mot · FY02882 · 1975-01-24 00:00:00 — av i m. fl. om sänkt avgift för projektering av dikning och täckdikning. I många sammanhang har framhållits betydelsen av förbättringsåtgärder inom jordbruket. Därigenom kan jordbruket göras konkurrenskraftigare och producera livsmedel i ökande mängd och till lägre kostnad, vilket är till båtnad även för det allmänna. En grundförutsättning för en god jordbruksproduktion är att få till stånd en god dränering av jorden. I akt och mening att stimulera jordbrukarna till detta och därvid anlita lantbruksnämndernas sakkunskap har den taxa som därvid använts modererats med hänsyn därtill Emellertid är nu propåer på gång om starka höjningar av densamma. Detta kommer tvivelsutan att motverka ovannämnda av statsmakterna sanktionerade målsättning för jordbrukets del. Vidare kommer det att motverka syftet att stimulera till anlitande av bästa sakkunskap. Projektering av dikning och täckdikning debiteras enligt saktaxa. Sakersättning utgår i form av viss grundavgift samt tilläggsavgift baserad på projektets storlek. Övriga tjänster debiteras enligt tidtaxa, varvid tillämpas två tariffer, A och B. Ersättning enligt tariff B är avsedd att täcka självkostnaderna. Tariff A innebär viss subventionering och skall tillämpas på uppdrag som avser jordbrukets rationalisering. Saktaxan för dikning och täckdikning innebär samma grad av subventionering som skillnaden mellan tariff B och A. Subventioneringsgraden var . Den sänktes vid tillkomsten av nuyarande taxa till . sänktes den ytterligare, nämligen till . skall ersättningsnormerna justeras upp till följd av kostnadsstegringarna . Taxornas utveckling framgår av nedanstående tabell. I tabellen har medtagits tidtaxa, tariff A och B för tjänsteman tillhörande grupp I (lantbrukskonsulent eller annan tjänsteman med agronomexamen eller annan akademisk examen), vidare saktaxa för projektering av 10 ha täckdikning samt slutligen saktaxa för dikning vid syneförrättning med tre delägare och en beräknad arbetskostnad av . relativa tal, varvid nivån Tariff A, gr. 1 Tariff B, gr. I kr./ rel. En lantbrukskonsulent med ca tio års yrkeserfarenhet efter agronomexamen har normalt uppnått lönegrad F 15 (tidigare A 28). Tas denne tjänsteman som representant för sådan tjänsteman, för vilken grupp I skall tilllämpas vid debitering enligt tidtaxa, kan följande räkneexempel ge vissa aspekter på taxans nivå. År Lön i A 28 Lön + Lön Rel. kr./mån kr./mån kr./mån 1967 4 052 5 260 29:20 100 1969 4 265 5 540 30:80 105 1970 4 353 5 670 31:50 108 1972 4 688 6 100 33:90 116 Påslaget avser arbetsgivar- och pensionsavgifter o. d. Vid beräkningen av timlönen har räknats med en årlig arbetsinsats av . Timlönen i följande tabell jämförd med tidtaxa, tariff B (= full kostnadstäckning), visar hur stor statsverkets lönekostnad är för den fältarbetande tjänstemannen i förhållande till den debiterade avgiften. År Lön A 28 Tidtaxa Löneandelen Tariff B, gr. I av taxan kr./tim kr./tim % 1967 29:20 65 45 1969 30:80 100 31 1970 31:50 100 32 1972 33:90 118 30 Lönekostnaden är således mindre än 1/3 av den debiterade avgiften. Det kan finnas skäl att få klarlagt vilka delposter som ingår i övriga 2/3 av den debiterade avgiften. tillämpar en detaljerad kostnadsredovisning, som förmodligen på ett eller annat sätt ligger bakom taxorna. Det kan enligt vår mening ifrågasättas om i taxan skall inkluderas kostnader som överstiger tjänstemannens lön. Kostnadsstegringen enligt lantbruksnämndstaxan är markant. Detta framstår särskilt klart om man jämför de ovan redovisade relativa taxenivåerna med det pris jordbrukaren fått för sina vegetabilieprodukter : 1974 (juni) En direkt negativ effekt av alltför höga taxor blir att åtskilliga presumtiva beställare avstår från att utnyttja lantbruksnämndens fackkunskap och därmed riskerar att göra misstag, t. ex. vid dimensionering av rörledningar. Det finns redan nu gott om sådana exempel, i vissa fall medförande skada på angränsande fastighet. Lantbruksnämnderna har under sin existens byggt upp arkiv över diknings- och täckdikningsföretag. Detta arkiv är mycket värdefullt vid planering, även för andra myndigheter. I den mån nya företag tillkommer utan planering eller efter planering utförd av annan än lantbruksnämnden kommer detta arkiv tyvärr ej att kunna hållas å jour. lantbruksorganisationsutredning (SOU 1966:49) uttalar å s. 76 önskemålet att den täckdikade arealen borde fördubblas. Täckdikningen hade en omfattning av 22 000 ha. 1970-1974 har den legat på en nivå av 18 000-20 000 ha/år. Behovet av ökad täckdikning har också på ett påtagligt sätt belysts av i en nyligen publicerad rapport (Statistiska Meddelanden Nr J 1974:4), där man för hela riket redovisar en areal av 618 000 ha i behov av ny- eller omtäckdikning. Den nu aviserade höjningen av lantbruksnämndernas taxa för projektering av nya företag verkar i direkt motsatt riktning mot den från enskild och allmän synpunkt önskvärda ökningen av täckdikningsverksamheten. Särskilt rika nederbörd aktualiserar och markerar nödvändigheten av en ökad dikningsfrekvens av åkerjorden. Skulle därtill den aviserade höjningen av lantbruksnämndstaxan genomföras, kommer utan tvivel detta att medföra ett hämmande av lantbrukarnas efterfrågan på lantbruksnämndernas tjänster för projektering av dikning och täckdikning. Detta är olyckligt med tanke på dels en rationell jordbruksdrift, dels önskvärdheten av fackmässig projektering av anläggningar med så lång livslängd. För att kunna uppnå åsyftad verkan synes det oss inte rimligt att statens verk ådrager den enskilde så stora kostnader som här blir fallet. Tvärtom synes det oss rimligt att nu utgående taxas subventionering höjs . Det skulle innebära att relationen av den uttagna förrättnings kostnaden återfördes till relationer. Därigenom skulle benägenheten att använda sakkunnig hjälp öka, till fromma förde förbättringar som uppenbart är angelägna. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär åtgärder för en sänkning av taxan vid projektering av dikning och täckdikning i enlighet med de principer som anförts i motionen.