mot · FY02288 · 1975-01-17 00:00:00 — av m. fl. om kapitalförsörjningen i mindre och medelstora företag. Från kapitalförsörjningssynpunkt kan de mindre företagens problem sammanfattningsvis sägas vara följande: För att kunna hävda sig i konkurrensen måste de göra betydande investeringar i maskiner, produktutveckling, marknadsföring m. m. Dessa investeringar kommer, om inget särskilt händer, i allt mindre grad att kunna finansieras med eget kapital. I stället måste de mindre företagen i ökad utsträckning anlita externa finansieringskällor. kan en ökad konkurrens om de finansieringsmöjligheter som står till buds förutses. I denna konkurrens är de mindre företagens nuvarande möjligheter att hävda sig begränsade. De mindre företagen saknar t. ex. de störres möjligheter att utnyttja obligationsmarknaden forsin långfristiga finansiering. De har ofta en ogynnsam relation mellan eget och främmande kapital och saknar tillräckliga formella säkerheter. Till bilden av de mindre företagens kapitalförsörjningsproblem hör också att de tenderar att missgynnas vid kreditrestriktioner. Mot denna bakgrund måste lönsamheten förbättras, så att de mindre företagen får bättre möjligheter att finansiera sina investeringar med egna vinstmedel. Tillgång till eget riskkapital är förutsättningen för att man skall våga satsa på nya produkter och nya marknader. För att kompensera de mindre företagens handikapp på den reguljära kreditmarknaden har bildats en lång rad hel- eller halvstatliga kreditinstitut. Varje institut har vanligen tillkommit för att tillfredsställa ett kreditbehov som i fråga ansetts speciellt eftersatt. Dessa institut har otvivelaktigt bidragit till att underlätta kapitalförsörjningen för mindre och medelstora företag. av institut eller speciella kreditstöd börjar emellertid bli något vildvuxen. Det torde röra sig om ett 25-tal olika hel- eller halvstatliga institut och myndigheter som bidrar till förmedlingen av kapital till mindre och medelstora företag. Till dem hör t. ex. , , , investeringsbank, statens hantverks- och industrilånefond, AB Svensk exportkredit, exportkredit nämnden, exportråd, statens industriverk, Svensk företagsgaranti, , fraktbidragsnämnden, styrelsen för teknisk utveckling, Norrlandsfonden samt statens utvecklingsfond. Bakom de olika institutens eller myndigheternas medverkan i kapitalförsörjningsprocessen ligger naturligtvis ett bestämt syfte eller ett visst behov, men från företagens synpunkt blir det stora antalet organ lätt besvärande. De måste klarlägga och dokumentera sina kapitalbehov för en lång rad olika institutioner, och ett projekts genomförande blir beroende av ställningstaganden från olika organ. På grund härav kan det dröja innan besked kan ges, om ett projekt kan genomföras eller ej. En annan nackdel är att det sker ett betydande mer- och dubbelarbete, när samma projekt och företag måste prövas av olika organ. En bättre samordning mellan olika låneformer och kreditinstitut är därför önskvärd. Det är nödvändigt att underlätta för företagen att överblicka de olika möjligheterna att få fram kapital och förenkla kontakterna med kreditbeviljande institutioner. I ett yttrande över en motion från underströk näringsutskottet dessa synpunkter liksom också företagarföreningarnas betydelse när det gäller att samordna det statliga stödet till mindre och medelstora företag. Utskottet avstyrkte likväl begäran om särskilt förslag till om bättre samordning av kreditstödet med hänvisning till att överväganden om kreditstödets administration i stället borde ske i samband med den fortlöpande översynen av reglerna för kreditstödet. Förslaget till årets om överföring av ansvaret för de s. k. strukturgarantierna kan ses i det perspektivet. Det är bra att näringsutskottet delar vår syn på behovet av en bättre samordning av kreditstödet till mindre och medelstora företag. Vi vill dock upprepa vårt förslag om en samlad översyn av allt kreditstöd till mindre och medelstora företag. En sådan kommer ju, som framgått ovan, att beröra institut och myndigheter av skiftande karaktär och med olika departementsanknytning. Det förefaller därför mest ändamålsenligt att överväganden om administrationen av kreditstödet till mindre och medelstora företag kan ske i ett sammanhang, där samspelet mellan de olika stödformerna bättre kan övervägas. Enligt vår mening bör en huvudpunkt i strävandena att åstadkomma en bättre samordning vara att de olika instituten samlas inom ramen för en gemensam administration och att föreliggande stödformer i största möjliga utsträckning koncentreras till ett organ. har kreditpolitiken successivt skärpts. Genom diskontohöjningar och andra åtgärder har räntenivån successivt höjts som bankernas utlåningsmöjligheter begränsats genom höjda kassalikviditetskvoter o. d. Affärsbankerna har också uppmanats att begränsa sin ut låning till andra ändamål än bostadsbyggande. Bakgrunden till dessa åtgärder är den minskning av den svenska valutareserven som skett , bl. a. till följd av det höga ränteläget utomlands och de kraftiga prishöjningarna på olja och vissa andra råvaror. Genom att företagen kunnat bygga upp en betydande likviditet har det skärpta kreditläget för företagens del inte medfört några större påfrestningar, och på många håll tycks likviditeten vara förhållandevis god. Betydande skillnader finns dock, som framhålls i finansplanen, mellan olika delar av näringslivet och mellan företag av olika storlek. Dessa skillnader i likviditetssituation kan få stor betydelse vid den fortsatta kreditåtstramning som förutses . Det gäller särskilt för de mindre företagen, vilkas finansiella beredskap med stor sannolikhet är sämre än de störres. Erfarenheterna från tidigare tillfällen visar också att det särskilt är de mindre företagen som drabbas. Vid den kraftiga kreditåtstramningen /70 t. ex. var det framför allt utlåning till mindre företag som sjönk, medan de större företagen utan särskilda svårigheter kunde få sina kreditbehov tillgodosedda. Inför den fortsatta strama kreditpolitik som förutses för åtminstone är det därför av vikt att särskilda åtgärder vidtas för att även de mindre företagen skall få sina behov av kapital för investeringar tillgodosedda. I finansplanen förutses att staten kan komma att uppta större utlandslån. När det sker skapas enligt vår mening förutsättning för lättnader i kreditpolitiken, vilket också skulle komma de mindre företagen till del. Det finns emellertid också andra vägar som bör komma i fråga. Vid ett flertal tillfällen har företag och kommuner uppmanats att söka sig utomlands för att tillgodose sina kapitalbehov. För de mindre företagens del är det emellertid förenat med speciella svårigheter att ta upp lån utomlands. Samma restriktioner uppträder här som när det gäller t. ex. att utnyttja obligationsmarknaden. De aktuella beloppen är relativt sett små, och lånekostnaderna blir därför stora. Förutsättningen för att mindre företag skall kunna följa uppmaningen att utnyttja möjligheterna på utländska kapitalmarknader är därför att staten eller en grupp av banker medverkar. Enligt vår mening finns starka skäl för att just statsmakterna bör känna ett speciellt ansvar, och vi föreslår därför att regeringen medverkar till att ett utlandslån tas upp för att tillgodose lånebehoven bland mindre och medelstora företag. Riskvilligt kapital m. m. Tyngdpunkten i det statliga finansieringsstödet för mindre och medelstora företag ligger på krediter - framför allt långfristiga sådana. Med en låg soliditet har emellertid även företag med goda lönsamhetsutsikter svårt att låna upp kapital, beroende på både riskaversionen hos eventuella långivare och ägarnas obenägenhet att ytterligare försämra förhållandet mellan eget och främmande Företagens villighet att satsa på nya investeringar kommer därför att sammanhänga med tillgången på riskvilligt kapital. Det gäller särskilt de mindre företagen. En förbättrad lönsamhet ger företagen bättre möjligheter att finansiera sina investeringar med egna medel. Men även om lönsamheten förbättras kommer av allt att döma många mindre och medelstora företag att ha behov av att erhålla nytt riskvilligt kapital utifrån. En utbyggnad av det statliga kreditstödet till att även avse riskvilligt kapital framstår därför som önskvärd. beslöt riskdagen att inrätta det halvstatliga , vars uppgift är att genom köp av minoritetsposter av aktier o. d. förmedla riskvilligt kapital till mindre och medelstora företag. Många företagare är emellertid ovilliga att vidga ägarkretsen. I dessa fall medför det nya emissionsinstitutet ingen förbättring. Därför måste ytterligare vägar prövas för att tillföra mindre och medelstora företag riskvilligt kapital. Det bör bl. a. kunna ske via företagarföreningarna. Det nuvarande kreditstödet för mindre och medelstora företag avser materiella investeringar såsom byggnader och maskiner. Men med ett växande behov av s. k. immateriella investeringar hos många företag skapar detta ett svårbemästrat finansieringsproblem. Det kan t. ex. gälla inkörningskostnaderna i samband med en expansion av verksamheten, investeringar i markndsföring och administrativt systemarbete. Dessa investeringar måste i betydande grad kostnadsbokföras och kan normalt inte heller lånefinansieras. Med tanke på att immateriella investeringar av det här slaget är viktiga för att de mindre och medelstora företagen skall bli effektiva och kunna hävda sig i konkurrensen bör det statliga kreditstödet via företagarföreningarna vidgas till att omfatta även sådana investeringar. har företagarföreningarna inga möjligheter att ge lån och förmedla kreditgarantier till den växande gruppen av tjänsteproducerande företag. har denna grupp ofta samma svårigheter som mindre industriföretag att få sina kapitalbehov tillgodosedda på den ordinarie kreditmarknaden. Företagarföreningarna bör därför ges möjlighet att ge kreditstöd även till denna grupp av företag. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att hos regeringen begär A. att ett utlandslån tas upp för att tillgodose kreditbehoven hos mindre och medelstora företag, B. att förslag om bättre samordning av kreditstödet till mindre och medelstora företag utarbetas, C. att reglerna för direktlån och industrigarantilån ses över så att företagarföreningarna får möjlighet att 1. förmedla riskvilligt kapital till mindre och medelstora företag, 2. medverka vid finansieringen av investeringar i marknadsföring o. d., 3. ge kreditstöd till tjänsteproducerande företag. () PER () /ENKEL (fp)