ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY02130 · 1975-01-15 00:00:00 — angående tidpunkten för framläggande av utredningsförslag, m. m. har antalet utredningar ökat i omfång. Utredningarna behandlar ofta områden som direkt eller indirekt berör många människor. Allmänhetens ökade medvetenhet, krav på medinflytande och behov av information och debatt också utanför experternas krets börjar alltmer fungera som en ny form av remissbehandling som måste hälsas med tillfredsställelse. Detta kan uppfattas som käppar i hjulet av dem som varit vana vid en fastare tidtabell för ett utredningsförslags väg via remissbehandling fram till proposition och färdigt lagförslag. Det är ett allmänt önskemål att debatten med anledning av framlagda utredningar breddas så mycket som möjligt. Speciellt gäller detta utredningar som berör en större allmänhet. Detta önskemål är emellertid knappast förenligt med det förhållandet att det är en trång krets av experter, politiker och speciellt intresserade journalister som hinner följa med och sätta sig in i de allt talrikare utredningsförslagen. Som det nu är sker debatten ofta över huvudet på folk. Några av orsakerna till detta är utredningsförslagens stora antal, deras omfattning och svårbegripliga språk och inte minst människors begränsade fritid. En bredare information skulle innebära en vitalisering av demokratin. Därför föreslår jag att förutom den politiska bedömningen, som synes ha varit det enda kriteriet för lämplig tidpunkt för framläggande av en utredning, bör komma från informationsmässig synpunkt tidsmässig bedömning som bl. a. tar hänsyn till mängden av utredningar samt att i direktiven till varje utredning skall ingå krav på en riktig pedagogisk presentation av de förslag som utredningen lägger fram. I kravet på en utredning bör ingå förslag om hur den skall presenteras. Utredningen skall med andra ord vara riktad lika mycket till allmänheten som till uppdragsgivaren. är insynen från allmänheten ofta helt utesluten. Det kan vara praktiskt men är absolut ingen självklarhet i ett demokratiskt samhälle. Desto viktigare är det att allmänheten kommer till tals när utredningen presenteras och att tiden för remissbehandlingen blir tillräckligt lång för ställningstaganden. Enligt min mening borde det prövas om inte utredningen kan presentera material som diskussionsunderlag . Den pedagogiska uppgiften måste på ett helt annat sätt än nu vara integrerad i det svenska utredningssystemet. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att ger regeringen till känna 1. vad i motionen anförts beträffande krav på en ur informations mässig synpunkt lämplig tidtabell för framläggandet av utredningsförslag, 2. vad i motionen anförts beträffande krav på att i utredningsdirektiv också intages krav på en från allmänhetens synpunkt riktig pedagogisk presentation.
mot · FY021300 · 1975-01-25 00:00:00 — om riskerna med röntgenundersökning. Röntgen måste bedömas vara ett oumbärligt medicinskt hjälpmedel. Men då och då ställs frågan om inte ofta återkommande och omfattande röntgenundersökningar innebär faror för patienterna. Det finns en betydande oro för att stor röntgenbestrålning kan ge genetiska skador och/eller förorsaka cancersjukdomar - inte minst gäller det leukemi. Likaså diskuteras bland experter om de ofta omfattande tandröntgenundersökningarna kan innebära risker och om inte antalet röntgenexponeringar kan minskas utan att försämra förutsättningarna för en riktig tandvård. Den här återkommande debatten skapar en osäkerhet hos allmänheten. Föräldrar frågar sig: Kan vi undvika att vårt barn utsätts för så stora röntgendoser? Om inte, vad kan hända? Om det påtalade sambandet mellan omfatttande röntgenundersökningar och risker för människokroppen har fog för sig, är det självklart att allt måste göras för att hindra att någon patient utsätts för så mycket röntgen att något riskmoment kvarstår. För att medicinsk personal skall veta hur mycket röntgenbestrålning en vårdsökande har varit utsatt för tidigare borde därför alla patienter förses med röntgenkort eller liknande. På detta skall anges alla genomgånga röntgenundersökningar. Denna registrering skall då vara vägledande för i vad mån patienten utan någon risk kan utsättas för ytterligare röntgenbestrålning. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer jag att hos regeringen begär 1. att riskerna med omfattande medicinska röntgenundersökningar utreds, 2. att frågan om någon form av individuell registrering av röntgenundersökningar övervägs.
mot · FY021303 · 1975-01-25 00:00:00 — av fröken m. fl. om höjt anslag till Bidrag till de handikappades kulturella verksamhet. De döva lever i stark isolering från omvärlden genom att de står utanför det talade språkets gemenskap. Deras situation har varit alltför litet uppmärksammad. Glädjande nog har den blivit föremål för ökat intresse från massmediernas och allmänhetens sida. Detta har gett de döva stimulans till ökad kontakt med samhället och omvärlden. För dessa kontakter är de döva helt hänvisade till tolkar, eftersom vi hörande inte har kännedom om de dövas språk, teckenspråket. har i sina anslagsäskanden under 10:e huvudtiteln begärt medel till bidrag till tolkar för döva resp. utbildning av tolkar för döva med vardera . Anslaget under den första titeln är avsett för tolkar för döva som deltar i folkbildnings- och kulturarbetet. SÖ påpekar att det finns ett ökande behov av tolkar på dessa områden. Anslaget under den andra titeln är avsett för utbildning av tolkar som arbetar inom folkbildningsverksamheten bland döva och av tolkar i försöksverksamhet med tolkar i det dagliga livet. Dessa anslagsyrkanden har emellertid avvisats i budgetpropositionen. Med tanke på det dokumenterade behov som finns av teckenspråkstol kar anser vi att det begärda anslaget bort beviljas. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att bidraget under punkten B 42 Bidrag till de handikappades kulturella verksamhet räknas upp med . att fördelas i enlighet med vad som anförts i motionen. () P. O. ()
mot · FY021304 · 1975-01-27 00:00:00 — av herr förste vice talmannen och i Agnäs om höjt anslag till . () har som statens och folkrörelsernas organ uppgifter för såväl skola och organisationsliv som utbildning av olika yrkesgrupper. Av stor betydelse är därvid CAN:s breda folkrörelseunderlag, mångåriga erfarenhet av utbildningsverksamhet på området och kontinuerliga kontakter med forskning. Särskilt värdefull är också uppgiften att öka den helnyktra sektorn i samhället, vilket sker genom nära samarbete mellan CAN och nykterhetsorganisationerna. Härvid framhålles det från samhällets synpunkt värdefulla i en på personlig helnykterhet grundad livsstil. har en stark breddning skett av CAN:s folkrörelseunderlag. Bildningsrörelsen är nu ansluten genom sex av studieförbunden, ABF, NBV, SKS, SFS, Vuxenskolan och TBV. Den fackliga rörelsen representeras av LO och TCO och idrottsrörelsen av och . Andra organisationer-viktiga för informationsarbetet - har tillkommit, t. ex. och skola och . Sammanlagt 35 organisationer är nu anslutna. Genom breddningen av anslutna organisationer har CAN fått ökade uppgifter och möjligheter till vidgat och fördjupat upplysningsarbete. Då emellertid förbundet inte erhållit kompensation för kostnadsstegringarna, har anslaget urholkats, vilket inneburit att väsentliga projekt inte kunnat genomföras. föreslår /76 utöver täckning av kostnadsstegringarna ett med . ökat anslag för att bättre tillgodose behovet av läromedel, kurser och konferenser. Det nu föreslagna anslaget (prop. 1975:1, bilaga 10, B 40) innebär oförändrat belopp /75, vilket måste medföra en olycklig reducering av CAN:s arbetsmöjligheter 1975/76. Med oförändrad verksamhet och med löneökningar och övriga kostnadsstegringar, beräknade till endast 5 96, ökar utgifterna för CAN med . för nästa budgetår. Skulle löneökningarna uppgå till 10 96 och övriga kostnadsstegringar till 5 96, ökar CAN:s utgifter med . Därtill kommer att redan innevarande budgetår kvarstår på grund av kostnadsstegringar en urholkning /74 på . Med hänvinsing till det anförda hemställes att beslutar anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt anslag till . () ()
mot · FY021305 · 1975-01-27 00:00:00 — av herr förste vice talmannen m. fl. om höjt anslag till Bidrag till nykterhetsorganisationer m. m. De svenska folkrörelsernas betydelse som demokratins hörnstenar är^erkänd och uppskattad. Olika delar av den svenska folkrörelsegemenskapen har utöver denna grundläggande betydelse bidragit på många olika sätt för att bygga upp och förbättra det svenska samhället. Ett av de olösta sociala problemen i detta samhälle är fortfarande alkoholfrågan. har denna fråga varit föremål för grundlig utredning av den alkoholpolitiska utredningen. har anslagen till hållits tillbaka med hänvisning till det pågående utredningsarbetet. har de allmänna kostnadsstegringarna drabbat nykterhetsorganisationerna hårt utan att dessa haft möjlighet att kompensera sig på ett rimligt sätt. Det är knappast realistiskt för de ideella organisationerna att höja sina medlemsavgifter på motsvarande sätt som ett företag kan höja priserna på sina produkter när kostnaderna ökar. Medlemsavgiften i en ideell organisation är strängt taget den avgift medlemmen får betala för att få delta med sin egen ideella insats i organisationens arbete. har nykterhetsorganisationernas anslag reellt sett urholkats på grund av kostnadsstegringarna, inte bara i vad gäller lönekostnader, höjda priser på varor och tjänster m. m. utan också i vad gäller sociala avgifter som därtill har beslutat om. Sjukförsäkringsavgiften är det senaste exemplet på detta. En sådan urholkning har pågått, fast i mindre omfattning,, även under de år då anslagen har justerats upp i statsbudgeten eller av . I årets budget föreslås i bilaga 10, (B 41), en välbehövlig uppjustering av anslaget Bidrag till nykterhetsorganisationer m. m. Emellertid är denna anslagshöjning inte tillräcklig för att kompensera organisationerna ens för de automatiska kostnadsstegringarna. I petita framhålls det att stödet till uppgick till . Omräknat priser motsvarar detta . Beräknat anslag blir bidraget till nykterhetsorganisationerna per medlem . beräkningar visar att en relativ försämring med har ägt rum när det gäller anslaget till nykterhetsorganisationerna. Det skall här tilläggas att organisationernas medlemsantal har ökat något . Även sett i ett längre perspektiv är således den uppräkning som föreslås av bidraget till nykterhetsorganisationer m. m. , , inte någon reell kompensation. Då vi till fullo delar föredragande statsrådets värdering att det är väsentligt att förbättra nykterhetsorganisationemas arbetsmöjligheter, anser vi det angeläget att beräkna anslaget så att åtminstone inte en försämring i förhållande till innevarande budgetår kommer att ske under nästa budgetår. Vi föreslår därför att anslaget utöver regeringens förslag skall höjas med . Denna höjning borde avse grundbidraget och instruktörsbidraget inom ramen för anslaget. Med hänvisning till det anförda hemställes att till Bidrag till nykterhetsorganisationer m. m. för /76 anvisar ett med . i förhållande till regeringens förslag höjt reservationsanslag. () i Agnäs
mot · FY021309 · 1975-01-25 00:00:00 — av fröken och om höjt anslag till Tidskriftsstöd. I stöd till kulturtidskrifter och ideella tidskrifter utgår innevarande budgetår . Tidskriftsstödet har sedan sin tillkomst och t. o. m. september månad 1974 administrerats av en särskild nämnd, tidskriftsnämnden. Från har stödet inordnats i statens kulturråds arbetsområde. 1 sin anslagsframställning /76 gör tidskriftsnämnden en genomgång av sin verksamhet och redovisar erfarenheter samt behovs- och efterfrågeutvecklingen. Nämnden äskar efter utförlig motivering en höjning av det statliga stödet med . Departementschefen föreslår i punkt B 14, bil. 10, till budgetproposition en höjning som stannar vid . Av tidskriftsnämndens redovisning framgår att detta icke täcker de allmänna kostnadsstegringarna inom det aktuella kulturområdet. Enbart prisstegringarna på papper innebär en ökning av totalkostnaderna för tidskrifter som överstiger den föreslagna anslagshöjningen. uttalar i sitt betänkande 1972:29 att pressutredning icke bör begränsa sitt arbete till dagspressen utan även granska rådande förhållanden för övrig press, varvid utredningen kan få anledning överväga t. ex. formerna för det nuvarande statliga tidskriftsstödet. Utskottet framhåller emellertid att det även är angeläget att anslagen till tidskriftsnämnden påtaligt förbättras i avvaktan på förslag från utredningen. Med hänvisning till det anförda hemställs att till Tidskriftsstöd för /76 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt reservationsanslag av . P. O. ()
mot · FY021313 · 1975-01-27 00:00:00 — av i Ulfsbyn om ett decentraliserat kulturliv. 1 de riktlinjer som antagit tor kulturpolitiken fastslås att de statliga insatserna skall syfta till ett så decentraliserat och över hela landet spritt kulturliv som möjligt. har fördelat statsbidrag till bl. a. fria teatergrupper. En genomgång av vilka som mottagit dessa bidrag visar att de tätbefolkade regionerna klart gynnats på bekostnad av andra områden - särskilt . Jag vill här hänvisa till departementschefens formulering särskilda kulturproposition: En vidgad geografisk fördelning av den samhällsstödda kulturverksamheten är ett verksamt medel att åstadkomma reell jämlikhet i kulturlivet. Under hänvisning till den nu gjorda fördelningen av statsbidrag till de fria teatergrupperna hemställer jag att ånyo uttalar att en vidgad geografisk fördelning av den samhällsstödda kulturverksamheten är ett verksamt medel att åstadkomma reell jämlikhet i kulturlivet. () i Ulfsbyn GOTAB 75 8772 S Slockholm 1975
mot · FY021319 · 1975-01-24 00:00:00 — om granskningen av stiftsnämnds förvaltning av kyrklig jord. En ny lag om förvaltning av kyrklig jord antogs av . Denna innehåller bestämmelser om en organisation med stiftsnämnder och bostadsnämnder. Enligt 9 § skall stiftsnämnd förvalta löneboställes skog, prästlönefondsfastighet, kyrkofondsfastighet, domkyrkas fastighet > och biskopsgård. 1 anslutning till lagen har utfärdats en kungörelse (1971:860) om förvaltning av kyrklig jord. Denna föreskriver i 108 § att stiftsnämnd skall till lämna räkenskaps- och redovisningshandlingar, avseende nämndens förvaltning av kyrklig jord. Innebörden av 108 § i kungörelsen är i praktiken att stiftsnämndernas skogsförvaltning endast blir föremål för stickprovsrevision. Detta är enligt vår uppfattning helt otillfredsställande. Liknande synpunkter har framförts i flera yttranden till regeringen av . Styrelsen för pastoratsförbundet har hemställt att frågan görs till föremål för utredning i samråd mellan vederbörande departement, , kammarkollegiet och pastoratsförbundet. Utredningen bör syfta till att åstadkomma sådana bestämmelser att skogsförvaltningen görs till föremål för årlig revision i vilken representanter för pastoraten i stiften ges möjlighet att medverka på lämpligt sätt. Lagändringen som genomfördes medförde bl. a. att förvaltningen av löneboställens skogar överfördes från pastoraten till stiftsnämnderna. Pastoraten erhöll i samband härmed rätt att få föreslå två ledamöter i stiftsnämnden. Givetvis borde pastoraten då också medges möjlighet att på något sätt få granska denna förvaltnings räkenskaper. Därför anser vi att en utredning bör komma till stånd, gärna efter de riktlinjer som pastoratsförbundet föreslagit. Med anledning av vad som anförts i motionen hemställer vi att hemställer hos regeringen om utredning rörande revision av stiftsnämnds förvaltning av kyrklig jord i enlighet med vad som anförts i denna motion. () ()
mot · FY02132 · 1975-01-16 00:00:00 — om befrielse från hundskatt för kenneihundar. Överallt i världen sker hunduppfödning i stor skala utan hänsyn till vikten av att främja mentalt goda hundraser. I vårt land däremot har man insett betydelsen av att uppfödningen prioriterar goda sällskaps- och vakthundar, och över huvud kan det anses att man i mer än annorstädes insett sitt ansvar på detta område. Införseln av avelshundar kontrolleras noga, bestämmelserna om karantän m. m. är rigorösa men riktiga. Detta innebär dock att de som ägnar sig åt uppfödning och kennelverksamhet får stora omkostnader. Det är i stor utsträckning ungdomar med små inkomster men stort intresse för denna verksamhet som ägnat sig åt uppgiften att frambringa hundraser med mentalt goda egenskaper, och de kämpar därför ofta med ekonomiska problem. Med hänsyn härtill kan det anses vara riktigt att de svenska hunduppfödarna bereds vissa lättnader. Det kunde ske genom att den som bedriver hunduppfödning enligt Svenska föreskrifter fick befrielse från erläggande av hundskatt under hundens tre första år, alternativt att skatt endast erlades för tre hundar i varje . Hundskatten bestäms av de kommunala myndigheterna och är olika från kommun till kommun, men i detta fall bör en allmän bestämmelse införas i enlighet med ett av de två nämnda alternativen. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till sådan författningsändring att djuruppfödare i viss utsträckning kan befrias från erläggande av hundskatt. () i Agnäs
mot · FY021323 · 1975-01-27 00:00:00 — av herrar i Trobro och Komstedt om marinarkeologisk forskning. I vårt land med sin över kust, sina innanhav och hundratals segelbara sjösystem saknas experter för marinarkeologisk forskning. Skaran av amatörsportdykare och vrakfiskare har ökat. Oavsiktliga attentat begås mot vrak som borde skyddas för vetenskaplig undersökning och kontroll saknas. Marinarkeologin öppnar ett fascinerande arbetsfält. Sportdykarna måste arbeta under överinseende av en arkeolog, annars kan det urarta till rovdrift. Huvudproblemet är att få håll på de kommersiella vrakfiskarna. Den nya fornminneslagen av skyddar skeppsvrak som är äldre än . Men hur skall den åldern kunna fastställas? Vårt land skulle behöva ha permanenta undervattensforskare. Med stöd av ovanstående hemställes att hos regeringen anhåller om utarbetande av förslag till organiserad marinarkeologisk forskning. N. () ()
mot · FY021325 · 1975-01-27 00:00:00 — om höjt anslag till mindre idrottsanläggningar m. m. Kommunernas ekonomi har på ett negativt sätt påverkat anläggningssidan när det gäller sådana anläggningar som drivs och ägs av idrottsföreningar och motsvarande. har de kommunala bidragen minskat och i många fall uteblivit eller ansökningar besvarats med ett avslag p. g. a. brist på medel. Föreningarna måste för att kunna fullgöra sin funktion för samhället leva vidare, och för deras verksamhet behövs lokaler och uteanläggningar. Påbud har kommit från myndigheter och organisationer om åtgärder som måste vidtagas för att verksamheten på anläggningarna skall kunna fortgå. Det gäller föreskrifter från hälsovårdsnämnder etc. samt från förbund, t. ex. fotbollsförbund, om ändrade mått på planer för att spel skall få fortgå. Det starkt ökade intresset i vårt land för motionsidrott för alla åldrar har ökat kravet på idrottsanläggningarna, och den lokala föreningen känner både ansvar, samhörighet och intresse för att upplåta sin anläggning för alla invånare. Det är av mycket stort lokalt intresse att föreningsvärlden får en ordentlig hjälp för att kunna bedriva idrott i alla former för alla åldrar. Som det nu ser ut, med begränsade möjligheter till hjälp från stat och kommun, är det risk för att många anläggningar inte kan hållas i brukbart skick eller att det blir ett begränsat antal nya anläggningar, då drivfjädern för föreningsledarna, bidrag från stat och kommun, minskar. Det statliga bidraget till mindre idrottsanläggningar har ej heller följt kostnadsstegringarna. Vidare är det rätt typiskt när det gäller idrottsföreningarna och deras ledares arbete i samhället att bidrag till uppförande av idrottsanläggning är begränsat så till vida att maximibidraget är . Här borde gälla samma regler som för anläggningar till del rörliga friluftslivet, alltså inget tak. Skall anläggningar till idrotten kunna byggas och underhållas krävs ett mer positivt handlande från stat och kommun. Bidraget måste höjas per anläggning och rambeloppet följa förslag, innebärande en uppräkning av anslagen med sammanlagt 2,4 milj. kr. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att till mindre idrottsanläggningar som uppförs av idrottsföreningar o. d. samt övriga idrottsanläggningar (friluftsanläggningar) under anslaget H 7 Stöd till idrotten: Anläggningsstöd m. m. under jordbrukshuvudtiteln för /76 anvisar 3,5 milj. kr. kr., innebärande en ökning i förhållande till regeringens förslag med 0,9 resp. 1,5 milj. kr.
mot · FY021326 · 1975-01-25 00:00:00 — av m. fl. om höjt anslag till konstnärsstipendier. I årets budgetförslag redovisas att begärt en ökning av anslaget på . under posten Kulturstipendier för författare och översättare. Detta belopp skall användas till kulturjournalister, dvs. kulturkritiker och kulturskribenter som medarbetar i dagsoch tidskriftspress. Denna grupp kulturarbetare omfattar över 2 000 frilansskribenter, och majoriteten av dessa saknar fast anknytning till pressföretagen. Endast ett litet fåtal publikationer betalar anständiga honorar, av dagstidningarna endast de största storstadstidningarna. Det existerar ej heller något honoraravtal på området, därför att nekat förhandla om kulturarbetarnas arbetsvillkor. Det är därför förståeligt att kulturbevakningen sker under ekonomiskt sett mindre tillfredsställande förhållanden. För att tillvarata kulturskribenternas ekonomiska intressen har man inom bildat en arbetsgrupp för dessa, och detta är också anledningen till att begärt en ökning av statens bidrag till kulturstipendiater. Departementschefen avslår denna höjning, bl. a. med hänvisning till att han vill prioritera bildkonstnärerna. Detta kan enligt vår uppfattning icke vara en godtagbar motivering, då anslaget för kulturstipendier till författare och översättare har legat oförändrat /70, vilket i realiteten betyder en avsevärd sänkning Vi finner det väl motiverat att denna grupp kulturarbetare ges något bättre ekonomiska villkor att arbeta under och kräver därför i likhet med för kulturskribenter en ökning med . för /76. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att beslutar att posten Stipendier åt författare och översättare ökas med . för /76 och att hela anslaget under B 1 Konstnärsstipendier, bilaga 10, ökas till . (vpk) i (vpk) i
mot · FY021327 · 1975-01-26 00:00:00 — av m. fl. om höjt anslag till mindre idrottsanläggningar. Det måste finnas möjligheter för alla medborgare i landet att kunna få tillträde till lämpliga idrottsanläggningar för tillfälle till träning och utövande av olika idrottsgrenar. Många sådana grenar kräver särskilda anläggningar, exempelvis konstfrusna isbanor, simhallar, löparbanor etc. finns sådana anläggningar och även vanliga idrottsarenor i alltför ringa utsträckning ute i kommunerna, inte minst beroende på kommunernas dåliga ekonomi. När man måste spara på den kommunala utgiftssidan är denna post för idrottsanläggningar en av de första som strykes. En del större kommuner har uppfört stora mastodontanläggningar, vilka dock inte i nämnvärd utsträckning kan betjäna idrottsklubbar med långa reseavstånd. I årets budgetförslag, Bilaga 11 H 7, kräver , att ett bidrag på anvisas till posten Mindre idrottsanläggningar som uppföres av föreningar m. fl., vilket skulle innebära en höjning av anslaget utöver nu gällande 2,6 miljoner med . kommunisterna anser att någon prutning av detta anslag ej får ifrågakomma, då det också här gäller att stimulera idrottsorganisationerna till viss självverksamhet, eftersom en del anläggningar kan komma att iordningställas genom frivilliga arbetsinsatser. Det är enligt vår uppfattning helt oriktigt att avslå begäran på denna punkt med hänsyn till den skriande bristen på lämpliga mindre idrottsanläggningar ute i alltför många kommuner och särskilt i glesbygderna. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer undertecknade att under H7 Bilaga 11, , beslutar anvisa till posten Mindre idrottsanläggningar som uppförs av idrottsföreningar o. d. samt att anslaget under denna punkt uppföres som ett förslagsanslag på för /76. (vpk) i (vpk) i