mot · FY02472 · 1975-01-22 00:00:00 — av m. fl. om kartläggning av vårdbehovet för njursjuka, m. m. I drabbas ca 500 personer av svårare njursjukdomar. Njurarnas uppgift är att ur blodet filtrera ut överskottsvatten och vattenlösliga ämnesomsättningsprodukter. Genom detta arbete hålls blodets sammansättning , vilket är en förutsättning för att livsprocesserna skall fortlöpa normalt. Är njurfunktionen nedsatt kvarhålls de icke önskvärda ämnesomsättningsprodukterna i ökad omfattning, vilket kan leda till urinförgiftning, ett livshotande tillstånd. Om en persons njurar inte kan bringas att fungera tillfredsställande finns i princip två vägar att gå. Den ena innebär att den skadade njuren ersätts med en frisk njure (transplantation), den andra att njurens avsöndringsfunktion ersätts på konstgjord väg. finns särskilt konstruerad apparatur fördetta ändamål. Den konstgjorda njuren är en apparat som används på sjukhusen, i första hand när njurarnas funktion är tillfälligt nedsatt, såsom vid speciella chocktillstånd eller i samband med komplikationer vid blodöverföring, däremot sällan vid kroniska sjukdomstillstånd. För dessa senare sjukdomar finns särskilda dialysapparater, som antingen är placerade i anslutning till vissa sjukhus eller i de njurskadades egna hem. F. n. torde det finnas ca 75 hemdialytiker i , därav ett 40-tal i . Övriga finns i , , , , samt på ytterligare några platser. För att en njurskadad själv skall kunna sköta dialysen i sin bostad krävs viss utbildning och träning. För detta ändamål finns särskilda träningscentraler i , , och . Enligt för njursjuka är bristen på utbildnings- och träningskapacitet, främst personal med utbildning på området, det stora problemet när det gäller en fortsatt utveckling av hemdialysverksamheten. Hur stort behovet av en fortsatt utbyggnad är torde vara svårt att ange närmare, bl. a. på grund av bristen på statistik. Därtill kommer att hemdialys lämpar sig för långtifrån alla njurskadade personer. Metoden förutsätter nämligen ett stabilt psyke. Vidare krävs att den njurskadade till sitt förfogande har någon annan person som kan rycka in om något fel skulle uppstå. Dessutom krävs relativt goda utrymmen. Helst skall ett särskilt rum kunna avdelas som behandlingsrum. Dialysbehandlingen sker normalt och tar mellan sex och i anspråk per gång. Den utförs vanligen under sömnen. Efter behandlingen uppkommer ofta en stark trötthetskänsla som försvinner . Kostnaden för en hemdialysapparatur uppgår till ca . Själva dialysbehandlingen orsakar utgifter i form av ökade el- och vattenräkningar. Till hemdialytiker utgår normalt s. k. hemsjukvårdsbidrag som i uppgår till ca . Dessutom kan i vissa fall invaliditetsersättning och invaliditetstillägg från den allmänna försäkringen samt kommunalt bostadstillägg komma i fråga. Efter individuell prövning i det enskilda fallet finns också möjlighet till extra avdrag vid beskattningen för väsentligen nedsatt skatteförmåga. Som nämnts ovan måste en hemdialytiker ibland vila efter avslutad behandling och kan därför behöva kortare ledighet från arbetet. Även om som central tillsynsmyndighet på sjukvårdsområdet har det övergripande ansvaret också för hemdialysverksamheten, torde man inte kunna tala om någon organisation av verksamheten på riksplanet. I stället är det landstingen som utifrån en bedömning av behov och resurstillgång ställer utbildnings- och träningskapacitet till förfogande och anslår medel till inköp av utrustning. Vid en inventering av de njursjukas förhållanden finner man att en förbättring inträffat men att situationen fortfarande inte är tillfredsställande. Förhållandena skiftar mellan de olika landstingen och kommunerna, någon enhetligt system finns inte. Fri medicin som utgår till vissa sjuka, t. ex. diabetiker, utgår inte till njursjuka. Ett bidragssystem som är lika i hela landet, oberoende av var den sjuke bor, måste vara målsättningen. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär 1. en kartläggning av vårdbehovet för njursjuka, 2. en plan för en fortsatt utbyggnad av dialysverksamheten i landet och för en ökning av transplantationsverksamheten, 3. förslag till ett för hela landet enhetligt bidragssystem, som innebär att samhället bär alla de merkostnader som den njursjuke åsamkas. () ()