mot · FY021184 · 1975-01-23 00:00:00 — av m. fl. om Remmene skjutfält. beslöt (FöU 1971:9) att utvidga Remmene skjutfält i nuvarande och kommuner i från tidigare ca 800 till ca 1 800 ha. Trots att gått sedan beslut, har utvidgningen inte kunnat genomföras på grund av ett av stark idealitet buret kompakt motstånd i bygden. Det har emellertid beslutats om expropriation berörande samfälligheter, vilket rör flera hundra personer. Därtill kommer av kommun och av ägd mark. Förläggningen av ett större skjutfält till Jällby, Kvinnestad, , Remmene och Tarsled är emellertid inte endast en fråga mellan staten och markägarna. En bygd tillhör hela befolkningen. Marken kan av militären förvärvas genom köp eller expropriation. Det får emellertid inte ske så, att det kränker människornas värdighet. 1 det förvärvet kan inte ingå rätten att handskas med bygdens kulturminnen. De tillhör alla i bygden. De är ett arv från gångna generationer och skall lämnas över till kommande. En antikvarisk undersökning kan ge en allmän uppfattning av vad som kan vara av vetenskapligt intresse. Endast bygden själv kan avgöra vad som är av värde för den. Den oerhört starka uppslutningen kring försvaret av hembygden mot riskerna av en skovling visar hur man upplever detta värde. Denna bygdens egen värdering måste vara vägledande för den fortsatta handläggningen av frågan om utvidgning av Remmene skjutfält. Den är också den enda säkra grunden för en försvarsvilja, om kriget skulle drabba oss. Det nya skjutfältet får under inga förevändningar leda till att några av bygdens fornlämningar skadas eller tas bort. Militären måste även på ett skjutfält leva med folket, inte emot det. Såväl vid ovan nämnda behandling av ärendet som vid senare behandlingar har påpekats det stora antalet fornlämningar, såväl inom det nuvarande som inom det utvidgade fältet. Någon särskild inventering av dessa fornlämningar hade inte skett före beslut, och lämpligheten i att förlägga ett skjutfält i det ömtåliga området har inte bedömts mot denna bakgrund. Sålunda hade försvarets fastighetsnämnd inte vägt in denna faktor när man jämförde Remmene med övriga alternativ. Trots ovannämnda upprepade påpekanden har inte heller efter beslut någon inventering av det nuvarande och av det utvidgade fältets fornlämningar företagits förrän . preliminära rapport från denna okulärinventering upptar 75 R-märkta säkra Till dessa kommer flera hundra lämningar, vilkas karaktär inte kan fastställas förrän efter ytterligare undersökning. Den av riksantikvarien (skrivelse till skjutfältsdelegationen ) förutsatta fosfatkarteringen för att utröna förekomsten av fornlämningar, ej synliga ovan jord, har ännu ej företagits. Man har vidare inte gjort den dokumentation av kulturlandskapet som förutsatts ske bl. a. genom flygfotografering. Vi anser att det är nödvändigt att göra uppehåll i verkställigheten av beslut av då den stora förekomsten av fornlämningar inte var dokumenterad som grund för beslut, då den fulla bedömningen av fornlämningarnas antal, art och läge ännu inte gjorts och då områdets användbarhet som skjutfält under hänsynstagande till fornminnen och naturvärden inte redovisats. Att förena ett skjutfält av beräknad typ med områdets fornminnen går uppenbarligen inte. På det nuvarande fältet synes serier av väsentliga fornlämningar har skadats eller ha tagits bort. I tidningen skriver västgötaforskaren : "Ett av ståtligaste bronsåldersrösen blev 1946 förstört vid ett vägbygge mellan Åsen Nederg, och Remmene skjutfält i . Då riksantikvariens ombud kom till platsen och stoppade förödelsen var redan 2/3 av det stora röset bortfört och lagt på en väg. Då röset mätt nära 35 m i längd och 12 m i bredd, förstår man att det varit ett av de ståtligaste i hela landskapet. På andra ställen inom skjutfältet ha funnits rösen, vilka militären enligt uppgift förvandlat till skyttevallar. efter det att bl. a. denna händelse gett stor publicitet åt vad som hände på skjutfältet, stängdes det för allmänheten och öppnades inte igen förrän . Detta torde ha varit en förklaring till att fornlämningarna var så pass okända, även för försvarets fastighetsnämnd, vid tiden för beslut om utvidgning. Utvecklingen av den militära materielen torde inte minska miljöskadorna. Under en frågedebatt i påpekades två fall av skövlingar. En unik , som av föreslagits bli naturreservat, hade bränts av. I sitt förslag till regler för naturreservatet hade skrivit: ingen trafik med tunga fordon, grävningar eller liknande arbeten bör ske inom hedområdet. Här schaktade man upp , varvid gravhögar följde med. 1974, efter preliminära inventering, schaktades ytterligare högar bort. Med hänvisning till det anförda hemställes 1. att hos regeringen begär en så långt möjligt fullständig utredning om fornlämningarna inom Remmene nuvarande och tilltänkta skjutfält, däri ingående också de fornlämningar som bortförts eller skadats , 2. att hos regeringen begär redovisning för hur fältet kan användas med bevarande av fornminnen och naturvärden, 3. att beslutar att vidare åtgärder för utvidgning av Remmene skjutfält enligt beslut uppskjutes i avvaktan härpå, 4. att därmed avslår begärt anslag på . i årets budgetproposition, försvarsdepartementet, för utvidgning av Remmene skjutfält. () i Heden . () i