mot · FY0265 · 1975-01-10 00:00:00 — av i om regionalpolitiska insatser för . drabbades mer än andra skogslän av konjunkturnedgången 1971-1972. Det tidigare expansiva fick plötsligt en allvarlig utflyttning, med som hårdast drabbad kommun. Däremot syntes lokaliseringsinsatserna i ge effekt, och för flertalet kommuner där tycks läget vara förbättrat jämfört med som var starkt negativt för . Tyvärr har dock folkminskningen fortsatt i den även svårast utsatta kommunen, . uttalade att utvecklingen inom under den gångna delen av kunde vara ägnad att inge oro. I en motion till fjolårets riksdag visade jag att inget annat skogslän haft en så ogynnsam utveckling som just . regionalpolitiska målsättning innebar för att länet fick en befolkningsram på 290 000-300 000 invånare . Inget annat län låg så nära den undre gränsen för målsättning som just . De preliminära siffrorna för befolkningsförändringarna 1974 visar att inte längre förlorade folkmängd utan att fjolåret innebar en ökning med ca 1 200 personer. Länet skulle därmed ha 293 600 invånare, alltså fortfarande klart på den nedre delen av den befolkningsram som slagit fast . En jämförelse med andra län visar att fortfarande ligger sämre till. Att det blev en ökning 1974 hänger rimligen samman med konjunkturuppgången. Det avgörande för framtiden blir självklart hur länets näringsliv kan utvecklas. Det underlag som presenterat inför länsplanering 74 inger därvid oro, ty enligt dessa prognoser skulle länet med nuvarande trender göra en nettoförlust på 1 700 arbetstillfällen . I stället behöver länet ett betydande tillskott av nya jobb. Länet haren klart lägre kvinnlig sysselsättning än riksgenomsnittet. Kan inte arbete erbjudas både män och kvinnor är det sannolikt att länet fortsätter att förlora hela familjer, främst bland de yngre. För stora delar av länet är förgubb ningen redan mycket påtaglig, vilket ytterligare försvårar möjligheterna att ge länet den utveckling som förutsatte i det regionalpolitiska beslutet . innebar alltså en återhämtning för vidkommande. Men detta får inte dölja att utvecklingen inom de mest problemfyllda delarna av länet är negativ och illavarslande. Det är därvid två områden som förtjänar särskild uppmärksamhet: samt västra . varunder länets främsta utflyttningsområde. Utflyttningen har fortsatt . var den enda av sex kommuner som minskade i folkmängd. Minskningen var enligt preliminära uppgifter 122 personer. Kommunen ingår som enda kommun i länet - i det inre stödområdet. har betonat hur viktigt det är för en stor region att service kan vidmakthållas i . Att får behålla tingsrätten var för bygden ett glädjande beslut. Bättre vägar och rimligare tågförbindelser skulle vara av betydelse för kommunen. allmänna förutsättningar borde vara goda, men tyvärr har industri och service inte kunnat byggas ut tillräckligt för att ersätta de många arbeten som försvunnit genom rationalisering, främst inom skogsbruket. har för alla åldersgrupper länets lägsta förvärvsintensitet. Jag har tidigare föreslagit att skall erhålla ett statligt industricentrum. Skälen för detta har ytterligare ökat , vilket befolkningsminskningen klart visar. I minskade tre av fyra kommuner, nämligen (minus 88), (minus 66) och (minus 114). Endast ökade, med ca 800 personer - en ökning som troligen hänger samman med den förbättrade konjunkturen. Detta kan dock inte förta intrycket av att sackade efter till följd av en lång rad industri nedläggningar andra hälft. Att länets tidigare befolkningsprognoser slog fel beror till stor del på att en förväntad ökning i inte kom till stånd. Den nedskrivning som gjorts i befolkningsprognoser jämfört med Länsprogram 70 har till dominerande del gällt just . var tidigare länets mest expansiva kommun. har den i stället förlorat folkmängd. Kommunen är dominerad av en stor industri, . Även bortsett från vikande befolkningstal finns starka skäl att bredda sysselsättningen i kommunen. Det var därför beklagligt att inte erhöll det statliga . bildar primärt centrum i länet. Flera sammanställningar har visat att just detta primära centrum det senaste årtiondet inte förmått hålla jämna steg med utvecklingen av andra primära centra. Mot denna bakgrund har det i länet väckt bestörtning att U 68 och följande kompletterande utredningar om högre utbildning så tydligt diskvalificerat i förhållande till andra primära centra. Allvarligast i är dock utvecklingen för och . var den kommun som kom närmast i fråga om folkminskning. - som är en utpräglad skogsbrukskommun - förlorade av befolkningen . Minskningen har fortsatt . Kommunen gränsar direkt till det allmänna stödområdet. 1 kommunen finns industrier, som bara hade behövt ligga längre norrut för att få del av det statliga transportstödet. Medan lokaliseringsstödet haft påtaglig betydelse i kommunerna i har haft ytterst ringa stöd den vägen. Det är visserligen utsagt att området närmast söder om stödområdet - den grå zonen - skall behandlas välvilligt. Villkoren är likväl olika, och dessutom är dispensmöjligheten knappast känd bland företag utifrån som överväger etableringar. hade 7 469 invånare. Också gränsar direkt till stödområdet, sedan och tillförts området. I sin motivering för att ta med dessa två dalakommuner angav att de förlorat av sin befolkning och att de har ensidigt näringsliv. 1 måste då noteras att och haft dubbelt så kraftig befolkningsminskning och dessutom ännu mer ensidigt näringsliv. förlorade av sin befolkning under loppet av . 1972 och 1973 svarade ensamt för mer än hälften av länets folkminskning. Ett enda företag, SKF Stål, är totalt dominerande. Att folkminskningen avtog hänger samman med ökad arbetskraftsefterfrågan från det företaget, men hade antalet anställda minskat till följd av nya produktionsmetoder. var en expanderande kommun. När sedan den allt kraftigare nedgången kom, förändrades förutsättningarna för planering och service. Bostadsbyggandet minskades, och ett antal stora enheter stoppades på ett sent stadium. Risken för en svår byggarbetslöshet på orten är överhängande. kom beskedet att ett varuhus i en stor rikskedja måste läggas ned i . upphörde ortens enda hotell och restaurang, men de har sedan åter kunnat startas efter försäljning till en större koncern. Vad som hänt är tydliga tecken på att fått en så kraftig minskning av befolkningen att den uppbyggda servicen med svårighet kan vidmakthållas på tidigare nivå. 1965 hade 16 559 invånare; fanns 14 755 personer. Att tre av fyra kommuner fortsatte att förlora folkmängd också under måste vara ett starkt skäl för att verkligen låta landskapet ingå i det allmänna stödområdet. Den gräns som delar länet ter sig svårmotiverad i ett läge då tre av de fyra kommunerna utanför stödområdet fortsätter att minska befolkningstalen och då och är så utpräglade problemområden. Kan inte hela tillföras stödområdet bör åtminstone och komma innanför gränsen. Dessa två kommuner gränsar i norr och väster till stödområdet, och problemen i de två kommunerna är påtagligt större än i de kommuner som finns närmast inom stödområdet. Jag har tidigare betonat vikten av att får räknas som Norrlandslän i fråga om statlig upphandling. 1 detta sammanhang, liksom i åtskilliga andra, har statsmakterna separerat från det övriga , trots att haft en sämre utveckling än övriga län i . Effekten av nuvarande regler är ju t. ex. att företag i , som tillhör det inre stödområdet, missgynnas vid statlig upphandling i förhållande till företag i expansiva orter vid kusten längre norrut. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om att inordnas i det allmänna stödområdet eller att som alternativ åtminstone och kommuner får ingå i stödområdet, 2. att anhåller hos regeringen om försök med industricentrum i , 3. att hos regeringen begär att i fråga om statlig upphandling jämställs med övriga Norlandslän.