mot · FZ0283 · 1975-11-19 00:00:00 — Motion 1975/76: 83 med anledning av propositionen 1975/76: 47 med förslag till lag om ändring i rättshjälpslagen (1972: 429) m. m. I anslutning till behandling av rättshjälpsreformen framförde jag motionsledes kravet på att ersättning till särskilt förordnad skiftesman i bodelningsärenden borde omfattas av rättshjälpen. Med anledning av bl. a. denna motion uttalade vid behandlingen av rättshjälpsreformen att rättshjälpssystemet borde kompletteras med bestämmelser, enligt vilka ersättning till skiftesman i princip betalas av allmänna medel. Det är därför med tillfredsställelse jag nu noterar att regeringen i föreliggande proposition föreslår att ersättning till skiftesman skall omfattas av rättshjälpen. beklagar jag dock den restriktiva hållning som intagits i den nu aktuella propositionen, när det gäller rätten att erhålla biträde enligt rättshjälpslagen i bodelningsärenden. Bodein i ngsfrågan är för den enskilde oftast mycket känslig, angelägen och kontroversiell. Som regel är bodelningar mer komplicerade . Jag vill erinra om de nya reglerna i GB 13 kap. 12 a §. Det ökade välståndet har medfört att makar ofta äger mer egendom . Det är sålunda vanligt att makar har fastighet, insatslägenhet, sommarstuga, banktillgodohavanden, aktier, bil, båt o. d. Makarnas psykiska status är mycket ofta instabil när bodelningen blir aktuell. Rättshjälpsbehovet är stort. Nio av de tolv remissinstanserna menar att den inom utarbetade promemorian intar en alltför restriktiv hållning i fråga om förutsättningarna för att erhålla skiftesmannahjälp. Jag delar dessa remissinstansers inställning. Jag delar även de remissinstansers uppfattning vilka anser att promemorian är väl restriktiv i fråga om möjligheten att jämte skiftesmannen också erhålla biträde enligt rättshjälpslagen. Denna restriktivitet går obönhörligt ut över de makar som har det sämst ställt i ekonomiskt avseende. Den som har inkomster överstigande gränsen för att erhålla rättshjälp berörs ju över huvud taget inte av lagstiftningen. Den som har ett relativt högt kostnadsbidrag berörs mycket litet. Det är de som har det sämst ställt och som måste ansöka om subvention av staten som drabbas. De befinner sig så gott som undantagslöst i ekonomiskt underläge. De har ofta sämre utbildning och svårare att hävda sin rätt gentemot sin motpart. Beskärs nu möjligheten förden ekonomiskt svagare att erhålla biträdeshjälp, ökar man den besuttnes möjlighet att få sina synpunkter beaktade och driva igenom sina anspråk. Även i fortsättningen kommer den som har möjlighet härtill naturligtvis att skaffa sig juridiskt biträde vid en bo 1 1975/76 3 sam!. 1975/76: 83 delning som för honom är betydelsefull. Enbart den omständigheten att den ekonomiskt svagare parten icke erhåller biträde och vet att andra maken biträds av jurist kommer säkerligen att medföra att den svagare parten känner sig än mer utlämnad och finner det meningslöst att framföra sina synpunkter. Risk föreligger att han villkorslöst kan tvingas kapitulera för motparten, då han icke orkar hålla emot dennes påtryckningar. Han kan inte söka hjälp och råd hos bodelningsförrättaren, som ju skall vara helt opartisk. Man har dragit paralleller med lagstiftningen om mindre förmögenhetstvister. Denna jämförelse är icke på sin plats. Vid småmålslagen antas tvistemålets värde utgöra halva basbeloppet. Vid en bodelning, där det t. ex. gäller att avgöra värdet av en fastighet, kan tvisten röra sig om mycket stora belopp. Även om skiftesman förordnats, är den enskilde oftast bäst betjänt av att vid sin sida vid en bodelningsförrättning ha ett biträde, som kan ta till vara hans rätt. En anledning till att skiftesman förordnas är ofta att sakläget är så komplicerat att bodelningen ej kan genomföras utan att skiftesman förordnas. De biträden makarna tidigare anlitat har därmed icke spelat ut sina roller. Bodelningsförrättaren må vara aldrig så skicklig och lägga ned aldrig så stor möda på att anskaffa utredning m. m., men han har icke möjlighet att framställa yrkanden för part om t. ex. vederlag och anvisa viss egendom vid lottläggning. Vid bodelning skall även lagen med särskilda bestämmelser om makars gemensamma bostad tillämpas. Vid bodelningen skall det sålunda slutligen bestämmas vem av makarna som skall tilläggas t. ex. en hyresrätt. Tvisten har då tidigare handlagts av domstol, kanske i flera instanser. Parterna har biträtts i målet av sina biträden, som oftast förordnats enligt rättshjälpslagen. Det torde väl vara uppenbart att parterna även inför bodelningsförrättaren, som ju slutligen skall fatta beslut i saken, är i behov av biträde. Skulle part ej i dylik situation kunna erhålla biträde enligt rättshjälpslagen, föreligger en utomordentligt stor risk för att rättsförluster kan komma att uppstå. Motsättningarna vid en bodelning är ofta mycket stora. De förhandlingar som äger rum inför bodelningsförrättaren föregås ofta av skriftväxling. Det är icke ovanligt att vid en bodelningsförrättning fråga uppkommer, om vad som rätteligen skall ingå i bodelningen. Det kan gälla om egendom är giftorättsgods eller enskild egendom, det kan också gälla omfattningen av tillgångar och skulder etc. Dessa frågor kan skiftesmannen icke ta ställning till. Kan parterna icke förlikas, måste tvisten lösas av domstol. I avvaktan därpå måste skiftesförfarandet vila. I en dylik situation bör parterna inför skiftesmannen biträdas av sakkunnigt biträde. Förhandlingen inför skiftesmannen är i allmänhet icke - som propositionen på s. 41 anger - så formlös och enkel att det som regel inte torde innebära några oöverstigliga svårigheter för part att själv föra sin talan. Skulle en förmögen part genom det föreslagna förfarandet komma att gynnas på den mindre besuttnes be 1975/76: 83 kostnad, strider detta otvetydigt mot grundtanken i rättshjälpslagen. Även om kostnaderna för samhällets rättshjälp gått i höjden, får detta under inga förhållanden medföra att den mindre bemedlade försätts i ett sämre rättsligt läge. avgjorde ett rättsfall om av bodelning. Saken gällde fråga om beaktande av latent skatteskuld. HD:s dom kommer att få mycket stor praktisk betydelse och kommer att bli tillämplig även i andra fall, där latent skatteskuld kan tänkas föreligga. Ingår det fastighet, rörelse, aktier o. d. i boet, är det ofta förenat med svårigheter att komma fram till en rättvis värdering av dessa objekt. tillkommer en utomordentligt svår fråga att lösa, nämligen avdrag för den latenta skatteskulden. Detta förutsätter att man är väl förtrogen med realisationsvinstbeskattningen och de omständigheter som måste ligga till grund för en bedömning av dessa komplicerade frågor. Det torde stå ganska klart att folk i allmänhet ej besitter dessa kunskaper och att man icke kan överlämna dessa frågor att lösas av den förordnade skiftesmannen. Lagstiftningen berör endast bodelning mellan skandinaviska medborgare, när giftorätten skall realiseras. Om parterna haregendomsskillnad, föreligger ej giftorätt. Makarna kan emellertid ha samäganderätt. Vid en sådan tvist kan parterna givetvis erhålla allmän rättshjälp med biträde, om behov föreligger. Samma förhållande gäller, om man och kvinna sammanbor utan att vara gifta. Man strävar ju efter att i görligaste mån se till att det skall gälla samma regler för gifta som ogifta sammanboende. Det är ett av de problem som familjelagsakkunniga f. n. sysslar med. 1 detta sammanhang vill jag erinra om vad departementschefen anförde i propositionen 1973:32 Ändringar i m. m., sid. 84: Jag vill endast framhålla att min principiella uppfattning är att man vid utformningen av regler om skatter och sociala förmåner i möjlig mån bör undvika att ge reglerna ett sådant innehåll att människor förlorar på att gifta sig eller vinner på att skiljas. Vi har i vårt land en stor mängd invandrare, t. ex. jugoslaver. Här föreligger ingen giftorätt. Den jugoslaviska lagen löser fördelningen av egendom vid en skilsmässa på ett annat sätt. Parterna hänvisas att föra sin talan vid domstol och kan där erhålla allmän rättshjälp med biträde. Regeringen bemyndigade chefen för att tillkalla högst fyra sakkunniga med uppdrag att verkställa en allmän översyn av rättshjälpssystemet. En given utgångspunkt för översynen är enligt direktiven att det rättsskydd, som avses med rättshjälpsreformen, skall vidmakthållas. Målet bör vara att samhällets rättshjälp i större utsträckning än nu anpassas efter den rättssökande allmänhetens behov. Genom den föreslagna ändringen i 19 § rättshjälpslagen vidmakthålles icke det rättsskydd som avses med rättshjälpsreformen. Den rättshjälp, som den rättssökande kan komma i åtnjutande av vid bodelningar, kommer icke att bli anpassad efter behovet i varje enskilt fall. 1* 1975176 3 sand. 1975/76: 83 Med stöd av vad som anförts hemställer jag att vid behandlingen av propositionen 1975/76:47 med förslag till lag om ändring i rättshjälpslagen (1972:429) m. m. beslutar 1. att det föreslagna tillägget till § 19 i rättshjälpslagen avslås och därmed utgår ur lagen 2. därest yrkandet under 1. icke vinner bifall att föreliggande motion för beaktande överlämnas till den av chefen för tillkallade utredningen, som har till uppgift att verkställa en allmän översyn av rättshjälpssystemet.