mot · FY021446 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om det kommunala inflytandet över trafikmiljön. Frågan om trafikregleringar berör många olika verksamheter inom det lokala samhällslivet. Bland det som kan uppräknas i detta avseende finns bland annat miljöpolitiken, framför allt när det gäller buller och luftföroreningar, samhällsplanering, transportekonomi, trafiksäkerhet, markpolitik och samhällsinvesteringar. Kommunerna är det naturliga organet att besluta i hithörande frågor och bör naturligtvis även vara de som beslutar när det gäller trafikregleringar. Enligt gällande lag är det emellertid polismyndigheterna som lokalt i praktiken har det avgörande inflytandet. Lagen om trafiknämnder föreskriver visserligen att denna skall vara sammansatt av två kommunala representanter samt polischefen som fungerar som ordförande. Men eftersom de två kommunala förtroendemännen inte har möjligheter att driva igenom sin uppfattning genom ett majoritetsbeslut utan att ärendet i så fall förs vidare till för avgörande finns ingen reell beslutanderätt över trafikregleringsfrågorna. När det gäller trafikärenden har de kommunala myndigheterna givetvis i praktiken ett ansvar såväl för framkomlighet som för god miljö. Man har möjligheter att verka för goda kommunikationer, bland annat genom den fysiska planeringen och trafikplaneringen men även i egenskap av väghållare. Alla kommuner har ett naturligt intresse av att uppfylla innevånarnas krav på goda kommunikationsmöjligheter likaväl som man är intresserad av att ge industri och handel goda möjligheter till varutransporter och fraktbefordran. Dessutom har kommunen ett betydande ansvar för den yttre miljön. Det innebär att kommunala beslut i trafikplaneringsärende blir en avvägning mellan olika intressen men där miljöfrågorna alltid spelar en absolut roll. Detta är en avvägningsfråga som man i en demokrati rimligen bör utkräva ett politiskt ansvar för, vilket också är möjligt genom att detta ansvar läggs på en församling. Det är frågan om liknande avvägningar som måste göras när det gäller trafikregleringar, som exempelvis enkelriktning av gator, bestämmelser om förbud mot viss trafik, bestämmelser om att stanna och parkera och andra särskilda åtgärder för reglering av trafiken. Miljösynpunkter och samhällsplaneringsaspekter spelar en stor roll för hur dessa beslut skall utformas, och det är naturligt att sådana avgöranden ställs under politiskt ansvar i en kommunalt vald församling. Att det finns ett avgörande inflytande från polismyndigheternas sida i stället för ett kommunalt politiskt ansvar torde motiveras av polisens ansvar för övervakningen av trafikreglerna. Värdet av att polisen för fullföljandet av denna i sig själv angelägna verksamhet också har ett ansvar för trafikregleringens utformning kan emellertid starkt ifrågasättas. Det är till och med principiellt tveksamt om samma myndighet som har ansvar för övervakandet av en viss verksamhet också skall ha en lagstiftande rätt på samma område. Sammanfattningsvis anföres alltså att trafikregleringsfrågor måste betraktas som politiska avgöranden där kommunerna lokalt har den bästa kompetensen. vägtrafikkungörelse ger emellertid de polisiära myndigheterna ett avgörande inflytande över trafikregleringsfrågor. Det är undertecknade motionärers uppfattning att polisens intressen i trafikregleringsfrågor kan tillgodoses inom ramen för ett system där en nämnd har beslutanderätten. Polischef och vägdirektör må adjungeras till denna nämnd men ej ha beslutanderätt. Frågan om den lokala organisationen för trafiksäkerhetsarbetet och frågan om trafikregleringar behandlades av arbetsgruppen för trafiksäkerhetsorganisation vars promemoria "Kommunerna och trafiksäkerheten" framlades . Det är hög tid att dess förslag om överförande av trafikregleringsfrågorna till kommunerna nu realiseras. Med hänvisning till vad som anförts hemställes att måtte besluta att regeringen ges i uppdrag att framlägga förslag till ändringar i vägtrafikkungörelsen i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()