mot · FY021981 · 1975-03-21 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975:47 om inrättande och finansiering av turistråd, m. m. I propositionen föreslås inrättande av ett nytt organ för turismfrämjande verksamhet, turistråd, vilket som centralt organ skall planera, samordna och genomföra åtgärder för att främja marknadsföring av turism i . I propositionen föreslås, att turistråd finansieras med statsanslag och en obligatorisk avgift, som tas ut vid anläggningar för övernattning. av turistanläggningar och friluftsområden föreslog i sitt avlämnade betänkande (SOU 1973:52) Turism och rekreation i , att det nyinrättade turistråd till en väsentlig del skulle finansieras genom en s. k. marknadsföringsavgift å per gästdygn/campingcnhet. Nästan samtliga av remissinstanserna avstyrkte detta förslag, men i propositionen återkommer det med den förändringen att avgiften höjts till . Vi anser att skapandet av en ny organisation, turistråd, är väl motiverat och bedömer det rimligt, att turistrådet får ett tillräckligt ekonomiskt underlag av den storleksordning som skisserats. Vi anser det dock rimligt om expansionen av turistrådets mer omfattande verksamhet sker successivt och att resursramen behöver uppnås först . Därigenom skulle man kunna åstadkomma en mer balanserad tillväxt. 1 propositionen förutsätts att ungefär en fjärdedel av turistrådets utgifter finansieras med direkt statsbidrag och återstoden med den nämnda avgiften. Vi har inget att invända mot en sådan ungefärlig fördelning, men anser att avgiften per gästdygn bör differentieras. Det är inte rimligt att samma avgift skall tillämpas på prisbilliga övernattningsformer som semesterbyar, campingplatser och vandrarhem, där den procentuella belastningen blir mycket stor jämfört med hotell, motell och pensionat. I det nämnda betänkandet förespråkar turistutredningen med starka skäl en rekreationspolitik som underlättar semesterfärder för låginkomsttagare. En prioritering av billiga övcrnattningsmöjligheter bör vara en klar följd av turistutredningens målsättning, och de tre nämnda billiga boendeformerna bör därför icke belastas av avgiften i samma utsträckning. Ett genomförande av avgiften i enlighet med propositionens förslag skulle få ogynnsam effekt särskilt för gästerna på Svenska Turistföreningens vandrarhem. Enligt propositionen skall campinggäster betala avgift per campingenhet, även om de inkvarteras i campingstuga. Gäster på STF:s vandrarhem skall däremot betala per bädd. Av de ca 9 000 bäddar som ingår i STF:s vandrarhem finns ca 5 000 i sådana rumsenheter som är avpassade för barnfamiljer, medan de övriga ca 4 000 bäddarna återfinns i logement med 5 bäddar och flera. På campingplatsen skulle en hel familj betala vare sig man bor i tält, egen husvagn eller är inkvarterad i campingstuga. Familjen på vandrarhem däremot, som också är inlogerad i ett rum, får betala för varje familjemedlem. Andra semesterlägenheter och inkvartering i olika former av bygdesemester skulle helt undgå att drabbas av avgiften, medan sådan uttages i en semesterby om den i likhet med vandrarhemmen faller under hotellagstiftningen. Motiven för att befria vandrarhemmen från uttagande av avgift eller en stark reduktion av avgiften är främst att denna inkvarteringsform blir procentuellt hårdast belastad, utredningen särskilt eftersträvar lågprisalternativet, och vandrarhemmen erbjuder i särskild grad en sådan prisbillig inkvartering för familjer och ungdomar, jämförelse med campingplatserna motiverar en sådan förändring, många av vandrarhemmen är primitiva, ofta tillfälliga lokaler som ställs till förfogande av kommuner eller enskilda och STF:s ad ministration, och kostnaderna har därför kunnat hållas nere på en mycket låg nivå, varigenom ett i särklass lågt inkvarteringspris kunnat erbjudas. Om avgiften ändå beslutas bör särskilda beräknings- och inbetalningsnormer kunna fastställas i vad avser STF :s vandrarhem. Av administrativa skäl vore det av stor betydelse om inbetalning kunde ske årsvis och i efterskott. Det bör framhållas att STF:s central för en detaljerad statistik över beläggningen på vandrarhemmen. Med hänvisning till det anförda hemställes 1. att undantas från skyldighet att inbetala logiavgifter för sina vandrarhem, eller 2. att, därest det första yrkandet avslås, logiavgiften vid vandrarhemmen reduceras till per gäst och natt, samt 3. att ges möjligheter att inleverera avgiften och i efterhand. P. O. ()