mot · FY021501 · 1975-01-01 00:00:00 — av herrar och Åsling om försöksverksamhet med rabatterad persontrafik på tåg. SJ har för /76 begärt sammanlagt drygt 690 milj. kr. till ersättning för drift av icke lönsamma järnvägslinjer m. m. Föredraganden föreslår att anslaget fastställes till 545 milj. kr. Han gör denna prutning bl. a. med hänvisning till den taxehöjning som verket genomförde . Vidare avvisar han krav på ersättning för vissa verksamheter bl. a. det försök med rabattering av biljettpriserna för att stimulera trafik på banor som anses nödvändiga av sociala och regionalpolitiska skäl, som exempelvis , samt persontrafiken på de riktigt långa avstånden. Det skulle gälla rabatt för resor till, från och inom det inre stödområdet. SJ har gjort framställning härom i anledning av uttalande . Verket kräver dock ekonomisk ersättning för försöket enär man inte med gällande instruktion anser sig ha befogenhet att ge avkall på det företagsekonomiska kravet. SJ har tidigare prövat en rabattering till övre . Resenärerna erhöll då rabatt. Resultatet blev att resandet på järnväg ökade . Detta försök genomfördes före oljekrisen. Det finns anledning att förmoda att bilalternativet nu försvagats. har medvetenheten om tågresandets fördelar i skilda avseenden, bl. a. bevisade av den kraftiga ökningen av resandeströmmen , ökat motivationen för tågresande. Dessa förhållanden borde vid ett nytt rabatteringsförsök kunna innebära att bättre resultat uppnås. SJ:s marknadsföring kommer också in i bilden. Den förstärkning som gjorts bör ha medfört möjligheter att göra rabatteringen mera känd. Här bör dock observeras att den till företag och institutioner riktade marknadsföringen får begränsad effekt på resandet till, från och inom stödområdet eftersom privatresandet starkt dominerar där. Uppskattningsvis är privatresandet . Här bör särskilt kraftfulla åtgärder inriktas på marknadsföringen av ett rabatteringsförsök för att nå privatresenärerna. Ett försök av den här arten skulle vara ett verksamt led i regionalpolitiken. Vi avser här inte minst åtgärdens betydelse för turismen som stötts av statsmakterna genom visst lokaliseringsstöd, men naturligtvis har prisnedsättningen stor betydelse över huvud taget för inlandets konkurrenskraft i olika avseenden. Med anledning av de förändringar som inträtt efter oljekrisen i fråga om inställningen till tågalternativet bör ett rabatteringsförsök, kraftfullt marknadsfört, kunna bli en företagsekonomiskt motiverad åtgärd. Vi vill understryka att någon försämring av servicen inte får komma till stånd på järnvägarna, även om medel till den icke lönsamma trafiken inte medges i den utsträckning som begärts. Om SJ inte anser sig kunna bedriva verksamheten inom ramen för de anslag som beviljas skall avkall ges på de förräntningskrav som verket nu har. Eventuella kostnader för det i det föregående nämnda rabatteringsförsöket bör också bestridas på detta sätt. har uttalat att den s. k. snittaxan skall avskaffas. Denna taxeändring har dock inte SJ ansett sig kunna genomföra mot bakgrund av den skrivelse verket fått från regeringen och den instruktion verket har att arbeta efter. Med anledning härav anser vi det angeläget att klart uttalar att SJ skall få ge avkall på det företagsekonomiska kravet och genomföra ändringen. Enligt vår uppfattning är det en orimlig konsekvens att när tåget ersätts med landsvägsbuss av skälet att den senare är mindre kostnadskrävande skall det leda till högre biljettpriser för en del av resenärerna. Med hänvisning till det anförda hemställes 1. att som sin mening uttalar att försämringar i försörjningen med tågtrafik inte får komma till stånd och att kostnader - inklusive kostnader för det i motionen nämnda rabatteringsförsöket - som eventuellt inte kan täckas inom ramen för bidraget till icke lönsam trafik skall bestridas genom nedsättande av kravet på företagsekonomisk förränt ning inom verket, 2. att ger regeringen i uppdrag att undanröja de hinder SJ anser sig ha för att avskaffa snittaxan. PER () . ÅSLING (c)