mot · FY022175 · 1975-05-28 00:00:00 — av herrar i och i med anledning av propositionen 1975:104 med förslag till ny bokföringslag m. m. I propositionen 1975: 104 framläggs förslag till ny bokföringslag som avses gälla alla näringsidkare med undantag för dem som driver jordeller skogsbruk. Som framgår av remissbehandlingen och lagrådsremisserna har stor osäkerhet rått om huruvida det är möjligt att nu utsträcka bokföringsskyldigheten enligt lagförslaget till alla de företag som är s. k. enmansföretag eller drivs med hjälp av endast familjemedlemmar eller endast ett par anställda. Det torde föreligga nästan oöverstigliga svårigheter att utforma lagbestämmelser som avser alla större och medelstora företag och som skall gälla även för de minsta företagen. Svårigheter torde bl. a. föreligga att genomföra en information och en utbildning som gör det möjligt att inom rimlig tid kräva efterlevnad av lagen. Inte heller kan man hänvisa till att dessa företag skall vända sig till bokföringsbyråer, ty dels kan dessa inte inom erforderlig tid skaffa fram kapacitet för en så kraftig ökning av sina tjänster, allra helst som förslaget innebär förbud mot brutet räkenskapsår med ojämn arbetsbelastning som följd, dels anser sig många av de minsta företagen inte ha råd att anlita byråer för sin löpande redovisning och sina årsbokslut. Det är dock ett mycket stort antal företag det är fråga om; enmansföretagen torde uppgå till över 100 000 om man frånräknar jordbruket. Det synes oss lämpligt att i den nu förestående lagändringen undanta enmansföretag och sådana som drivs endast med hjälp av familjemedlemmar och endast ett par anställda. Efter hand som utbildningen på området ökar och erfarenhet vinns av de nya lagbestämmelserna kan frågan i ett senare skede prövas huruvida bokföringsskyldigheten skall utsträckas till att gälla samtliga näringsidkare. För dem som inte är bokföringsskyldiga gäller redan nu föreskrifter i 20 § taxeringslagen att var och en är skyldig att föra räkenskaper, anteckningar eller på annat lämpligt sätt sörja för att det finns underlag för fullgörande av deklarationsskyldigheten. Genom den skärpta taxeringshandläggning som i annat sammanhang beslutas torde knappast kontrollsvårigheter och skattehänsyn ge anledning att nu kräva att hantverkare och mycket små företag åläggs fullständig bokföringsskyldighet. Även för de mindre företag som har från ett par upptill omkring ett 25-tal anställda kan föreslagna bestämmelser synas onödigt krävande i förhållande till företagssstorleken. Dessa företag bör självfallet ingå under bokföringsskyldigheten. Men i några fall bör man för företag av denna storlek kunna tillämpa enklare regler än vad som föreskrivs i lagförslaget. Detta gäller bl. a. bestämmelsen i 8 § om att fordringar och skulder skall bokföras så snart faktura eller annan handling föreligger som visar att en fordran eller skuld uppstått. Detta kommer i denna företagsstorlek ofta att anses onödigt arbetskrävande och inte fylla någon uppgift. Enligt vår mening bör dessa företagare även fortsättningsvis få använda den s. k. pärmmetoden. Bokföringen sker då när likvid erlagts eller inkommit. Även i andra fall kan en enklare tillämpning av bestämmelserna anses vara påkallad, t. ex. i fråga om årsbokslutet. Man bör inte ställa högre krav på bokföring och redovisning än vad som är skäligt med hänsyn till rörelsens verksamhet och omfattning. För att få en smidig handläggning av dylika ärenden är det nödvändigt att den föreslagna får sådan sammansättning och sådana direktiv för sitt arbete, att den tillräckligt ägnar sig åt även de mindre företagens särskilda problem i sammanhanget. Detta bör föranleda ett uttalande från sida. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att mindre företag, som drivs utan annat biträde än familjemedlemmar samt ytterligare högst två anställda, ej skall omfattas av bokföringslagen, 2. att enklare regler utarbetas för tillämpning inom lagens ram för mindre företag i fråga om bl. a. bokföringsskyldighet för skulder, fordringar och årsredovisning, 3. att uttala att får en sådan sammansättning och sådana direktiv för sitt arbete att de mindre företagens behov av nämndens hänsynstagande vid tillämpningen av lagen och av rådgivning för uppgifternas fullgörande tillgodoses.