mot · FY021468 · 1975-01-24 00:00:00 — av herrar i och om den regionala trafikplaneringen. För den regionalpolitiska utvecklingen är kommunikationerna av avgörande betydelse. Detta förhållande får sitt särskilda uttryck i regioner som gränsar till en storstadsregion. Det omfattande och varierade serviceutbudet i storstaden får vissa negativa effekter för motsvarande utbud i angränsande regioner. skapar storstadsbefolkningens rekreationsbehov i form av fritidsbebyggelse och tillgång till områden för rörligt friluftsliv problem i de omgivande regionerna. Båda företeelserna leder till behov av ökad uppmärksamhet på utvecklingen av kommunikationerna. Hänsynstagandet till behovet av goda kommunikationer med storstadsområdet både från längre bort liggande regioner och de regioner som gränsar till storstaden kan emellertid vålla svårigheter vid fördelning av knappa tillgångar för ett län som ligger i storstadens skugga. Det kan uppstå svårigheter att tillgodose länets egna behov. För läns del påverkas såväl näringslivets struktur som befolkningsutvecklingen och utvecklingen av kommunikationerna av förekomsten av de stora genomfartsstråken från mot söder, väster och sydväst. i länet har kraftigt understrukit detta förhållande i anslutning till Länsprogram 70. En mycket stor del av trafikflödet på det sörmländska vägnätet hänför sig till europavägarna 3 och 4, där den interregionala karaktären är markant. Berättigade krav på förbättring av dessa vägar med inriktning på utbyggnad till motorväg av hela sträckningen, i varje fall för E 4, tar i anspråk en mycket betydande del av de resurser som tilldelas länet. Detta medför särskilda svårigheter att uppehålla tillfredsställande standard på det övriga vägnätet och medför förskjutning i tiden av angelägna förbättringar. Det har t. ex.visat sig förenat med stora besvärligheter att få med ett så angeläget projekt som förbifart på med ny bro över Strängnässundet vid utarbetande av flerårsplanerna för kommande period. Detta trots den betydelse som projektet har för bl. a. avlastning från av genomgångstrafiken mellan områdena norr och söder om . Endast genom särskilda åtgärder har projektet kunnat få plats, vilket ställer krav på kommunen. Mot bakgrund härav framstår det som nödvändigt att vid fördelningen av väganslagen mellan länen i ännu högre grad än nu särskild hänsyn tas till förekomsten av vägar med dominerande interregional betydelse. Detta förhållande ökar med närheten till en storstadsregion och är markant i fråga om . Det bör övervägas om icke en särbehandling måste ske av anslagen för t. ex. europavägar. Utvecklingen i fråga om järnvägstrafik har lett till en stark försämring för länets del. Genom SJ:s åtgärder för att snabba upp den interregionala persontrafiken har sålunda alla tåguppehåll på orter inom länet utefter linjen NyköpingSödertälje med undantag för upphört. På Linjen sker uppehåll inom länet endast i och för vissa tåg i . På linjen med den anslutande linjen har tåguppehållen indragits vid en rad stationer och andra stationer avbemannats. Från SJ :s sida har nya inskränkningar aviserats. Givetvis finns det på större avstånd fog för åtgärden att minska antalet uppehåll för genomgående tåg och därmed erbjuda snabbare resor. Detta gäller dock endast för vissa resenärer, såvida icke andra resmöjligheter erbjuds för dem som är bosatta på orter där tågen icke längre gör uppehåll. Detta har icke skapats i tillfredsställande omfattning inom länet. Följden har blivit större tidsutdräkt, ökade kostnader och en större benägenhet att använda privatbil för en betydande grupp av resenärer. 1 anslutning till den regionala trafikplaneringen har starkt understrukits nödvändigheten att återupprätta den spårbundna lokaltrafiken, inte minst på linjen NyköpingSödertälje. Det kan dessutom starkt ifrågasättas om en minskad restid på t. ex. reserelationen ( ) skulle öka resandeantalet mellan de nämnda stationerna, så att det motsvarade bortfallet i fråga om resande från mellanstationer. För många resenärer är det möjligheten att arbeta under resan som gör att man väljer tågresa i stället för resa med privatbil. Under sådana förhållanden spelar ett par minuters längre restid ingen roll. Detta har verifierats från t. ex. företagarhåll i . Det kan vidare ifrågasättas om icke övergång från kollektivt resande till resa med privatbil påskyndas av att man från SJ:s sida på kortare avstånd föredrar att sätta in landsvägsbussar i stället för t. ex. rälsbuss, där båda möjligheterna finns. En utökning av rälsbusstrafiken på linjer med anknytning till SL:s pendeltågstrafik mot synes vara en god möjlighet både att förbättra servicen för en stor del av länets befolkning och att överföra en större del av resandeströmmen till kollektiva trafikmedel. Den pågående koncentrationen även på andra områden inom SJ:s verksamhet kommer att medföra problem. Inom kommun har aviserats en koncentration av all hantering av styckegods till kommuncentrum med nedläggning av den nuvarande styckegodshanteringen vid , dock utan avbemanning av stationen. Detta kommer att medföra försening och fördyring för SJ:s kunder i en stor del av kommunen. Det förefaller möjligt att behålla denna service i utan alltför stora insatser från personalsidan. En rad av de påtalade problemen behandlas givetvis i den regionala trafikplanering som pågår. Det är emellertid uppenbart att innan denna planering hunnit omsättas i praktiskt handlande, åtgärder icke får vidtas som gör det svårare eller uteslutet att genomföra de lösningar av trafikfrågorna i en region, som planeringen stannar inför. På järnvägsområdet har så skett, när plattformar borttagits, stationshus rivits och väntsalar stängts utan hänsynstagande till vad en kommande trafikplanering kan leda till. Det är nödvändigt att tillse att en sådan utveckling icke får fortsätta. Med stöd av ovanstående hemställes att beslutar att ge regeringen till känna de synpunkter på kommunikationsfrågorna inom en region av den typ representerar som framförts i motionen. () () GOTAB 75 8791 1975