mot · FY021252 · 1975-01-27 00:00:00 — av i m. fl. om pensionärernas livssituation. Medellivslängden har ökat över hela världen, särskilt i . Proportionen mellan de äldre och de yngre håller på att förändras, och dessa förändringar kommer att framkalla allvarliga problem som det brådskar att lösa. Om samhället uppmuntrar forskning, som tar sikte på att rädda liv och öka medellivslängden hos människor, så måste samma samhälle också ta ansvaret för de människor som förunnas att leva . I den allmänna debatten framställs pensioneringen enbart sorn en ekonomisk fråga. Man diskuterar pensionsnivå och pensionsålder. Pensioneringen skall även ses som ett allmänmänskligt problem. Är det rimligt att frånta människan allt ansvar, bara för att hon har uppnått en viss kronologisk ålder? Ett nytt mentalhygieniskt problem har uppstått i vårt samhälle med de äldre. Ingen frisk människa vill känna sig överflödig, uppleva sig som parasit, eller vara överspelad. Vad man vill är att behövas, att ha tillvaro som känns meningsfull. Samhällets ansvar kan beskrivas i följande punkter: 1. att ge äldre människor en chans att nyttjas (man slösar med värden genom att inte ta vara på den mognande människans kapacitet. 2. att förse människor med information och vägledning, 3. att bidraga till att en ny attityd till de äldre skapas i samhället, (att inse att även äldre människor kan vara värdefulla samhällsmedborgare.) Allteftersom pensionsåldern i allt yngre åldrar pensioneras, kommer 1/5 av befolkning att tillhöra denna kategori. kommer var femte invånare i att vara pensionerad i någon form. Den människa, som har förmånen att åtnjuta en god hälsa, får således tillbringa 1/4 av sitt liv som pensionär. Vad innebär det för honom eller henne? Vad innebär det att från att ha varit en arbetande och produktiv individ helt plötsligt bli pensionär? Helt visst är det för många människor svårt att göra sig en bild av vad pensioneringen konkret går ut på. Vi har också en känsla av att informationen om den pensionerades plats i dagens samhälle inte är tillräcklig. Oavsett om man tycker om eller vantrivs med sitt arbete, kommer övergången från yrkesaktiv till pensionerad att innebära en rad djupt genomgripande förändringar i både den pensionerades och familjens livssituation. Dessa förändringar kan medföra oväntade problem för den som inte har satt sig in i vad omställningen innebär. krav på individens flexibilitet, och detta sker då man inte har samma styrka att bemästra nya situationer. De som står mitt uppe i sin livsgärning kan inte föreställa sig vad det vill säga att plötsligt inte ha ett arbete att gå till. När man förlorar den givna uppdelningen i arbetstid och fritid försvinner ofta uppskattningen av fritiden. Den känns inte längre välförtjänt, och den är ingenting som man kan se fram emot. Man bryr sig kanske inte längre om att hålla några bestämda tider, inte ens för måltiderna. Då är man illa ute. Dygnsrytmen är mycket viktigare än vi tror. De som just ska gå i pension tänker sig ofta att det är ekonomin som skall bli det största problemet, men detta är en felbedömning. 1 en engelsk undersökning sade de flesta före pensioneringen att ekonomin skulle bli det svåraste. Men som pensionärer satte de ekonomin först på fjärde plats. Deras största problem var den förlorade dygnsrytmen och den minskade kontakten med andra människor. De olyckliga upplevelserna av pensioneringen beror troligen på flera samverkande förhållanden. Där möter den västliga kulturkretsens negativa inställning till att bli gammal samt den enskildes bristande förberedelse därför och att denne inte tänkt igenom den förestående nya livsrytmen. Det är viktigt att understryka att samhället inte tillräckligt noga lagt till rätta möjligheterna för att den enskilde skall kunna realisera en trivsam tillvaro som pensionär. Detta har att göra med problem som i allra högsta grad ligger inom ramen för den förebyggande gerontologin. började att analysera vad som skulle kunna göras för att förbereda människorna till den nya livssituation som pensioneringen innebär. Först gjordes en kartläggning av vad som gjorts i , men man kunde inte hitta något projekt som sysslade med denna problematik. Under studier i andra länder konstaterades att bl. a. i , och har man observerat problematiken och startat olika projekt anpassade efter respektive länders förhållanden. Särskilt har varit ett föregångsland i detta avseende. Efter en ordentlig genomgång av dessa projekt giorde ett pilotprojekt som anpassades till svenska förhållanden. Efter pilotprojektet giordes en evaluering som resulterade i en komplettering av kunnandet på detta område. Vid den internationella kongressen i med temat konstaterades att det svenska projektet ligger i nivå med det kunnande som finns internationellt. Cirka I 000 personer med skilda yrken har utgjort målgrupp för detta projekt, och mottagandet har varit utomordentligt positivt. Erfarenheten har pekat på vikten av att ha välutbildade, kvalificerade lärare. Målsättningen med projektet är att förbereda, psykologiskt och praktiskt, till en givande pensionstid samt att förse människor med en positiv och realistisk syn på åldrandet. Vidare skall man ge information om pensionsbestämmelser och sociala rättigheter och förmåner i samband med pensioneringen och möjligheter att bemöta sin pensionsålder på ett konstruktivt sätt och göra övergången mjukare. Det bör även vara samhällets uppgift att främja åtgärder som tillgodoser de äldres krav på en god och meningsinriktad livskvalitet utöver vad samhället ger genom pension och andra bidrag och i ekonomiskt avseende. Åtgärder i arbetsmarknadspolitisk hänseende kan förstärkas. Projekt och insatser av ovan nämnda slag bör ekonomiskt stimuleras och även visa på inriktningen av liknande initiativ från samhällets sida. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställes att hos regeringen begär åtgärder för att ekonomiskt stödja projekt och insatser som syftar till att förbättra de äldres livskvalitet samt att initiativ tages även från samhällets sida i detta syfte. () /EN K EL (fp) H. () () I* 1V75.