mot · FY022129 · 1975-04-18 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975: 97 angående rörlig pensionsålder m. m. Under hela den långa tid opinionsyttringar förekommit och förslag ställts om sänkt pensionsålder har denna fråga blivit så allsidigt belyst att upprepningar ter sig överflödiga. Faktum är emellertid att det alltjämt är ett drygt år kvar till dess att reformen träder i kraft. De frågor som tas upp i föreliggande proposition knyter an till det som enligt vår mening ändock är kärnfrågan. Det är när den allmänna rätten att bli pensionerad inträder. Beslutet sänkt allmän pensionsålder placerar ingalunda bland förgrundsländema i detta avseende. Tvärtom befinner sig på efterkälken. Förhållandena inom arbetslivet varierar emellertid starkt. Det finns jämte ljusa, väl ventilerade och tempererade arbetslokaler arbetsställen med damm, buller, fukt och giftiga ämnen som gör den luft som måste hälsofarlig. Arbetena är i varierande grad starkt fysiskt betungande. De mekaniska arbetsprocesserna driver upp arbetstakten, och en förslitning av arbetskraften sker som utmynnar i utslagning ur produktionen. Särskilt utsatta arbetsställen är exempelvis gruvor, skogen, hamnar, varven och andra tunga produktionsprocesser. Här finns ett påtagligt behov av en annan lägre tidpunkt för när pensionering bör vara en rättighet. kommunisterna som var en starkt pådrivande kraft när det gällde att uppnå en till sänkt pensionsålder var det enda parti som konkret ställde frågan om en lägre pensionsålder för tunga yrken än den allmänna pensionsåldern. Bland de olika former för en lägre pensionering som presenteras saknas den viktigaste och mest angelägna, nämligen att kollektivt bereda sysselsatta inom tunga, slitsamma yrken med stora hälso- och olycksfallsrisker en lägre pensionsålder med utgående full pension. Här kommer invändningarna från beskäftiga förståsigpåare som med iver reser frågorna om hur man ska klara gränsdragning mellan de verkligt tunga och slitsamma sysselsättningarna och de arbeten som är mindre påfrestande. Hur vore det att ge sig i kast med uppgiften? Uppenbarligen har man kommit fram till acceptabla lösningar i exempelvis de socialistiska länderna där man har en lägre pensionsålder för de mest utsatta yrkesutövarna. Vår slutsats är sålunda att den fråga som i angelägenhetsgrad står främst är att i kollektiv mening skapa en rörlig pensionsålder, vilken tillerkänner sysselsatta inom beskrivna tunga, slitsamma arbeten med stora hälsorisker en tidigare pensionering än den allmänna pensionsåldern. Vpk-gruppen har därvid nämnt gruvindustrin men även pekat på att ytterligare grupper, t. ex. skogsarbetarna, efter prövning också bör tillerkännas rätten till en lägre pensionsålder. Härutöver kommer vi in på frågan om de individuella fallen. Lagstiftningen har funnit en lösning för åtskilliga genom den utvidgade förtidspensioneringen. Man har prutat på de exklusivt medicinska grunderna. Arbetsmarknadsmässiga förhållanden kan t. o. m. fälla avgörandet vid beslut om förtidspensionering. Detta är ytterligare en form för rörlig pensionering som vunnit allmän anslutning. Antalet förtidspensionerade i åldrarna har ökat från 68 000 till 134 000 . En fortsatt tillämpning av möjligheterna att utge förtidspension som tar hänsyn till den enskildes situation bör enligt vår mening komma i fråga. I motion 1974: 1871 gav vpk-gruppen den sammanfattade värderingen, i samband med att en sänkning av den allmänna pensionsåldern till stod inför sitt avgörande, att det var dags att formulera en ny målsättning en till sänkt allmän pensionsålder. Som allmän riktpunkt betraktad motsvarar det förhållandena inom arbetslivet. I propositionen berörs förtida och uppskjutet uttag av pension. Vi delar LO:s mening att förtida och uppskjutet uttag förlorat i betydelse för huvuddelen av löntagarna. Frågan inställer sig då varför man över huvud taget skall bibehålla dessa pensionsformer. Vi återkommer härtill i det efterföljande. Först går vi in på frågan om förslaget i propositionen om delpensionsförsäkring kombinerad med deltidsarbete. Förslaget tar onekligen upp tankegångar som rör sig hos många inom arbetslivet, att det skulle vara skönt att kunna slå av på arbetstakten genom deltidsarbete och utfyllnad med pensionen. Denna form torde bäst svara mot den gängse uppfattningen om vad som menas med rörlig pensionsålder. Vpk har dock betonat även andra former, nämligen en till arbetets förslitningsgrad anpassad, differentierad pensionsålder liknande den redan tillämpade formen för förtidspensionering. Även nämnda former täckes givetvis av begreppet rörlig pensionsålder. För de anställda gäller frågan: till vilket pris kan han/hon få förmånen att åtnjuta delpension plus deltidsarbete? Föredraganden föreslår en reducerad arbetstid, vid vilken gräns delpensionen skall fastställas. Enligt pensionsålderskommittén skulle individuella undantag från kravet på deltidsarbete kunna ske för rätt till delpension. LO säger sig kunna acceptera den föreslagna undantagsregeln endast under förutsättning att avgörandet ligger hos facklig organisation. Propositionen avstår dock från att förorda sådan undantagsregel. Kvar står då frågan hur det i praktiken kommer att se ut med ordnandet av deltidsarbete. Frågan hur deltidsarbete lämpligen skall lösas blir i avgörande grad beroende av det inflytande arbetarna och deras fackliga organisationer erhåller vid handläggningen av dessa frågor. De bör ges lagfäst rätt till tolkningsföreträde när det gäller att avgöra vilka arbeten som skall komma i fråga som deltidsarbeten. Vad händer om det trots fackorganisationemas inflytande via tolkningsföreträdet inte varit möjligt att lösa frågan om deltidsarbete? Sannolikt kan sådana fall komma att uppstå. Vad händer om önskemålet om delpension icke tillgodoses? Kommittén diskuterar en dylik situation i Förslag till lag om bidrag till delpension (s. 115 i betänkandet). Möjligheten att likväl säkerställa delpension bör finnas, i annat fall blir valfriheten och den rörliga pensionsåldern illusorisk. Om den anställdes fackliga organisation gör framställning om delpension, bör undantag beviljas från regeln att deltidsarbete måste vara en förutsättning för delpension. Inkomstbortfallet genom att deltidsarbete ej kunnat ordnas bör enligt vår mening kunna lösas genom att halv ersättning från A-kassa beviljas. Den kostnadsbelastning A-kassorna åsamkas i detta sammanhang bör kompenseras genom statliga bidrag. Erforderligt förslag till ändrad författningstext härom förutsättes vederbörande utskott utarbeta, alternativt att hemställan riktas till regeringen. Förtida och uppskjutet uttag Kommunisterna har riktat stark kritik mot dessa pensionsformer och bl. a. föreslagit att reduceringen av pensionen skulle upphöra när pensionsåldern uppnåtts. Bestämmelserna stadgar emellertid att gällande reducering för tidigast räknas från den månad den försäkrade uppnår . Reduceringen skulle emellertid fortfara hela den återstående livstiden. Uppskjutet uttag fungerar omvänt. Den försäkrade avstår från sin ålderspension och ATP. Uppskjutes uttaget till utgår pensionen högre belopp än om den tagits ut . Pensionsålderssänkningen påverkar årtalsgränserna för förtida uttag, som skall kunna tas ut från och uppskjutet uttag t. o. m. den månad varunder den försäkrade fyller . Reduktionsfaktom minskar med förtida uttag från men påslagsfaktorn vid uppskjutet uttag föreslås till oförändrat . Att välja förtida uttag placerar den försäkrade i klart sämre läge än den som med full pension blir förtidspensionerad, eller får delpension plus deltidsarbete. Förtida uttaget betyder som nämnts en livsvarig lägre pension. Den som avstår från hela årspensionen (från 65 till ) chansar på ett långt liv för att med den högre pensionen hämta in de avstådda årspensionerna. Pensionssystemet ter sig för det stora flertalet människor invecklat nog för att man utan verkliga skäl skall bibehålla former som för den enskilde är av tvivelaktigt värde. LO bedömer det så att genom systemet med delpension vid deltidsarbete möjligheterna till förtida uttag ytterligare förlorat i betydelse. LO anför att pensionssystemet bör vara så utformat att det ger den enskilde möjlighet att efter behov gå i pension utan att förmånerna reduceras. De av oss förordade åtgärderna ger sådana möjligheter. En prövning av hur systemet med förtida och uppskjutet uttag bör avvecklas bör därför enligt vår mening göras. Med stöd av det anförda föreslås att i anledning av proposition 1975: 97 beslutar 1. att hos regeringen hemställa om en kartläggning av vilka yrkesgrupper som är sysselsatta i sådant tungt och påfrestande arbete, och vilkas arbetsmiljö kännetecknas av så stora hälsooch olycksfallsrisker att de bör åtnjuta en kollektiv tidigare pensionering med full pension, samt att förslag härom skyndsammast förelägges , 2. att uttala sig för en utvärdering av vunna erfarenheter av den utvidgade rätten till förtidspension och lämpligheten att ytterligare utveckla denna som en form för rörlig pensionsålder, 3. att de anställdas fackliga organisationer ges tolkningsföreträde vid avgörandet om vilka arbeten som skall komma i fråga som deltidsarbete i samband med delpension, 4. att därest deltidsarbete ej kunnat ordnas delpension likväl skall kunna beviljas under förutsättning att den anställdes fackliga organisation ingivit framställning därom och att inkomstbortfallet täckes genom att halv ersättning beviljas från A-kassa enligt vad motionen anför, 5. att verkningarna för den enskilde av förtida och uppskjutet uttag jämfört med övriga former av rörlig pensionsålder underkastas en omprövning och att formerna för en avveckling av förtida respektive uppskjutet uttag av folkpension och ATP utreds. (vpk) i (vpk) i (vpk) i