mot · FY022138 · 1975-04-25 00:00:00 — av i Agnäs m. fl. med anledning av propositionen 1975:99 med förslag till lag om upphävande av lagen (1972:123) om förbud mot spridning av bekämpningsmedel från luften. Regeringen föreslår i propositionen 1975:99 att förbudet mot spridning av bekämpningsmedel från luften upphävs. Propositionen bygger på en sakkunnigutredning, som i ett betänkande redovisar kartläggningen av användningen i av kemiska bekämpningsmedel och som slutligen föreslår att förbudet mot spridning från luften skall upphävas. Av de remissinstanser som yttrade sig om utredningens förslag har de flesta godtagit detta, men de fyra som anser att lagstiftningen bör behållas måste anses som särskilt betydelsefulla just i de frågor det gäller. a. att metoden med luftspridning av bekämpningsmedel från psykologisk synpunkt är olämplig. vill ha ytterligare forskning om metodens inverkan på totalmiljön. befarar en utarmning av och faunan. Slutligen har anfört invändningar med tanke på rennäringen. Det är i synnerhet samernas syn på spridning av gifter från luften som här måste beaktas. Rennäringen har urminnes rätt till bete. De bekämpningsmetoder det här är fråga om innebär ett hot mot betesväxter som är omistliga och stora risker för renarna. Som ofta förr har regeringen underlåtit att redovisa samernas synpunkter. Det lilla omnämnande som förekommer på s. 9 i propositionen är mycket knapphändigt, och omnämnandet på s. 8 av rennäringens juridiska rätt gör ej alls rättvisa åt den argumentation som samerna framfört i sina remissyttranden samt i det av samerna ingivna yttrandet den 12 i sistnämnda månad av . Inte minst Rehbinders yttrande bör vara avgörande i frågan om metoden skall vara tillåtlig också i de områden av vårt land som sedan gammalt är samernas hem och skatteland, dvs. delar av de nordligaste länen. Vi vill anföra vad samerna skriver genom sin ombudsman: Vid antagandet av rennäringslag gick det att via motioner förhindra att det blev helt fritt fram för moderna metoder i skogsavverkningarna. Skrivningen blev i stället i jordbruksutskottet, som följdes av , att sådana åtgärder finge hädanefter liksom bedömas från fall till fall. Regeringens proposition går helt och hållet ut på att tillgodose skogsbruket. Har man sett de fruktansvärda infernolandskap som bildas av besprutad lövskog, undrar man hur kan finna sig i detta fruktansvärda våldförande av naturen. Man ingriper ju dödande i trädens livsprocesser och den döende skogen med gula kvarsittande löv är som en uppenbarelse av T S Eliots The waste land. Industrikulturen i denna uppenbarelseform - den hårda skoningslösa naturförödelsen och dödandet av biologiskt liv - önskar nog svenska medborgare undslippa. Glesbygdsbefolkningen i sådana områden som och , med starka samiska inslag, skall finna sig i att deras hembygd, fiskebäckar och grönskande dalar i fritidsområdena kring samhällena förvandlas till ett waste land, ett land där det biologiska livet dödas, där man ej kan vara. Vi anser att SSR i sitt remissvar för fram tungt vägande skäl mot de metoder som föreslås bli tillåtna. Vi vill därför här återge dem för att understryka deras vikt och vår uppfattning att den etniska minoritet som här talar måste få säga det avgörande ordet i denna fråga när det gäller deras eget land: När det gäller sprutning av gifter för att döda lövträd är också utredningens synpunkter beträffande renen synnerligen knappa. Efter en viss diskussion säger utredningen att mängden tillgänglig foda inom ett visst område kan minska för t. ex. ren (s. 158). Eftersom rennäringen har en på urminnes hävd, avvittringsutslag och i lag grundad rätt till gräs och lövbete på utmark - det gäller här särskilt skogssamernas barmarksområden - kan givetvis angrepp på dessa betesväxter och lövträd med lövbete ej få ske utan uttrycklig upplåtelse genom avtal från de betesberättigade. påyrkar här upprätthållande av lagen om förbud mot giftspridning från luften. framhåller att rätten till barmarksbete är av absolut karaktär på all utmark inom de aktuella områdena. Rennäringen är ej skyldig att acceptera någon sorts behovsprövning när det gäller angrepp mot betesväxter till vilka rennäringen har rätt. Denna fråga synes vara så klar att vidare utredning ej behövs. Rennäringen har ingen skyldighet att finna sig i att nyttiga träd, lavar och betesväxter dödas av utomstående med gifter. Utgångspunkten för alla bedömningar av hithörande frågor måste givetvis vara att den naturliga miljön och de lagliga rättigheterna för t. ex. rennäringen skall antagas ha företräde. Användning av olika kemiska medel är förändringar av ett rådande tillstånd. Det måste åvila den som önskar med kemiska medel förändra den naturliga miljön att bevisa sina medels oskadlighet i alla viktiga hänseenden. Man kan alltså inte som utredningen synes göra exempelvis pås. 215 ff. utgå ifrån de kemiska medlens användning som ett faktum för att därefter konstruera fram "förluster som uppkommer därest dessa nya kemiska förändringar ej får vidtagas. Argumentationen med förluster av dylikt slag måste avvisas såsom principiellt felaktig. Detta gäller särskilt giftspridning från luften. I den mån sådan spridning nu är i lag förbjuden synes det ju uppenbart att det nuvarande lagliga tillståndet måste läggas till grund för bedömningarna. Förluster som uppkommer genom att gällande lagliga tillstånd vidmakthålles synes man ju ej alls kunna tala om. Det synes under alla förhållanden vara ofrånkomligt att skydda samernas betesrätt i lagstiftningen också i detta särskilda fall. Spridning av bekämpningsmedel från luften måste även framgent vara förbjuden i de områden som av anges som viktiga för rennäringen. I stort sett tillhör de skogar och impediment det här är fråga om staten, och de nackdelar för skogsbruket som lagen anses kunna medföra drabbar i ytterst ringa utsträckning enskilda. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig, interimistisk författningstext. Gfr yrkande under p. 2 nedan.) Med stöd av det anförda hemställs att 1. hos regeringen begär förslag till ny lagstiftning om förbud mot spridning från luften av bekämpningsmedel inom samernas renbetesland, 2. beslutar att nuvarande lagstiftning om förbud mot spridning från luften av bekämpningsmedel tills vidare icke upphävs i vad gäller samernas renbetesland, i avvaktan på det under punkten 1 begärda förslaget till ny lagstiftning. () i Agnäs () ()