mot · FY0295 · 1975-01-15 00:00:00 — Flera känsliga frågor från folk- och bostadsräkningen 1970 är borta, och i fråga om orsak till icke förvärvsarbete kommer fasta svarsalternativ att föreligga. Inlämningen av blanketten sker direkt till ett särskilt kommunalt organ, där handläggarna har tystnadsplikt. Materialet skall användas för statistiska ändamål med det enda undantaget att folkbokföringens uppgifter skall kunna kontrolleras. En omfattande information skall ges om undersökningens syfte, användning och utformning etc. På en punkt vill vi dock ha klarare besked än regeringen tycks beredd att vilja ge. Senast när den statistiska bearbetningen är klar, vilket beräknas vara fallet , bör personuppgifterna avidentifieras. Regeringen nöjer sig med att hänvisa till en utredning som SCB beslutat göra i dessa frågor. I likhet med bl. JO och JK anser vi det dock väsentligt att den enskilde redan när han lämnar sina uppgifter till folk- och bostadsräkningen vet att personanknytningen kommer att tas bort när den statistiska bearbetningen väl är gjord. Fackföreningarnas insyn i data En stor och väsentlig del av datorerna används inom arbetslivet av privata och andra företagare dels för att registrera de anställda, dels för att styra arbetsprocesserna. Här är ett område där det är särskilt viktigt att de som berörs av datasystem har både befogenhet och kunskaper nog för att själva medverka till uppläggningen av dem. Hur företagets eller kommunens eller verkets datasystem fungerar har ofta ett mycket nära inflytande på hur arbetssituationen utformas för de anställda. Olämpliga system kan splittra arbetsuppgifterna, eller polarisera de anställda i grupper med olika utbildning, eller sätta de arbetande i onödiga motsättningar till kunder och klienter, eller göra dem mera utsatta för kontroll än förut, etc. På alla sådana punkter måste de anställdas egna organisationer ha inflytande och måste därtill själva ha möjlighet att skaffa sig nödig information och utbildning. Här hjälper inte en snabbkurs i datateknikens enkla grunder, även om det naturligtvis över huvud taget är viktigt att höja datakunskapen. Här måste de arbetandes egna organisationer på allvar kunna sätta sig in i vad som sker och kunna diskutera datateknikens följder för de anställda. Det är ett besvärligt översättningsarbete, men inte ett omöjligt. Företagsledningen eller verksledningen har sina experter, som talar om för dem vilka följderna blir för lönsamhet och effektivitet, om man lägger datahanteringen si eller så. Det är inte svårare att ta reda på vilka följderna blir för de arbetandes möjligheter att påverka sin egen situation, samarbeta med sina kolleger, använda initiativ, ta eget ansvar. Vissa exempel, särskilt från , visar att detta ingalunda är en utopi utan högst genomförbart. Det blir helt olika problem att diskutera, om man talar om en metallfabrik eller ett sjukhus, men i båda fallen har de arbetande själva både rätt och plikt att framföra sina egna synpunkter och få dem beaktade. Problemet med översättningen från dataexperternas fackspråk kommer man i viss mån ifrån, om man ser till att debatten sätts i gång så tidigt att man kan hålla sig på den nivå där man inte talar om de tekniska medlen men om ändamålet de skall tjäna, således om de ursprungliga direktiven för systemanalytikerna. Där kan lekmannen yttra sig och ha tunga argument - utan att bli förvirrad av expertspråket. Vad vi här närmast kräver är att en sådan rätt till aktiv medverkan vid varje mera genomgripande datorisering av arbetsplatsen skall tillerkännas de anställda via deras lokala fackliga organisation som en del av dess normala arbete. Det skall således ingå som en självklar och viktig del av den arbetsdemokrati vi förespråkar. Alla föreslagna personregister över de anställda underställs företagsnämnden, innan de sätts i verket, och detta bör givetvis gälla alla arbetsplatser, även kommunala och statliga. yttrande bör vidare åtfölja begäran om tillstånd hos datainspektionen att få inrätta sådant register. Datainspektionen anförde i sitt yttrande över motion 1974:1 att bestämmelserna om straff och skadestånd inte utgör full garanti för att alla databrott skall upptäckas och förhindras. En orsak som datainspektionen därvid pekar på är att det ännu inte existerar någon vedertagen teoretisk grund för den praktiska tillämpningen av kraven på likformighet och kontrollerbarhet hos datasystemen. Den i lagen anbefallda och förutsedda kontrollen av t. ex. förmögenhetsförvaltning och affärstransaktioner kan alltså ofta rent tekniskt inte upprätthållas. Men den elektroniska förvaltningen av penningmedel blir snabbt av allt större betydelse i vårt samhälle, liksom i den globala ekonomin, och det är inte möjligt att låta den rättsliga utvecklingen ligga alltför långt efter. Vi föreslår därför att varje beslutad eller påtänkt utvidgning av användningen av elektroniska betalningsmedel eller affärsdokument skall åtföljas av en noggrann utredning om hur sårbarheten för nya typer av förmögenhetsbrott därigenom ökas och om vad man kan göra för att förhindra detta. Enligt kommunikationsministerns redovisning i budgetpropositionen beräknas ett allmänt separat datanät vara tillgängligt för kommersiell drift omkring . Vi anser att man innan ett sådant allmänt datanät sätts i gång måste vi tillfredsställande lösa alla säkerhetsfrågor, så att man inte släpper lös en rad nya möjligheter till förmögenhetsbrott och industrispionage som det kan bli mycket svårt att i efterhand hejda. Enligt nuvarande ordning övervakar JO att de myndigheter som är ansvariga för ADB-register följer gällande bestämmelser om bl. a. skydd för Denna tillsynsuppgift tillkommer enligt datalagen även datainspektionen. JO utövar vidare en allmän tillsyn över datainspektionens verksamhet. JO har däremot inte möjlighet att överklaga datainspektionens beslut. Den rätten har lagts på JK. Allmänheten har därför tre instanser att vända sig till i dessa frågor och kan ha svårt att veta vilken som är den rätta. Med hänsyn till de invecklade och svåröverskådliga problem som kan uppstå när dataregister på olika sätt sammanförs och bringas att samarbeta - och där bl. a. en inte obetydlig kunskap om datateknikens möjligheter och begränsningar är nödvändig för den som skall handlägga hithörande ärenden - är det orimligt att begära att JO och JK skall samla tillräcklig erfarenhet och sakkunskap för att fullgöra sina uppgifter med granskning av ärenden också på dataområdet. Det är mer tillfredsställande för allmänheten att kunna framföra frågor och klagomål över datainspektionens arbete med integritetsfrågorna till en fristående institution än att behöva gå till detta ämbetsverk självt. Detta torde även öka rättssäkerheten. Vi föreslår därför att en dataombudsman inrättas, med uppgift att övervaka efterlevnaden av lagstiftningen i datafrågor och besvärsvägen tillvarata den enskildes rätt till integritet. En viktig uppgift för dataombudsmannen bör därvid också vara att genom sitt arbete ge möjlighet att uppmärksamma kommande risker, planerade hopkopplingar av olika datasystem, behov av lagändringar etc. Verkligheten förändras så snabbt på detta område och så mycket planeras som det är svårt att få överblick över att behöver den "upplysningsverksamhet som en dataombudsman skulle kunna bedriva. är det dock värdefullt att datainspektionen har för avsikt att göra en utvärdering av de hittillsvarande erfarenheterna av datalagen som offentlighets- och sekretesslagstiftningskommittén lägger sitt slutbetänkande. För att datainspektionens granskningsuppgift skall kunna fullgöras tillfredsställande måste också förslag till som förutsätter upprättande av ett nytt dataregister tydligt ange detta. Så var t. ex. inte fallet med SCB:s s. k. levnadsnivåundersökning. Under hänvisning till vad som anförts hemställer vi l.att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om - översyn av statistikproduktionen - noggrannare reglerad och hårdare prövning innan myndighet utlämnar uppgifter om den enskilde till annan myndighet - anpassning av den s. k. statistiksekretessen enligt § 16 sekretesslagen till de sekretessregler som gäller för registrerade personuppgifter i övrigt - stark återhållsamhet med dataregistrering av s. k. mjukdata och att man särskilt i fråga om sådana register har som grundprincip att data om den enskilde, som insamlats av en myndighet för visst administrativt ändamål, inte används för andra ändamål - snara insatser för att lösa säkerhetsfrågorna hos SCB och andra stora registerförare - fastställande av gallringsbestämmelser för en rad register - avpersonifiering av tidigare folk- och bostadsräkningar, 2. att begär att regeringen låter utarbeta riktlinjer för registrering av gruppdata som tar full hänsyn till den enskildes önskemål, 3. att begär förslag av regeringen till sådan lagändring att det vid frivilliga intervjuundersökningar där uppgifterna läggs på data skall krävas en skriftlig förklaring av den intervjuade att han/hon är medveten om att det inte föreligger någon skyldighet att svara på intervjuarens frågor, 4. att begär förslag från regeringen om skyldighet för myndighet, som lämnar uppgift från sitt dataregister om en person till annan myndighet, att sända kopia av utlämnade uppgifter till den person de gäller, 5. att begär att regeringen låter avpersonifiera de magnetband har långtidsförvarade för opreciserade framtida forskningsbehov eller i särskilda fall föranstaltarom annan åtgärd för att skydda känsliga personuppgifter i dessa band, 6. att heslutar att avpersonifiering av folkoch bostadsräkning skall ske senast när den statistiska bearbetningen är klar, 7. att begär att regeringen låter utarbeta ett hållbart system för att koda personnummer och/eller andra identifierbara data, så att man kan använda vissa persondata för forskningsändamål med bevarat skydd för den enskildes integritet, 8. att begär förslag av regeringen om sekretesskydd för s. k. dataprogram, 9. att begär förslag av regeringen om sådan lagändring att företagsnämndens yttrande skall åtfölja begäran om tillstånd hos datainspektionen om att få inrätta personregister över anställda, 10. att begär att regeringen i det pågående arbetet med fördjupad arbetsdemokrati även uppmärksammar hur de an ställda skall få större inflytande över datoriseringen på arbetsplatserna samt hjälp med information och utbildning för att kunna hävda sina synpunkter, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förebyggande av brottsrisker i samband med användning av elektroniska betalningsmedel och affärsdokument, 12. att begär att regeringen låter genomföra en noggrann granskning av säkerhetsproblemen innan ett allmänt datanät upprättas, så att man inte därigenom släpper lös en rad nya möjligheter till förmögenhetsbrott och industrispionage, 13. att begär förslag av regeringen om inrättande av en dataombudsman med uppgift att övervaka efterlevnaden av datalagstiftningen och därvid besvärsvägen tillvarata den enskildes rätt till integritet, 14. att ger regeringen till känna vad i motionen anförts om tydligt angivande i förslag till av om förslaget förutsätter upprättande av ett nytt dataregister. /ENKEL (fp) () () GOTAB 75 8604 S 1975