mot · FZ02100 · 1975-11-21 00:00:00 — Motion 1975/76:100 av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76: 65 om inriktningen av den ekonomiska politiken Den kraftiga och ihållande internationella lågkonjunkturen har gjort sig alltmer gällande även i vårt land. Från att tidigare bara ha berört enstaka branscher, såsom träindustrin och varven, har avmattningen nu spritt sig till hela ekonomin. Någon ökning av produktionen är knappast att vänta . Stora svårigheter att få arbete föreligger för ungdomar och kvinnor utan tidigare yrkeserfarenhet. Läget på arbetsmarknaden i övrigt är däremot fortfarande relativt tillfredsställande. Sjunkande efterfrågan på ny arbetskraft och ett ökat antal varsel utgör dock allvarliga varningstecken. fortsätter prisstegringarna i snabb takt. Det stora underskottet i bytesbalansen inger också oro. De konjunkturrapporter, som har lagts fram , innebär en ny bekräftelse på att den fortlöpande underskattat såväl djupet som varaktigheten i den internationella avmattningen. De högt ställda förväntningarna på en omläggning av den ekonomiska politiken i expansiv riktning i de stora industriländerna infriades endast delvis. Därmed saknades länge drivkrafter för en allmän internationell uppgång. Först under allra senaste tid har vissa tendenser till ett omslag gjort sig gällande i några av de utomeuropeiska industriländerna. 1 de ledande industriländerna i , som påverkar den svenska ekonomin mest, dröjer fortfarande uppsvinget. Den internationella lågkonjunkturen har på sedvanligt sätt främst påverkat vårt land via exporten. Särskilt vissa basnäringar - skogsindustrin, gruvorna, stålverken m. fl. - har fått vidkännas en drastisk försämring av sina exportförhållanden. Det betingas delvis av att förbrukarna har avvecklat en del av sina lager. Verkstadsindustrin har inte drabbats av någon motvarande nedgång men står nu inför risken att behöva skära ned sin produktion på grund av svag orderingång från exportmarknaderna. Inom landet är efterfrågan fortfarande hög. Fortsätter den svaga exportutvecklingen kan det dock väntas verka hämmande på industriinvesteringarna. Till detta medverkar också stigande svårigheter att finansiera nya anläggningar, som allt mer kapital måste bindas i växande lager. Den snabba inflationen leder dessutom till att löneökningarna urholkas snabbare än tidigare beräknat. Därmed blir utrymmet för privat konsumtion mindre. 1 1975/76. Det fortsatta konjunkturförloppet kommer i första hand att avgöras av exporten och av möjligheterna att stödja den inhemska efterfrågan med olika ekonomisk-politiska medel. Regeringen räknar i proposition 1975/76:65 med en förestående allmän uppgång i den internationella konjunkturen. Bedömningen omgärdas emellertid med betydande reservationer. Åtskilliga faktorer talar enligt vår uppfattning för att uppgången kommer att dröja till relativt iångt in på 1976. De positiva verkningarna på den svenska ekonomin blir i så fall mycket måttliga , något som inte kan undgå att påverka produktion och sysselsättning. Sannolikt blir därför även 1976 ett ekonomiskt svagt år. Möjligheterna att kompensera ett fortsatt exportbortfall begränsas dessutom av två viktiga faktorer: det stora underskottet i utrikesafiarema och riskerna för fortsatt rekordinflation. Den ekonomiska politiken har utformats i enlighet med de riktlinjer som antog på grundval av motioner från oppositionspartierna och den reviderade finansplanen. Regeringen har med stöd av fullmakter från bl. a. medgett igångsättning av vissa byggnadsarbeten och tidigareläggning av statliga beställningar. Kreditpolitiken har framför allt varit inriktad på att underlätta näringslivets investeringar. Viktiga inslag i stimulanspolitiken utgör också höjningen av barnbidragen fr. o. m. och sänkningen av den allmänna arbetsgivaravgiften inom inre stödområdet . Ytterligare stimulansåtgärder än nu nödvändiga inom de ramar som har dragits upp. Det stimulanspaket, som regeringen har lagt fram, ansluter sig till den konjunkturpolitiska beredskapsplan som antog på förslag av och . Insatsernas storlek är enligt vår uppfattning väl avvägda till den sysselsättningsutveckling som kan förutses. Fortsatt hög beredskap är emellertid nödvändig för att kunna sätta in ytterligare åtgärder med kort varsel. Tyngdpunkten i den ekonomiska politiken måste alltjämt läggas vid att skapa förutsättningar för industri och för övrigt näringsliv att fullfölja sina planerade investeringar. Vissa tendenser kan iakttas till att företagen uppskjuter redan beslutade utbyggnader. Det gäller inte minst exportföretag. En mera påtaglig bromsning av dessa investeringar måste förhindras. Industrins investeringar har strategisk betydelse inte bara för den ekonomiska aktiviteten som helhet. Att föreliggande investeringsplaner kan fullföljas är dessutom en oundgänglig förutsättning för att det inom rimlig tid skall vara möjligt att eliminera underskottet i bytesbalansen. Därvid måste inte enbart exportföretagens investeringar ägnas uppmärksamhet. De importkonkurrerande hemmamarknadsföretagens utveckling har i detta sammanhang lika stor betydelse. Till denna företagsgrupp hör bl. a. ett stort antal mindre och medelstora företag för vilka bl. försörjningen måste ordnas på delvis annat sätt än för storföretagen inom exportsektorn. I det föreslagna stimulanspaketet ingår bl. a. ett nytt tillfälligt avdrag för maskininvesteringar i näringslivet. Förslaget står i överensstämmelse med uttalanden som tidigare gjort på förslag av oppositionspartierna. Vi anser det inte minst värdefullt att investeringsavdraget den här gången kommer att kompletteras med motsvarande möjligheter till bidrag för företag som inte kan utnyttja ett sådant avdrag. Förslag om detta har tidigare framförts från vårt håll vid olika tillfällen men då avvisats. Ett bidrag av detta slag skapar större rättvisa för bl. a. nyetablerade företag och stora grupper av mindre företag. Avdraget - och motsvarande bidrag - bör på samma sätt som under tidigare lågkonjunkturer utsträckas till att omfatta även byggnadsinvesteringar. Sådant avdrag - eller bidrag - bör dock inte få utnyttjas om investeringen helt eller delvis skrivits av mot medel som varit innestående i investeringsfond, särskild investeringsfond eller arbetsmiljöfond. Förslag om en sådan utvidgning av det extra investeringsavdraget och motsvarande bidrag kommer vi att lägga fram i en särskild motion. De oförändrat höga oljepriserna innebär att alla investeringar som medverkar till att begränsa energianvändningen har en positiv verkan på bytesbalansen. Vid sidan av kapacitetsutbyggnaden inom näringslivet måste därför sådana investeringar ges företräde. Stora möjligheter att spara energi finns bl. a. inom bostadssektorn, industrin och på det kommunala området. Den förstärkning av det statliga stödet till energibesparande investeringar, som regeringen föreslår inom ramen för det nu aktuella stimulanspaketet, anser vi inte tillräcklig. Vi kommer därför att lägga fram förslag om ytterligare investeringsstöd till energibesparande investeringar i särskilda motioner. 1 anslutning härtill yrkar vi avslag på den del av investeringsanslaget till vattenfallsverket vilken avser utbyggnad av nya kärnkraftverk. Regeringen har gett ett betydande antal företag viss dispens från energiskatten. I första hand har det rört sig om företag med mycket energikrävande produktion, t. ex. pappersmassa och cement. Dispenserna har lämnats med stöd av de bestämmelser som har fattat beslut om. Enligt vår uppfattning bör statsmakterna visa stor restriktivitet med dispenser av detta slag. Syftet bör i första hand vara att söka underlätta omställningar till energisnålare produktionsmetoder. Krav bör således kunna ställas på att den minskade skattebelastning, som ett företag kan tillgodogöra sig genom en sådan dispens, utnyttjas för investeringar i energisnålare produktionsprocesser. Däremot bör det inte komma i fråga att lämna dispenser enbart i kostnadssänkande syfte, lika litet som staten subventionerar andra insatsvaror för speciella företag. När det gäller övriga inslag i stimulanspaketet anser vi en viss uppräkning 1* 1975/76, 3 sami. utöver regeringens förslag erforderlig beträffande de särskilda åtgärderna på skolområdet samt beträffande statsbidragen till kommunala beredskapsarbeten. Dessa frågor behandlas närmare i särskilda motioner. Mera omfattande stimulansåtgärder för att öka den privata konsumtionen bör enligt vår uppfattning fortfarande anstå med tanke på bl. a. obalansen i utrikeshandeln. Nämnas bör också att den beslutade skatteomläggningen kommer att ge ett betydande tillskott av köpkraft . Beredskapen måste emellertid hållas hög även för konsumtionsstimulerande insatser längre fram. Tillsammans med hotet om ökad arbetslöshet och det stora underskottet i bytesbalansen framstår inflationen som det allvarligaste ekonomiska problemet. Under det att många länder har kunnat notera en viss bromsning av prisökningarna har inflationstakten ökat i vårt land. 1975 steg konsumentpriserna i . Utöver kännbara verkningar för konsumenterna innebär detta att exportföretagens kostnadsläge i förhållande till sina utländska konkurrenter har försämrats. En fortsatt sådan utveckling skulle innebära stora svårigheter att uppnå balans i utrikesaffärema. Den i internationell jämförelse ogynnsamma prisutvecklingen utgör också ett tecken på att orsakerna i ökad utsträckning kan sökas inom landet. Prisökningarna på olja och andra varor i internationell handel, som har drabbat i stort sett alla länder, spelar inte samma roll som . I stället har den från tidigare perioder välkända kapplöpningen mellan priser och löner återkommit. Skattesystemets utformning spelar också en viktig roll i sammanhanget. De skatteomläggningar, som har genomförts inför de senaste avtalsrörelserna, har varit avgörande för snabba uppgörelser och därmed för arbetsfreden. På så sätt har de också i mycket hög grad bidragit till att säkerställa en hög sysselsättning och bevara förtroendet för det fria förhandlingssystemet. kan man emellertid konstatera att dessa skatteomläggningar inte har varit tillräckliga för att garantera en stabil prisutveckling. Det hänger bl. a. samman med att omläggningarna inte i någon större utsträckning har inriktats på att utjämna de stora skillnader i löneutbetalningsförmåga mellan olika grupper av företag som kännetecknat bl. a. den senaste högkonjunkturen. Grogrund har därmed skapats för kraftig löneglidning vid sidan av avtalen och fortsatt press uppåt på priserna. Löner och andra avtalsbundna inkomster är genom de träffade avtalen nu i stort sett bestämda fram till . Möjligheterna att vidta ytterligare prisstabiliserande åtgärder är därmed mycket begränsade. Ett program för bekämpning av inflationen måste i stället främst inriktas på att säkerställa att den kommande avtalsrörelsen kan genomföras inom ramen för det tillgängliga samhällsekonomiska utrymmet. Åtgärder bör också vidtas för att mildra verkningarna av prishöjningarna för särskilt utsatta grupper. Till dessa åtgärder hör i första hand en indexreglering av barnbidragen. Det bör ske på så sätt att barnbidragets storlek, i likhet med folkpensionernas, anknyts till basbeloppet. Det finns vidare anledning att anta att konsumentprisindex, som indirekt ligger till grund för indextilläggen för fölkpensionärerna, inte på ett riktigt sätt speglar det konsumtionsmönster som gäller för det stora flertalet pensionärer. En noggrann undersökning bör därför vidtas av hur det förhåller sig i detta avseende. Skulle det då visa sig att pensionärerna inte har fått den beräknade kompensationen för prisstegringarna, måste de tillförsäkras en motsvarande förbättring. Förberedelserna inför nästa avtalsrörelse bör ske inom ramen för en rundabordskonferens av den typ som vi har föreslagit. Regeringen bör /avtalsrörelse inbjuda arbetsmarknadens parter, de politiska partierna och ekonomisk expertis till en sådan konferens. Överläggningarna bör enligt vår uppfattning koncentreras till några avgörande problem. Dit hör enligt vår uppfattning bl. a. följande frågor: - En reformering av skattesystemet som motverkar att rent nominella löneförhöjningar slår igenom i ökat skattetryck för den enskilde. Omläggningen måste ske i sådana former att priserna inte drivs upp genom samtidiga höjningar av arbetsgivaravgifterna. - En reformering av företagsbeskattningen för att skapa en fastare grund för en fortsatt solidarisk lönepolitik. Den samlade skattebördan måste på ett bättre sätt fördelas efter företagens bärkraft. - En fortsatt utbyggnad av prisövervakningen och insatserna för att öka konsumenternas prismedvetenhet. - En analys av strukturomvandlingens verkningar på prisbildningen och av tendenser till ökad monopolbildning inom ekonomin. - En grundligare information om inflationsmekanismen i syfte att öka ansvarstagandet hos olika parter. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att vid sin behandling av propositionen 1975/76:65 beslutar 1. att som sin mening uttala vad som i motionen anförts beträffande restriktivitet med dispenser från energibeskattningen, 2. att hos regeringen anhålla om förslag till en indexreglering av barnbidragen, 3. att hos regeringen anhålla om en undersökning av folkpensionärernas konsumtionsmönster och förslag till åtgärder, som kan erfordras för att infria löften till pensionärerna om standardhöjning och värdesäkra pensioner, 4. att hos regeringen anhålla om inkallande till en rundabordskonferens med deltagande av arbetsmarknadens parter, ekonomisk expertis och de politiska partierna /avtalsrörelse, 5. att som sin mening uttala vad som i övrigt anförts i motionen beträffande inriktningen av den ekonomiska politiken. () i Lane-Herrestad () i Glömminge