mot · FY021018 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om sammansättningen av länsstyrelses styrelse. De länsregionala frågorna och fördelningen av arbete mellan landstingen och länsstyrelserna var föremål för ingående, fast något splittrad, prövning , sökte ny grund för länsindelningen och framlade ett konkret förslag, som dock möttes av mycken skepsis av remissinstanser och lokala opinioner. Någon ändring i länsindelningen kom icke till stånd. diskuterade administration och interna arbetsfördelning. Förslagen genomfördes till viss del och innebar en administrativ omfördelning inom den statliga länsförvaltningen samt ett nytt, men begränsat, förtroendemannainflytande genom lekmannastyrelse i . diskuterade kompetensdragningen mellan de olika politiska nivåerna, främst mellan staten och regionerna, och beslutsformerna för de regionala frågorna. Utredningens förslag föranledde icke någon åtgärd, men dess betänkande Förvaltning och folkstyre, SOU 1968:47, gav upphov till en principiellt viktig diskussion om beslutsansvaret för regioner och län. Parallellt med detta utredningsarbete påbörjades ett arbete med planering länsvis. Länsplanering 1967, Länsprogram 1970 och Länsplanering 1974 har visat oklarheter i den nuvarande kompetensfördelningen och ansvarstagandet på regional nivå. Länsberedningens nu avlämnade betänkande Stat och kommun i samverkan, SOU 1974:84, innebär den sista fasen i det omfattande utredningsarbetet. Länsberedningens betänkande är föremål för remissarbete, och proposition har aviserats . Lekmannastyrelserna i länsstyrelserna utses av landstingen och regeringen. Landstingen utser fem och regeringen fem av såväl ordinarie ledamöter som suppleanter, vartill kommer att landshövdingen är självskriven ordförande. Systemet har utsatts för kritik främst därför att den socialdemokratiska regeringen sett till att de av regeringen utsedda varit sådana att regeringen i alla styrelser fått majoritet. 1 län med mycket kraftig icke-socialistisk majoritet i valmanskåren har dessa markeringar väckt olust. Länsberedningens majoritet föreslår att antalet ledamöter och suppleanter skall vara tolv, förutom landshövdingen-ordföranden. Av de tolv skall fyra nomineras av länsavdelningar, fyra av och fyra av regeringen. Alla tolv skall därefter utses av regeringen. Detta är ett orimligt förslag! För det första innebär det att regeringen fortfarande utser ledamöterna. För det andra ger det länsavdelningar en uppgift som de icke är avsedda för och inte lämpade att utföra. Dessa samrådsorgan för kommunerna, med felaktiga politiska och geografiska majoriteter, är på intet sätt lämpade att nominera länsstyrelseledamöter. För det tredje innebär antalet av landstingen utsedda en minskning från nuvarande fem till fyra. För det fjärde medför den föreslagna nomineringsordningen att länsstyrelserna för en totalt felaktig partifördelning. Eftersom endast fyra ledamöter skall nomineras av vardera av elektorsnivåerna, blir endast de stora partierna representerade. Skulle valen i de bägge lokala nivåerna ske efter vedertagna och allmänt praktiserade proportionella regler skulle partifördelningen bli orimlig. I de 24 länsstyrelserna skulle de i vardera länen nominerade åtta lokala representanterna komma att fö följande partifördelning (med utgångspunkt i partistrukturen i landet 1974-1975): Till detta kommer att de återstående nittiosex, fyra i varje län, skulle utses av regeringen. Förslagen från länsberedningens majoritet måste avvisas. Minoriteten i länsberedningen har i reservation föreslagit att alla tolv ledamöterna och suppleanterna skulle nomineras och utses av landstingen. Den regionala partistrukturen och majoritetsförhållandena i länen skulle därmed avgöra valet. Genom att antalet valda ledamöter skall vara så stort som tolv kan även relativt små partier fö sin representant i lekmannastyrelsen, och proportionaliteten mellan partierna kan motsvara väljarnas åsikter. Länens valmanskår kan också med sina röster i landstingsvalet bestämma länstyrelsens styrelsesammansättning. Med hänvisning till det ovan anförda hemställes att uttalar att antalet ledamöter i länsstyrelserna skall vara tolv och antalet suppleanter tolv samt att respektive landsting skall genom proportionella val välja samtliga ledamöter och suppleanter. () ()