mot · FY021145 · 1975-01-27 00:00:00 — av i m. fl. om ökat anslag till kooperativ verksamhet i . Allt fler av länderna i den tredje världen har insett betydelsen av kooperation som utvecklingsfaktor. Detta har bl. a. resulterat i att deras begäran om bistånd på detta område ökat kraftigt. Detta gäller ansökningarna till såväl det svenska biståndsorganet och kooperationens eget samarbetsorgan, , som till de internationella biståndsorganen. Kooperationen är betydelsefull i utvecklingsländerna bl. a. av den anledningen att man genom kooperativa föreningar av olika typer i medlemmarnas egen regi kan organisera och samordna aktiviteter som annars skulle behöva organiseras av en ofta svagt utvecklad statlig administration. Svensk biståndspolitik hade sannolikt varit effektivare om den i långt större utsträckning inriktats på att bygga upp ett samarbete mellan landsbygdsbefolkningen i kooperativ form. Så länge små fattiga bönder är i händerna på uppköpare och affärsmän är det omöjligt att vända utvecklingen i rätt riktning. När de fattiga bönderna alltför ofta tvingas låna kapital av affärsmän och stora markägare förlorar de alla möjligheter att påverka priset på sina produkter. De blir helt utlämnade åt redan privilegierade grupper. Så långt finns likheten med de svenska böndernas situation före kooperationens genombrott i vårt land. En viktig förutsättning för att samverkan i föreningar skall gynna uländernas fattigaste bönder är självklart att storbönderna inte får dominera och leda kooperationen. Den risken föreligger om det blir dessa som går in med kapitalet i jordbrukarnas producentföreningar. Här har svensk biståndspolitik en viktig uppgift att fylla. Det grundkapital som måste till för att kooperationen skall kunna fungera borde bl. a. biståndsinsatserna användas för. Ett rejält kapital skulle ge en nystartad kooperation chansen att ge bönderna den hjälp som de behöver för t. ex. köp av utsäde och vid försäljning och förädling av sina produkter. En från början ekonomiskt stark kooperation skulle ges goda möjligheter att utvecklas till en verklig folkrörelse, inom vilken människorna skulle kunna utöva ett rejält inflytande på konservativa regeringar och korrumperade tjänstermän i byråkratin. Till skillnad från i-ländernas expertstyrda och punktvisa insatser skulle ett bistånd, kanaliserat via kooperativa folkrörelser, nå ut till de sämst ställda. I en samverkan inom bybefolkningen eller mellan flera byar är även en utveckling av småindustri och hantverk möjlig. borde med fördel kunna ske i kooperativ samverkan. Därigenom skulle verksamheten kunna ges en inriktning som väl överensstämmer med de behov som växer fram i nära kontakt med de problem som den lokala befolkningen lever med. Dessutom elimineras riskerna för att denna lokala småindustri utvecklas till privata vinstintressen, som går ut över den fattiga befolkningen. Denna inriktning av den industriella och hantverksmässiga verksamheten skulle garantera lokalbefolkningen ett starkt ekonomiskt och beslutsmässigt inflytande över verksamheten. Riskerna för korruption och utsugning av lokalbefolkningen skulle bli små. En annan fördel med en lokalt uppbygd småindustri är att den bärs upp av lokalt kunnande och baseras på den produktion som redan finns i området. Till skillnad från jättestora och moderna industriprojekt kan den bli oberoende av multinationella jättar som ekonomiskt och tekniskt styr en stor del av produktionen i världen. Det kooperativa biståndet utgör enbart en marginell del av bistånd till utvecklingsländerna, ca 40 milj. kr. av en budget som slutar på nära . Detta är förvånande inte minst med hänsyn till att på såväl konsument- som producentsidan har stora erfarenheter på kooperationens område. Den svenska producent-och konsumentkooperatioen har genom sitt samordningsorgan i betydande omfattning bidragit till finaniseringen av kooperativa bistånd lill utvecklingsländerna. Det biståndsbehov som föreligger är dock så stort att kostnaderna inte mer än till någon del kan eller bör förutsättas kunna ske genom frivilligt insamlade medel genom de kooperativa organisationerna i . Finansieringen av detta bistånd bör alltså till större delen och i allt större utsträckning ske via det statliga . Frågan om det svenska biståndets framtida inriktning utreds f. n. inom en statlig utredning. De av oss framförda synpunkterna bör behandlas av denna. Det bör emellertid även i avvaktan på att denna utredning blir färdig kunna ske en kraftig ökning av biståndet på detta område. Det bör t. ex. kunna ske genom att SIDA inom ramen för sin nuvarande verksamhet mobiliserar de organisatoriska och finansiella resurser som behövs för att möta det kraftigt ökade behovet av bistånd på det kooperativa området. Med hänsyn till det anförda hemställs att beslutar att som sin principiella uppfattning uttala att en kraftig höjning bör ske av biståndet på kooperationens område. () ()