ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY02258 · 1975-01-15 00:00:00 — av m. fl. om reseersättning åt förälder för besök hos barn på sjukhus. Även barn drabbas av svåra och långvariga sjukdomar som kräver sjukhusvård, ibland på specialsjukhus eller klinik belägen långt från hemorten. Som exempel kan nämnas att för barn som får reumatiska sjukdomar finns endast en barnreumatologisk klinik, nämligen i . Vården kräver ofta , och det är viktigt att föräldrarna kan hålla kontakt med barnet under sjukhusvistelsen. Det är också viktigt att föräldrarna får inblick i och lär sig rutinerna för att kunna hjälpa till med den fortsatta rehabiliteringen. Detta kan innebära långa och dyra resor, övernattning och ibland att de måste ta ledigt från sitt arbete, och det blir ett direkt inkomstbortfrll vid besöken. För att underlätta kontakten mellan barn och föräldrar, då barn vistas på sjukhus långt ifrån hemmet, borde föräldrar kunna få reseersättning vid besöken inom ram. Besöken torde kunna planeras i samarbete med behandlande läkare som också får intyga resans ändamål. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär översyn av reglerna för allmän försäkring så att reseersättning utgår till förälder som besöker barn som vårdas på sjukhus långt från hemorten. () () () ()
mot · FY0226 · 1975-01-10 00:00:00 — om representation för handikapprörelsen i försäkringskassornas pensionsdeiegationer. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1975:61 hemställs att hos regeringen anhåller om utredning rörande handikapprörelsens möjligheter att bli representerad i försäkringskassornas pensionsdeiegationer.
mot · FY02260 · 1975-01-21 00:00:00 — om statsbidrag till vaccination mot gulsot smittskyddslagstiftning indelas de smittsamma sjukdomarna och allmänfarliga sjukdomar, veneriska sjukdomar och övriga smittsamma sjukdomar. Till gruppen allmänfarliga sjukdomar hänförs bl. a. leversjukdomarna épidemisk gulsot (hepatitis epidemica) och inokulationsgulsot (hepalitis ex. inoculatione). Liksom beträffande övriga sjukdomar som omfattas av lagstiftningen skall inträffade fall av såväl epidemisk gulsot som inokulationsgulsot anmälas till myndigheterna enligt närmare angivna regler. a. skall anmälan alltid insändas till statens bakteriologiska laboratorium (SBL). SBL sammanställer fortlöpande inkomna anmälningar och sänder ut redogörelser för dessa till berörda myndigheter m. fl. Dessa sammanställningar utgör också grunden för de statistiska uppgifter om anmälningspliktiga smittsamma sjukdommar som redovisar i publikationen Allmän hälso- och sjukvård (SOS). Senast utkomna edition avser . Efter komplettering med muntliga uppgifter från SBL kan följande tablå över utvecklingen av nämnda sjukdomar redovisas. Antalet anmälda fall av epidemisk gulsot och inokulationsgulsot År Epidemisk gulsot Inokulations Därav i samband med utlandsresa Eftersom inokulationsgulsot smittar via blod, exempelvis i samband med transfusioner, injektioner och liknande, torde endast få fall av denna typ ha samband med utlandsresa. Något försök till särredovisning av dessa fall har inte gjorts. För att förebygga gulsot injiceras gammaglobulin som ger ett temporärt skydd. Priset för en sådan vaccination ligger vid ca . utgår under femte huvudtiteln () statsbidrag för skyddsympningar mot difteri, kikhosta, stelkramp, mässling, po lio, smittkoppor och röda hund. För nästa budgetår har till ändamålet föreslagits . Som framgår av tabellen ovan är det ganska många som, trots de föreskrifter som finns rörande krav på gammaglobulininjektion för inresa i många länder, drabbas av sjukdomen. Därest vaccination mot gulsot inrangeras med de övriga sjukdomar för vilka förebyggande vaccination nu får stöd av statsmedel eller om gammaglobulin i varje fall inordnas bland mediciner, så att totala anskaffningskostnaden begränsas till . skulle sannolikt de som drabbas av sjukdom till stor del motiveras till att genom förebyggande vaccinering undgå densamma. Med hänvisning till ovanstående yrkas att beslutar hemställa att regeringen framlägger förslag att gulsot skall ingå bland de sjukdomar för vilka statsbidrag utgår för skyddsympning. GOTAB 75 8551 S 1975
mot · FY02263 · 1975-01-21 00:00:00 — av herrar och i om ökat anslag till museer. När det gäller bidrag till verksamheten vid museer angav departementschefen i propositionen 1974:28 på s. 391-392: Jag avser att i annat sammanhang föreslå Kungl. Maj:t att ge i uppdrag att utarbeta underlag för mina fortsatta överväganden i dessa frågor. beslöt att i avvaktan på utfallet av dessa utredningar och överväganden bevilja verksamheten vid museer ett anslag på 2 milj. kr. för /75. Vi konstaterar med tillfredsställelse att ett dylikt anslag finns upptaget även i årets budget. Av departementschefens yttranden framgår emellertid tyvärr icke huruvida de i förut nämnda proposition angivna utredningarna påbörjats eller icke. Han föreslår emellertid att anslaget på 2 milj. kr. skall utgå oförändrat för /76. Beträffande verksamheterna vid museer kan man notera, att besökarantalet steg med inte mindre än 11 96 , från 532 779 till 588 671. Vid ökade besökarantalet med hela 20 96. Ifrågavarande anslag beviljades för att täcka en mindre del av museernas kostnader för museilektorernas insatser på utbildningens område, liksom för vissa forskningsprojekt. Det torde emellertid vara uppenbart att dessa kostnader är mycket starkt avhängiga av löneutveckling m. m. och stiger år . Granskar man departementschefens äskanden beträffande verksamheten vid de statliga museerna i framgår det att man som ett genomsnitt kan konstatera krav på anslagshöjningar på minst 10 96. Under hänvisning härtill finner vid det uppenbart att det föreligger mycket starka skäl för en motsvarande höjning av anslaget för museiverksamhet i . Under hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar höja anslaget under punkt B 35 till museiverksamhet i med .
mot · FY02264 · 1975-01-21 00:00:00 — av i m. fl. om sänkt ålder för deltagande i studiecirkel. Föreningslivet har på många områden varit föregångare när det gäller verksamhetsformer, som senare övertagits av samhället. a. har skolan övertagit många av de idéer som grundlagts inom folkrörelser och föreningsliv. En av dessa är gruppmetodiken, som införlivats i den obligatoriska skolan. Gruppmetodiken har utvecklats inom studieförbundens studiecirkelverksamhet. Arbetsmetodiken att i små grupper vidareutveckla individens kunskaper och kulturella upplevelser har varit mycket värdefull och bör stimuleras ytterligare. Ett mycket stort behov finns att använda denna arbetsmetodik för barn och ungdom på olika områden inom föreningslivet. De ekonomiska förutsättningarna finns dock inte för de ungdomar som är , eftersom detta är den lägsta åldern för vilken statsbidrag utgår. En sänkning av denna ålder skulle kunna möjliggöra att ungdomar i åldern i ökad utsträckning ges tillfälle att delta i olika former av funktionärsutbildning. En sänkning av denna åldersgräns skulle också kunna skapa nya möjligheter till integrering av olika åldersgrupper inom ramen för studieförbundens verksamhet. Vidare skulle föreningarna ha lättare att återknyta till andra aktiviteter som drivs med samhällsstöd, t. ex. alkohol- och narkotikakampanjer m. m. För de organisationer som arbetar i åldersgrupperna och som bygger sin organisation på att ungdomarna själva skall vara med och besluta om sin egen verksamhet är nuvarande åldersgräns ett stort hinder. Vi anser därför att åldersgränsen för statsbidragsberättigad studiecirkel bör sänkas. Med stöd av vad som anförts hemställs att beslutar att nedre åldersgräns för erhållande av statsbidrag i studiecirkel skall vara . () () GOTAB 75 8552 S , 1975
mot · FY02265 · 1975-01-17 00:00:00 — av m. fl. om ökad svenskundervisning för hemarbetande invandrarkvinnor. Det finns ungefär 200 000 invandrarkvinnor i . Tillvaron i det nya landet erbjuder av naturliga skäl svårigheter av flera slag. Dessa kan emellertid bemästras om samhället satsar på bred utbildning och information. I invandrarutredningens slutbetänkande, som kom , hävdas att invandringen kommer att fortgå och att behovet av utländsk arbetskraft inte kommer att minska. Tyvärr berör utredningen knappast alls invandrarkvinnornas särskilda problem. Ändå återstår mycket för att just dessa kvinnor skall finna sig till rätta i det nya landet. Och de invandrarkvinnor som är hemarbetande blir särskilt utsatta och isolerade. Framför allt har de stora språkproblem. Den uppsökande verksamhet som redan bedrivs bland de hemarbetande invandrarkvinnorna för att ge dem svenskundervisning är uppskattad. Allt talar emellertid för att de hemarbetande liksom de förvärvsarbetande bör ges 240 timmars undervisning. Denna undervisning bör självfallet kombineras med barntillsyn. Med hänvisning till ovanstående hemställs att ger regeringen i uppdrag att utreda frågan om 240 timmars svenskundervisning även till hemarbetande invandrarkvinnor. () ()
mot · FY02268 · 1975-01-21 00:00:00 — av m. fl. om ökad utbildning av förskollärare. Med hänvisning till närmare motivering som anförs i motionen 1975:261 föreslås 1. uttalar sig för en väsentligt ökad utbildning av förskollärare, 2. hos regeringen hemställer om förslag om en flerårig ökningsplan, 3. beträffande /76 uttalar sig för en ökning av antalet intagningsplatser med 300 utöver regeringens förslag samt beslutar att härför erforderliga medel skall anvisas på tillläggsstat för /76. (vpk) i INGA (vpk) (vpk) i (vpk) (vpk)
mot · FY02269 · 1975-01-21 00:00:00 — av m. fl. om statsanslag till den kommunala skolkuratorsverksamheten. Skolkuratorer har funnits . Deras främsta uppgift angavs från början vara att fungera som en länk mellan barnavårdsmyndigheter, skola och hem. kom arbetsuppgifterna till stor del att bestå i yrkesvägledning och arbetsförmedling. Dessa verksamhetsområden sköts numera så gott som helt av annan personal, t. ex. särskilda yrkesvalslärare. Skolkuratorerna har därmed mer och mer getts uppgifter av social karaktär. De handhar exempelvis utformningen av fritidsverksamheten och ger personlig social rådgivning. Eftersom tjänsterna är kommunalt finansierade råder det stora skillnader mellan olika kommuner både när det gäller antalet skolkuratorer i förhållande till antalet barn i skolorna och när det gäller behörighet. En statlig reglering av såväl löner som behörighet skulle motverka sådana skillnader. års skolutredning ville att skolkuratorsinstitutionen skulle finansieras med statliga medel. Men framhölls det i Riktlinjer för det svenska skolväsendets utveckling (Prop. 1950:70) att skolkuratorsverksamheten även i fortsättningen skulle vara beroende av lokala initiativ. Denna inställning har lett till att det på sina håll förekommer tendenser att överföra även kurativa uppgifter till skolsköterskorna. Dessa måste då få viss vidareutbildning. I och för sig är sådan vällovlig, om utbildningen syftar till att förbättra möjligheterna till bättre samverkan mellan den personal som handhar elevernas hälsovård och dem som skall finnas för att bistå med råd och hjälp i olika avseenden. Men det är fel om sådan utbildning inriktas på att överföra ännu fler arbetsuppgifter på skolsköterskorna. Deras ansvar för t. ex. den förebyggande hälsovården och upplysning om kostoch motionsfrågor är fullt tillräckligt. I samverkan med skolsköterskan kan kuratorn arbeta med att få fram orsaker till exempelvis tät frånvaro och på så sätt hjälpa elever till rätta. Kuratorns arbetsinsatser är också till nytta på andra områden, bl. a. när det gäller kontakten mellan skola och hem. På de flesta håll erkänns skolkuratorernas betydelse för elevvården. Men det känsliga kommunalekonomiska läget kan få till resultat tendenser av det slag vi relaterat. En sådan utveckling kan inte vara rimlig heller av det skälet att det finns många arbetslösa ungdomar med utbildning just för skolkuratorsverksamhet. Det finns således många skäl som talar för att kuratorsverksamheten äntligen får stöd av statsmedel. En statlig reglering av löner och behörighet skulle motverka skillnader mellan olika kommuner, till skolelevernas bästa. Med stöd av det anförda föreslås 1. att uttalar sig för att kuratorsverksamheten i skolorna skall finansieras med statsmedel; 2. att en statlig reglering av löner och behörighet för skolkuratorer införs. (vpk) (vpk)
mot · FY02271 · 1975-01-17 00:00:00 — av i m. fl. om slopande av bestämmelsen att cykel skall vara försedd med lykta även . Vårt rättssamhälle är uppbyggt på lagar och förordningar som utgör ett skydd för medborgarnas trygghet och rättigheter men vilka det också är deras skyldighet att efterleva. Rättsmedvetandet är djupt förankrat hos vårt folk, och den allmänna laglydnaden torde kunna betecknas som god. En av förutsättningarna för att en lagbestämmelse skall komma att accepteras och efterlevas av allmänheten är dock att den uppfattas som förnuftig och nödvändig och inte kommer att anses som onödig och irriterande. I sådant fall kan man riskera att en negativ inställning kommer till uttryck, vilket påverkar laglydnaden. Myndigheterna bör ju också ha resurser för att kunna bevaka att en lagbestämmelse efterlevs och att överträdelser kan beivras. tillkom en lagbestämmelse som förordnar att cykel skall vara utrustad med lykta även , och tillkom en bestämmelse som reglerar vikten på gods som får fraktas på cykel. Det torde kunna ifrågasättas, om dessa lagbestämmelser kommer att efterlevas av cyklisterna; av allmänheten betraktas de i stor utsträckning som onödiga. har också reagerat negativt och har säkerligen andra och viktigare arbetsuppgifter att syssla med. Deras resurser räcker nog inte till för att beivra lagöverträdelser i sådana fall som här har åberopats. Under sådana förhållanden kan det ifrågasättas om sådana bestämmelser fyller någon uppgift, och det bör övervägas om inte ett slopande av dessa lagbestämmelser vore att föredra. Med anledning av vad som anförts hemställs att begär en översyn av dessa bestämmelser i trafiklagstiftningen. () () GOTAB 75 8553 S 1975
mot · FY02272 · 1975-01-16 00:00:00 — av m. fl. om bibehållande av . tillkallade kommunikationsministern tio sakkunniga med uppgift att utreda den fortsatta lokaliseringen av flygverksamheten på . Utredningen har haft till målsättningen att bortflyttning från skall kunna ske . Miljöhänsyn, bullerstörningar o. d. har angetts som motiv. Utredningen har slutfört sitt uppdrag. Två alternativa lösningar har framförts för lokalisering av den inrikes flygtrafiken, Arlandaalternativet och /Getaren-alternativet, av vilka det sistnämnda förordas. Utredningens förslag har rönt kritik från flera remissinstanser. Man anser att utredningen bort utreda icke blott möjligheten att flytta flygtrafiken till annan plats utan även möjligheten att genomföra sådana åtgärder på , att flygtrafiken kan vara kvar. Flera skäl talar för angelägenheten att alltjämt bibehålies som flygplats för närtrafik. För besökare från landets olika delar är den förlängda restid som en lokalisering till något av de föreslagna alternativen innebär allvarlig. Vinner man icke märkbar tid genom användning av flyg, kan man lika gärna använda billigare sätt att resa. Praktiskt har detta upplevts i , där en flyttning från Bulltofta till enligt uppgift minskat resandefrekvensen. Sker en sådan nedgång på övriga flygplatser, riskeras existensen av nu befintliga flygmöjligheter. Från och vi förmodar även från övriga landsdelars synpunkt är det högst angeläget att nuvarande kommunikationer med huvudstaden kan bibehållas och utvecklas. Det är självfallet angeläget att taga hänsyn till miljöfaktorer som spelar en stor roll för människor boende i närheten av en flygplats. Bullret är besvärande. Tvenne faktorer har emellertid aktualiserats , som kan om icke helt eliminera så dock minska bullerintensiteten. Den ena utgöres av den utveckling som f. n. utföres med tystgående kortfältsflygplan. Enligt uppgift skulle resultat från dessa försök kunna framvisas. Den andra faktorn utgör den propaganda för ökad och effektiviserad isolering av fastigheter, som energikrisen gett anledning till. En sådan torde nämligen innebära en bättre isolering även mot buller. Det är mot bakgrund av det anförda motiverat att komplettera utredningen med en undersökning rörande konsekvenser, kostnader m. m. för bibehållande av som flygplats för inrikes luftfart. Utredning bör kunna göras relativt snabbt, så att ärendet i sin helhet icke avsevärt fördröjes. Med hänvisning till ovanstående hemställes att beslutar att regeringen bör komplettera utredningen rörande enligt motionens förslag och att eventuella beslut och åtgärder för nedläggning uppskjutes i avvaktan på resultatet av denna kompletterande utredning. HANS () ()
mot · FY02277 · 1975-01-21 00:00:00 — av i m. fl. om ökat antal veterinärtjänster i . I samband med behandling av prop. 1973:178 med förslag till ändring i veterinärdistriktsorganisationen föreslogs en rad förändringar som berörde . Förslaget innebar att veterinärdistrikten i reducerades till 3 distrikt. För södra del innebar förslaget dock ingen ändring. För innebar förslaget att de 4 distrikten i fortsättningen skulle ha och som stationeringsorter. I fråga om antalet veterinärer innebar förslaget att antalet veterinärer reducerades från 11 till 8 st., vilket innebar 2 tjänster mindre i samt 1 mindre i . Vi ställer oss mycket tveksamma till om den nya veterinärdistriktsindelningen kommer att kunna ge utrymme för en fullgod behandling och vård av sällskapsdjur. Inte heller torde resurser finnas att i tillräcklig omfattning ha utrymme för rådgivning . Rådgivningen är av väsentligt intresse för att förebygga olika typer av sjukdomar. Den nya djurskyddslagen har också inneburit att veterinärernas arbetsbörda ökat. Bland annat därför att man i ökad utsträckning nu får yttra sig innan hälsovårdsnämnderna tar ställning i djurskyddsfrågor. Uppföljning av hälsovårdsstadgar och kommunala hälsovårdsordningar fordrar i många fall yttranden i sakfrågor av veterinär expertis i större omfattning . Beträffande sällskapsdjuren får man räkna med en stark expansion på detta område. Inom torde det finnas ca 10 000-12 000 hundar. Dessutom tillkommer ett stort antal smådjur och sporthästar. Många upplever redan nu långa väntetider när det gäller veterinärvården för sällskapsdjuren, och en fortsatt ökning av dessa kan försvåra denna service ytterligare. Det finns också skäl att förmoda att de speciella insatser på norrländska jordbruket som beslutat om kan innebära en ökad satsning på animalieproduktionen och därmed ökade krav på veterinärservice. Vid riksdagsbehandlingen av veterinärdistriktsorganisationen förelåg en fempartimotion (1973:2128) från . Kravet i denna motion var att behovet i länet var 10 st. veterinärtjänster. Motionen avslogs, men utskottet beslöt att tillgodose kraven i de motioner som förelåg genom att föreslå inrättande av 15 st. förfogandetjänster. Dessa tjänster skulle senare fördelas av lantbruksstyrelsen. () har länet 8 veterinärtjänster samt 1 förfogandetjänst Dessutom är en regionvikarie tills vidare placerad i . Den senare har tillkommit efter starka lokala önskemål. Vi anser att man bör ombilda den regionvikarietjänst som finns i till en fast tjänst. Dessutom anser vi att man bör ombilda ytterligare en av de tjänster som finns i norra (eller ) till en fast ordinarie tjänst. Vi anser det vara ytterst angeläget att de som har behov av veterinärservice verkligen kan känna trygghet, även på , i fråga om möjligheten och tillgång av veterinär service. Med stöd av det anförda hemställes att i skrivelse till regeringen beslutar att antalet fasta veterinärtjänster i skall vara 10 st.
mot · FY02279 · 1975-01-20 00:00:00 — om sammansättningen av livsmedelsverkets styrelse. uppgift är att leda, samordna och övervaka det livsmedelshygieniska arbetet och vara central myndighet för ärenden som aktualiseras genom livsmedelslagen. Denna lag syftar till att ge konsumenterna trygghet i fråga om livsmedlens beskaffenhet. Då livsmedelslagen infördes skärptes kraven på den hygieniska kvaliteten hos de saluhållna livsmedlen. Det är nödvändigt och angeläget att det på detta område ställs höga krav och att det ges goda förutsättningar att uppfylla dem. Genom sina uppgifter på det livsmedelshygieniska området har livsmedelsverket många kontakter med dagligvaruhandeln. Verket skall tillsammans med butikernas ägare och föreståndare se till att konsumenterna får köpa livsmedel som håller hög hygienisk standard. a. ställer verket krav på kyldiskarnas standard, förvaringsutrymmenas utformning osv. Trots att det finns så omfattande kontakter mellan livsmedelsverket och de enskilda butikerna har inte den enskilda detaljhandeln någon egen representant i livsmedelsverkets styrelse. Med hänsyn till den vikt och den omfattning som frågorna om detaljhandeln och den kommersiella servicen inte minst i glesbygderna måste tillmätas är det motiverat att den enskilda detaljhandeln bereds representation i livsmedelsverkets styrelse. Den organisation som ligger närmast till hands för att representera den enskilda detaljhandeln i verksstyrelsen är . Med hänvisning till det anförda hemställs att 1. beslutar att antalet ledamöter i livsmedelsverkets styrelse utökas, 2. hos regeringen uttalar att den enskilda detaljhandeln skall vara representerad i livsmedelsverkets styrelse.
mot · FY0228 · 1975-01-10 00:00:00 — av herrar i och Kindbom om ersättning till styrelsesuppleanter i statliga organ. Enligt gällande bestämmelser utgår arvode till suppleant, t. ex. i allmän försäkringskassas styrelse, endast i de fall då han eller hon inkallas att tjänstgöra. Suppleant har rätt att närvara vid sammanträden, även om ordinarie ledamot inte är förhindrad, men erhåller då ingen ersättning härför. Många suppleanter bevistar sammanträdena för att följa arbetet och kan sätta sig in i ärendena, även om deras närvaro inte är påkallad. Inom landsting och kommuner förekommer det att suppleant kan erhålla t. ex. ett halvt arvode när han på eget initiativ bevistar ett sammanträde. I kommunala sammanhang utbetalas numera ganska allmänt sammanträdesersättningar till samtliga suppleanter som är närvarande vid sammanträden, oavsett om de tjänstgör i stället för ordinarie ledamot eller inte. På det sättet stimuleras suppleanterna att delta i arbetet. I statliga organ på länsplanet, som tidigare nämnts i t. ex. , erhåller däremot suppleant ingen ersättning om ordinarie ledamot tjänstgör. I dessa sammanhang är det självfallet av största betydelse att suppleanten följer arbetet för att därigenom kunna ta ställning till de beslut han kan vara med om att fatta. En fortlöpande uppföljning av frågorna är i dessa organ lika angelägen som i t. ex. kommunala sammanhang. Närvaro vid sammanträden innebär ju även för suppleanter att deras tid tas i anspråk, vilket kan betyda i vissa fall till och med inkomstbortfall. Med hänsyn till det värdefulla i att också suppleanterna kontinuerligt följer det fortlöpande arbetet inom de olika organen bör enligt vår uppfattning ekonomisk ersättning utgå även då suppleanterna på eget initiativ följer styrelsearbetet inom statliga organ. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att i skrivelse till regeringen anhåller om att sammanträdesersättning utgår till suppleanter som på eget initiativ deltar i sammanträden med styrelserna för statliga organ, exempelvis för de allmänna försäkringskassorna, i enlighet med vad som ovan anförts.