ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY021572 · 1975-01-27 00:00:00 — av herrar i Trobro och Komstedt om märkning av fiskefartyg. På grund av den nya distriktsorganisation som genomförts i har det föreskrivits att fiskefartyg skall märkas med en bokstavsbeteckning som bildas genom sammanställning av begynnelse- och slutbokstäverna i det nya tulldistriktets namn. Efter denna princip hade också tidigare bokstavsbeteckningar bildats, dock med vissa undantag, t. ex. som betecknats SIN. Ett starkt missnöje har växt fram bland yrkesfiskarena mot förslag till ny märkning. Situationen på Listerlandet kan belysa vilka konsekvenser denna märkning för med sig. Den nya distriktsorganisationen i har alltså medfört att t. ex. fiskefartyg hemmahörande i , som förut märkts SG + nr, nu skall märkas KN + nr (= ). Listerlandets fiskeflotta är stor. Nogersunds kommun ligger närmast efter i fråga om mängden landad fisk. Att märka fiskefartygen med vore att ange fel hemort. Fiskarena anser att hemorten skall vara avgörande för fartygs märkning och ej tulldistriktet. Inte bara fiskefartygen skall märkas med registreringsnumret utan även alla verktyg och redskap: trålar, bojar, flottar, fiskegarn, laxlinor, ja, upp till tusentals redskap. Båtar säljs till annan plats eller till utlandet men redskapen behålls. Hitintills har det gamla numret fått behållas vid inköp av ny båt. måste också alla redskap och tillbehör märkas om vid anskaffandet av nytt fartyg. Detta arbete blir mycket omfattande och meningslöst. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om nya bestämmelser för märkning av fiskefartyg, varvid hänsyn tages till fartygets hemort. N. () i Trobro
mot · FY021573 · 1975-01-27 00:00:00 — av herrar i Trobro och Komstedt om förbudet mot sjöfågelsjakt i . Den bofasta kust- och skärgårdsbefolkningen i har sedan grå forntid haft rättighet att jaga sjöfågel. Sedan 195 1 har det för var och en som var mantalsskriven på någon av öar lämnats ett generellt tillstånd till sjöfågelsjakt på allmänt vatten samt på , klippor och skär under den tillåtna säsongen, dvs. Detta tillstånd har dragits in och i stället gäller att jakttillstånd skall sökas hos och prövas av i varje särskilt fall. Beståndet av sjöfågel medger en kortare jakttid även . Denna tid borde helst göras flexibel, beroende på hur vintern varit. I sträcker man ut höstjakten på sjöfågel till februari månad, och det betyder att man har en viss form av vårjakt. En undersökning har visat att beståndet av framför allt ejder och storskrak ökat påtagligt. Över en miljon ejdrar drar förbi . En kortare vårjaktsperiod skulle därför inte skada fågelstammen. Vissa sjöjaktsområden har förordats dessa har för övrigt synnerligen svårtydda gränser och detta får till följd att personer som inte bor på öarna får tillstånd att jaga i skärgården, medan öborna själva ges individuella tillstånd till jakt på platser långt från hemmahamnen och bara på begränsat område. Den bäste viltvårdaren är naturligtvis den bofaste kust- och öbon som kan sin skärgård och som sedan urminnes tider och gammal hävd haft tillstånd att skjuta en fågel till husbehov. Med stöd av det anförda hemställs 1. att förbudet mot jakt på sjöfågel upphävs för den bofasta kust- och skärgårdsbefolkningen i , 2. att säsongen för sjöfågeljakt utökas med . N. () ()
mot · FY021574 · 1975-01-27 00:00:00 — av herrar i Trobro och Komstedt om utmärkning av vissa fiskeredskap. Enligt kungörelse (1933:658) skall det vid utmärkning av bottengarn och andra dylika redskap, som är fästade vid pålar, vid den yttersta pålen sättas en lanterna som visar fast sken. Bestämmelserna om utmärkning har intagits i länsstadgorna för saltsjöfiske i flera län och föreskrives av länsstyrelserna som villkor i tillstånd för ålbottengarnsfisket. Vid kontroller har i flera fall konstaterats att det ljus som använts för utmärkning av bottengarn varit så ljust att det på avstånd uppfattats som vitt. har olycksfall inträffat då nöjesbåtar kolliderat med eller kommit in bland bottengarnspålar, trots att dessa varit utmärkta med lanternor visande ljus. Sådant ljus är mycket svårt att upptäcka , det syns som regel inte på längre avstånd än . Med hänsyn till det stora antalet fritidsbåtar som finns jämfört med förhållandena vid föreskrifternas tillkomst, är det erforderligt att utmärka dessa fiskeredskap med lanternor som visar fast vitt sken. Med hänsyn till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att enhetliga bestämmelser utfärdas om att ovannämnda utmärkning sker med lanternor visande vitt sken. N. () i Trobro
mot · FY021575 · 1975-01-27 00:00:00 — om anslaget till skogsbilvägar på enskild mark. Våra skogar utgör en nationalekonomisk tillgång av oskattbart värde för hela vårt folkhushåll. De utgör inte blott underlag för inkomster såväl för enskilda som för bolag och statskassan utan ger även arbete åt hundratusentals medborgare. Att utnyttja denna naturtillgång effektivt är sålunda av största betydelse. Vi har i vårt land byggt upp en träförädlingsindustri av högst ansenliga dimensioner, som kräver stora råvarutillgångar för att kunna ge fullt utbyte och full sysselsättning åt alla anställda. Behovet av förädlade skogsprodukter är, internationellt sett, synbarligen närapå omättligt sett i ett något längre perspektiv. För att i någon mån tillfredsställa detta behov krävs dock för vår del att så mycket som möjligt av hela vår skogsproducerande areal utnyttjas effektivt. Ett av de stora hindren härvidlag är dock bristen på goda skogsbilvägar. På grund av detta förhållande kommer stora arealer att ligga utanför vägnätets upptagningsområde. Enligt beräkningar gjorda av ligger av landets hela skogsproduktiva mark ca 23,5 miljoner ha utanför detta upptagningsområde. Detta innebär sålunda att vi i har ca 6,5 miljoner ha produktiv skogsmark med miljontals kubikmeter avverkningsbar skog, som är mycket svåråtkomlig. Värdet och framför allt förädlingsvärdet av denna skog utgör en högst imponerande summa. För att i möjligaste mån rätta till detta missförhållande har upprättat ett vägbyggnadsprogram, som skulle minska de produktiv skogsmark som ligger utanför upptagningsområdet till . Detta vägbyggnadsprogram skulle i sin tur innebära en nybyggnation av skogsbilvägar. För att nå detta mål fordras dock att den av begärda ökningen av bidraget till skogsbilvägsföretag på totalt 10,5 milj. kr. 1 annat fall torde denna plan tidsmässigt inte kunna fullföljas, vilket vore nationalekonomiskt sett olyckligt. torde denna merutgift vara synnerligen väl använda pengar. Av praktiska skäl borde dessutom bidragen till vägbyggnadsförctag i det inre stödområdet och i områden utanför detta slås ihop i en klumpsumma, som fördelas av där den bäst behövs. Genom att förfara så skulle mycket byråkratiskt kineseri kunna undvikas. Med stöd av vad som anförts hemställs att anvisar ett anslag om 10 milj. kr. på tilläggsstat för byggande av skogsbilvägar på skogsmark i enskild ägo i enlighet med vad som i motionen anförts. PF.R-ER1K C. NISSER (ml
mot · FY021576 · 1975-01-27 00:00:00 — av herrar Nisser och i Agnäs om tillsättandet av offentliga tjänster för handläggning av samefrågor. Att ett gott förhållande bör råda mellan etniska minoriteter och landets övriga befolkning är i och för sig en självklar sak i ett demokratiskt samhälle. Inte alltid har man haft denna syn på samlevnaden inom ett lands gränser. I många länder, kanske mest i delar av , och , lever man i dessa avseenden kvar i samma tankegångar som , dvs. en viss del av folket är den som härska kan och skall, därefter övriga sig rätte och packe. 1 vårt land har vi, åtminstone teoretiskt, kommit långt ifrån dylika tankegångar. Jämlikhet är dagens motto, åtminstone oss svenskar emellan. Däremot är det nog si och så när det gäller vårt förhållningssätt gentemot s. k. etniska minoriteter inom vårt lands gränser. Här intar vi ofta en storvulet svensk hållning, och vårt omtalade världssamvete är här förvånansvärt tystlåtet; att vi svenskar skulle vara mer toleranta mot för oss främmande folk än andra är visserligen vackert tänkt men ej med sanningen överensstämmande. Samerna har i mångt och mycket fått erfara detta. Detta förhållande är så mycket mera märkligt som dessa bebott vårt lands nordligare nejder, långt innan vi svenskar kom dit. De har ett för oss delvis främmande men därför säkerligen icke sämre kulturmönster. Men just därför att de utgör ett ovanligt inslag i vårt land och dessutom är en minoritet har de i många århundraden blivit styvmoderligt behandlade. Dagsaktuella exempel finns härpå, alltifrån vattenreglcringsföretag, kraftverksbyggen, vägbyggnationer till förläggning av militärförband i . Allt detta har tagit mark i anspråk, och kontakterna med samerna, innan beslut fattats från högre ort, har varit påtagligt bristfälliga. En ändring till det bättre har dock skett om man jämför med gamla tider, men kvar står dock det förvånansvärda faktum att de flesta av de tjänstemän som handhar förbindelser, kontakter och ärenden som angår denna folkminoritet, bl. a. landets sameinstruktörer, är svenskar och icke samer. från modern demokratisk samhällssynpunkt borde kontaktmännen och talesmännen för en etnisk minoritetsgrupp gentemot en riksmajoritet, som det ju gäller i detta fall, vara representanter ur den etniska minoritetsgruppen i fråga. I annat fall ligger det ju nära till hands att ifrågasätta huruvida vi i praktiken verkligen följer FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna. Det nu sagda innebär icke på något sätt kritik mot de svenska tjänstemännens redebogenhet och ansvarskänsla, som ingen ifrågasätter. Denna fråga är av helt principiell art. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att de tjänster vid statliga och landstingskommunala myndigheter som handlägger samefrågor i princip bör besättas med samer. . NISSER (m) ()
mot · FY021577 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om kustfisket i norra . Situationen för yrkesfisket i är till stora delar likartad den som råder för ost- och västkustfisket. Fiskenäringen har, trots statliga stödåtgärder, visat en kraftig tillbakagång . Olika faktorer har medverkat till denna utveckling. Kostnadsläge, investeringsbehov och prissättning på fisk kan nämnas. Vidare har prisstoppet på vissa livsmedel, dock ej fisk, inneburit konsumtionsförskjutningar till nackdel för fiskkonsumtionen. För Norrlandsfiskets del finns ytterligare några faktorer vilka är till uppenbar nackdel för såväl fiskets bedrivande som näringens utveckling. Härvid spelar klimatet en stor roll. Långa isperioder förekommer, då inget fiske kan bedrivas, och känsligheten för stormar fisket sker från förhållandevis små båtar är stor. Till detta kommer att bottenförhållandena i stora delar av de aktuella fiskeområdena är utomordentligt besvärliga. Lönsamheten för Norrlandsfisket är låg, vilket bl. a. framgår av deklarationsundersökningar för åren 1971- 1973. I jämförelse med jordbrukare med jordbruk i storleksgruppen 1020 ha åker har yrkesfiskarna i Norrlands kustland i genomsnitt av jämförelsegruppens nettoinkomst. Av regionalpolitiska skäl utgår i Norrlandsområdet stöd av såväl generell som selektiv karaktär. Till det norrländska fisket utgår inget sådant stöd. Det torde stå klart att yrkesfisket i av flera skäl har sämre möjligheter att utvecklas eller ens bibehållas under nuvarande ekonomiska förutsättningar. Det är angeläget att förutsättningarna för ett stöd till det norrländska yrkesfisket blir föremål för skyndsam utredning. Med stöd av vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller om utredning rörande yrkesfisket i norra i enlighet med vad i motionen anförts. HANS NORDGRFN(m) . () i PER () i Gäddvik () i Agnäs () () N1LS-ER1C () i
mot · FY021578 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om vidgad anmälningsplikt till produktkontrollnämnden. Det är rimligt att den som lagt ner tid, arbete och kapital på angelägna uppfinningar erhåller patentskydd. När det gäller preparat som innehåller farliga kemiska ämnen är det inte rimligt att ta hänsyn till uppfinnarens ensamrätt att marknadsföra varan utan att kontrollmyndighet är underrättad om varans beskaffenhet och innehåll. Ett hemlighållande av ett preparats innehåll innebär att värdefull tid går till spillo, och skador på människors liv och hälsa kan inträffa. Det är nödvändigt att de som skall hantera varor med miljöfarligt innehåll känner till detta. råder anmälningsplikt bara för bekämpningsmedel. kan efter anfordran få veta preparats sammansättning, men då kan redan en skada ha uppstått. Det finns exempel på detta. Trots att fabrikanten ålagts hela ansvaret att bevisa en varas ofarlighet, är fortfarande många produkter otillfredsställande märkta och obekanta för dem som i sitt arbete har att hantera dem. En allmän anmälningsplikt till kontrollmyndighet om innehållet i ett stort antal preparat kräver tillräckliga resurser för myndigheten för att den skall kunna insamla och arkivera uppgifterna. Ett sådant register skall ju inte göras tillgängligt för konkurrenter men väl utgöra grund för noggrann varumärkning och information till de människor som skall hantera preparaten. En översyn bör ske av hur ett anmälningsförfarande om produktsammansättningen av alla varor med miljöfarligt innehåll bör genomföras. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om en översyn av anmälningsförfarandet till produktkontrollnämnden i enlighet med vad i motionen anförts. () ()
mot · FY02158 · 1975-01-16 00:00:00 — kommer att bli av den storleksordningen att de - som revisorer föreslagit - redan nu bör tas upp i en speciell utredning. Moderata samlingspartiet föreslår därför att en parlamentarisk universitetsforskningsutredning tillsätts med uppgift att pröva med universitetsforskningen sammanhängande frågor. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. hos regeringen anhåller om en omedelbar revision av läroplanerna och målbeskrivningen för ämnena svenska och matematik i , 2. hos regeringen anhåller om att senare föreläggs förslag till ny läroplan för , 3. uttalar att kravet på fasta och väl inövade basfärdigheter bör vara vägledande för det föreslagna läroplansarbetet, 4. hos regeringen anhåller att elever i årskurs 7 och 8 ges tillfälle till jämkad studiegång, 5. hos regeringen anhåller om en översyn av gymnasieskolans 3- och 4-åriga naturvetenskapliga och tekniska linjers innehåll och konstruktion, 6. hos regeringen anhåller om en kartläggning av orsakerna till de senaste årens utveckling av efterfrågan på olika linjer inom gymnasieskolan, 7. hos regeringen anhåller om att antalet elevplatser på gymnasieskolans 3- och 4-åriga linjer /76 fastställt i enlighet med förslag, 8. hos regeringen anhåller om åtgärder, som tryggar enskilda skolors fortsatta existens och utvecklingsmöjligheter, 9. hos regeringen anhåller om en parlamentariskt sammansatt utredning med uppgift att pröva med universitetsforskningen sammanhängande frågor. () () () () G. () PER () i Gäddvik
mot · FY021580 · 1975-01-24 00:00:00 — av herrar i och om indexreglering av prisstödet till jordbruket i norra . I syfte att kompensera jordbrukarna i norra för de högre produktionskostnaderna i jämförelse med övriga delar av landet utgår ett särskilt prisstöd för mjölk, nötkött, fårkött och fläsk. Detta s. k. Norrlandsstöd utvidgades fr. o. m. i vad avsåg både stödnivåer och gränser för stödområden. I årets budgetproposition upptas under huvudtitel C 5. Stöd till jordbruket i norra för /76 ett förslagsanslag av 95 milj. kr. Stödet utgår med de högsta beloppen i nordligaste och avtrappas successivt mot söder. På grund av stödets storlek utgör detta en betydelsefull del av den totala ersättning jordbrukarna i norra får för sin produktion. I uppgår exempelvis stödet till per kg mjölk, per kg nötkött, per kg fårkött och per kg fläsk. Den starka inflationsutveckling, som sker och beräknas fortsätta, urholkar tyvärr successivt värdet av stödet. Någon värdesäkring av detta stöd gäller nämligen inte generellt. Med nuvarande inflationstakt minskar därför värdet av stödet med nära 10 milj. kr. För en jordbrukare i leder exempelvis inflationen till en minskning av realvärdet av mjölkprisstödet motsvarande . per ko och år. Enligt jordbruksprisregleringen skall jordbruket kompenseras för kostnadsfördyringar. För att jordbrukarna i norra även skall få kompensation för ökningarna av sina extra höga produktionskostnader, för vilkas täckande Norrlandsstödet införts, bör detta prisstöd värdesäkras genom exempelvis årliga automatiska omräkningar med hänsyn till kostnadsutvecklingen efter motsvarande grunder som gäller för jordbruksprisregleringen. Det är från såväl jordbruks- och livsmedelsproduktions- som sysselsättningssynpunkt väsentligt att jordbruksproduktionen i norra stimuleras. Det kan därför ej accepteras att realvärdet av prisstödet för jordbruket i denna landsdel urholkas genom den nu pågående och förmodligen fortsatta penningvärdeförsämringen. Kostnadshöjningarna är och blir av allt att döma av en helt annan omfattning än som förutsågs när riktlinjerna för den senaste regleringen av stödet drogs upp. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om utredning och förslag om indexreglering av prisstödet till jordbruket i norra .
mot · FY021581 · 1975-01-27 00:00:00 — av i Heden m. fl. om ökad lagerkapacitet för spannmål. Den förda jordbrukspolitiken i liksom i vissa andra länder i världen innebärande begränsningar av produktionen har i samband med en explosionsartad folkökning åstadkommit att livsmedelslagren kraftigt beskurits. De stora spannmålslagren i världen har till det närmaste tömts. Det beräknas att spannmålslagren i världen endast täcker konsumtionsbehovet . I stora delar av världen är hungersnöden oerhörd, och akuta situationer uppstår på grund av katastrofer av skilda slag, såsom jordbävningar, missväxt etc. 1 dylika situationer fordras snabba ingripanden för att rädda människoliv så långt sig göra låter. Det skulle då vara av stor betydelse om lagerkapaciteten av främst spannmål vore av den storleksordningen att bidragsgivande länder kunde bygga upp spannmålslager som direkt, vid dylika akuta situationer, kunde tagas fram och sändas till katastrofområdena. beslut om att, utöver tidigare sändningar, skicka ytterligare svenskt vete, så långt våra möjligheter förslår, är att hälsa med tillfredsställelse, likaså att det föreslagits att det enprocentiga u-landsbiståndet nu skall uppnås. Men ytterligare hjälp kan behövas vid inträffade katastrofsituationer och detta utan onödigt dröjsmål. Den svenska lagerkapaciteten bör därför utökas, för att lagerhållningen undan för undan skall kunna byggas upp till att omfatta ett buffertlager för omgående hjälpinsatser vid inträffade naturkatastrofer i världen. Ett snabbt ingripande skulle med all säkerhet kunna rädda människoliv som annars vore dömda till undergång. En utbyggnad av de svenska spannmålslagerhusen är sålunda en beredskap av angeläget slag i den svenska biståndsverksamheten. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen uttalar sig för en ökad lagerkapacitet för spannmål. () i Heden () ()
mot · FY021583 · 1975-01-24 00:00:00 — av i m. fl. om höjt anslag till Främjande i allmänhet av fiskerinäringen. I äskanden för /76 begärs under punkt E 3, Främjande i allmänhet av fiskerinäringen, en höjning av bidraget till anskaffande av radiotelefon m. m. på fiskefartyg . Den äskade höjningen motiveras med att det statliga bidraget till anskaffande av radiotelefonanläggning fr. o. m. kan utgå med . Redan vid oförändrad efterfrågan uppkommer härigenom ett ökat medelsbehov. Dessutom finns det enligt f. n. ett uppdämt behov av nya radiotelefonanläggningar, vilket beror på att ansett sig böra invänta resultaten av internationella förhandlingar rörande kanalval m. m. innan man kräver utmönstring av ett flertal omoderna anläggningar. Radiotelefonanläggningen på ett fiskefartyg är en viktig del av fartygets utrustning. Den medverkar till trygghet för de ombordanställda, som lättare kan få behövliga kontakter, och ger dem en ökad trivsel i ett hårt arbete; den betyder också mycket för den allmänna sjösäkerheten, då fiskefartygen är spridda runt hela vår svenska kust. Det bör från samhällets synpunkt vara angeläget att stimulera tillkomsten av modern och effektiv radiotelefonutrustning, vilket också betonats genom beslutet om höjning av bidraget till dessa anläggningar. Den nedprutning av äskade anslag som departementschefen föreslagit motverkar emellertid dessa intentioner. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att vid sin behandling av budgetpropositionen, bilaga 11, för bidrag till anskaffande av radiotelefon till Främjande i allmänhet av fiskerinäringen för /76 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt reservationsanslag av . () ()
mot · FY021585 · 1975-01-27 00:00:00 — om höjda bidrag till kommunala avloppsreningsverk. Kommunerna kan få statliga bidrag till ny-, till- eller ombyggnad av avloppsreningsverk. Bidragets storlek bestäms med hänsyn till reningsgraden och varierar normalt mellan och av kostnaden. 1 anslagsframställningen från redovisas ett system med bidragsnivåer, beroende på reduktionen i procent avseende biokemisk syreförbrukning och fosfor. Avsikten med detta system är att stimulera kommunerna till långtgående reningsåtgärder. Resultatet har också blivit det som åsyftats. har i sitt äskande till årets budget föreslagit, att den högsta bidragsnivån bör justeras till och att det lägsta bidraget bör utgå . De nuvarande reglerna för bidragsgivningen fastställdes . har reningstekniken utvecklats. a. har man i vissa fall kunnat föreskriva att reningsverk vid särskilt känsliga recipienter skall förses med slutfiltrering efter biologisk-kemisk rening. Detta innebär en ökad anläggningskostnad och en ökad driftkostnad . 1 proposition 1968:37 rörande statsbidrag till kommunala avloppsreningsverk anför departementschefen bl. a.: Ju högre reningsgrad det planerade reningsverket avses få, desto högre bör bidraget därför bli. Jag förordar, att bidragsprocenten sätts till lägst 30 och högst 50 av de anläggningskostnader, som ingår i bidragsunderlaget. I konsekvens med detta uttalande vore det rimligt att bidragsprocenten vid ovan angiven slutfiltrering höjs till 5 . Det är angeläget att bidragen stimulerar till allt bättre rening. Därför bör ej bidrag längre utgå till de enklare former av rening, som endast uppfyller miljöskyddslagens minimikrav. har dessa anläggningar fått . Lägsta bidraget bör i stället sättas till , som f. n. tillämpas för god biologisk rening eller vissa former av kombinerad biologisk-kemisk rening. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att hos regeringen begär sådan ändring av bidragsbestämmelserna lill kommunala avloppsreningsverk, att bidrag kan utgå med lägst och högst av de anläggningskostnader som ingår i bidragsunderlaget.