mot · FY021481 · 1975-01-01 00:00:00 — av i Agnäs m. fl. pågår utredningar inom statens vägverk om förändring i arbetsområdenas organisation. I planer ingår bl. a. att göra vissa indragningar som t. ex. för skulle ha stora nackdelar regionalt och för några kommuner betyda ytterst allvarliga förluster av arbetstillfällen och för många familjer sociala problem i samband med tvångsförflyttningar och förtidspensionering. Det är tre arbetsområden i länet som hotas av indragningen, nämligen , och . De tre arbetsområdenas vägunderhåll utgör 35, 31 resp. , vilka sammanlagda skulle delas och läggas på övriga kvarvarande arbetsområden. Från sida anför man som skäl för indragningen att vissa besparingar skall göras, men de belopp som angavs när förslaget presenterades är så små att de i jämförelse med de förluster enskilda människor och kommuner gör samt med vägning mot t. ex. länets totala behov av insatser för att ersätta denna och liknande s. k. rationaliseringar förefaller diskutabla. Någon vinst för den totala samhällsbudgeten kan det inte bli. Dessutom måste förändringen innebära risk för sämre vägservice i form av plogning och underhåll. Det är också anmärkningsvärt att berörda kommuner inte i förväg informerat^ av statens vägverk utan först när planerna 1973 publicerades efter utredning och kostnadskalkyl. Både från de kommunalt ansvariga och från arbetare uttrycktes bekymmer inför indragningen. Från har sålunda anförts följande invändningar mot indragningen av arbetsområdet där: Erfarenheter från både trafikanter och kommunalt ansvarigt håll ger vid handen att närheten till vägstation i har stor betydelse för att klara den service som erfordras i Vännäsbygden. Avsevärd pendeltrafik särskilt koncentrerad före . Vägarna genom Vännäsbygden tar även in genomgående pendeltrafik från angränsande orter ex. och . Betydande virkestransporter från länets inland till industrier vid kusten pågår dygnet runt största delen av året genom Vännäsbygden. Då terrängen i Vännäsbygden är ganska kuperad har även genomgående vägarna på vissa ställen rätt kraftiga stigningar och lutningar och kurvor som spec. för tyngre trafik behöver snabb och god service särskilt beträffande snöröjning och vid hastigt påkommande halka till förebyggande av trafikolyckor. Vissa perioder förekommer ofta flera klimatgränser inom nuvarande ar Därav föranledd bevakning av väglagssituationen från vägstation i för beordring av behövliga åtgärder ger möjligheter till snabbare insatser. Placering av maskiner, manskap och arbetsledning vid vägstation i ger här avsevärd tidsvinst till fördel för trafikant och trafiksäkerhet. Från har man anfört allvarliga farhågor att samhället skulle "dö om vägstationen dras in. Dåvarande kommun skrev 1973 till om sin syn på saken bl. a. följande: Vid vägstationen finns 19 fast anställda. Därtill kommer ett varierande antal extra anställda i samband med AMS-arbeten. En avveckling av dessa arbetstillfällen skulle utgöra en så kraftig minskning av sysselsättningsmöjligheterna i att ortens hela struktur skulle påverkas. Det ytterst bräckliga underlag som finns för offentlig och annan service skulle drastiskt försämras och konsekvenserna måste befaras bli mycket omfattande. Utöver den konkreta sysselsättningsminskningen kommer också de sidoeffekter av psykologisk karaktär som ett indragningsbeslut säkert medför. Människor som redan bor här kan komma att uppleva att orten är dödsdömd och flytta härifrån trots att de inte direkt berörs av beslut. På liknande sätt kan det bli svårare att skapa nya sysselsättningstillfällen på orten. Sådana psykologiska bieffekter har redan framskymtat sedan det i pressen meddelats att arbetsområdet i föreslås bli indraget. hör numera till kommunblock. Sammanläggningsdelegerade i kommunblock har vid detta ärendes behandling , §45, anfört bl. a. följande: Med hänsyn till avstånden till närmaste tätorter är det nödvändigt att tätort bibehålies som en serviceort för området. Såväl stat som kommun har för detta gjort betydande investeringar. Kommunen har ingen anledning att tro annat än att staten delar sammanläggningsdelegerades uppfattning. I detta läge måste de beloppsmässigt mycket små vinster för som redovisas till förmån för en indragning av arbetsområde helt och hållet uppvägas av de våldsamma konsekvenser som följer av en minskning med ett 20-tal arbetstillfällen på orten. Vad som behövs i i dagens läge är handgripliga åtgärder för att skapa nya arbetstillfällen i stället för dem som försvinner inom jord- och skogsbruket. Om staten i detta läge skulle agera i motsatt riktning måste det antingen utgöra ett exempel på totalt bristande samordning mellan lokaliseringspolitiska målsättningar och praktiskt handlande eller betraktas som ett medvetet beslut att dödförklara . I huvudsak liknande synpunkter har anförts av kommun, som har vägar under arbetsområdets vård. hör till den mellanbygd i som kläms mellan de två stora centra i norr och söder vilka på många områden prioriterats. En förlust av arbetsområde är en betydande händelse i negativ mening. Även där blir det för de anställda fråga om flyttning eller pendling. Även i andra län kommer indragningar av arbetsområden att ske, om planerna verkställs. Tre av de femton vägmästarstationerna i riskerar sålunda indragning. Bortåt 1 100 anställda i hela landet berörs av de aktuella planerna, och det blir småkommunerna och redan drabbade områden som får ytterligare svårigheter på grund av de s. k. rationaliseringarna. Från en vägmästarförening har i en skrivelse till chefen för statens vägverk anförts synpunkter som är värda att beaktas, dels för att de framförs av experter på området, dels därför att de belyser den totala konsekvensen för samhället av åtgärder som sedda inom ett begränsat fält och en ensam samhällssektor kan förefalla lönsamma och rationella: Till den arbetsområdesutredning, som pågår inom , vill vi som fackliga representanter för vägmästarepersonalen inom anföra följande: Enligt vår mening har några påtagliga vinster ej kunnat påvisats med en minskning av antalet arbetsområden, alternativt från 22 till 19 för , som i sin förundersökning redovisat. De kostnadsminskningar, som där framräknats, torde lätt kunna försvinna i fördyringar bland annat på grund av höjda traktamentskostnader, sämre möjligheter för arbetsledningen att följa pågående arbeten och ökade svårigheter att snabbt och riktigt bedöma erforderliga åtgärder. Länets geografiska utsträckning med stora avstånd, skiftande natur och olikartade, växlande klimat- och väderleksförhållanden kommer därvid också in i bilden. En följd av ovan påpekade förhållanden blir med all säkerhet sämre service för trafikanterna, ökad press på vägmästarepersonalen och övriga anställda inom arbetsområdena. Med hänvisning till den hälsoundersökning, som gjordes på vägmästarepersonal för en del år sedan samt våra egna erfarenheter av faktiska förhållanden inom länet anser vi, att den övre gränsen i diagrammet för ett arbetsområdes storlek är för högt satt med hänsyn till en vägmästares kapacitet. Den streckade kurvan i diagrammet anser vi vara den övre gräns, som endast i undantagsfall bör överskridas. Då vägmästarepersonalen redan nu slits ned mycket hårt, finner vi det anmärkningsvärt, om verket medvetet ordnar så att dessa förhållanden ytterligare försämras. Sociala synpunkter kommer också med i bilden vid en omorganisation, där personalen måste flyttas. Många av de anställda har egna villor och hyfsade boendekostnader, hustrun ofta eget förvärvsarbete, som hon inte vill lämna, och familjen trivs. När sådana trygghetsfaktorer med tvång måste rivas upp blir det ofta stora följdverkningar, vilka kan vara svåra att komma till rätta med. De medföra dessutom alltid kostnader både för samhället och den enskilde. Vi har den uppfattningen, att om man ser till den försämrade servicen, som uppstår, till personalens hälsa samt till de totala kostnader det kommer att medföra ur samhällsekonomisk synpunkt, så blir det ingen vinst att riva sönder den arbetsområdesindelning, som fungerar tillfredsställande inom detta län. Som en ytterligare viktig faktor kan andragas den uppenbara risk det innebär för trafikanternas trevnad och säkerhet att avstånden mellan vissa vägstationer genom indragningen blir större. Körtiden för plogbilar och personal som skall från sina hem till bilarnas uppställningsstationer förlängs, och vid häftiga oväder, snöstormar och regn kommer väghållningen att försämras med åtföljande tidsförlust och arbetsbortfall för många människor och risker för vissa transporter, t. ex. sjuk- och ambulansresor. Sammanfattningsvis kan argumenten mot förändringen av arbetsområdesorganisation uttryckas på följande sätt: O Ingen påtaglig vinst för . O Förluster och svårigheter för kommuner och enskilda. O Försämrad trafikservice och större risker på vägen. O Negativ verkan på det psykologiska planet för många glesbygder. 0 För den totala samhällsbudgeten större kostnader och problem. Med stöd av det anförda hemställes att begär att regeringen uppdrager åt att vid arbetsområdesplaneringen inom stödområdet beakta vad i motionen anförts. PER () HANS ()