ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY021013 · 1975-01-27 00:00:00 — av herrar Sundinan och om förslagen till nytt riksdagshus. Sedan den nordiska tävlingen om hus i avslutades uppdrogs åt förvaltningsstyrelse, på dess framställan, att föranstalta om bearbetning av vissa förslag gällande riksbyggnaderna på . Förvaltningsstyrelsen motiverade sin framställning i ärendet med att, om det fortsatta utredningsarbetet skulle ge vid handen att annat ombyggnadsförslag skulle visa sig värt att bearbeta ytterligare, detta skulle beaktas och redovisas. Förvaltningsstyrelsen anförde därutöver att det låg i sakens natur att en sådan bearbetning också skulle kunna omfatta möjligheterna för att för särskilda funktioner och tänkbar framtida expansion ta i anspråk annan bebyggelse än riksbyggnaderna. I riksdagsdebatten inför beslutet underströks från många håll att den fortsatta utredningen verkligen skulle vara förutsättningslös och sålunda inte bunden till sådana arkitektförslag som fanns särskilt omnämnda i förvaltningsstyrelsens skrivelse. Inom ramen för tävlingen om nytt riksdagshus i inlämnades ett förslag, kallat Samspel, som enligt vår mening är av sådan kvalitet att det bör inlemmas i den kategori förslag som, efter bearbetning med bl. a. hänsyn till efter tävlingens slut ändrade förutsättningar, bör bli föremål för beaktande, innan frågan om lokalfråga slutligt avgörs. Förslaget Samspel är enligt förutsättningarna i riksdagshustävlingarna inriktat på att i riksbyggnaderna på tillgodose lokalbehov. Förslaget var med bland de tjugoen förslag som vid den första genomgången bedömdes uppfylla de villkor som gällde för inbjudna tävlande. Förslaget Samspel har enligt vår mening utomordentligt stora förtjänster. Det erbjuder möjligheter att inom ramen för en bibehållen yttre miljö och med bevarande av värdefulla delar inne i riksbyggnaderna ge och dess ledamöter ändamålsenliga lokaler inom det på redan befintliga byggnadsbeståndet. Enligt vår mening är förslaget Samspel i högsta grad ett utvecklingsbart alternativ till övriga förslag. Sedan nya förutsättningar tillkommit, främst då möjligheten att ta det gamla kanslihuset vid i anspråk för räkning, måste självfallet alla tävlingsdeltagare, som tidigare uppfyllt de uppställda kraven, ges möjlighet att utveckla sina förslag i enlighet med de nya förutsätt Vi vill sålunda förorda att även förslaget "Samspel ges sådana möjligheter och därutöver blir föremål för den granskning och de överväganden av tänkbara alternativ för som fortlöpande sker inom förvaltningsstyrelsen. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi att beslutar att alla utvecklingsbara förslag, däribland "Samspel, behandlas på samma sätt som de förslag som enligt beslut uppdragit åt förvaltningsstyrelsen att närmare bearbeta och utreda. P. O. ()
mot · FY021014 · 1975-01-01 00:00:00 — om översyn av bestämmelserna angående suppleant för kommunfullmäktige. När systemet med suppleanter för fullmäktigeledamöter i kommunerna första gången fick sin praktiska tillämpning, efter valet , visade sig den nya lagstiftningen ha betydande brister. Lagbestämmelserna om sammanräkning medförde att suppleantantalet blev orimligt stort - i några kommuner blev antalet suppleanter mer än fler än antalet ordinarie fullmäktigeledamöter. Under 1971-1972 genomfördes en översyn av suppleantlagstiftningen, och beslöt ändra sammanräkningsbestämmelserna. val har dock ånyo betydande svårigheter kunnat avläsas. Länsstyrelserna har, icke helt entydigt, tolkat vallagen så, att suppleant i fullmäktige endast är suppleant i sin egen valkrets och således icke kan ersätta ordinarie ledamot annat än i den valkrets i vilken vederbörande är vald. Eftersom en stor del av kommunerna är valkretsindelade och de flesta partier ställer upp med samma vallistor i alla valkretsar, är ovan redovisade konsekvenser avläsbara i ett mycket stort antal fall. Länsstyrelsernas tolkning har icke alltid sammanfallit med den tolkning som resp. fullmäktigordförande gjort av i vilken ordning suppleanterna skall inkallas - vilket i några fall har inneburit att en till tjänstgöring inkallad suppleant icke fått tjänstgöra. Betydande oklarhet och synnerligen skiftande praxis råder också i vad gäller suppleanternas rätt att väcka motioner och ställa interpellationer liksom om förfarandet när ordinarie ledamot anländer till sammanträde där inkallad suppleant börjat tjänstgöra. Även kring skiftet mellan ledamot och suppleant i kommunala jävsfrågor är tolkningarna och tillämpningarna högst varierande. Hela systemet med suppleanter för kommunfullmäktige misskrediteras av ovan redovisade oklarheter. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär översyn av 1. vallagens bestämmelser om utseende av suppleant för fullmäktige, 2. kommunallagens bestämmelser om suppleant för fullmäktige. GOTAB 75 8722 S 1975
mot · FY021015 · 1975-01-24 00:00:00 — av herrar i och Schött om arbetsordning för kommunfullmäktige. Kommunallagen saknar bestämmelser om arbetsordning för fullmäktige. I en rad kommuner har arbetsordningar antagits, vilka reglerar fullmäktiges arbete och sammanträden samt ärendebehandlingen. En bestämmelse om arbetsordning finns däremot intagen i landstingslagen. Dess 38 § lyder: skall i en arbetsordning meddela de föreskrifter, som utöver vad ovan nämnts anses nödiga för sammanträden och ärendenas behandling. En bestämmelse med samma innebörd borde införas i kommunallagen. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring i kommunallagen enligt vad i motionen anförts. () ()
mot · FY021016 · 1975-01-24 00:00:00 — " : 't av herrar i och Schött om översyn av landstingslagens bestämmelser om motionsrätt. Länge hade landstingen små resurser, begränsad kompetens och ytterst få sammanträden. Lagstiftningen anpassades till verksamhetens omfattning och till vedertagna arbetsformer. , främst , har landstingsverksamheten ändrat karaktär och blivit en viktig och central samhällsuppgift med bl. a. ansvar förden allt snabbare utbyggnaden av sjuk- och hälsovården. Arbetsförhållandena för förtroendemän och tjänstemän har därmed också förändrats, och allt större krav ställs på administrationens effektivitet. Allt fler landsting håller numera regelbundet ting vid fler tillfällen än det tidigare enda lagfästa höstsammanträdet. Mot denna bakgrund synes landstingslagen vara i behov av grundlig översyn. En av de frågor som därvid bör uppmärksammas är bestämmelserna i landstingslagen 21 § 1 mom. Enligt dessa skall motion till landstingsmöte lämnas senast före landstingsmötet. kan dock, då synnerliga skäl därtill föranleda, till behandling upptaga förslag, som blivit väckt senare, dock sist av möte. Med en strikt tolkning av lagen begränsas på ett icke tillfredsställande sätt motionsrätten, som landstingsman som önskar motionera icke säkert vet om framlagd motion vederbörligen behandlas. Mot denna bakgrund synes en fullständig översyn av bestämmelserna i landstingslagen 21 § 1 mom. vara synnerligen befogade. Enligt vår mening bör bestämmelser om sista dag för motion avgöras av det egna förvaltningsutskott. Landstingslagen 21 § 1 mom. borde därför få ungefär följande lydelse: stycket - oförändrat 2:a stycket - Förslag av annan nämnd än förvaltningsutskott och av ledamot av skall ingivas till förvaltningsutskottet senast den dag utskottet bestämmer 3:e stycket - utgår 4-5 styckena - bägge oförändrade. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring i landstingslagen 21 § 1 morn., i enlighet med vad i motionen anförts. () () i 1* 1975.
mot · FY021017 · 1975-01-27 00:00:00 — av om persondataregister. förordade i sitt betänkande 1974:20 en förändring av datalagens bestämmelser när det gäller beslutsgången för statliga persondataregister. Förslaget innebar i korthet att regeringen konsekvent bör uppdra åt den presumtiva, registeransvariga myndigheten att, innan förslag om registret föreläggs regeringen, till datainspektionen inkomma med en ansökan om principgodkännande av systemet i fråga. Därigenom skulle i praktiken statliga register komma att behandlas av datainspektionen på samma sätt som övriga registeransökningar. följde KU:s förslag. Sedan beslutet fattades har förflutit. Från regeringen har ingenting avhörts. I förteckningen över de regeringsförslag som väntas finns ingenting nämnt om denna fråga. Jag betraktar detta som anmärkningsvärt. Mot bakgrund av vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller om skyndsamt förslag till sådan ändring av datalagen att, för inrättande av statliga personregister, i fortsättningen skall krävas behandling av datainspektionen om principgodkännande innan slutligt ställningstagande fattas av regeringen.
mot · FY021028 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. florn översyn av skatteutjämningsbidragen till Värmlandskommunerna. Skattekraften per person ligger i betydligt under genomsnittet för riket. har man dessutom kunnat notera en viss ytterligare eftersläpning i förhållande till riksmedeltalet. Det torde bl. a. hänga samman med den relativt svaga sysselsättningsutvecklingen inom några av de viktigaste näringarna i länet . är enligt det nuvarande skatteutjämningssystemet för kommunerna tillförsäkrad av den genomsnittliga skattekraften för riket och några andra kommuner . Länets övriga kommuner är i likhet med kommunerna i endast tillförsäkrad . Med nuvarande snabba omvandlingstakt inom näringslivet kan relativt betydande skiftningar äga rum i skatteunderlaget för en kommun . Det kan därför vara befogat att vidta justeringar i skatteutjämningssystemet med relativt täta mellanrum. Inte minst gäller detta Värmlandskommunernas inplacering i systemet, eftersom de i mycket hög grad är berörda av pågående strukturomvandling. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi att hos regeringen anhåller om en översyn i vad gäller inplaceringen av kommunerna i i det gällande skatteutjäm ni ngssystemet. () ()
mot · FY021029 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om lantbrukets kreditförsörjning. Lantbrukets försörjning med långfristigt kapital har undergått en avsevärd försämring. Låneköerna har som en följd därav successivt ökat. var kön 83 milj. kr. och har successivt ökat för att uppgå till ca 1 000 milj. kr. Denna situation blir i längden ohållbar. Lantbruket karakteriseras av långsiktiga planeringsperioder och är därför i särskild grad beroende av långfristiga krediter. Det är också lätt att konstatera att lantbruket blivit missgynnat vid tilldelningen av hypotekslån. Hypoteksbanken andel i den totala obligationsmarknaden har sjunkit stadigt. var andelen och 1973 . Svårigheterna för enskilda lantbrukare att få hypotekslån innebär självfallet en belastning för övriga kreditinstitut, i första hand föreningsbankerna, som inte får möjligheter att tillgodose efterfrågan på kortare krediter. Detta verkar direkt hämmande på rationaliseringstakten. Bristen på hypotekslån innebär dock framför allt en press på de enskilda lantbrukarna som får en orimlig amorteringsbörda. Det borde vara ett allmänt intresse att lantbrukarna inte skall behöva sänka sin standard på grund av att kreditfrågan inte kunnat lösas på ett tillfredsställande sätt. Hypoteksbankens limit uppgick till 250 milj. kr. Enligt vår uppfattning måste detta belopp ökas med minst 100 milj. kr. för att kreditförsörjningen för lantbruket skall nå en acceptabel omfattning. Särskilt nystartande lantbrukare har behov av långsiktiga lån med måttliga amorteringskrav om de skall klara av att ge sig själva och familjen den trygghet som t. ex. deltagande i ATP medför. Denna kreditfråga har således inte bara en ekonomisk utan även en social aspekt. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att sorn sin mening ger till fullmäktige i till känna vad i motionen anförts rörande förbättring av lantbrukets kreditförsörjning. . () i
mot · FY02103 · 1975-01-15 00:00:00 — av m. fl. om avkriminalisering av fylleri. Frågan om fylleristraffets avskaffande har diskuterats . lade fylleristraffutredningen fram sitt betänkande, vilket mynnade ut i förslag om avskaffande av fylleristraffen. har ingenting hänt med förslaget, den väntade propositionen har uteblivit. Vi syftar i detta sammanhang inte på rattfylleri i samband med bilkörning. Alla vet att under nuvarande förhållanden kan en eller ett par fylleriförseelser få stora sociala efterverkningar. Den som en gång tagits om hand av polisen för fylleri och därefter vill skaffa sig körkort tvingas vänta innan anser sig kunna ge tillstånd. Det kan leda till indragning av körkort även om förseelsen inte ägt rum i samband med bilkörning. Det innebär inköpsforbud i systembutikerna. Det innebär en registrering som kan ha inverkan på de fortsatta möjligheterna i arbetslivet. Fylleristraffet har också en klassmässig karaktär. Folk med en högre social status och god ekonomi kan lättare dölja sin berusning. Drickandet sker i sober miljö, där polisen inte strövar omkring, man har råd att använda sig av taxi, och det är heller ingen hemlighet att ett välklätt och välansat yttre har en återhållande effekt när det gäller den polisiära lusten att ingripa. I och med att polisingripandet har skett på grund av fylleri har polisen ingen rapporteftergift. Det är straffbart beteende, och den tagne hamnar i rullor och papper, vilket kan få väl så stora konsekvenser som bötesstraffet på . Den nuvarande formen för straff på grund av fylleri sätter dessutom en omfattande byråkratisk apparat i rörelse. avdöms ca 70 000 fylleriförseelser av våra domstolar. Det innebär också rapporter till de sociala myndigheterna, kostnader för indrivning och mycket annat. Straffet som sådant har knappast återhållande effekt, men det kan, som tidigare anförts, vålla betydande sociala skadeverkningar. Sedan fylleristraffutredningen föreslog att fylleri skall avkriminialiseras har tre andra utredningar också kommit med förslag. Det är trafikmålskommittén som föreslår att fylleri inte längre skall vara hinder för innehav av körkort, det är socialutredningen som vill minska tvånget mot alkoholmissbrukare inom socialvården, och det är alkoholpolitiska utredningen som föreslår att systemens spärrlistor slopas. Ingen av dessa tre utredningar föreslår emellertid att fylleristraffet slopas och att rapportskyldigheten därmed upphör. Vi vill därför motionsvägen aktualisera fylleristraffutredningens tankegångar om avkriminalisering. Enligt vår uppfattning har denna mening vunnit sådan anslutning hos både allmänheten och de sociala myndigheterna att denna fråga bör kunna avföras från det alkoholpolitiska problemkomplexet och den här förordade reformen utan dröjsmål genomföras. Till problemställningarna i detta vidare sammanhang förutsätter vi att tillfälle för ställningstagande kan ges inom en icke alltför avlägsen framtid. Med hänvisning till det ovan anförda föreslås att hos regeringen hemställer om utarbetande av förslag med sådan innebörd att fylleri avkriminaliseras. INGA (vpk) (vpk) (vpk) i
mot · FY021030 · 1975-01-24 00:00:00 — om statliga tjänstebilar av svensk tillverkning. Vid öppnandet av kunde den uppmärksamme iakttagaren notera att de utländska diplomaterna kom till öppnandet i bilar tillverkade i hemlandet - givetvis under förutsättning att man där har en bilindustri. Som exempel kan nämnas att franska, engelska och tyska diplomater kom i bilar tillverkade i resp. hemländer. Svenska medlemmar av diplomatiska kåren, höga militärer, verkschefer m. fl. kom däremot till i utlandstillverkade vagnar. Härigenom missade de givetvis tilirället att göra reklam för svenska bilar, som ändå är av mycket hög kvalitet och har utomordentligt gott anseende i andra länder. När vi nu här i landet har två bilindustrier som båda producerar förstklassiga vagnar finns det ingen anledning för höga tjänstemän inom landet eller för svenska beskickningstjänstemän utomlands att av missriktade status- eller andra hänsyn i tjänsten använda utlandstillverkade vagnar. I tider då man anser sig tvungen att skära ned den svenska produktionen av bilar - vilken till går på export och alltså i och för sig är den bästa tänkbara reklam för vår bilindustri - synes det vara direkt olämpligt att personer som i sitt ämbete så att säga representerar här hemma eller utomlands använder utlandstillverkade representationsbilar. Däremot är det självklart att en svensk beskickning utomlands där det inte finns någon väl utvecklad bilindustri måste använda bilar av ett fabrikat som det går att få reservdelar till utan större besvär, men det är ett skäl som knappast kan åberopas av svenska ambassader i de flesta av de länder där har beskickningar. och har nämligen båda ett väl utvecklat servicenät i länder med svenska ambassader. Det kan tilläggas att både och tillverkar bilar avsedda för fem personer, och fler får inte plats i de ytligt sett större lyxbilarna, vilkas fram-och bakpartier bara har dragits ut för att bilarna skall göra ett större och lyxigare intryck. Med hänvisning till det anförda yrkas att regeringen i meddelande till sina verkschefer, landshövdingar, diplomater och andra högre statstjänstemän, som alla är att betrakta som landets representanter i stora sammanhang, framhåller vikten av att alla tjänstebilar är av svensk tillverkning.
mot · FY021031 · 1975-01-27 00:00:00 — av om nya motiv på sedlar. Trots ett socialdemokratiskt regerande i , med republikkravet inskrivet i SAP:s partiprogram, är motiven på landets sedlar fortfarande bilder av olika kungar. Samtliga gångbara svenska sedlar, utom den jubileumstia som utgavs i samband med , är försedda med kungaporträtt. är i detta fall jämbördigt med monarkierna och feodalstaterna , , och , vilka har bilder av monarkerna på sina samtliga sedlar. Kungarikena och , där socialdemokratins politiska ställning varit och är betydligt svagare än i , har inte kungliga porträtt på någon av sina sedeltyper. Samtliga olika svenska sedlar blir med sina kungabilder ett medel i propagandan för monarkin, för kungahuset och därmed nationella symboler. Tiden borde vara mogen för att härvidlag få en ändring till stånd. Kungabilderna - dessa feodala kvarlevor - borde bort från landets sedlar. Det bör inte vara så att då svenska folket skall använda en sedel som betalningsmedel, det jämt skall konfronteras med kungabilder. är ett vackert land, dess folk är idogt och strävsamt. Det är folket som skapat värdena - inte landets kungar, som i stället plundrat landet på de värden som folket skapat. Bilder ur folkets skapande liv borde ersätta kungaporträtten på sedlarna. Exempelvis kunde det vackra vara representerat, dess skogar med infälld bild av skogsarbetare. Ur skogar har inhöstats miljarder i valutainkomster. Lönearbetarna är de sorn skapat dessa värden. Fiskeflottan vid landets kuster vore ett lämpligt motiv. För att nu nämna några exempel. Anses personliga porträtt lämpliga på sedlarna finns det personer, som gjort landet och dess folk stora tjänster. Motsatsen gäller kungar. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen begär tillsättandet av en utredning enligt i motionen angivna riktlinjer.
mot · FY021034 · 1975-01-27 00:00:00 — om redovisningen av underlaget för budgetpropositionen. Det är angeläget att regeringens budgetproposition är så utformad, att den verkliga innebörden av förslagen står klar för . Bland annat bör det framgå om de uppförda anslagen betyder en ökning eiler en minskning av verksamheten i förhållande till föregående år, och i så fall med hur mycket. Det är också viktigt att informeras om bedömningen hos de olika myndigheterna, genom att deras begäran om anslag redovisas på ett överskådligt sätt. Tyvärr uppfyller inte årets budgetförslag dessa krav. Förslaget till anslag under F 5, Hälsovårdsupplysning (prop. 1975:1, bilaga 7 , s. 98-100) framställs i propositionen som en ökning från 5,5 milj. kr. innevarande budgetår till 7,5 milj. . Men för de områden som anslaget skall täcka utgår ytterligare 4 milj. kr., som ej finns redovisade i propositionen. Den verkliga innebörden av förslaget är således en minskning i förhållande till innevarande år, vilket ej framgår av propositionen. Inte heller nämns att för nästa budgetår begärt 19,9 milj. kr. för verksamheten under detta anslag. I socialhuvudtiteln, som jag har haft tillfälle att studera mer ingående än andra delar av budgetpropositionen, är myndigheternas anslagsframställningar ytterst osystematiskt redovisade. återges hela anslaget, ibland bara en delsiffra, ibland inga siffror alls. Jag har ingen anledning att anta, att socialhuvudtiteln i detta avseende skiljer sig mera väsentligt från de övriga. Detta är inte tillfredsställande. arbetssituation under den allmänna motionstiden är nog pressad ändå, utan att ledamöterna skall behöva leka detektiver och ägna flera timmat åt att ta reda på vad en enda anslagspost egentligen innebär. Det bör vara möjligt att som en ren rutinåtgärd redovisa de anslagsäskanden som ligger bakom regeringens förslag. Det behöver inte leda till någon nämnvärd utökning av propositionens omfång. Det finns i regel gott om plats för dessa väsentliga uppgifter i den lilla tabell som inleder varje anslagspunkt. I de fall ett anslag innefattar bidrag till utomstående organisationer vore det värdefullt om även organisationernas egna ansökningar redovisades, och inte bara det ansvariga ämbetsverkets. Även om sådana anslag utgör en obetydlig del av budgeten, har de ofta ansetts betydelsefulla av . Med hänvisning till det anförda hemställer jag att till regeringen uttalar 1. att budgetpropositionen bör utformas så att förslagens innebörd klart framgår, bland annat i vilken utsträckning de innebär en förändring av verksamhetens omfattning i förhållande till föregående år, 2. att de anslagsäskanden som ligger till grund för regeringens förslag bör redovisas i budgetpropositionen på ett systematiskt och överskådligt sätt, 3. att även anslagsäskanden från utomstående organisationer bör redovisas där detta kan ske utan olägenhet och inte endast det ansvariga ämbetsverkets förslag. GOTAB 75 8726 S 1975
mot · FY021035 · 1975-01-24 00:00:00 — om information rörande det totala skattetrycket. Svenska folket äger rätt att sig självt beskatta genom sina representanter i . För att medborgarna skall kunna fatta beslut om skatternas höjd bör de ha ett visst beslutsunderlag. saknas emellertid fakta om skattetryckets genomsnittliga storlek. En normalinkomsttagare, som 1975 förtjänar , betalar i inkomstskatt (SOU 1974:103 s. 84). Många medborgare föreställer sig att denna siffra är ett uttryck för skattetryckets tyngd. Men så är inte fallet. I det totala skattetrycket ingår också dolda skatter såsom arbetsgivaravgifter och varuskatter. En person med en årsinkomst på . skall enligt lag belastas med följande arbetsgivaravgifter, som hans arbetsgivare skall ta från den anställdes produktionsresultat före löneredovisningen. En 45 000-kronorsinkomsttagare har alltså i själva verket tjänat ihop . Av detta belopp går . bort i olika löneskatter, och . tas i inkomstskatt. Summan av dessa blir , vilket utgör av det intjänade beloppet på . Härtill kommer olika indirekta skatter såsom mervärdeskatt och punktskatter av flera slag. Dessa uppgick till av konsumtionen. Den offentliga sektorns inkomster från indirekta skatter (exkl. allmän arbetsgivaravgift) var , och den privata konsumtionens samt den offentliga sektorns förbrukning av marknadsprodukter uppgick till 131,6 miljarder. Om någon tillfällig skattesänkning inte vidtas 1975 kan motsvarande relation (28,8/131,6 = ) antas råda även . Efter det att inkomstskatten är dragen har en person med . kvar till konsumtion. Av dessa går då till indirekta skatter, vilket blir . Av de intjänade ("bruttoinkomsten) går således följande belopp bort i skatter: Det totala skattetrycket för en normalinkomsttagare är alltså inte 37 96 utan 61 96, vilket blir mer eller med andra ord: skattetrycket är 60 96 högre än vad inkomstskatteuttaget visar. Från demokratisk synpunkt måste det vara av utomordentligt stor betydelse att medborgarna upplyses om vad de egentligen betalar i skatt. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar 1. att uppgift om det totala skattetrycket för varje skattskyldig intas i vederbörandes debetsedel å slutlig skatt i enlighet med vad som i motionen anförts, 2. att får i uppdrag att påbörja informationsverksamhet om det totala skattetrycket i enlighet med vad som i motionen anförts.