mot · FY021167 · 1975-01-25 00:00:00 — av herrar och om en svensk forskningsfond för . I årets budgetproposition (prop. 1975:1, bilaga 5) refereras utförligt ulandsforskningsutredningens betänkande (SOU 1973:41). Utrikesministern förklarar sig nu inte beredd att föreslå inrättandet av en fristående organisation för u-landsforskning. I avvaktan på att biståndspolitiska utredningen slutför sitt arbete avser han att tillkalla en särskild beredning för u-landsforskning. Denna kommer att få ett eget sekretariat, förlagt till SIDA. Många av de synpunkter som framförs i referatet och i utrikesministerns framställning överensstämmer med de erfarenheter som u-landsorienterade svenska forskare har. Det är sålunda självklart att varje u-land behöver en egen kapacitet för att kunna följa och dra nytta av relevant forskning på annat håll. Därför är det en angelägen uppgift att stödja varje åtgärd i ett u-land med syfte att bygga upp en egen forskningskapacitet. Mera diskutabelt kan det vara att samordna forskningen internationellt. I vissa fall är detta önskvärt eller nödvändigt. I andra fall har det visat sig vara ytterligt opraktiskt och ineffektivt. Erfarenheterna från Demokratiska republiken och PRR-området i visar att det ofta är en stor fördel, om den internationella samordningen äger rum i mottagarlandet. är det t. o. m. en utomordentlig fördel att forskningssamarbetet inte går via något samarbetsorgan alls utan är bilateralt - mellan en institution i ena landet och en institution i det andra eller mellan enskilda forskare. Arbetsgruppen Forskning för i , som bildades , har på detta sätt genom personliga förbindelser med den världsbekante kirurgiprofessorn vid Viet Duc-sjukhuset i gett ett fortlöpande värdefullt stöd till den vetenskapliga forskningen och återuppbyggnaden i republiken . Praktiska och vetenskapliga medicinska problem i har lösts genom kontakter med forskare som sysslat med likartade problem i . I Vietnamhjälpens och svenska kommitténs för , och Cambodja tidskrift nu", nr 7-8 1974, har tre unga forskare från Forskning för skildrat sina erfarenheter från tre veckors arbete vid ett av Viet Duc-sjukhusets forskningslaboratorier. Andra svenska forskargrupper har ett liknande bilateralt samarbete med institutioner och forskare i DRV. Trots mycket begränsade resurser har dessa grupper kunnat ge ett bistånd, som inte sällan haft mycket stor betydelse. Utan tvivel skulle denna form av samarbete kunna utvecklas med andra underutvecklade länder som befriat sig från yttre och inre förtryck och håller på att bygga upp ett eget hälso- och sjukvårdssystem, egna skolor och en egen forskningsorganisation. Det är inte alltid så, som det formuleras i den aktuella budgetpropositionen, att tillgången på svenska forskare med intresse för u-landsforskning är en viktig förutsättning. Erfarenheterna visar att det räcker med ett litet fåtal, som i sin tur tar de nödvändiga kontakterna med andra svenska forskare och sprider arbetsuppgifterna och intresse i allt vidare ringar. Under nuvarande förhållanden har forskarna i i regel det största utbytet av dessa bilaterala förbindelser. Men att det inte alltid är ett utbyte i ena riktningen demonstrerades , då professor besökte på inbjudan av SIDA och kirurgiska föreningen för att föreläsa vid läkarnas riksstämma om sin teknik för reglerad leverresektion med hjälp av transparenkymal kärlligering. Han fick också under vistelsen här tillfälle att utföra denna operation, borttagande av en levertumör och större delen av levern, ett ingrepp som med konventionell teknik tar tre men som med hans metod utfördes på 3 1/! På många områden finns det i pionjärer vilkas originella insatser inom medicinen och andra fält utan tvivel skulle vara av intresse för experterna i högt utvecklade länder. En utomordentlig betydelse skulle det ha om de vietnamesiska erfarenheterna på den förebyggande hälsovårdens område kunde förmedlas till sådana där snart sagt alla biståndsåtgärder blir av mycket begränsat värde, därför att det saknas en effektiv organisation för att komma till rätta med de hygieniska missförhållandena och alla socialt betingade sjukdomar. skulle kunna förmedla dessa erfarenheter från DRV till många uländer genom att stödja sådana internationella symposier som anordnades här, efter ungefär samma mönster som de symposier som förekommit i Stiftelsen svensk näringsforsknings regi. Säkerligen skulle om och Svenska kommittén för , och Cambodja i samarbete med SIDA vara de lämpligaste organisationerna att anordna denna typ av symposier, där forskare och praktiker från DRV och PRR-området kunde dela med sig av sina rika och fruktbringande erfarenheter till inbjudna från länder som borde bygga upp ett motsvarande förebyggande hälsovårdssystem och som måste göra det om de skall ha framgång i kampen mot folksjukdomarna samt för en människovärdig hygienisk och materiell standard. Genom tillskapandet av en särskild forskningsfond skulle sådan verksamhet liksom den verksamhet som bedrivs av Forskning för , Farmaceuter för , Meteorologi och hydrologi för och liknande frivilliga organisationer främjas och kunna få en stor internationell betydelse. Med hänvisning till det anförda hemställes för upprättandet av en svensk forskningsfond för m. m.