Under åberopande av vad som anförts hemställs att beslutar att hos regeringen begära en översyn av arbetstidslagen med syfte dels att i denna införa regler om journalföring av sjukledighet, dels få en klarare precisering - i enlighet med vad som anförts i förevarande motion - av innebörden i begreppet särskilda skäl. HANS () i
mot · FY02494 · 1975-01-23 00:00:00 — av m. fl. om hänsynstagande till färgblindhet I motion nr 664 till riksdag och i nr 440 framhölls att av den manliga befolkningen i är färgblind. Det motsvarar 300 000 personer eller ungefär hela den vuxna manliga befolkningen i . Flertalet av dessa är röd-grönt blinda. Bland den kvinnliga befolkningen är förekomsten av färgblindhet ringa. Motionerna har utmynnat i ett yrkande om att åtgärder skulle vidtagas i syfte att skolmyndigheter och andra institutioner skulle uppmärksamma de speciella hänsynstaganden som förekomsten av färgblindhet påkallar. , som båda åren haft att behandla motionen, har hänvisat till att , länshandikappråd och kommunala handikappråd även utgör fara för direkt meningsbyte mellan myndigheter med uppgifter på handikappområdet och handikapprörelsen. Detta skulle innebära att ett problem av den art som färgblindhet utgör direkt skulle kunna aktualiseras till ansvarig instans. har understrukit angelägenheten av att problem för personer som har defekt färgsinne eller färgblindhet uppmärksammas och har räknat med att så kommer att ske varför någon åtgärd från sida inte behövs. har två gånger fattat beslut i enlighet med vad socialutskottet hemställt men ingenting har hänt i de avseenden som utskottet har förutsett. Något initiativ har inte tagits från något håll för att söka undanröja de svårigheter och förtretligheter som färgblinda har. använder exempelvis statistikerna sig alltmer av färg i sina staplar och diagram. är det inte självklart att statliga och kommunala myndigheter beaktar de särskilda svårigheter som finns för vissa personer som inte har normalt färgsinne eller som är färgblinda. Därför måste en första åtgärd vara att regeringen i skrivelser till statliga verk och institutioner ålägger dessa att såväl i sin interna och externa utbildningsverksamhet som i sin produktion av informationsmaterial uppmärksammar de speciella hänsynstaganden som förekomsten av färgblindhet föranleder. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att i skrivelse till regeringen begär att åtgärder vidtages i syfte att skolmyndigheter och andra institutioner uppmärksammar de speciella hänsynstaganden som förekomsten av färgblindhet påkallar.