mot · FY022059 · 1975-04-16 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975:37 med förslag om nytt förmånssystem för värnpliktiga m. fl. och ändringar i familjebidragsförordningen (1946:99) m. m. Regeringen framlägger i propositionen 1975:37 förslag om förmåner åt värnpliktiga. I denna motion tas även upp frågan om fast anställning för värnpliktiga regementsofficersaspiranter. Frågan om fast anställning för de värnpliktiga regementsofficersaspiranterna togs upp till behandling av utredningen rörande systemet för förmåner åt värnpliktiga m. fl. (UFV). Utredningen hade förståelse framför allt för den bristande anställningstryggheten, som kommit till uttryck. Med anledning därav föreslog UFV i sitt 1972 avgivna betänkande (SOU 1972:68), att regementsofficersaspirantema skulle ges fast anställning. Man föreslog att sådan anställning i normalfallet skulle ske sedan aspiranten fullgjort minst lika som värnpliktigt kompanibefäl fullgjort vid avslutad utbildning (kadettskola). Utredningen uppmärksammade trygghetsfrågorna och gjorde jämförelser med studerandegruppers situation på andra utbildningsområden. I jämförelse med t. ex. en universitetsstuderande anförde dock utredningen att aspiranterna som regel inte hade samma möjlighet som universitetsstuderande att utnyttja de förvärvade kunskaperna inom det civila förvärvslivet. UFV:s förslag tillstyrktes av försvarsgrenscheferna. tillstyrkte utredningens förslag i här berört avseende. Den arbetsgrupp inom försvarsdepartementet som bearbetat UFV:s betänkande har även behandlat frågan om fast anställning för värnpliktiga regementsofficersaspiranter. Man har icke gått djupare in på frågan utan kort och gott konstaterat att regementsofficersaspiranternas situation när det gäller anställningsförhållandena på intet sätt är unik vid jämförelse med andra gruppers inom utbildningsområdet. Vidare hänsköt man problemet till pågående arbete med en ny befälsordning. När det gäller trygghetsaspekten har man dock funnit skäl för att vidta vissa åtgärder. Således föreslår man, vilket återkommer i propositionen, att en aspirant som skiljs från utbildningen skall ges ordinarie ersättning under en kalendermånad efter beslutet. Vad som framkommit av remissarbetet på arbetsgruppens förslag är att berörda parter ej i första hand anser att det här gäller en fråga om ekonomiska förmåner eller avlöningsförmånernas storlek utan att det främst gäller att skapa ett anställningsförhållande som är anpassat till den speciella situation aspiranterna befinner sig i. Här rör det sig nämligen om inomverksutbildning till en mycket speciell yrkesgren. Aspiranterna ges under trupptjänstgöringsskedena, vilka varvas med den teoretiska utbildningen, uppgifter som instruktörer och befäl vid pluton parallellt med övrigt fast anställt befäl. Det märkliga är att om aspiranten hade fullgjort frivillig tjänstgöring som värnpliktigt befäl eller reservbefäl i samma befattningar skulle hans arbetsförhållanden reglerats enligt militära arbetstidsavtalet och ersättas enligt allmänna avlöningsavtalet. De jämförelser som chefen för försvarsdepartementet har gjort med utbildningsväsendet i övrigt är enligt vårt förmenande inte relevanta i detta sammanhang. Visserligen kan man säga att kadetternas utbildning ligger på högskolenivå, men utbildningen skiljer sig till sin karaktär och uppläggning från civila högskolestudier och är inriktad på en mycket speciell yrkesgren. Det synes oss mer naturligt att jämföra med statsförvaltningen i övrigt och den utbildning som bedrivs inom verken, t. ex. vid affärsverken, av men framför allt inom försvaret självt. Där anställs nämligen plutonsofficersaspiranterna efter det de har fullgjort sin värnpliktstjänstgöring som gruppbefälsuttagna . Kompaniofficersaspiranterna är ju fast anställda genom att de rekryteras bland plutonsofficerarna. Vid beredningen av frågan inom försvarsdepartementet har man även under det pågående arbetet med den nya befälsordningen granskat eventuella bindningar. Enligt' vårt förmenande bör ett beslut nu om fast anställning för värnpliktiga regementsofficersaspiranter inte vara bindande för framtiden. Frågan är av den principiella natur att den gäller den sociala tryggheten i anställningen, och den är oberoende av befälsordningssystem. Tids nog får man i den framtida befälsordningen avväga värnpliktstjänstgöringens längd kontra utbildning till yrkesofficer och var tidpunkten för fast anställning skall vara. De värnpliktiga regementsofficersaspiranterna har olika studiebakgrund. En del kan , efter genomgångna aspirantskolor, fortsätta till resp. krigsskola. Andra får komplettera vid försvarets gymnasieskola. Tiden blir således olika lång och för en del värnpliktiga kan det ta upp till 5 å innan de slutligen vinner fast anställning. Det är enligt vårt förmenande inte rimligt att man skall ha sin anställning och sociala trygghet grundad på värnpliktslagen inom ett så speciellt yrkesområde som det militära. De värnpliktiga regementsofficersaspiranterna bör ges fast anställning. Detta bör ske sedan den värnpliktstjänstgöring som åligger kompanibefälsuttagna fullgjorts. Beträffande löne- och anställningsförhållanden är detta en avtalsfråga, som får tas upp sedan erforderligt antal tjänster inrättats för aspiranterna. Vi vill särskilt betona att det här inte rör sig om en utökning av antalet anställda inom försvarsmakten. De värnpliktiga regementsofficersaspiranterna finns redan anställda och avlönas. Den kostnadsökning som de sociala avgifterna innebär är icke av den storleken att de bör avhålla statsmakterna från att ge de värnpliktiga regementsofficersaspiranterna ett rimligt och likvärdigt anställningsförhållande med övriga fast anställda befälsgrupper inom försvaret. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar föreslå regeringen att regementsofficersaspiranter skall erhålla fast anställning inom försvaret, då de fullgjort lika som värnpliktigt kompanibefäl vid avslutad utbildning (kadettskola). () ()