mot · FY021509 · 1975-01-27 00:00:00 — om medling i vissa fall vid tvist mellan markägare och vägmyndighet. I 13 § väglagen föreskrives att vid byggande av väg skall tillses, att vägen får sådant läge och utförande att ändamålet med vägen vinns med minsta intrång och olägenhet utan oskälig kostnad. Av departementschefens uttalande till denna paragraf framgår att intrång och olägenhet avser annan, dvs. andra intressen, och att därvid enskilda intressen inte får förnärmas. De intressenter det här närmast är fråga om är naturligtvis markägarna men kan också därutöver avse t. ex. arrendatorer, hyresgäster m. fl. ävensom allmänna intressen, t. ex. naturvård, vattenvård etc. Det är emellertid uppenbart att det är markägarna som i regel för sin existens såsom t. ex. jordbrukare, skogsbruksägare, mark- och mineralexploatörer m. m. i högre grad än de flesta andra intressenter drabbas av intrång i sin markanvändning. Det kan knappast råda något tvivel om att lagstiftarna också vid utformandet av väglagen i synnerhet haft markägarna i åtanke och avsett att reglera förhållandet mellan dem och vägmyndigheterna. Det är sålunda särskilt utsagt i 16 8 att samråd i fråga om vägsträckning och vägutformning i övrigt skall ske med "berörda fastighetsägare. Detta tillgår i praktiken så att ett markägarsammanträde hålls, vid vilket markägarna tillåts anföra sina synpunkter. Förfarandet har dock beklagligtvis blivit till en ren formalitet. Det torde sålunda höra till de klara undantagen att synpunkter som framförs av markägare vinner något som helst beaktande. Varken 13 eller 16 88 har nämligen några föreskrifter om hur det skall förfaras, när markägarsynpunkter kolliderar med vägplanerarnas önskemål; då blir vägmyndigheternas mening rådande. Enligt min mening har frånvaron av regler för sådana fall visat sig vara en stor brist i nuvarande väglag, och talrika är de konflikter som - under den nya väglagen - uppkommit mellan vägmyndigheter och markägare. Det måste slås fast att lagen enligt min mening icke har motsvarat de förväntningar som restes på den vid dess tillkomst, nämligen att utjämna motsättningar mellan olika intressen. Vägtrafikanternas, dvs. person- och lastbilstrafikens, skäliga intressen borde kunna tilgodoses utan att andras intressen förnärmas, men tyvärr är det inte så. Utan att vilja gå in mera i detalj på kända konflikter vill jag dock erinra om händelserna vid Fållan utanför , striden om den goda åkerjorden i i , skövlingen av den världsberömda småländska Våneviksgraniten, varav gamla torde vara delvis uppfört, etc. Det har alltid ansetts vara utmärkande för ett rättssamhälle att med borgarna vid tvister skall kunna vädja till en obunden, förutsatt opartisk instans. Domstolar är inrättade härför och anses fylla en sådan uppgift i en rad sammanhang, där enskilda och allmänna intressen är inblandade. När det gäller utformning och sträckning av vägar finns emellertid ingen som helst möjlighet för en markägare att få sin sak opartiskt prövad. Han äger besvära sig, men överallt möter han vägmyndigheterna i olika gestalt och i sista hand högsta vägmyndigheten i , vars självklara och allmänna uppgift just är att bygga vägar. Länsstyrelser och dithörande organ, naturvårdsenheter, lantbruksnämnder, kommuner, markägande bolag med makt kan utöva inflytande, men andra markägare ligger i ett klart underläge i förhållande till vägmyndigheterna. Enligt min mening måste något nu göras för att ge ett tydligt och rimligt innehåll åt 13 8 väglagen till skydd även för mindre markägare. Sålunda bör möjlighet öppnas för ett medlingsförfarande inför en opartisk medlare vid tvist om sträckning och vägbyggande. Bestämmelser härom bör införas i 13 S väglagen. Ändringar i fråga om proceduren med arbetsplanens utställande etc. och besvärsrätt erfordras inte. På vederbörande utskott torde få ankomma att utarbeta erforderlig lagtext. Åberopande det anförda hemställs att beslutar att i 13 8 väglagen införs bestämmelser om medlingsförfarande vid tvister mellan fastighetsägare (markägare) och vägmyndigheterna om vägsträckning och vägutformning.