ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY021391 · 1975-01-27 00:00:00 — om anslag till folkrörelseforskning. Föredragande statsråd föreslår i årets budgetproposition, bilaga 10, att . under anslaget Samhällsforskning anvisas till ett nytt ändamål. I den forskningspolitiska debatten har framhållits angelägenheten av att folkrörelserna får ökade möjligheter att påverka forskningens inriktning, t. ex. genom att beställa forskning. Enligt min mening är det särskilt viktigt att de ideella folkrörelserna, vilka ofta har mycket begränsade ekonomiska resurser, får möjlighet att påverka användningen av tillgängliga forskningsmedel. Härigenom kan dessa organisationer få garantier för att forskning bedrivs inom deras intresseområden och utifrån frågeställningar som är relevanta fördem. Jag finnér det mot denna bakgrund angeläget att särskilda medel för forskning ställs till dessa organisationers förfogande. Mer ingående än så presenteras inte förslaget. Som underlag för ett beslut om ett tämligen stort anslag, är detta häpnadsväckande knapphändigt. Det hade självfallet varit nödvändigt att departementschefen gett en redogörelse av vilka brister i nuvarande forskningsorganisation som kan motivera en ändring, vidare hur samordning med annan forskning avses ske och hur kontrollen av medlens användning tänks ordnad. Beslut om dispositionen av de föreslagna medlen skall, enligt statsrådet, fattas av en särskild delegation med företrädare för bl. a. folkrörelsernas samarbetsorganisationer. Närmare angivande av antalet ledamöter och av hur denna särskilda delegation skall vara sammansatt föreligger icke. Till skillnad från de statliga forskningsråden, som sammansätts av företrädare för olika delområden, t. ex. inom samhällsforskning, kommer att i delegationen ingå representanter för folkrörelser med skilda, ideologiska eller andra, inriktningar. Majoritetsförhållandena inom delegationen kan då avgöra vilka forskningsprojekt som skall få stöd. I detta ligger en risk för att grundläggande principer för fri och obunden forskning i vårt land sätts ur spel, en risk som inte kan sägas eliminerad genom statsrådets svepande formuleringar. Frågan uppkommer, men får intet svar, om delegationen avses få samma status som de statliga forskningsråden. Förslaget kan i den diffusa form det fått i budgetpropositionen inte antas. Om departementschefen avseratt återkomma med förslaget, bör föreliggande oklarheter om förslagets bakgrund och innebörd undanröjas; förslaget bör givetvis även undergå sedvanlig remissbehandling. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att beslutar att anslaget till Samhällsforskning för /76 minskas med .
mot · FY021393 · 1975-01-27 00:00:00 — av herrar och i om översyn av lärlingsutbildningen. Den teoretiska utbildningen har byggts ut snabbt. En snabb utbyggnad har även ägt rum av den yrkesutbildning som sker inom gymnasieskolans ram. Denna utveckling är att hälsa med tillfredsställelse. är emellertid att beklaga att denna utveckling ägt rum till en del genom att den praktiska utbildningen inom företagen har minskat i betydelse och omfattning. Detta har inom vissa områden fått negativa konsekvenser för tillgången på yrkesskicklig arbetskraft. Den praktiska utbildningen inom företagen har, förutom vid vissa storföretags interna verkstadsskolor, huvudsakligen skett genom lärlingsutbildning. Lärlingsutbildningen har haft särskild betydelse i mindre yrken där underlag för skolmässig utbildning inte funnits och i de delar av landet där avstånden har försvårat skolmässig utbildning. Staten har stött lärlingsutbildningen genom särskilda bidrag till de hantverksmästare som utbildar lärlingar. I budgetpropositionen föreslås lärlingsbidragen även för /76 utgå med oförändrat belopp. Beloppet har varit oförändrat . som har gått har konsumentprisindex stigit . Beloppets storlek är alltså på inget sätt jämförbart med vad som gällde . föreslog yrkesutbildningsberedningen i ett betänkande att statsbidraget till lärlingsutbildning skulle utgå med . i stället för nu gällande . Yrkesutbildningsberedningens förslag har alltså ej genomförts. Antalet sökta lärlingsbidrag har minskat. Eftersom bidraget utgör . torde lärlingsbidragens nivå ha medverkat till att färre lärlingar antas och att färre bidrag söks för de lärlingar som antas. Möjligheterna att utvidga antalet företag som ger ungdomar, som i annat fall måhända tvingas gå arbetslösa, en gedigen praktisk utbildning skulle säkerligen ökas avsevärt om bidragsgivningen till lärlingsutbildningen vore generösare. Det finns all anledning att i dagens arbetsmarknadsläge med omfattande ungdomsarbetslöshet för icke yrkesutbildad ungdom ta till vara de möjligheter till en utvidgning av den praktiska yrkesutbildningen som ges genom lärlingsutbildningen. Denna utbildning är såväl från samhället som elevens synpunkt den ekonomiskt fördelaktigaste. Lärlingen erhåller kollektivavtalsenlig lön. Den föreslagna ökningen av lärlingsutbildningen skulle minska behovet av utbildningsstöd och kontant stöd vid arbetslöshet. Vid en jämförelse med de kostnader som staten nedlägger vid annan motsvarande utbildning och som innebär en nära tio gånger så hög kostnad, framstår nuvarande lärlingsbidrag som helt otillräckliga. I avvaktan på att yrkesutbildningsberedningens förslag genomföres föreslår vi att regeringen till nästa årsbudgetförslag överväger att genom viss uppjustering av anslagen till lärlingsutbildningen göra denna mer attraktiv. Denna är utan tvivel en från såväl samhällets som elevens synpunkt ekonomiskt fördelaktig utbildning. Mot bakgrund av det anförda hemställes att hos regeringen anhåller om en översyn av lärlingsutbildningen samt förslag om uppjustering av anslaget till lärlingsutbildningen . . () i
mot · FY021394 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om fördelningen av statsbidrag till elevassistenter i och gymnasieskolan. I och gymnasieskolan finns elevassistenter, som har till uppgift att ge hjälp och stöd åt handikappade, främst rörelsehindrade och synskadade elever. Kommunerna erhåller statsbidrag för denna verksamhet. 1 utgår bidraget med ett schablonbelopp motsvarande . per elev och avser enbart personell assistans. För gymnasieskolan gäller att disponerar ett anslag att fördelas efter framställan från kommunerna om behovet. 1 gymnasieskolan avser bidraget förutom personell assistans även transporter, lektörshjälp till synskadade elever och tekniska hjälpmedel. /75 kunde av kommunernas redovisade behov tillgodoses. För /76 föreslås anslaget höjt från 0,9 till 1,2 milj. kr., men kommer ändå inte att täcka mer än av behovet. Tillgång till elevassistent är för många handikappade elever en förutsättning för att de skall kunna följa undervisningen på ett tillfredsställande sätt. Det är ytterligt otillfredsställande att tillgång till denna väsentliga hjälp för handikappade elever skall vara underkastad slumpmässiga variationer i andelen handikappade elever i en kommun. I vissa kommuner har man så många handikappade elever, att statsbidraget inte alls täcker behovet av elevassistenter i , medan man i andra kommuner har färre handikappade elever, och det blir antingen pengar över eller också ger man en bättre hjälp. Konstruktionen av schablonbelopp av den typ det här rör sig om är statistiskt problematisk. Utan att gå djupare in på en diskussion om detta kan man konstatera, att det faktiskt inte går att med någon större grad av säkerhet konstruera schabloner när det gäller så små grupper som barn med så svåra handikapp att de behöver hjälp av elevassistent för att klara skolgången. Därför bör statsbidrag till elevassistenter i utgå efter av varje kommun redovisat behov och därvid bör generösa bidragsregler tillämpas. Tillgången till elevassistenter i gymnasieskolan är naturligtvis inte mindre viktig än i . Handikappade har generellt sett snävare yrkesvalsmöjligheter än icke handikappade. Det kan exempelvis innebära att den handikappade behöver en högre utbildning för att över huvud taget kunna få arbete. Mot den bakgrunden framstår det som ytterligt anmärkningsvärt, att det ( redovisade behovet av elevassistenter i gymnasieskolan inte tillgodoses av statsbidrag på grund av att anslaget är för snålt tilltaget och är av den arten att det inte får överskridas. Det blir inte mindre märkligt av det faktum att man här känner det faktiska behovet, eftersom det redovisas i kommunernas anslagsframställningar. Detta behov bör tillgodoses. Under hänvisning till det anförda hemställes att beslutar att den för gällande schablonregeln för tilldelning av statsbidrag till elevassistenter, räknat efter visst belopp per elev, skall upphöra och att bidrag skall utgå att täcka ett faktiskt behov, redovisat av varje kommun efter anslagsframställan, vilken regel även blir riktningsgivande för gymnasieskolan. (vpk) INGA (vpk) (vpk) i GOTAB 75 8782 S 1975
mot · FY021395 · 1975-01-27 00:00:00 — om inrättande av en tjänst som skolintendent inom läromedelsförvaltningen. har i årets petita framlagt förslag till personalorganisation beträffande läromedlen i . Man har föreslagit att en ny tjänst, benämnd skolintendent, skall inrättas. Förslaget grundar sig på en av begärd skyndsam utredning och överensstämmer i allt väsentligt med ett av avlämnat förslag om läromedlens organisation i . att tillsynslärar- och skolbibliotekarieresurserna sammanförs och bildar underlag för inrättande av en ny tjänst, skolintendent, att dennes pedagogiska funktioner renodlas, att registrering och distribution m. m, överlämnas till annan personal. Den totala kostnaden för denna nya organisation beräknas till ca 10 milj. kr. Utredningen har här inte kunnat följa direktiven, där det krävdes en ny organisation utan kostnadsökning. Föredragande statsråd avvisar förslag, främst åberopande eventuella åtgärder med anledning av vad föreslagit beträffande skolbibliotekarietjänsten. Inget tvivel kan råda om att frågan om läromedelsförvaltningen i skolan är en stor angelägenhet i vida lärarkretsar, där man alltså ansluter sig till den av föreslagna organisationen. Läromedlen är så många och så rikt differentierade att det måste finnas en lokal läromedelsservice. Överblick, information och distribution måste vara säkerställda. (1975 nr 3-L) Enligt mitt förmenande är det angeläget att den föreslagna organisationen genomföres. SIA:s förslag går ej att åberopa som skäl för avslag, eftersom varken utrett eller tagit ställning till personalorganisationen när det gäller skolans läromedel. Även om omnämnt att det bör vara möjligt att också inom anställa fackutbildade bibliotekarier, har dock utredningen fastslagit att det är angeläget att skolbibliotekariernas funktion blir pedagogisk, handledande och informativ. Inrättande av skolintendenttjänst vid våra skolor innebär emellertid betydande förändringar av administrativ och organisatorisk karaktär. Tjänsten skall innehas av person med såväl lärår- som biblioteksutbildning. Konsekvenserna för nuvarande personalförhållanden måste klarläggas. Det finns således anledning med en förberedelstid, innan förslaget genomföres. anser därför att organisationen bör genomföras från och att regeringen i nästkommande budgetförslag skall ta upp förslaget. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att hos regeringen begär förslag i nästkommande budgetproposition om införande av skolintendenttjänst i enlighet med utredning. HANS NYHAGE(m)
mot · FY021396 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om undervisningsskyldigheten för rektor och studierektor vid . Enligt skolstadgan 12 kap. 11 5 är rektor och studierektor vid skyldiga att meddela undervisning sammanlagt det antal veckotimmar som läsår bestämmer i enlighet med särskilda föreskrifter. Dessa föreskrifter är grundade på poängtalet för rektors arbetsområde. Poängtalet beräknas i enlighet med skolstadgan I kap. 7 ij. Vid beräkningen av ovan angivet poängtal får särskild poäng ej räknas för stödundervisningen för invandrare. Denna undervisning har vid vissa skolor fått en mycket stor omfattning. Som exempel härpå kan anföras att vid ett rektorsområde i är antalet invandrarelever innevarande läsår mer än 300, fördelade över samtliga stadier, vilket motsvarar av vid rektorsområdet. De representerar 24 olika nationaliteter, tillhör flera skilda religioner, har olika seder och bruk samt saknar i de övervägande fallen helt förkunskaper i svenska. Även i andra rektorsområden råder likartade förhållanden. Det är alldeles självklart att det från skolans sida krävs stora arbetsinsatser i såväl administrativt som pedagogiskt hänseende för att det skall vara möjligt att ge dessa elever en meningsfull och ändamålsenlig undervisning. Att detta kräver tid och påtagligt ökar skolledningens arbetsbörda är helt naturligt. Lika naturligt borde då vara att hänsyn härtill tas vid beräkningen av rektors och studierektors undervisningsskyldighet. Vi anser därför att länsskolnämnderna skall ges möjlighet att vid rektorsområden med omfattande invandrarundervisning kunna medgiva att undervisningsskyldigheten för rektor/studierektor nedsättes med högst under den nedre gränsen förden enligt gällande bestämmelser beräknade undervisningsskyldigheten. Det ankommer på att utfärda anvisningar härom. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att hos regeringen uttalar att på sätt i motionen angivits undervisningsskyldigheten för rektor och studierektor vid fastställes med hänsyn till omfattningen av undervisningen av invandrarelever. HANS NYHAGE (m) . NISSER (m) ()
mot · FY021398 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om invandrarspråk som tillvalsämne i . Enligt medgivande av Kungl. Maj:t får finska försöksvis under läsåren 1974/75 t. o. m. 1976/77 vara tillvalsämne på högstadium i utöver de i skolstadgan 5 kap. 8 S andra stycket angivna tillvalsämnena. har föreslagit att denna anordning också skall få prövas på fler ställen i landet samt gälla - förutom finska - även andra större invandrarspråk såsom serbokroatiska och grekiska. ställs till förfogande att fördelas mellan kommuner som önskar pröva hemspråksundervisningen som alternativt tillval på högstadiet. Föredragande statsråd är ej beredd biträda förslag. Det är ett ovedersägligt faktum att det i åtskilliga kommuner i vårt land, även utanför , finns ett stort antal invandrare av skilda nationaliteter. Till betydande delar är det fråga om invandrare från , och . Detta medför en avsevärd tillströmning av invandrarelever vid skolorna. Såväl eleverna själva som deras målsmän är ofta angelägna om att möjlighet att erhålla undervisning i hemspråket erbjuds i skolorna. Det är enligt vårt förmenande en skyldighet för svenskt skolväsen att tillse att invandrarnas önskemål i det här avseendet så långt möjligt tillgodoses. Vi anser därför att undervisning i invandrarspråk utöver vad som redan medges i läroplan och skolstadga skall kunna anordnas i enlighet med vad föreslagit. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att försöksverksamhet fr. o. m. /76 mätte få bedrivas med finska eller annat invandrarspråk som tillvalsämne vid högstadium utöver de i skolstadgan 5 kap. 8 5 andra stycket angivna tillvalsämnena samt att . ställs till förfogande för denna försöksverksamhet. HANS NYHAGE (m) ()
mot · FY021399 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om huvudlärartjänst för specialundervisningen vid . Grunderna för inrättande av arvodestjänster som huvudlärare vid framgår av skolstadgan 15 kap. 4849 ijij. Enligt dessa bestämmelser får arvodestjänster som huvudlärare efter medgivande av länsskolnämnden finnas vid samtliga stadier. För låg- och mellanstadium gäller att en tjänst får finnas för varje fullt fyrtal klasser, dock högst tre tjänster per stadium. Vid högstadium arvoderas huvudlärartjänsten om undervisningen i det ämne eller de ämnen som ingår i tjänsten, dels omfattar minst , dels omhänderhas av mer än en lärare. Arbetsuppgifterna regleras i skolstadgan 15 kap. 54 ij. Huvudläraren skall på det stadium eller i det ämne för vilket han förodnats 1) närmast under ämneskonferensen handha den pedagogiska planeringen 2) lämna övriga lärare råd och anvisningar 3) främja lärares fortbildning 4) handleda mindre erfarna lärare. Skolstadgan medger emellertid inte att motsvarande arvoderade tjänst som huvudlärare får inrättas för specialundervisningen vid . Behovet av huvudlärare även på det här området torde dock inte kunna ifrågasättas. Ovan angivna arbetsuppgifter för huvudläraren i skilda ämnen vid finns ju i lika hög grad och är minst lika viktiga inom specialundervisningen. Det är därför angeläget, att specialundervisningen också kan tillförsäkras den förstärkning, som ligger i inrättandet av huvudlärartjänster. Helt naturligt måste det då också kunna bli fråga om arvodestjänster. I princip bör det finnas en arvoderad tjänst som huvudlärare vid varje rektorsområde, som omfattar samtliga stadier. Underlag för motsvarande tjänst bör också kunna skapas genom samverkan mellan rektorsområden, som ej uppfyller kravet att omfatta samtliga tre stadier. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att beslutar att tjänst som huvudlärare skall finnas för specialundervisningen vid . HANS NYHAGE(m) () . NISSER (ni)
mot · FY0214 · 1975-01-10 00:00:00 — av herrar och i Agnäs om avdrag vid inkomsttaxering för gåvor till religiösa m. fl. Den verksamhet som bedrivs av religiösa, humanitära, kulturella eller liknande organisationer betecknas numera generellt som allmännyttig. Det råder inget tvivel om att dessa organisationers verksamhet har utomordentligt stor betydelse för samhället och utgör ett värdefullt komplement till statsmakternas insatser. Som exempel vill vi påpeka ungdomsverksamhet av skilda slag och framfor allt aktiviteter som ingår i kampen mot brottslighet samt alkohol- och narkotikamissbruk. För samhället måste det även ur strikt ekonomisk synvinkel vara en stor fordel att de berörda organisationerna medverkar till en minskning av brottsligt beteende och olika slag av missbruk som eljest förorsakar betydande förluster och kostnader för samhället i form av vårdkostnader etc. För den enskilde medborgaren ter det sig ofta angeläget att så långt möjligt stödja verksamhet som vederbörande anser leder till god nytta utan onödiga administrationskostnader. Givmildheten i vårt samhälle är relativt stor. I synnerhet är generositeten gentemot missionsverksamheten imponerande. Men vår beskattning utgör dock för den enskilda en betydande hämsko för att kunna skänka så mycket som man skulle önska. Mot den bakgrunden har under åtskilliga år förslag framlagts om att medge avdragsrätt för berörda gåvor. En sådan avdragsrätt finns i en lång rad andra länder, och några nackdelar med systemet har enligt vad vi känner till ej rapporterats. har representanterna för de socialistiska partierna avvisat framförda förslag om avdragsrätt och i stället hänvisat till olika former av bidrag till berörda organisationer. Enligt vår mening skulle en avdragsrätt vara utomordentligt värdefull för att stimulera till utökade frivilliga gåvor och utgöra ett lämpligt komplement till statliga och kommunala bidrag. Införande av en avdragsrätt bör föregås av en utredning som bl. a. efter studium av utländska erfarenheter kan framlägga förslag till praktisk utformning med erforderliga konkreta bestämmelser. Med stöd av det anförda hemställes att beslutar om en utredning rörande införande av avdrag vid taxering till inkomstskatt för gåvor som den skattskyldige skänkt till religiösa, humanitära, kulturella, vetenskapliga eller eljest uppenbart allmännyttiga ändamål. () ()
mot · FY02140 · 1975-01-15 00:00:00 — av m. fl. om inrättande av ytterligare en avdelning vid kammarrätten i . Enligt tidningsuppgifter fanns 20 849 mål oavgjorda i rikets kammarrätter. , hade dessa mål ökat till 24 402. Detta innebär en ökning med 356 mål . För vidkommande fanns 8 708 mål oavgjorda. Flertalet av dessa mål är skattemål dvs. överklagningar av taxeringar som beslutats av länsskatterätterna. Från fick kammarrätterna dessutom en del nya besvärsmål att handlägga. Det var dels körkorts- och byggnadsmål, dels mål i hälsovårdsärenden, dels nykterhets- och barnavårdsmål, dels mål om frihetsberövanden, permission från fängelser etc. När det gäller sist nämnda målgrupper så kan dessa om det är brådskande - något som är regel - behandlas med fortur. Så är icke fallet med de s. k. skattemålen, som utgör av alla mål som kommer in till kammarrätterna. Det finns bl. a. omkring 500 oavgjorda mål som avser inkomster som intjänats . När målen blir liggande så länge i kammarrätten uppstår merarbete för länsskatterätterna. Detta beror på att många av de mål som går till kammarrätten är av den art att vederbörandes taxering också påverkas av beslutet i kammarrätten. Så länge målet icke avgjorts i slutinstans tvingas därför vederbörande deklarant att år anföra besvär över sin taxering för att inte förlora rätten att få ändring såsom en följd av ett eventuellt bifall i kammarrätten. Dylika successionsmål samlas i länsskatterätten och vållar ganska mycket arbete i onödan. kan man med all säkerhet påräkna en ytterligare stark påspädning av antalet mål i kammarrätterna på grund av den nya fastighetstaxering som då blir klar och som sannolikt kommer att förorsaka mellan 5 000 och 10 000 överklagningar. Visserligen har en ny avdelning tagits i bruk vid kammarrätt från , men allt talar för att denna förstärkning inte ens räcker för att hindra en ökning av antalet oavgjorda mål vid denna kammarrätt. Under hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om inrättande av ytterligare en avdelning vid kammarrätt under /76. () ()