mot · FY021940 · 1975-04-01 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975:23 om vidgad vuxenutbildning samt studiestöd till vuxna m. m. kommunisterna vill inledningsvis kraftigt understryka att vi det synnerligen angeläget att vuxenutbildningen och problematiken kring denna ges en mera central roll inom det utbildningspolitiska området. Trots satsningar på utbildningspolitiska reformer är utbildningsklyftorna mycket stora i dagens svenska samhälle. Insatserna har främst koncentrerats på utbildning av de unga. De äldre har inte erhållit det stöd som säkerligen många efterfrågat. En ökad satsning på att nå de eftersatta grupperna är nödvändig. De försök som gjorts i den riktningen har visat sig helt otillräckliga. Stora ekonomiska hinder finns för den vuxne som vill skaffa sig en utbildning. På grund av statsmakternas underlåtenhet att genomföra nödvändiga reformer av nuvarande studiemedelssystem är detta på många punkter föråldrat och otillräckligt. Det nuvarande systemet föreslås fä fortsätta i sin gamla form jämsides med vuxenstudiestödet. Vi anser att det här hade varit på sin plats att skapa ett helt nytt system för studiefinansering, som skulle omfatta alla kategorier av studerande, oavsett ålder eller yrkeserfarenhet. Vi vill ha ett system som skulle kunna bli en rättighet för den som vill studera, inte en förmån för ett av statsmakten fastställt litet fätal vuxenstuderande. Vi anser att enda sättet att komma till rätta med studiefinansieringsproblemet är att införa studielön. En sådan åtgärd skulle bidra till att problemet med den sociala snedrekryteringen skulle kunna lösas. Införandet av studielön bör samordnas med en intensifierad upplysnings- och uppsökande verksamhet inkluderande en kraftig satsning på studie- och yrkesorientering. Vi kräver därför att en utredning tillsätts som får i uppdrag att utreda frågan om införandet av studielön. I avvaktan på en sådan utredning kommer vi här att ge vår syn på proposition 1975:23. Studiecirkelverksamheten m. m. Det utbyggda stödet till studiecirklar i studieförbundens regi ser vi som värdefullt, men är av den meningen att stödet är alltför lågt tilltaget. Framför allt ligger bristen i att ett så litet antal kommer att fä del av det. Tanken med uppsökande verksamhet är helt riktig både i vad det gäller arbetsplatser och bostadsområden. Denna verksamhet bör fä en så bred om fattning som möjligt. Vi anser att verksamheten bör samordnas mellan studieförbunden och de fackliga organisationerna. En utbyggnad av detta samarbete bör ske och anlitandet av på studievägledningens område utbildad personal prioriteras. Utbildade SYO-konsulenter bör anlitas, då dessa måste anses lämpade att ta hand om i verksamheten uppstående problem. SYOkonsulenten har oftast en mycket bred bakgrund, som innefattar studier och mångårig arbetslivs-och föreningserfarenhet, och bör följaktligen vara väl skickad att fungera som studieorganisatör och rådgivare. Vi är uppmärksamma på att viss konkurrens råder mellan olika studieorganisationer ute i kommunerna. Vi efterlyser här ett samarbete och ett samråd för att överbrygga det negativa och förbättra det redan positiva. SYO-konsulenten bör både inom samordningens och inom utbildningens område ha en stor uppgift att fylia på primär- och sekundärkommunal nivå. FÖVUX konstaterar att försöksverksamhet med studieteknisk handledning och studieorientering har givit goda resultat och bedömer det som ytterst angeläget att studieförbunden ges resurser för dessa insatser. Man säger också att "det övergripande målet skall vara att hos individen skapa en större självtillit och tro på sin egen förmåga. Detta är ett mycket tungt vägande skäl för en kraftig satsning på den här förordade verksamheten. Regeringens förslag om att under inledningsskedet ställa ett så begränsat belopp som tre miljoner till förfogande för uppsökande verksamhet på arbetsplatserna och till samma ändamål i bostadsområdena rimmar dåligt med intentionerna om en kraftigt ökad studiecirkelverksamhet. De anvisade medlen bör enligt vår mening ökas till att omfatta vad FÖVUX föreslagit, eller ett . Vi ställer oss helt positiva till att cirkelstudier skall kunna bedrivas på betald arbetstid. Det är enligt vår mening enda reella möjligheten för tungt arbetande,skiftarbetare och personer med obekväm arbetstid, att över huvud taget orka med att bedriva cirkelstudier. Vidare anser vi att extra satsningar måste göras för de handikappade. Beslut bör fattas om extra anslag till studievägledning för denna grupp. De handikappade har ofta en mycket bristfällig ungdomsutbildning. Att vara handikappad medicinskt, socialt eller socio-ekonomiskt medför oftast att individen isoleras. Denna isolering kan motverkas genom att de beredes möjligheter att deltaga i studier. För att de fysiskt handikappade skall kunna fl sitt behov av utbildning tillgodosett är det viktigt att resor till och från studielokal bekostas av allmänna medel, utan att det inkräktar på de resor inom som vederbörande har rätt till. Vi finner det även självklart att staten skall bistå kommunerna med anslag för inrättandet av handikappvänliga studielokaler. En annan stor grupp som diskrimineras i utbildningssammanhang är de som bor i glesbygdsområden. I dessa områden bör man införa bestämmelser om sänkning av det minimiantal i varje cirkel som erfordras för att bidrag skall kunna utgå. Hemarbetande kvinnor är en annan grupp som bör ges hög prioriteringsgrad. Dessa är ofta lågutbildade och mer eller mindre isolerade. Hemarbetande kvinnor bör beredas tillgång till kostnadsfri barnpassning de använder för cirkelstudier. Vi vänder oss principiellt emot att man delar upp studiecirklarna i prioriterade och icke prioriterade. Denna gradering bör avskaffas. Om beslutar att graderingen skall kvarstå menar vi att de prioriterade cirklarna bör utökas utöver regeringens förslag till att omfatta all språkundervisning. Detta skulle ha den uppenbara fördelen att bryta fixeringen vid anglosaxiskt språkbruk och underlätta för individen att kunna tillgodogöra sig litteratur på flera originalspråk. Vi är helt positiva till den form av tim- och dagstudiestöd som föreslås utgå i samband med vissa cirkelstudier. Vi är dock inte eniga med propositionens förslag om storleken på stödet, ej heller i fråga om det antal stöd som föreslås utgå. Vad beträffar storleken på stödet anser vi att det bör följa industriarbetarlöneindex. Regeringens prutning av kommitténs förslag om 29 000 hela timstudiestöd till 10 000 sådana är helt oacceptabel. Redan kommitténs förslag anser vi ligga lågt och det antal studiestöd som föreslås i propositionen kommer att ge ytterst marginella effekter. När det gäller dagstudiestödet har man även gjort kraftiga prutningar från 6 500 kopplade internatbidrag och 3 000 bidrag för externstuderande samt 3 000 internatbidrag, till 3 750 inkomst- och lika många internatbidrag. För båda formerna av bidrag gäller att om man i någon mån skall lyckas uppfylla målsättningen enligt kommitténs intentioner måste minimikravet vara att bevilja lägst det antal bidrag som krävs i betänkandet. Den bärande principen när det gäller storleken på internatbidraget anser vi vara att det skall ge full kostnadstäckning, liksom att resekostnader ersätts till fullo. Vi anser i likhet med förslaget att folkhögskolorna är bästa utbildningsorganisationen att förlägga studiecirkels- och ämneskurser till, samt att företräde bör ges åt de mest korttidsutbildade. Att kvotera de tim- och dagstudiestöd som skall sökas kollektivt och de som skall sökas enskilt anser vi vara olyckligt, då en sådan kvotering lätt kan leda till att vissa grupper kommer att bli diskriminerade, såsom hemarbetande kvinnor, handikappade och personer bosatta i glesbygden. Vi anser att man i såväl betänkandet som propositionen i alltför stor utsträckning betonat kostnaderna utan att närmare utreda vilka fördelar som en ökad satsning på vuxenutbildning kan ge för individen och för samhället. Den största fördelen med en betydligt ökad satsning på vuxenutbildning är att den skulle bidra till att på olika sätt förbättra livsbetingelserna för de människor som har haft svårt att hävda sig i utbildningssamhället. Vuxenutbildningen bör kunna öka allmänbildningen, ge ökade möjligheter till omorientering i arbetslivet och bidra till att människorna skaffar sig självtillit. Föräldrar som aktiverar sig på utbildnings området torde skapa en mera studie- och kulturmotiverad miljö, som på kan förväntas ha positiva effekter på bland annat den sociala rekryteringen till högre utbildning. Med hänsyn till de stora fördelar som här ovan har antytts vill vi därför starkt förorda att vuxenutbildningen när det gäller studiecirkelverksamheten tilldelas avsevärt större resurser än vad som föreslås i propositionen. Vi kan instämma i propositionens uppfattning om de villkor som bör gälla för ett studiestöd för vuxna vid längre studier. Detta även om vi anser att en generell studielön, framför allt för de grupper som här åsyftas, borde genomföras . Vi anser emellertid att man övervärderar betydelsen av det föreslagna studiestödet och att detta på grund av sin stora återbetalningspliktiga del inte kommer att få de förutsatta effekterna. Vi finner att stödet är bättre än det som ges inom det nuvarande studiemedelssystemet, men att skillnaden inte är så stor, att den kommer att upplevas som särskilt förmånlig för personer som hunnit skaffa sig stora fasta utgifter. Enligt vår mening torde det nya studiestödet motsvara ett nettobelopp som är förmånligare än det som erhålles genom det nuvarande studiemedelssystemet. Utgår man från att en person förutom studiestödet arbetar ca och tar hänsyn till skatt och transfereringar blir, såvitt vi förstår, i normalfallet nettobehållningen i jämförelse med det nuvarande studiemedelssystemet inte större än högst . Det kan i det sammanhanget vara intressant att göra en jämförelse av det föreslagna studiestödet med de ekonomiska förmåner som föreslås i KAMU:s betänkande. Den jämförelsen visar att de ekonomiska bidragen vid arbetsmarknadsutbildning är avsevärt förmånligare än de som föreslås i proposition 1975:23. Vi bedömer det som nödvändigt att det föreslagna vuxenstudiebidraget avsevärt höjes i förhållande till propositionens förslag för att ge reella möjligheter för äldre människor att delta i vuxenutbildningen. Vi anser också att antalet personer som berörs av det föreslagna vuxenstudiestödet måste kraftigt utökas. Vuxenstudiestödet bör enligt vår mening i sin helhet utgå såsom bidrag och uppgå till . före skatt (35 000/12). Man bör i enlighet med förslaget från SVUX sikta till att 15 000 personer med heltidsstudier bör erhålla särskilt vuxenstudiebidrag. Vårt förslag kommer att innebära ökade kostnader, men vi är övertygade om att de fördelar detta skulle innebära mer än väl uppväger en sådan kostnadsökning. Vi vänder oss kraftigt emot att man i propositionen inte har tagit fasta på kommitténs förslag om att höja åldersgränsen till för erhållande av det särskilda vuxenstudiestödet. Det måste anses som oerhört viktigt att även människor får samma möjligheter till vidareutveckling. Vi förordar därför att måtte besluta i enlighet med kommitténs förslag. Vi tycker det är i princip riktigt att de studerande som kan komma i fråga för högskoleutbildning med stöd enligt propositionen placeras inom YTH-utbildningen, men att genom en förlängning av utbildningen och genom tillförandet av obligatorisk undervisning i samhällsvetenskapliga ämnen och språkundervisning denna utbildning skall kunna bli en utgångspunkt för vidare studier. I övrigt hänvisar vi i denna fråga till vår motion i anledning av proposition 1975:9. Det är med beklagande vi konstaterar att man fortfarande ämnar vidmakthålla systemet med make/maka-prövning. Vi anser att det är i högsta grad otidsenligt att bibehålla ett studiemedelssystem som berövar vuxna människor rätten att själva, och alltså oberoende av makes eller makas benägenhet att ekonomiskt medverka, fatta beslut om sin egen framtid. Vi föreslår att besluta om avskaffande av make/maka-prövningen. Ett stort studiehinder för den vuxne som hunnit bilda familj och fått underhållsskyldighet mot barn är givetvis försörjningen. En av de stora orättvisorna i det nuvarande studiemedelssystemet är att barntilläggen är återbetalningspliktiga och behovsprövade. Studieskulderna stiger mycket kraftigt för denna grupp, vilket försvårar fortsatt utbildning. Som exempel kan vi ta en familjeförsörjare med fyra barn och dubbel bosättning; denne studerande skaffar sig per termin mer än dubbelt så stora studieskulder som den som inte betungas av försörjningsbörda. Vi anser det bara från studiesocial och jämlikhetssynpunkt nödvändigt att staten omgående påtar sig en del av försörjningsbördan genom att göra barntilläggen och de extra studiemedlen som förorsakas av dubbel bosättning icke återbetalningsskyldiga. Den ökning av studiehjälpen som föreslås i propositionen är med förlov sagt blygsam. Vi ställer oss frågande till hur man skall kunna inackordera t. ex.engymnasieskoleelev för . Vi anser att lägsta tänkbara belopp är . Även det inkomstprövade tillägget anser vi bör uppjusteras till minst det dubbla. Vi anser också att inkomstgränserna för föräldrarnas inkomst bör höjas till att motsvara mera realistiska . Vi kan inte heller förstå varför gränsen för att erhålla inkomstprövat tillägg skall ligga vid i stället . Det är i högsta grad inkonsekvent att göra åldersskillnader mellan behovsprövat tillägg och inkomstprövat. Vi ställer oss helt positiva till att beslut fattas om hemreseersättningar för inackorderade elever. Vi anser att det ärav mycket stor vikt att ungdomar, som vistas långt från hemmet, beredes möjlighet att så ofta som möjligt besöka föräldrar och syskon. Vi ställer oss bakom förslaget om 18 hemresor per läsår för studerande med kortare avstånd till hemorten än . Däremot anser vi att de studerande som har längre resväg än och som enligt förslaget skall få endast fem fria resor får dessa utökade till tio och att de då även skall få använda sig av det reguljära flyget. Kostnaderna för detta torde bli ringa, då det endast är ett fåtal studerande som har så lång resväg. Ställer man denna fråga i relation tili de värnpliktigas reseförmåner rör det sig endast om marginella belopp. Vi anser att yngre elevers rätt till återbetalningspliktiga studiemedel inte skall ha någon anknytning till föräldrarnas inkomster. Kostnaderna för de i motionen ställda kraven anser vi i sin helhet skall bekostas av arbetsgivaravgifter. Med biträdande av grundlinjerna i proposition 1975:23 föreslår vi att vid sin behandling av propositionen måtte besluta 1.att hos regeringen begära tillsättande av en utredning om införande av studielön; 2. att en kraftigare satsning sker på uppsökande och studierådgivande verksamhet i enlighet med motionens krav; 3. att handikappade, hemarbetande kvinnor och invånare i glesbygdskommuner ges hög prioriteringsgrad vid resurstilldelningen för studiecirkelverksamhet; 4. att uppdelningen i prioriterade och icke prioriterade studiecirklar slopas; 5. att för det fall att beslutar att icke avskaffa prioriteringen av vissa studiecirklar alla studiecirklar med språkundervisning skall anses vara prioriterade; 6. att tim- och dagstudiestöd anslås i den omfattning och enligt de principer som framgår av motionen; 7. att kvotering av kollektivt och enskilt sökande av tim- och dagstudiestöd ej genomföres; 8. att en kraftig höjning göres av såväl antalet bidrag som storleken på den icke återbetalningspliktiga delen i fråga om särskilt ubildningsbidrag för vuxenstuderande; 9. att i enlighet med kommitténs förslag åldersgränsen för erhållande av särskilt studiestöd för vuxna höjes till ; 10. att i enlighet med vad som framhållits i motionen make/maka-prövningen i studiemedelsystemet avskaffas; 1 l.att i enlighet med vad som sägs i motionen barntillägg och extra studiemedel förorsakade av dubbel bosättning i fortsättningen ej skall vara återbetalningspliktiga; 12. att inackorderingstillägget det behovsprövade tillägget och det inkomstprövade tillägget i studiehjälpssystemet uppjusteras i enlighet med det förslag som framförts i motionen samt att föräldrarnas inkomstgräns höjs till ; 13. att åldersgränsen för erhållande av inkomstprövat tillägg sänks till ; 14. att ungdomsstuderande med resväg över beviljas tio fria hemresor per läsår och att dessa får företagas med flyg; 15. att finansieringen för täckande av anslag enligt förslag i denna motion skall ske genom höjning av arbetsgivaravgiften. (vpk) i INGA (vpk) (vpk) i