mot · FY02400 · 1975-01-22 00:00:00 — av m. fl. om förbud mot repressalier för deltagande i arbetskonflikt, m. m. 1 anslutning till behandling av regeringens förslag till lag om anställningsskydd krävde kommunisterna att deltagande i arbetskonflikt aldrig skulle få utgöra saklig grund för uppsägning eller avsked. Motionskravet avslogs av riksdagsmajoriteten som tillstyrkte inrikesutskottets betänkande (1973:36) vilket innebär att deltagande i arbetskonflikt kan läggas till grund för uppsägning och i vissa fall avskedande. kommunisterna motionerade på nytt till 1974 års riksdag i denna fråga. Motionen avslogs med motiveringen att den sittande arbetsrättskommitténs arbete snart var slutfört och att ett förslag från kommittén som tar upp detta problem var att vänta . Dagsaktuella händelser visar att läget för lönearbetarna på denna punkt inte förbättrats utan snarare försämrats, vilket gör det nödvändigt att återuppta kravet. Arbetsköparna har sedan åberopade lags tillkomst avskedat arbetare som deltagit i strejk. Ett exempel härpå är städerskekonflikten på Billingehus i . Städerskorna tvingades ut i öppen strid mot en ogin arbetsköpare som inte visade den minsta förståelse för de rättmätiga lönekrav som städerskorna ställt. När sedan konflikten var ett faktum tillgrips avsked som motåtgärd. Någon utförlig redogörelse för vilken av parterna som är ekonomiskt oberoende behövs inte i nämnda fall. Klart är emellertid att städerskorna arbetat för urusla svältlöner medan företaget kunnat tillskansa sig skyhöga profiter på städerskornas slit. Det berättigade i städerskornas kamp har aldrig ifrågasatts vare sig från allmänhetens eller från fackligt håll. Tvärtom har städerskorna fått ett massivt stöd från allmänheten och från fackliga organisationer, vilket med all tydlighet belysts i massmedia. Den lagliga rätten för arbetsköparna att tillgripa uppsägningar och avskedanden mot arbetare som tvingas tillgripa strejk i kampen för bättre arbetsförhållanden har försvagat de arbetandes ställning och gett arbetsköparna ett helt omotiverat övertag. Detta förhållande kan inte ändras på annat sätt än att klart uttalar att deltagande i strejk aldrig får ligga till grund för uppsägning eller avsked. I propositionen 1973:129 slås fast att politisk uppfattning inte normalt utgör saklig grund för uppsägning. Något skydd mot arbetsköparnas svartlistning av politiskt och fackligt aktiva arbetare finns däremot inte. Genom att registrera arbetare som deltagit i arbetsnedläggelser eller andra aktioner kan arbetsköparna utestänga dessa från anställning. Det har visat sig att arbetssökande med erforderliga kvalifikationer avvisats 3 sami Nr 400-406 från anställning som anvisats av arbetsförmedling. 1 kraft av sitt ägande och med stöd av § 32 i (rätten att fritt antaga etc.) kan arbetsköparna ensidigt utestänga arbetssökande som de finner misshagliga från anställning. Denna svartlistning har ökat och mer eller mindre satts i system. I sammanhanget kan nämnas att t. o. m. gav ut ett cirkulär till sina medlemmar med instruktion om hur man skulle gå till väga vid registrering av arbetare som deltagit i strejk. De upprättade registren samlas sedan in centralt och förvaras av för framtida bruk. Ett sådant förfarande kan inte accepteras. Svartlistning och motsvarande registrering av arbetare måste i lag förbjudas, överträdelser mot sådant förbud måste bestraffas hårt. Det förekommer också att arbetsköpare kontrollerar andra familjemedlemmar än de anställda. Som exempel härpå kan nämnas att ett inflytelserikt sjöfartsföretag på vägrat en arbetare fortsatt arbete i företaget med hänvisning till att arbetarens hustru aktivt arbetat med en petition mot att nämnda företag skulle expandera på platsen. Motiveringen från arbetsköparen var att om någon i familjen är emot företagets intressen kan inte någon av familjens medlemmar påräkna arbete i företaget. Detta exempel belyser i ett nötskal arbetsköparnas maktställning och hur svag de arbetandes ställning är trots talet om ökat anställningsskydd. En del företag har satt åldersspärrar vid nyanställning. Det är inte ovanligt att anställningskrav reses på att den arbetssökande skall ha fullgjort första värnplikten och att man inte är . Härigenom utestängs både ungdom och äldre från möjlighet till anställning. försäkrar sig arbetsköparen om arbetskraft i de effektivaste åldrarna. Ett sådant förhållande är helt förkastligt med tanke på den allmänt uttalade meningen att alla bör ha samma rätt till arbete. Arbetsförmedlingarna bör därför ha suverän rätt att anvisa arbetssökande arbete utan inblandning från arbetsköparhåll. Arbetsköparna måste fråntas sin vetorätt att fritt välja och vraka bland arbetssökande. Arbetsmarknadskungörelsen bör därför ändras så att arbetsförmedlingstvång införs och att arbetssökande som av arbetsförmedling anvisats arbete inte skall kunna förvägras anställning. Ett annat led i registreringen är också de omfattande personundersökningar som många företag tillämpar och som arbetsförmedlingarna i vissa fall är arbetsköparna behjälpliga med. Utfrågningar som är direkt diskriminerande och inte har med den arbetssökandes kvalifikationer att göra är ofta förekommande. Dessa företeelser är helt förkastliga och oförenliga med elementära demokratiska rättigheter. De bör med det snaraste stoppas. De företeelser som tagits upp i det föregående har givetvis samband med hela det problemkomplex som omfattas av § 32-utredningen och som kommer att bli föremål för en omfattande remissbehandling. De här upptagna frågorna rör emellertid framför allt de av behandlade frågorna om anställningstrygghet m. m. Påtalade förhållanden visar enligt vår mening på obestridliga luckor i lagstiftningen, vilka tyvärr inte fick en enligt vår mening tillfredsställande lösning, och som det utan dröjsmål finns all anledning att täppa till. Med stöd av det anförda föreslås att beslutar att hos regeringen hemställa 1. dels om skyndsamt utarbetande av förslag till lag som förbjuder all svartlistning, uppsägning och avskedande på grund av deltagande i arbetskonflikt m. m., 2. dels om skyndsamt utarbetande och framläggande av förslag om obligatorisk arbetsförmedling. (vpk) i (vpk) (vpk) (vpk)