mot · FY02197 · 1975-01-17 00:00:00 — av herrar i och om ändrade skattebestämmelser för förvärvad rotpost. Skogsägarna säljer vanligen sin virkesråvara som leveransvirke eller som rotpost. Uppskattningsvis sker av råvaruutbudet från det enskilda skogsbruket som rotposter. Därmed torde vara klarlagt att rotpostförsäljningen har stor betydelse särskilt för dem vilkas tid, kraft eller inriktning inte räcker till för hela skogsarbetet. För den enskilde skogsägaren är det också en fördel att intäkten blir kalkylerbar. Vissa nackdelar med rotpostförsäljning har framförts från skogsägarhåll bl. a. följande tre: 1) Många skogsägare som säljer på rot saknar själva möjlighet att utföra skogsvårdsarbete, varigenom återplanteringen inte kan planeras och utföras effektivt. Härtill kan sägas att många rotpostköpare numera även tillhandahåller service med skogsvårdande åtgärder. Avverkningstidpunkten kan dessutom bestämmas i kontraktet. 2) Virkesmätningen är noggrant reglerad och föremål för kontroll av kungliga medan rotpoststämplingen inte medför samma "varudeklaration och därmed utgör ett osäkerhetsmoment för både säljare och köpare. Skogsvårdsstyrelserna står i egenskap av helt opartiska stämplingsförrättare för en mycket stor del av utsyningen av rotposter och upprättande av stämplingslängder. En rad förbättringar i stämplingsrutinerna, bl. a. noggrannare volym- och utbytesberäkningar, har avsevärt ökat säkerheten i stämplingsförfarandet. Dessutom kan tilläggas att kungliga svarar för central samordning och utveckling av stämplingsrutinerna. 3) Köparna underskattar medvetet utbytet av rotposterna och betalar mindre än en posts rätta värde. Genom den konkurrenssituation som råder och även säkert kommer att råda mellan virkesuppköparna torde detta påstående inte längre äga någon giltighet. För sågverkens del har rotpostköpen sin givna betydelse av flera orsaker. Genom rotpostköp garanteras råvarutillgång genom att komplettera råvarulagret med råvara i sådan form att lagerskador ej uppstår innan råvaran tas in i produktionen. Rotposterna behöver i motsats till leveranstimret inte bli föremål för några extra skyddsåtgärder. För de i sågverksindustrin sysselsatta är det utomordentligt viktigt att en jämn produktion och därmed också sysselsättning kan upprätthållas. Rotposterna utgör här ett intakt varulager som vid varje enskilt tillfälle kan utnyttjas som ett instrument varmed en jämn produktion kan tillgodoses. Den under punkt 1) ovan omtalade servicen i form av röjningsåtagande m. m. som vissa sågverksfdretag erbjuder medför också möjlighet till jämnare sysselsättning och ett mera omväxlande arbete för de skogsanställda. Virkesleveransen vid rotposthandel blir ofta rationellare genom att intransporten till sågverken sker utan den mellanlagring vid skogsbilväg som ofta förekommer när det gäller leveransvirke. Om sålunda rotposterna har en stor betydelse som råvarubas är det dock en väsentlig olägenhet för sågverksrörelsen att rotposter med nuvarande lagstiftning, i motsats till timmerlager, i bokföringen ej får upptagas som varulager. Åberopande det anförda hemställs att beslutar om sådan ändring i kommunalskattelagen (KL 41 §) att vid inköp av skog rotposter i och med kontraktets undertecknande får betraktas som varulager.