mot · FZ021479 · 1975-01-01 00:00:00 — av fröken m. fl. om svenskundervisningen för invandrare Fr. o. m. /73 infördes en kvantitativ begränsning av invandrarundervisningen. Formerna för denna begränsning har skapat stora problem för studieförbunden, som svarar för detta slag av undervisning. Totalt anslås för innevarande resp. föreslås för nästkommande budgetår resurser svarande mot sammanlagt . Detta timtal fördelas så att en kvot avsätts för undervisning i enlighet med lagen om rätt till lön och ledighet vid deltagande i svensk undervisning för invandrare, och avsätts för icke lagbunden undervisning (den s. k. fria kvoten). har upprepade gånger, i petita- och andra sammanhang, föreslagit att timtaksbegränsningarna skall avskaffas. I höstens petita redovisar SÖ omfattningen av språkundervisningen . Av denna framgår att 1974/75 åtgick totalt för undervisning i svenska för invandrare. Det stora överskridandet av timtaket möjliggjordes av två tilläggsbeslut av regeringen med dels på den fria kvoten , och dels på den lagstiftade kvoten . Trots dessa erfarenheter föreslår föredraganden inte heller i åratt timtaket bör slopas utan nöjer sig med att föreslå en ökning av timtalet på den fria kvoten med . Detta förfarande försätter studieförbunden i en mycket besvärlig situation. Planeringen för verksamheten inom studieförbunden måste ske före verksamhetsårets början. Härvid befinner sig studieförbunden således i den situationen att man skall söka bedöma dels personal- och lokalbehov med utgångspunkt i förväntad efterfrågan, dels vilket antal timmar förbundet kommer att disponera, dels vilka förutsättningarna är för att regeringen skall ta upp frågan om timmarna till ny prövning under budgetåret. Studieförbunden skall härefter fatta beslut om anställning av lärare och anskaffande av lokaler. Trygghetslagen och kollektivavtal med lärarorganisationerna ställer stora krav på en korrekt planering från studieförbundens sida, trots att således avgörande delar i underlaget för en sådan planering inte föreligger. Studieförbunden måste vidare ofta ingå lokalkontrakt, som innebär att man binder sig för långa tidsperioder. Efterfrågan på svenskundervisning överstiger framför allt för den icke lagbundna kvoten vida angivna kvoter. har ställts inför problemet att antingen överskrida tilldelade timkvoter i hopp om att regeringen i efterhand skall justera dessa eller avvisa un dervisningssökande invandrare, sedan anvisad timkvot utnyttjats. Idet förra fallet tar studieförbunden mycket stora ekonomiska risker med hänsyn till förpliktelser gentemot personal (6 månaders uppsägningstid är inte ovanligt) och som en följd av andra avtal som träffats, exempelvis för lokaler. ter sig det senare alternativet synnerligen olyckligt. Framför allt framstår det som egendomligt att avvisa utbildningssökande invandrare, som man i andra sammanhang från ansvariga myndigheters sida hävdar, att det är angeläget att invandrare så fort som möjligt ges tillfälle att lära sig svenska språket och att orientera sig i svenskt samhällsliv. Särskilt egendomligt skulle ett avvisningsbeslut te sig i ljuset av att regeringen anvisar medel för uppsökande verksamhet bland hemarbetande invandrare. Föredraganden föreslår i årets budgetproposition att medel skall anvisas för sådan verksamhet även nästkommande budgetår. Frågan om ett urvalsförfarande bland till undervisningen berättigade invandrare har heller aldrig berörts av ansvariga myndigheter. För studieförbundens övriga verksamhet är begränsningar av ovannämnt slag och därmed urvalsförfarande helt främmande. I sitt betänkande 1975:6 skriver utbildningsutskottet: Utskottet är inte berett att nu bifalla kravet att timtaksbegränsningen för svenskundervisningen för invandrare skall slopas, men förväntar att svenskundervisningen för invandrare jämställs med studieförbundens övriga cirkel verksamhet när ytterligare erfarenheter framkommit och kostnaderna därmed bättre kan överblickas. Det kan tyckas att ytterligare erfarenhet är en , men flera erfarenheter har utan tvekan vunnits under detta år. SÖ:s redovisning visar att efterfrågan på undervisning är betydligt större än det föreslagna timtaket. Regeringen har i praktiskt handlande visat att man i efterskott är villig att revidera totalramen. Enligt vår uppfattning visar dessa erfarenheter att den, med hänsyn till verksamhetens mål, rimligaste lösningen är att i enlighet med förslag avskaffa timtaksbegränsningarna. Detta innebär att denna verksamhet i detta avseende likställs med studieförbundens övriga cirkelverksamhet. Därmed skulle även den besvärliga situation som studieförbunden befinner sig i inför planering och genomförande också lösas. Statsmakterna har under ställt medel till förfogande för en försöksvis bedriven, avgiftsfri undervisning för invandrare i svenska språket med samhällsorientering. Undervisningen har bedrivits inom studieförbunden och vid vissa folkhögskolor. riksdag fattade beslut om lagstadgad rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning för invandrare, vilka påbörjat sin första anställning i eftgr utgången av . har lagen utvidgats till att gälla även utländska arbetstagare som tagit anställning i landet samt utländska sjömän, anställda på svenska fartyg i utrikes fart. Under dessa har totalt ca 300 milj. kr. ställts till förfogande för denna undervisning. Det är enligt vår mening angeläget att få en utvärdering av verksamheten genomförd. Detta bör gälla bl. a. de metodiska och pedagogiska erfarenheter som gjorts, vilka invandrargrupper man nått resp. ej nått. I detta sammanhang bör man även se, vilka erfarenheter man fått av utvidgningen av lagen att gälla även utländska sjömän på svenska fartyg i utrikes fart. Med anledning av en motion om tolkning av lagen om rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning för invandrare har inrikesutskottet prövat rätten för också andra än studieförbunden att anordna sådan undervisning (inrikesutskottets betänkande 1974:28). inrikesutskottets enhälliga tolkning att lagen är tillämplig inte bara på den svenskundervisning som bedrivits av studieförbunden och för vilken statsmakterna ställt medel till förfogande utan även på undervisning som anordnas av andra institutioner, exempelvis folkhögskolorna i den mån statsbidrag utgår . har således uttalat att undervisningen i svenska för invandrare, enligt ovan nämnda lag, kan anordnas av andra än studieförbund. Reglerna för statsbidrag skiljer sig dock. Så får t. ex. inte folkhögskolorna något statsbidrag för studiematerial till dessa kurser, medan studieförbunden har . per deltagare och studietimme. Bidragsbestämmelserna bör därför ändras så att statsbidrag till studiematerial vid dessa kurser utgår till folkhögskolor enligt samma regler som till studieförbund. Mot bakgrund av ovanstående hemställer vi 1. att i samband med behandlingen av anslaget till Undervisning för invandrare i svenska språket m. m. beslutar att den s. k. timtaksbegränsningen i enlighet med förslag slopas, 2. att hos regeringen begär en utvärdering av undervisningen i svenska för invandrare. 3. att beslutar att bidrag skall utgå till studiematerial vid undervisning anordnad enligt lagen om rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning för invandrare vid folkhögskolor. () ()