ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY02496 · 1975-01-22 00:00:00 — av m. fl. om statsbidrag till inköp av luftrenare till astmasjuka. Antalet astmatiska sjukdomar och allergier har väsentligt ökat i vårt land . Svåra smärtor och akuta besvär hindrar många av dessa människor att fullfölja sitt arbete ute i skolan, arbetslivet eller i hemmen. Ofta får de intagas på sjukhus som akut sjuka patienter. Nätterna är i många fall den svåraste tiden, och särskilt när det gäller barn får familjen uppleva svår oro och mycket arbete. i har tillverkat en luftrenare för astmapatienter. Samma system har tidigare använts till militärt bruk. Det är en fyrkantig låda att ställas in i rummet för astmapatienter. har under dessa år prövat och kontrollerat denna luftrenare, och har inköpt ca 200 luftrenare, till astmapatienter. Inköpen har skett efter rekommendation av läkare som följt verksamheten. Både patienter och läkare har konstaterat stora förbättringar genom denna luftrenare, och många patienter är helt beroende av denna verksamhet. Nättema blir lugnare för astmatikerna, och de har kunnat återgå till sitt arbete igen och minska på mediciner. På grund av det stora antal astmasjuka personer i landet som skulle behöva renad luft och som skulle kunna hjälpas genom luftrenare hemställer vi att beslutar att luftrenare skall ingå i de handikapphjälpmedel som erhåller statligt stöd.
mot · FY02497 · 1975-01-22 00:00:00 — av m. fl. om ålderdomshemmens läkemedelsinköp. Inköpen av läkemedel till ålderdomshemmen kan ske antingen genom individuell receptförskrivning för varje pensionär eller genom gemensamma inköp i storförpackningar medelst av läkare signerad rekvisitionsbok. I det senare fallet krävs tillgång till medicinskt utbildad personal vid hemmet. Dessutom skall givetvis medicinjournal föras för varje pensionär. 1 båda fallen förvaras läkemedlen av ansvarig personal, som ombesörjer utdelningen av läkemedel ett antal gånger per dag. I de fall individuell receptförskrivning sker innebär detta ett betydande merarbete för apoteken, som skall skriva namn, födelseår, ordination m. m. på varje liten förpackning för varje patient. Många av pensionärerna på ålderdomshemmen torde ha mer än fem olika mediciner. Vid individuell receptförskrivning krävs vidare större medicinskåp på hemmen samt ett visst merarbete även där. Trots detta ställer sig den individuella receptförskrivningen ekonomiskt mer fördelaktig för kommunerna, som står för kostnaderna, eftersom man endast behöver betala . Vid gemensamma inköp i storförpackningar gäller inte försäkringen, varför i allmänhet endast en storköpsrabatt på erhålls. Vid ett ålderdomshem med 140 platser, som tillämpade gemensamma inköp, påtalade kommunens revisorer det oekonomiska i förfaringssättet. En jämförelse med andra ålderdomshem, som tillämpade individuell förskrivning, visade att en övergång till detta system skulle innebära en besparing . , trots viss ökning av personalbehovet, inköp av större medicinskåp osv. De ökade kostnader som en övergång skulle innebära för apoteken påverkar därvid inte på något sätt kommunen. Det förefaller dock att vara en icke avsedd konsekvens av gällande sjukförsäkringsbestämmelser att ett system som måste medföra högre produktionskostnader och som ställer sig mer betungande för apoteken och till en viss del också för ålderdomshemmen trots detta ställer sig ekonomiskt fördelaktigare för kommunen. Olika lösningar på problemet kan givetvis tänkas, antingen genom att också ålderdomshemmens läkemedelsinköp inordnades i sjukförsäkringsbestämmelserna eller genom att rabatteringen från apoteken görs mer konkurrenskraftig vid inköp av storförpackningar för ålderdomshemmens räkning. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär utredning och förslag angående ålderdomshemmens läkemedelsinköp i enlighet med vad i motionen anförts. () () GOTAB 75 8634 S 1975
mot · FY025 · 1975-01-10 00:00:00 — av herrar Hyltander och angående tidpunkten för tillhandahållande åt riksdagsledamöterna av regeringens propositioner. Det finns en allmän trend att bredda inflytandet från och öka informationsflödet till de s. k. gräsrötterna; detta stöds av de allra flesta och med all rätt. När det gäller måste de enskilda riksdagsmännen i denna sin egenskap vara gräsrötter. har tagits ett i och för sig rätt steg i rätt riktning genom att huvudroll och betydelse vid riksdagsöppnandet betonats. I stället för att vara en grå anonym massa, som väller in i slottskapell och rikssal, sitter riksdagsmännen på sina bestämda platser, och betydelse i sammanhanget accentueras av att kungen, diplomatiska kåren, hovet och rikets spetsar kommer till plenisal, där öppnandet sker. I och för sig kunde säkert samma betoning av huvudroll ha åstadkommits om öppnandet skett på , i så fall i för riksdagsmännen mer värdiga former. En situation, där emellertid riksdagsmännen i gemen fortfarande befinner sig på undantag, är när det gäller information om nådiga luntan eller budgetpropositionen, som den numera heter. Det är egentligen rätt underligt att de, som egentligen skall ta del av och arbeta med detta aktstycke, inte får den i sina händer förrän de kan läsa om innehållet i middagstidningarna och få kommentarer i övriga massmedia - som t. ex. i - innan man hunnit få tag i och befria propositionsluntan från omslagssnörena. Detsamma gäller f. ö. även andra propositioner, där man först delger massmedia innehållet och sedan, när tryckeriet hunnit med, delar propositionen till riksdagsledamöterna. Regeln borde åtminstone vara samtidighet. Antingen får alla vänta till dess propositionen kan delas till alla riksdagsledamöter och andra, som skall ta del av den, eller också bör upplagan vara tryckt och färdig i så god tid, att riksdagsledamöterna kan få den som förhandsinformation som massmedie- och pressrepresentanterna. Vi anser att man även på detta sätt bör markera huvudroll i sammanhanget. I den mån som det erfordras ändring i lag eller stadga för att få en ordning som skisserats ovan bör vederbörande utskott utarbeta erforderlig text. Med stöd av det anförda hemställer vi att beslutar att propositioner delas till samtliga ledamöter senast som press och massmedia får del av innehållet, antingen detta sker vid den formella tidpunkten för meddelandet eller som förhandsinformation med offentliggörande vid en viss, senare tidpunkt.
mot · FY0250 · 1975-01-10 00:00:00 — av i angående SJ:s pensionärsbiljetter. För att man skall fä köpa SJ:s pensionärsbiljetter (f. d. 67-kort) krävs att man är folkpensionär, åtnjuter förtidspension enligt lagen om allmän försäkring, sjukbidrag, invaliditetsersättning eller hustrutillägg. Sistnämnda förmån betingades av att man ansåg att det var rimligt att en kvinna med hustrutillägg skulle kunna fä resa på samma villkor som make som fyllt . Denna kvinna förlorar emellertid sin förmån ifall hon inte fyllt när maken avlider. Nuvarande bestämmelser medger inte rätt för den som är berättigad att använda pensionärsbiljett att fortsätta med detta när maken avlider, såvitt vederbörande inte fyllt eller uppnår denna ålder eller uppfyller de tidigare nämnda kriterierna för att erhålla pensionärsrabatt. För den efterlevande maken innebär ett borttagande av de rabatterade resorna att en social förmån upphör att gälla med åtföljande ekonomiska konsekvenser. Kvinna som före sin makes bortgång haft rätt att använda sig av denna förmån har svårt att förstå anledningen till att denna dras in i och med makens bortgång. I övervägande antalet fall har hennes ekonomiska ställning snarare försämrats än förbättrats genom att hon blivit änka. Det är enligt min uppfattning både ur humanitär synpunkt och rättvisesynpunkt motiverat att den kvinna som fått utnyttja pensionärsbiljett på grund av att hon åtnjuter hustrutillägg får göra detta även om maken skulle gå bort. Ur ekonomisk synpunkt, på grund av det begränsade antal det här kan vara, bör bibehållande av pensionärsrabatt i sådana fall inte ha en avgörande betydelse ur vare sig företagsekonomisk eller samhällsekonomisk synpunkt. För de enskilda personer som berörs kan det ändå vara en fråga av betydelse. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att kvinna som haft rätt att utnyttja SJ:s pensionärsbiljetter på grund av åtnjutande av hustrutillägg skall fä behålla denna förmån även om hon blir änka utan att vara folkpensionär.
mot · FY02501 · 1975-01-23 00:00:00 — av m. fl. om ökad konsumentinformation i radio-TV. Enligt årets budgetproposition kommer den statliga satsningen på pris-, konkurrens- och konsumentfrågor att uppgå till . för /76. De införmationsaktiviteter som utgår ur dessa medel är huvudsakligen knutna till skriftlig information, vilken når konsumenterna endast via abonnemang. 1 övrigt tillkommer det den enskilde konsumenten att själv ta initiativ till kontakt för att bli delaktig av de kunskaper och rön de statliga instanserna kan förmedla. Den uppsökande verksamhet som främst de regionala hemkonsulenterna bedriver är föredömlig men tyvärr otillräcklig för att täcka det behov av information som är erforderligt inte minst med tanke på de senaste årens omfattande lagstiftningsarbete på det konsumenträttsliga området. Mot bakgrund av den stora satsning som samhället gör på det forskande, utredande och granskande konsumentområdet bör abonnemangsvägen till delaktighet i konsumentinformation överges och de uppsökande informationsaktiviteterna breddas. Den genomslagskraft som massmedia, och då främst radio/TV, har är från informationssynpunkt på detta område föga utnyttjad. Den information som kommer konsumenterna till del via radions sändningar utgörs bl. a. av minutprogrammet Dagens konsumentkortis som sänds i P III samt programmet Matbörsen. I TV utgörs konsumentinformationen av med. delanden om vissa bestämmelser, t. ex. möjlighet till förtidspension, vikten av att meddela flyttning i programmet Anslagstavlan, ett femminutersprogram. Dessutom har i såväl radio som TV sänts program i anslutning till TRU:s satsning på studiecirkeln Vardagslagen. Emellanåt förekommer konsumentinformation integrerat i andra program men då främst i formen av en debatt, som uppvisar stora brister i fråga om objektiv belysning och saklig information. Möjligheterna att utnyttja radio/TV för spridande av information bör enligt vår mening närmare utredas av den pågående radioutredningen, så att resultatet av den samhälleliga satsningen bättre tillvaratas. Härvidlag bör också utredas hur information om nya lagar och bestämmelser bäst skall komma de enskilda medborgarna till del även i de frågor som ur traditionell synvinkel inte klassas som konsumentfrågor. I avvaktan på denna utredning bör TRU:s erfarenheter på utbildningsoch informationsområdet bättre tillvaratas. bör därför uttala att TRU inom ramen för sitt anslag prioriterar konsumentinformation genom att i nära samarbete med de statliga pris-, konkurrens- och konsumentorganen m. fl. producera informationsprogram att sändas i radio/TV på de tider som har den största tittar- resp. lyssnarfrekvensen. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs1 att beslutar att radioutredningen ges tilläggsdirektiv om att utreda möjligheterna att öka konsumentinformationen i ra dio/TV. () () () () () '(Se även motion 1975:520)
mot · FY02502 · 1975-01-22 00:00:00 — av herrar i Ulfsbyn och om ökat anslag till Bidrag till . 1 årets budgetproposition, , punkt B 40, föreslås att till för /76 anvisa ett reservationsanslag av . () fullgör som statens och folkrörelsernas organ informationsuppgifter för både skola, organisationsliv och vuxenutbildning för skilda yrkesgrupper. CAN har där en viktig funktion att fylla, eftersom information genom skola och organisationer inte bör verka helt skilda från varandra. CAN har t. ex. konferensverksamhet för skolans personal, elever och föräldrar tillsammans då skola, elev- och föräldraorganisationer samverkar. har én stark breddning skett av folkrörelseunderlaget med anslutning av de stora fackförbunden LO och TCO, stora organisationer som t. ex. KF, , och skola samt andra i informationsarbetet viktiga organisationer såsom . är anslutna, nämligen ABF, NBV, SKS, SFS, Vuxenskolan och TBV. Breddningen av folkrörelseunderlaget till 35 organisationer ställer ökade krav på CAN:s servicefunktion. Det är viktigt att CAN tillsammans med nya organisationer skapar verksamhetsformer lämpliga för integrering av alkohol- och narkotikafrågorna, vilket också påpekar i samband med sitt förslag till ökat anslag - utöver täckning av kostnadsstegringarna - med . CAN har svårigheter att tillgodose krav på ökade insatser, eftersom ökningen av statsanslaget varit avsevärt lägre än kostnadsstegringarna. Viktiga kurser har måst ställas in, föreläsningsbidrag har avsevärt beskurits, krav på nya filmer i upplysningsarbetet har inte blivit tillgodosedda etc. I budgetpropositionen föreslås oförändrat anslag till CAN. Detta innebär en kraftig urholkning av CAN:s verksamhet /76. Med oförändrad verksamhet och med löneökningar och övriga kostnadsstegringar, beräknade till endast 5 96, ökar utgifterna för CAN med . för nästa budgetår. Därtill kommer att redan innevarande budgetår, 1974/75, en urholkning /74 på . kvarstår på grund av kostnadsstegringar. Det bör i sammanhanget understrykas att anslag som CAN kunnat få, genom medel anvisade av , endast går till särskilda pro jekt utanför den ordinarie verksamheten och att arbetsinsatser från CAN:s personal inte belastar dessa medel. Med hänvisning till det anförda hemställs att till Bidrag till för /76 anvisar ett reservationsanslag av .
mot · FY02503 · 1975-01-23 00:00:00 — av i m. fl. om den kommunala kulturmiljö- och byggnadsminnesvården. Intresset för kulturminnesvården skiftar mycket starkt från kommun till kommun. saknas bestämmelser som ålägger kommunerna att göra kulturmiljö- och byggnadsinventeringar. Många intressanta möjligheter och i och för sig realistiska projekt för bevarande blir aldrig förverkligade. Inte desto mindre har enskilda kommuner gjort aktningsvärda insatser. Ambitiösa inventeringar och bevarandeplaner har gjorts. Dessa planer utgör emellertid ett bräckligt skydd för de miljöer som man önskar bevara. Krav från skilda håll, inklusive offentliga myndigheter och organ, resulterar som regel i att bevarandeplanerna ändras, eftersom dessa saknar bindande verkan. Enligt vår mening är det motiverat och angeläget med en väsentligt utbyggd och förstärkt lagstiftning för det aktuella området. Kommun skulle vara förpliktigad att inventera sitt fastighetsbestånd och sin kulturmiljö. På grundval härav upprättade planer bör fastställas i särskild ordning och vara vägledande vid planarbetet i övrigt i kommunen. Fastigheter skall, även mot ägarens medgivande, kunna klassas som byggnadsminnesmärke. För vården av sådant bör särskilda föreskrifter finnas. Vanvård av byggnadsminne skall beivras. Underlåtenhet från enskild ägares sida att fullgöra vårdnadsplikten bör kunna medföra rätt för samhället till tvångsingripande. För ingrepp i fastställd bevarandeplan bör särskilda regler utformas. I dessa bör kommunens kulturnämnd eller motsvarande organ samt antikvarisk expertis tillförsäkras en stark ställning. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att hos regeringen begära utredning och förslag till lagstiftning rörande den kommunala kulturmiljö- och byggnadsminnesvården enligt i huvudsak de riktlinjer som redovisats i förevarande motion. () i Kumla
mot · FY02504 · 1975-01-23 00:00:00 — av m. fl. om ökat anslag till Bidrag till . Det för folkrörelserna och staten gemensamma organet () har betydelsefulla uppgifter att verkställa för sina uppdragsgivare i det svenska samhället. Särskilt värdefull är uppgiften att öka den helnyktra sektorn i samhället, vilket sker genom nära samarbete mellan CAN och nykterhetsorganisationerna. Härvid framhålls det från samhällets synpunkt värdefulla i en på personlig helnykterhet grundad livsstil. Emellertid ges CAN i propositionen med förslag till statsbudget för /76 i bilaga 10, (B 40), enligt förslaget oförändrat , vilket med hänsyn till automatiska kostnadsstegringar innebär försämrade verksamhetsmöjligheter. Detta är olyckligt, eftersom CAN:s nära samverkan med folkrörelserna ger goda möjligheter att nå ut på bred front till Folkrörelsesverige med upplysning i alkohol- och narkotikafrågor. I avvaktan på behandlingen av den alkoholpolitiska utredningens förslag får det därför anses som mycket angeläget att staten garanterar folkrörelserna - även de som inte är ungdomsorganisationer - en rimlig möjlighet att fortlöpande bedriva upplysningsverksamhet i alkohol- och narkotikafrågorna genom CAN. har bedömt kostnadsstegringarna för CAN under /76 till . Även vid en något försiktigare beräkning torde det finnas anledning att förutse att kostnadsökningarna blir avsevärda. Om sålunda lönekostnaderna förutsätts öka och prisferna på varor och tjänster ej ökar , måste slutbedömningen ändå stanna vid ett behov, utöver det i budgeten angivna anslaget, av . Med hänsyn till de skäl vi här anfört anser vi att bidraget till CAN bör höjas med . att under utbildningshuvudtiteln anvisar . till Bidrag till narkotikaupplysning. () () GOTAB 75 8635 S 1975
mot · FY02505 · 1975-01-21 00:00:00 — av m. fl. om ytterligare tjänster som stiftsadjunkt för den finskspråkiga befolkningen i . Frågan om de finska invandrarnas rättigheter när det gäller andlig vård är en synnerligen viktig jämlikhetsfråga. Mot bakgrund av den eftersatta vården bland finskspråkiga personer i anhöll kyrkomöte hos Kungl. Maj:t om utredning för att åstadkomma en effektivare organisation av denna vård. medverkar på olika sätt till förbättrade möjligheter till religionsutövning för de finskspråkiga. beslöt om inrättande av två nya tjänster som förste stiftsadjunkt. Detta är otillräckligt. Departementschefen är medveten om detta. Han anför i propositionen 1974 osäkerhet beträffande den framtida utvecklingen när det gäller in- och utflyttning från som motivering för begränsningen av antalet tjänster till två. Under största delen av 1974 var utflyttningen till större än invandringen. Fr. o. m. är trenden en annan. Siffrorna visar på ökad invandring. Nettotillskottet var för september 1974+ 468, för oktober + 474, för november + 338. Behovet av ytterligare tjänster är väldokumenterat. församlingsarbete i finner det också nödvändigt med inrättande av ytterligare tjänster. Problemen är särskilt påtagliga i . stift, som betjänas från , och stift. Vi föreslår att ytterligare två tjänster som förste stiftsadjunkt inrättas. Det ankommer på regeringen att bestämma stationeringsort och tjänstgöringsområden. Vi förutsätter att därvid hänsyn tas till ovannämnda riksförbunds synpunkter och önskemål. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att medel ur kyrkofonden får utgå för avlönande av två förste stiftsadjunkter, avsedda för den finskspråkiga befolkningen i . () ()
mot · FY02507 · 1975-01-23 00:00:00 — av i Lane-Herrestad m. fl. om statsbidrag till museer. En viktig del av de framtida statliga instanserna på kulturpolitikens område som 1974 fattat beslut om måste gälla musei- och arkivverksamheten. Museerna och arkiven spelar genom sina resurser en central roll i kulturpolitiken, t. ex. genom att dokumentera nutid och gångna tider och stimulera till olika slags aktivitet. Bland annat engagerar utställningsverksamheten många människor för ett aktivt deltagande i kulturlivet. Det är angeläget att museiverksamheten kan nå ut till fler människor. Därför bör den byggas ut i olika delar av landet både genom fasta resurser och genom en verksamhet, t. ex. vandringsutställningar och depositioner, som når utanför de reguljära museiinstitutionerna. Det är således av stor betydelse att museerna kan utveckla sin verksamhet i enlighet med målsättningarna förden statliga kulturpolitiken. Det intresse och engagemang som läggs ned i det mycket stora antal bygdemuseer som finns över hela landet är därvid betydelsefullt. Det är emellertid också viktigt att dessa museer genom ett väl utvecklat länsmuseum kan få nödvändigt stöd. Regeringen har tillsatt en arbetsgrupp, vilken f. n. överväger utformningen av ett nytt statsbidragssystem för länsmuseerna. Vi förutsätter att denna utredning arbetar skyndsamt. Redan nu finns emellertid ett betydande behov av medel för att museiverksamheten skall kunna utvecklas. Inte minst gäller det sådana museer som ingår som viktiga led i forskningsorganisationen och som används i undervisning. bör därför, i avvaktan på förslag om nytt statsbidragssystem till länsmuseerna, anvisa som bidrag till sådana icke statliga museer som främst på olika sätt utnyttjas för vetenskaplig forskning och undervisning Med hänvisning till ovanstående hemställs att till nytt anslag, Bidrag till museer för vissa vetenskapliga tjänster m. m. för /76 anvisar ett reservationsanslag av I . () i Lane-Herrestad P. O. () () i Ulfsbyn () ()
mot · FY02508 · 1975-01-23 00:00:00 — av m. fl. om användningen av anslaget Bidrag till kulturprogram inom föreningslivet m. m. Genom beslut av riksdag infördes fr. o. m. innevarande budgetår ett nytt anslag, Bidrag till kulturprogram inom föreningslivet m. m. Enligt kungörelsen (SFS 1974:454) om statsbidrag till kulturprogram utgår statsbidrag bl. a. för kulturprogram som anordnas av studieförbund, regional eller lokal enhet inom studieförbund, länsbildningsförbund eller föreläsningsförening. Frågor om statsbidrag för kulturprogram handläggs av en central förmedlingsbyrå. utövar tillsyn över bidragsgivningen. Bidrag till kulturprogram för handikappade, bidrag till den centrala förmedlingsbyrån, länsbildningsförbunden samt till folkbildningsförbundet utgår också från detta anslag. Anslagsfördelningen innevarande budgetår framgår av tabell 1. Tabell I Bidrag till kulturprogram inom föreningslivet m. m. /75 samt motionärernas förslag för /76. Kulturprogram inom föreningslivet 5 135 000 of. Kulturprogram för handikappade 200 000 +150 000 Förmedlingsbyrån för kulturprogram 315 000 + 50 000 328 000 of. 22 000 of. 6 000 000 200 000 Förmedlingsbyrån för kulturprogram påtalar i sina framställningar rörande anslag för /76 svårigheten att i ett läge då ett nytt anslag införs göra säkra bedömningarom den fortsatta utvecklingen och kommande behov av medel. Föredragande statsråd föreslår i budgetpropositionen att anslagsposten Kulturprogram inom föreningslivet ökas till . Mot bakgrund av vad förmedlingsbyrån anfört beträffande svårigheten att bedöma utvecklingen av anslagsbehovet är vi inte beredda att tillstyrka en ökning av anslaget /76. Verksamheten bör stabiliseras, och dess betydelse och effekter på förenings- och kulturlivet bör klargöras innan en ytterligare statlig bidragsgivning kan anses motiverad. Vårt anslagsförslag framgår av tabell I. En redovisning hur anslagen fördelats och använts innevarande budgetår skulle väsentligt underlätta en bedömning av den fortsatta bidragsgivningen. I enlighet med ovanstående hemställer vi 1. att hos regeringen anhåller om en redovisning av hur bidragen under anslagsposten Kulturprogram inom föreningslivet fördelats och använts, 2. att till Bidrag till kulturprogram inom föreningslivet m. m. för /76 anvisar ett anslag av . HANS NYHAGE (m) () i Agnäs () . NISSER (m) () ()