mot · FY021709 · 1975-01-25 00:00:00 — av m. fl. om arbetsmarknadspolitiska åtgärder till stöd för handikappade. Frågan om åtgärder för förbättring av de arbetshandikappades villkor i arbetslivet har tidigare behandlats i de av oss väckta motionerna 1973:94 och 1974:563. I inrikesutskottets betänkande 1973:3 hänvisades till beredning av betänkandet Skyddat arbete, där man också hade att ta ställning till frågan om huvudmannaskap för verksamheten. Motionen 1974:563 rönte en likartad behandling och det hänvisades till en utredning som skulle tillsättas , varför motionen lämnades utan bifall. Det har gått vår första motion i frågan väcktes och vi kan nu konstatera att det faktiskt har tillsatts en utredning, vars främsta uppgift är att utreda huvudmannaskapet för de skyddade verkstäderna. Frågan om huvudmannaskapet utgör emellertid bara en del av de förslag vi ställer och är dessutom av begränsat intresse om man inte för in de övriga förslagen i bilden. Av den anledningen finner vi det angeläget att förnya vårt krav på en skyndsam utredning och förslag när det gäller inriktningen för den verksamhet som f. n. bedrivs genom de s. k. skyddade verkstäderna. Enligt utredningen om Skyddat arbete är syftet med verksamheten att medverka till en yrkesinriktad rehabilitering i avsikt att bereda möjligheter till anställning i det ordinarie arbetslivet. Vi har i våra tidigare motioner visat att detta i de flesta fall är orealistiskt och gör att verksamheten bedrivs under falska förutsättningar. Detta drabbar de människor som hamnar i den skyddade verksamheten. De inges felaktiga förespeglingar om rehabilitering och återgång till det ordinarie arbetslivet något som bara ett fåtal av dem får uppleva. nog upptäcker de att den officiella bilden som delges dem inte stämmer med verkligheten. De skyddade verkstäderna leder inte till det ordinarie arbetslivet. De slutsatser man bör dra av detta är att de skyddade verkstäderna skall omvandlas till ordinarie arbetsplatser, den skyddade sysselsättningen blir det ordinarie arbetslivet för de arbetshandikappade och de skyddade verkstäderna ordinarie produktionsverkstäder i en statlig verksamhet med högt ansvar för sina anställda från såväl produktions- och miljö- som demokratisynpunkt. Begreppet arbetsvärd präglades av den s. k. (SOU 1946:24) som också angav målsättningen för verksamheten, nämligen att inlemma partiellt arbetsföra i produktionslivet. Man ägnade i detta sammanhang ringa intresse åt eventuellt behov av skyddat arbete, eftersom man antog att de rehabiliterande åtgärderna skulle vara effektiva och behovet av sådant skyddat arbete marginellt. och föreföll det också som om det var möjligt att uppfylla målsättningen. fick av dem som inskrevs vid landets arbetsvärd arbete i öppna marknaden . hade emellertid procenttalet sjunkit till . Denna trend fortsatte och 1965 var det av de inskrivna som fick arbete i öppna marknaden och 1969 var det . 1972 hade procenttalet sjunkit till Siffrorna talar sitt tydliga språk. Arbetsvärdens tidigare målsättning rycktes undan av utvecklingen inom produktionslivet. Man försökte möta denna utveckling genom olika slag av arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Å ena sidan genom kartläggande och förberedande åtgärder som arbetsprövning, arbetsträning och yrkesutbildning och å andra sidan genom att bygga ut olika former av skyddad produktion. blev det år då antalet arbetsanskaffningar i öppna marknaden och i skyddat arbete sammanföll. 12 400 respektive 10 000. hade antalet arbetsanskaffningar i öppna marknaden överstigit antalet arbetsanskaffningar i skyddat arbete. översteg antalet arbetsanskaffningar i skyddat arbete antalet arbetsanskaffningar i öppna marknaden: 16 300 respektive 14 600. Statsmakternas strävanden att underlätta kapitalets omvandling och samhällets anpassning till denna omvandling, dvs. koncentrationen, rationaliseringar och strukturomvandling, tog sig för arbetsvårdsverksamheten uttryck i att man byggde ut institutionerna för arbetsprövning, arbetsträning och arbetsmarknadsutbildning. Men även den skyddade verksamheten undergick en kraftig utbyggnad. dominerade beredskapsarbetena, i huvudsak utomhusarbeten. och byggdes arkivarbetena ut, främst kontors- och tjänstemannabetonade arbetsuppgifter inom statlig och och inom organisationslivet. Utslagningen av arbetskraft från den s. k. öppna marknaden kommer att fortsätta. Det är inte givet att detta kommer att innebära ökande köer av arbetsvårdssökande, eftersom sociallagstiftningen har anpassats till de ändrade förhållandena på arbetsmarknaden, exempelvis genom möjligheter till pensionering redan på grund av arbetsmarknadsskäl. förändrar också arbetsmetoder och sätt att mäta arbetslöshet så att köerna därigenom kan reduceras. kommer kraven att öka på att alla, även de som samhället kallar handikappade eller förtidspensionerade, får ett meningsfullt arbete. Det gäller därför inte att skapa ersättningsformer för arbeten i det ordinarie arbetslivet som många är utestängda från. Det gäller att skapa nya arbetstillfällen för dem som blir utslagna och att förvandla den arbetsmarknad som kallas för den skyddade till en integrerad del av statens företagsverksamhet. Vad vi föreslår är således inte en omorganisation eller förändring av huvudmannaskap för befintliga skyddade verkstäder. Vi föreslår en ny organisation med en annan inriktning. Skapad utifrån de förutsättningar som faktiskt råder i vårt samhälle och i syfte att trygga vars och ens rätt till ett meningsfullt arbete oavsett handikapp. För en verksamhet enligt dessa linjer fordras betydande produktionsoch kapitalinsatser, som näppeligen vare sig kommuner eller landsting kan åstadkomma, vartill kommer att verksamheten får en karaktär och omfattning som inte ligger inom den primär- eller sekundärkommunala kompetensen. Staten måste därför ta huvudansvaret för denna verksamhet, vilket lämpligen kan ske genom med filialföretag i skilda delar av landet. Huvudmannaskapet för den verksamhet som kan växa fram efter dessa linjer bör innehas av staten. Under en övergångstid kommer den nuvarande skyddade verksamheten att bibehållas under kommunalt eller landstingskommunalt huvudmannaskap. Perspektivet kommer dock utan tvivel att bli att denna verksamhet i sin nuvarande form kommer att krympa för att avvecklas allteftersom det blir uppenbart att den här förordade verksamheten är överlägsen och ändamålsenlig. Produktionen inom företaget måste få en inriktning som upplevs som meningsfull av de anställda. Legotillverkningen bör avvecklas i den mån den innebär alltför stor bindning till produktionsplaneringen inom privata företag och försvårar den långsiktiga planeringen inom det samhällsägda företaget. Likaså måste tillverkningen av olika typer av mer eller mindre onyttiga varor upphöra. Detta innebär att man bryter principen att inte konkurrera med etablerade företag. Detta är nödvändigt ur två synpunkter: dels är produktionens nytta ett villkor för meningsfullhet i arbetet, dels utgör företagets uppträdande utåt en förutsättning för hur arbetsplatsen kommer att betraktas, om den har samma eller sämre status än andra arbetsplatser. Staten måste markera sitt ansvar genom att det redan från början slås fast att vissa statliga beställningar skall gå till detta företag och att nuvarande olika former av statsbidrag och kommunala bidrag ersätts med uppdragsersättningar, som till en del får karaktären av förskott och till en del får karaktären av statssubventioner. Företagets syfte skall vara att svara för en värdefull produktion och att ge människor med handikapp arbete, då de inte kan få detta inom andra företag. För att båda dessa syften skall kunna uppfyllas meningsfull produktion och arbete åt människor med alla slag av handikapp fordras att produktionen blir mångsidig med avseende på både produkter och produktionsprocesser. Det bör understrykas att begreppet produktion här används i kvalitativ mening, och inriktningen på meningsfull produktion får för den skull inte tas som intäkt för uppställande av prestationsvillkor för anställning i företaget. För att kunna fylla de olika arbetsfunktioner som härigenom blir nödvändiga måste man sannolikt anställa även icke handikappade. Samhället har misslyckats i strävanden att integrera den handikappade arbetskraften på den öppna marknaden. För att råda bot på den segregation som uppdelningen på två arbetsmarknader har kommit att innebära bör eftersträvas att anställa även icke handikappade på arbetsmarknaden för handikappade. Här kan också samhället påverka utvecklingen på ett helt annat sätt. Det finns emellertid två villkor förknippade med detta. Dels måste företaget ha en lönesättning som är likvärdig med öppna marknadens, dels måste handikappade och icke handikappade vara anställda under samma villkor. Alla anställningar skall gå genom arbetsförmedlingen, men de anställda skall ha ett avgörande inflytande över anställningar, omplaceringar och avskedanden. De anställdas avgörande inflytande över produktionen och driftförändringar måste säkras genom en långsiktig planering med deltagande av de anställda. Företaget bör, som redan nämnts, vara uppbyggt som ett huvudföretag med filialer i olika delar av landet. Vissa delar av produktionen kommer att kräva större enheter, och andra delar kan med fördel drivas i mindre enheter. Här måste produktionen och produktionsprocessen i viss mån underordnas ett av företagets syften - att ge arbete åt människor med handikapp. En viss produktionsgren måste kanske drivas i större enheter än som annars skulle ha varit nödvändigt, därför att tillverkningen måste uppdelas i ett större antal moment. Detta bör i och för sig inte förorsaka större problem i de tätbefolkade landsdelarna. Till glesbygderna däremot måste de produktionsgrenar lokaliseras där produkterna dels kan framställas i mindre enheter, dels under tillverkningens gång utan alltför stora kostnader kan fraktas från arbetsställe till arbetsställe. Det är dock osäkert om just länsindelningarna skall bestämma organisationens geografiska begränsning. Vi har i denna motion pekat på hur arbetsvärden, trots insatser i form av utbildning, arbetsträning och olika bidrag till enskilda och företag, kommer allt längre bort från den. målsättning som går ut på att ge eller återge arbetshandikappade möjligheter att erhålla anställning på öppna marknaden. Vi har också visat på de åtgärder vi anser vara nödvändiga för att trygga de arbetshandikappades rätt till ett meningsfullt arbete. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att uttalar sig för en ny principiell inriktning av arbetsmarknadspolitiken i syfte att bereda arbetshandikappade en meningsfull sysselsättning i produktionsföretag enligt i denna motion skisserad riktning och med löne- och anställningsvillkor i enlighet med dem som gäller för den öppna marknaden och där de anställda tillförsäkras inflytande över såväl produktionsinriktning som anställnings- och arbetsvillkor; 2. att uttalar sig för bildandet av ett statligt huvudföretag jämte på lämpliga platser i skilda delar av landet lokala produktionsföretag samt att huvudmannaskapet för denna verksamhet blir statligt, förslagsvis genom ; samt 3. att i övrigt överlämnar motionen för beaktande till den utredning som har att utreda frågan om det framtida huvudmannaskapet för den skyddade verksamheten. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)