mot · FY021843 · 1975-03-07 00:00:00 — av herrar i och i med anledning av propositionen 1975:13 om lokalradio och vissa andra rundradiofrågor. 1 propositionen 1975:13 om lokalradio tas även upp en fråga som avser hela radio- och TV-området, nämligen huruvida reklam mot vederlag skall tillåtas i radio och TV. Propositionen bygger i denna del på delbetänkande SOU 1973:10 TV-reklamfrågan. Utredningen har under sitt arbete konstruerat en modell för reklam inom den nuvarande radio-TV-organisationens ram och har därvid försökt eliminera de olägenheter sådan reklam medfört i vissa länder. Utredningen anser att modellen är tekniskt genomförbar men framhåller att den inte får ses som ett förslag från utredningens sida. Två reservanter inom utredningen har funnit att modellen innbär en rimlig avvägning mellan olika intressenters mål, men utredningens majoritet har bestämt avvisat varje form av TV-reklam. Dess slutsats presenteras på följande sätt: Ett införande av reklam i televisionen skulle medföra betydande skadeverkningar på tv-politikens, presspolitikens och konsumentpolitikens områden. Inom varje område för sig skulle skadeverkningarna bli så stora att de ensamma utgör tillräckligt skäl mot införande av tv-reklam. En samlad bedömning av alla tre områdena förstärker ytterligare denna slutsats. Utredningen avstyrker därför bestämt att reklam införs i televisionen. Departementschefen anför i propositionen i denna fråga: Det material som reklamutredningen har lagt fram ger enligt min mening ett övertygande underlag för ett avvisande av kommersiell reklam mot vederlag i televisions- och ljudradioprogram. Inför utredningsmajoritetens kategoriska fördömanden av varje form av TV-reklam måste man fråga sig varför TV-reklam tillåtits i samtliga länder i - utom i , , och - och där kunnat medverka såväl till finansiering av programverksamheten som till i flera fall en förbättring av programmen. Det har visat sig möjligt att med åtgärder som liknar dem som presenteras i utredningens modell undvika de skadliga verkningar som uppstått i t. ex. kommersiella TV. Man måste också fråga sig om inte utredningsmajoriteten försöker bevisa för mycket, när man t. ex. i den samhällsekonomiska kalkylen anger att betydande merkostnader skulle uppkomma bl. a. i form av tidsförluster för av reklaminslagen ointresserade TV-tittare. Om man i en kalkyl förutsätter att den tid som konsumenten lägger ner på att ta del av reklam innebär en tidsförlust, kommer denna negativa post att drabba varje form av reklam. Detta kan dock inte ha varit avsikten, eftersom reklamutredningens majoritet ange» att en utgångspunkt för dess arbete är att i en marknadsekonomi av vår typ reklamen skall bedömas som ett i och för sig legitimt och nödvändigt medel för att främja avsättning av varor och tjänster. Enligt vår uppfattning är det inte motiverat att i samband med en proposition om lokalradio gör ett uttalande som stänger vägen för varje form av reklam i radio och TV såväl nu som . I detta sammanhang vill vi fästa uppmärksamheten på det särskilda yttrande som avgivits av en ledamot med obestridd sakkunskap på detta område, nämligen professor . Han anser att TV-reklam inte nu bör införas, främst med hänsyn till pressens situation, men säger att de förutsättningar som hans bedömning bygger på emellertid kan förändras, bl. a. genom den teknologiska utvecklingen på medieområdet. Efter att ha anfört skäl mot TV-reklam säger han att de skäl som talar för TV-reklam kvarstår och kan växa sig starkare. Han säger vidare: Frågan om TV-reklam bör enligt min mening tas upp ånyo i samband med att den framtida medieutvecklingen granskas och beslut fattas om i vilket tempo och i vilken grad teknologiska innovationer på medieområdet skall introduceras. Vid de mediepolitiska överväganden som därvid behöver göras måste också företagens behov av kommunikationskanaler till konsumenterna studeras och bedömas. Lika litet som frågan kan bedömas enbart från sändarsynpunkt, kan den bedömas enbart från mottagarsynpunkt. Avsikten med denna motion är inte att i detta sammanhang skall göra ett uttalande till förmån för reklam i radio och TV. Innan ett sådant beslut fattas måste många överväganden göras, bl. a. med tanke på tidningspressens situation. Inte minst med hänsyn till synpunkter som framförts inom utredningen av professor bör emellertid inte binda sig för ett blankt avvisande av varje form av reklam i radio och TV. Med stöd av vad som anförts hemställer vi att i samband med behandlingen av propositionen 1975:13 som sin mening ger regeringen till känna att den inte anser sig ha tillräckligt underlag för att avvisa varje form av reklam i framtida radio- och TV-verksamhet. . () i