mot · FY021135 · 1975-01-27 00:00:00 — om finansiering av sjukvårdskostnader över trafikförsäkringen. Den medicinska och den medicinskt tekniska utvecklingen har varit snabb . De medicinska framstegen har medfört ökade möjligheter att beharidla olika sjukdomar. Stora framsteg har gjorts genom upptäckt av läkemedel som kan användas i sjukdomsförebyggande syfte. Vårdbehovet omfattar numera i allt högre grad sjukdomar, som har sammanhang med det moderna samhällets villkor. Alkohol- och narkotikamissbruk, trafikolycksfall samt yrkesskador svarar för en stor del av vårdbehovet. Sjukvården är ett område där man naturligtvis aldrig kommer att uppnå jämvikt mellan behov och tillgängliga resurser. Vi har eftersläpande behov trots de ökade resurser som tillförts sjukvården. Tiotusentals väntar på plats på sjukhus, det krävs bättre omvårdnad, rehabiliteringen behöver byggas ut etc. De alltmer stigande kostnaderna för hälso- och sjukvården och den relativa resursknapphet som råder gör det nödvändigt med mer omfattande samhälleliga åtaganden, såväl ekonomiskt som organisatoriskt. Det är nödvändigt att hälso- och sjukvården samordnas med hela den sociala och ekonomiska politiken. Det är önskvärt med solidare grunder för hur man skall avväga olika investeringar och program mot varandra. Problemet är att skapa resurser för att utnyttja kunskaperna och att få en sådan styrning av utvecklingen av resurserna att dessa verkligen kommer till effektiv nytta i enlighet med konsumenternas önskemål. Vägtrafikolycker och yrkesskador ger upphov till vårdkostnader, produktionsbortfall och andra samhällsekonomiska uppoffringar förutom alla tragiska konsekvenser för den som drabbas och för hans anhöriga. En begränsning av olycks- eller skadefrekvensen kan därför, med samhällsekonomins terminologi innebära stora välfärdsvinster. I syfte att nå en sådan begränsning är det tänkbart att lägga sjukvårdsavgifter i vidsträckt bemärkelse på bilar och arbetsmiljö. Sådana avgifter är då avsedda att informera om de samhällsekonomiska uppoffringar som inte bärs av bilisten, respektive företaget. Därmed görs dessa i ökad utsträckning medvetna om de olycksrisker som bilanvändning och vissa inslag i arbetsmiljön är förknippade med. För att skapa anledning att förebygga olycksfall och sjukdomar, kan avgifterna differentieras efter riskskillnader. Avsikten är då att stimulera utvecklande av och övergång till säkrare arbetsplatser och ökad trafiksäkerhet. En analys av dylika avgifters utformning och möjliga effekter 1* 1975. har gjorts inom landstingsförbundet (: Samhällskostnader för trafikolyckor, yrkesskador och rökbetingade sjukdomar). Enligt denna undersökning vållar trafikolyckerna sjukvårdskostnader på priser. Det är i princip möjligt att nå rättvisare kostnadsfördelning om bilförare och företag via försäkringar får stå för sjukvårdskostnaderna. Det borde således vara möjligt att låta den obligatoriska trafikförsäkringen stå för såväl sjukpenningkostnader som sjukvårdskostnader och pensionsutgifter, vilka uppstår till följd av trafikolycksfall. Med en så utvidgad trafikförsäkring skapas såväl en bättre avvägning mellan olika trafikslag som satsning på ökad trafiksäkerhet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till en utvidgning av den obligatoriska trafikförsäkringen, så att försäkringen får helt eller delvis stå frö de sjukvårds- och socialförsäkringskostnader som förorsakas av trafikolyckor.