ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY021202 · 1975-01-24 00:00:00 — av herrar Hyltander och i om sjukförsäkring av person som anmält undantagande från ATP. Den egenföretagare som av någon anledning ville ordna sin pensionering utanför ATP har med nuvarande bestämmelser även kommit utanför möjlighet att ansluta sig till den allmänna sjukförsäkringen och från även utan möjlighet att få grundsjukpenning. Det kan finnas goda skäl för många att ordna sin ålderdomstrygghet och pensionering på annat sätt än genom anslutning till ATP-systemet, men vederbörande kan ha en berättigad önskan att få sin ekonomiska trygghet under sjukdom ordnad genom anslutning till den allmänna sjukförsäkringen. Valfrihet är ju något av ett honnörsord i vårt samhälle, och det borde ju även få gälla i detta fall. Så ansåg en minoritet i socialförsäkringskommittén och även många och tunga remissinstanser. För de människor som nekas denna valfrihet upplevs detta helt visst som ett tvång och en orättvisa. Det gäller ju två skilda saker, och de bör då kunna ombesörjas var för sig om så erfordras. Risken för att det skulle bli en administrativ belastning därför att många skulle utnyttja valfriheten torde vara liten. Skulle något enskilt företag utbjuda dessa båda tjänster - ålderspensionering och sjukförsäkring - med förbehållet att man antingen fick ta båda och betala för båda eller också avstå från båda, alltså inte kunna få den ena försäkringen och betala enbart för den, är det fråga om inte lagen om otillbörlig marknadsföring skulle kunna vara tillämplig. Där det i S 4 är straffbart för näringsidkare att bjuda ut två eller flera varor till ett gemensamt pris och att detta även gäller för tjänster. Det synes rimligt att det som gäller för näringsidkare även skall gälla för myndigheter och att de lagar man stiftar skall vara generella till sin andemening för hela samhällslivet. I varje fall föreligger här en uppenbar brist i den enskilde medborgarens rätt till valfrihet och att kunna ordna sin trygghetsfråga för två olika situationer var för sig och till ett pris som är rimligt och jämförbart med vad andra medborgare i det stora flertalet fall får betala. Detta upplevs uppenbart av många som en orättvisa, och det förhållande bör rättas till. Under hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi härmed att beslutar att begära förslag till nästkommande riksdag från regeringen om sådana ändringar i lagen om allmän försäkring att även den som begärt utträde ur ATP-systemet bereds möjlighet att på proportionellt rimliga villkor kunna ansluta sig till den allmänna sjukförsäkringen. () ()
mot · FY021204 · 1975-01-27 00:00:00 — om ersättningen till läkare vid hembesök. De senare årens sjukvårdspolitik har varit inriktad på att patienterna skall komma till sjukhus eller annan form av läkarmottagning medan läkaren inte normalt skall komma till patienten. Ett sådant system kan fungera beträffande flertalet patienter och flertalet sjukdomsfall under förutsättning att de geografiska avstånden till läkaren inte är alltför stora. har man i vårt vidsträckta land på många håll betydande avstånd från bebyggelse till läkarmottagningar. Vissa typer av människor klarar vid sjukdomsfall en längre transport in till en läkare sämre än människor i allmänhet. Jag tänker då speciellt på gamla och handikappade. Dessutom tål man en transport mycket dåligt vid vissa sjukdomstillstånd, exempelvis om man har svåra smärtor. För sådana speciella omständigheter borde det finnas möjlighet att få en läkare på hembesök. Detta är emellertid beroende på hur hembesök ställer sig ekonomiskt för läkaren. Ersättningar till läkare i offentlig tjänst, exempelvis distriktsläkare, samt till privatpraktiserande läkare ansluten till det nya systemet för läkarvårdsersättningar utgår enligt Kungl. Maj:ts läkarvårdstaxa (SFS 1974:699). Enligt denna taxa utgår vid hembesök förhöjt arvode samt resekostnadsersättning för privatpraktiserande läkare. Distriktsläkarnas resekostnadsersättningar regleras i landstingens resereglemente, vilket i stort innehåller motsvarande regler som de som gäller för de privatpraktiserande läkarna enligt läkarvårdstaxan. Arvodet för privatläkare höjs enligt taxan vid hembesök med . Någon ersättning för restid utgår inte. Om resvägen är över 1/2 mil tar själva restiden vid sjukbesök så för läkaren, att det är naturligt om han inte vill göra sjukbesök ofta och annat än i de mest angelägna fallen. Jag anser att ersättningsregler, som på detta sätt ställer stora grupper av vårt folk utanför möjligheten att vid akuta sjukdomsfall få läkarhjälp, är både inhumana och ojämlika. Med stöd av det anförda hemställer jag att hos regeringen begär att i samband med kommande översyn av läkarvårdstaxan hänsyn tages till vad i denna motion anförts om ersättning till läkare för restid vid hembesök.
mot · FY021206 · 1975-01-27 00:00:00 — av herrar i och om lika folkpension oberoende av civilstånd. Principen om att varje människa, oavsett kön och civilstånd, skall räknas som en självständig individ börjar alltmer slå igenom i lagstiftningen. nya program framhåller bl. a. att män och kvinnor skall behandlas lika inom socialförsäkringarna och att pensionssystemet skall utformas så att det medger anpassning till den enskildes önskemål och behov. Där hävdar man också att äktenskapet bör vara en form för frivillig samlevnad mellan självständiga individer. Vid ett flertal tillfällen har från pensionärshåll kravet rests om lika folkpensionärsförmåner oberoende av civilstånd. Kravet har också förts fram i . Principiella skäl talar för jämställdhet mellan män och kvinnor även inom folkpensioneringen. De nuvarande bestämmelserna gör det ekonomiskt ofördelaktigt för pensionärer att vara gifta. har enigt tagit ställning för principen om lika pension oberoende av civilstånd och begärt en allsidig utredning av frågan. På förslag av pensionsålderskommittén har beslutat att från skall folkpension för ensam pensionär utgå av basbeloppet och för pensionärspar med 155 96 av detsamma. Detta betyder ett steg i riktning mot att utjämna skillnaderna i fråga om folkpensionsförmåner för gifta och ogifta. Men ytterligare steg i denna riktning måste tagas. Ett genomförande av en reform som ger pensionärerna lika folkpension oberoende av civilstånd är en kostnadskrävande reform. Detta får emellertid inte motivera att ett beslut skjuts på en oviss framtid. Reformen bör genomföras steg för steg, så snabbt som möjligt. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar om en plan för genomförande av lika folkpension oberoende av civilstånd.
mot · FY021207 · 1975-01-24 00:00:00 — av i m. fl. om slopande av socialavgifter för äldre arbetstagare. Den allmänna försäkringen består av sjukförsäkring, folkpensionering och försäkring för tilläggspension. Begreppen arbetstagare resp. egenföretagare (den försäkrade) betyder i detta sammanhang att för arbetstagare betalar arbetsgivaren arbetsgivaravgifter, medan egenföretagare själv betalar avgifterna för sina försäkringar (egenavgifter). Egenföretagare (= den försäkrade), som fyllt och fortfarande arbetar, erlägger ingen sjukförsäkringsavgift men är alltjämt inskriven i allmän försäkringskassa och kan även inplaceras i sjukpenningklass, om han till kassan uppger sin beräknade rörelseinkomst. Om man däremot är arbetstagare, vilket man är även i ett enmansaktiebolag, skall bolaget som arbetsgivare påföras och betala sjukförsäkringsavgift även om arbetstagaren fyllt . Sjukförsäkringsavgiften för är av avgiftstaket, som är 7 1/2 gånger basbeloppet (nu .) En företagare kan alltså spara . i sjukförsäkringsavgift om han blir egenföretagare i stället för arbetstagare i eget företag. Någon logik i dessa skilda avgiftssystem kan man svårligen finna. Det riktiga vore att befria även arbetsgivare från sjukförsäkringsavgift för arbetstagare som fyllt . För socialförsäkringsavgiften till folkpensioneringen gäller om man är arbetstagare, att arbetsgivaren skall betala denna avgift, även om arbetstagaren fyllt . Egenföretagare-fysisk person är däremot befriad från egenavgiften om han vid årets ingång fyllt . Fr. o. m. uttas 4,2 96 och planeras 4,7 96 i uttag, räknat på avgiftstaket. Den som övergår från arbetstagare till egenföretagare och då fyllt vid årets utgång kan i maximifallet spara ca . och ännu mer. För ATP tas ingen avgift ut vare sig av arbetsgivare eller egenföretagare, om den försäkrade vid årets ingång uppnått . Detta ologiska system med socialavgifter i de berörda fallen för äldre som är arbetstagare rimmar illa med talet om förbättringar för dessa åldersgrupper. Vi bör värna om den värdefulla arbetskraft som intresserade och arbetsdugliga äldre utgör. Det är många arbetsgivare som inte kan anställa 65-67-åringar och äldre på grund av de höga och ständigt stigande avgifterna för folkpensioneringen. Därför bör arbetsgivarna befrias från sjukförsäkringsavgift för arbetstagare som fyllt och befrias från socialförsäkringsavgiften för arbetstagare som fyllt . Med stöd av ovanstående hemställs att beslutar 1. att befria arbetsgivarna från att erlägga sjukförsäkringsavgift för arbetstagare som fyllt , 2. att befria arbetsgivarna från att erlägga socialförsäkringsavgift till folkpensioneringen för arbetstagare som fyllt . () () () ()
mot · FY021209 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om ändrade grunder för beräkningen av socialförsäkringsavgifterna. Förhållandena på skatteområdet har ändrats snabbt . Förändringarna har både berört uppbyggnaden av själva skattesystemet och fördelningen mellan olika skattetyper. har det totala uttaget av skatt ökat. Till de mest påfallande inslagen i denna utveckling hör att de indirekta skatterna fått ökad betydelse. har olika arbetsgivaravgifter på utbetalda löner fått alldeles särskild tyngd. Löneskatten och socialförsäkringsavgifterna har bara höjts med och uppgår nu till sammanlagt av lönesumman. I budgetpropositionen aviseras nya höjningar på 5 å nästa årsskifte. Egna företagare och fria yrkesutövare erlägger sådana avgifter inte bara på de anställdas löner utan också på sin egen inkomst. Särskilt om inkomsten är låg utgör egenavgifterna en mycket tung ekonomisk börda. Det hänger bl. a. samman med att de tas ut på hela inkomsten under det att vanlig inkomstskatt beräknas på inkomsten efter grundavdrag. För en egen företagare eller en fri yrkesutövare med en inkomst på . uppgår alltså arbetsgivaravgifterna på den egna inkomsten till . Även om man tar hänsyn till att dessa avgifter är avdragsgilla i det påföljande årets deklaration tar de i anspråk en avsevärd del av inkomsten för stora låginkomstgrupper. Fr. o. m. slipper egenföretagarna och de fria yrkesutövarna att betala löneskatt på . Det motsvarar en reducering av den totala avgiftssumman med . Enligt vår uppfattning bör ett liknande avgiftsfritt belopp i botten av inkomsten införas även beträffande socialförsäkringsavgifterna. Det kan inte vara riktigt att belasta även mycket låga inkomster med höga avgifter av detta slag. Med hänvisning till vad som har anförts i motionen hemställer vi att hos regeringen anhåller om utredning angående införande av ett avgiftsfritt belopp i botten av inkomsten vid uttagandet av egenavgifter till socialförsäkringarna från egna företagare och fria yrkesutövare. . () i
mot · FY021213 · 1975-01-29 00:00:00 — av i Nennesholm m. fl. om pensionstillskott till försäkrad som begärt undantagande från ATP. Enligt 4 § lagen (1969:205) om pensionstillskott skall vid bedömning av rätten till pensionstillskott i det fall en försäkrad begärt undantagande från ATP hänsyn tas till tilläggspension som skulle ha utgått om undantagande inte ägt rum. Genom denna regel är de pensionärer som begärt undantagande från ATP nästan helt utestängda från möjligheten att komma i åtnjutande av den standardförbättring som andra pensionärer är garanterade genom pensionstillskotten. När man fastställer pensionärernas rättigheter och skyldigheter torde man så gott som alltid utgå från att alla har tillgång till åtminstone folkpensionens grundbelopp jämte pensionstillskott. Detta innebär att de som begärt undantagande från ATP ofta kan råka i en besvärlig ekonomisk situation. Vi anser detta särskilt otillfredsställande i sådana fall då vederbörande pensionär begärt undantagande från ATP innan pensionstillskotten infördes och pensionären alltså inte haft möjlighet förutse att han skulle ställas utanför de framtida standardhöjningar som kunde komma att utgå till alla pensionä rer utan ATP-pension. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär förslag till sådan ändring av 4§ lagen (1969:205) om pensionstillskott att pensionstill skott i de fall då undantagande från ATP skett före är oberoende av att den försäkrade begärt undantagande från ATP. () i Nennesholm () i Skärstad () i Öskevik
mot · FY021216 · 1975-01-27 00:00:00 — av i och fröken om vidgad rätt till föräldrapenning vid barnsbörd. Enligt 3 kap. 13 § i lagen om allmän försäkring utgår föräldrapenning fr. o. m. den 30 :e dagen efter ett barns födelse endast om kvinnan kan ha barnet i sin vård eller själv är sjuk. Föräldrapenning utgår alltså inte om barnet blir sjukt och av den anledningen tas in på sjukhus. I sådana fall kan dock föräldrapenning utgå fram till 270:e dagen, dvs. med två månaders förskjutning. Denna regel om förskjutning har tillkommit för att föräldrar, då de till följd av barnets sjukdom inte kunnat ha det i sin vård efter förlossningen, i möjligaste mån skall kunna disponera föräldrapenningen fr. o. m. barnets hemkomst från sjukhuset. Denna förskjutningsregel innebär en förbättring, men den löser dock icke problemet för alla föräldrar i den aktuella situationen, vilket är önskvärt. Att ett barn blir sjukt och måste tas in på sjukhus innebär inte alltid att modern kan återgå till förvärvsarbete. Sjukhusvistelsen kan vara så pass kort att det inte är tänkbart, med hänsyn till den anställda vikarien, att återgå i tjänst även om rättigheten finns. Vidare kan barnets sjukhusvistelse innebära påfrestningar och bundenhet av sådan art, att det är praktiskt omöjligt för modern att återgå till förvärvsarbete. Hon kan behöva amma barnet eller lämna modersmjölk till sjukhuset. Är resorna till sjukhuset långa, lägger enbart detta hinder i vägen för förvärvsarbete. Ofta bedömer läkaren det angeläget att modern vistas på sjukhuset så mycket som möjligt för att ge barnet den fysiska kontakt som bedöms så viktig i den första späda åldern. Vi anser att, då läkare styrker behovet, föräldrapenning bör utgå även fr. o. m. den efter barnets födelse i de fall då modern på grund av barnets sjukdom är förhindrad att ha det i sin vård. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär förslag om sådan ändring i 3 kap. lagen om allmän försäkring, att föräldrapenning vid barnsbörd utgår även fr. o. m. den efter barnets födelse, om modern på grund av barnets sjukdom är förhindrad att ha det i sin vård och under förutsättning att läkare styrker barnets behov av kontakt med och närhet till modern.
mot · FY021217 · 1975-01-27 00:00:00 — om ökat statsbidrag till studerandehälsovård. I enlighet med statsmakternas beslut på grundval av propositionen 1967:48 utgår statsbidrag för studerandehälsovård till kårortsnämnderna i , , , , , /, , , , och . Innevarande budgetår uppgår statsbidraget till . per studerande intill ett antal av 10 000 studerande och med . för varje ytterligare studerande. , som är tillsynsmyndighet för studerandehälsovården, föreslår en uppräkning av bidraget till 16 resp. . Föredraganden föreslår i budgetpropositionen att bidraget räknas upp till 16 resp. . för /76. I avvaktan på behandlingen av de förslag som väntas läggas fram av studerandehälsovårdsutredningen är det angeläget att studerandehälsovården ges tillräckliga ekonomiska resurser. Statsbidraget bör därför räknas upp till 16 respektive . per studerande i enlighet med förslag. Jag hemställer i enlighet med det anförda att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande bidrag till hälso- och sjukvård för studerande. HANS NYHAGE(m)
mot · FY021218 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om ökat ekonomiskt skydd åt studerande och låginkomsttagare. Ett flertal av svenskens sociala förmåner är inkomstrelaterade. De som har låg eller ingen inkomst står därför i många fall utanför det sociala förmånssystemet. Detta gäller bl. a. den som studerar. Vid sjukdom har de, trots den särskilda sjukförsäkringen för studerande, ett avsevärt sämre skydd än de förvärvsarbetande. Denna särskilda sjukförsäkring är knuten till studiemedlen. Många studerande har därför fortfarande inget ekonomiskt skydd vid sjukdom. Om den studerande råkar ut för olycksfall, får detta i lindriga fall enbart konsekvenser för studierna; i värsta fall blir bestående invaliditet följden och möjligheterna till försörjning äventyras. Samma förhållande gäller vid yrkesskada, för vilken de studerande inte har något försäkringsskydd. Många av dem arbetar i en miljö, där riskerna för yrkesskada är stora, exempelvis på laboratorier och sjukhus. En trygghetsförsäkring är i dessa fall klart välbehövlig. Skulle en studerande bli invalidiserad av sjukdom, olycksfall eller yrkesskada och aldrig efter fullbordade studier kunna bli yrkesverksam, får han nöja sig med folkpensionens förtidspension, då feriearbete och liknande sällan ger sådana årsinkomster att de ger möjlighet till ATP. Även om så vore fallet, skulle förtidspensionen från ATP bli obetydlig. Arbetsmarknadens parter har kommit överens om att alla skall ha s. k. tjänstegruppliv. Vid dödsfall får den förvärvsarbetandes efterlevande maka och barn, förutom engångsbeloppen, pension från ATP eller motsvarande. De efterlevande till en studerande som inte haft någon inkomst kan enbart få familjepension från ATP, vilken uppgår till ungefär 2/3 av studiemedlen . Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär en översyn av försäkringsskyddet för dem som har låga eller inga inkomster, bl. a. för de eftergymnasialt studerande, syftande till ökat ekonomiskt skydd för den försäkrade och dennes familj i händelse av sjukdom, olycksfall och dödsfall. HANS NYHAGE(m) PER . NISSER (m)
mot · FY021219 · 1975-01-27 00:00:00 — om vidgad rätt till sjukpenning vid vård av sjukt barn. Den lag om föräldraförsäkring som trädde i kraft innebär betydande förbättringar av stödet till barnfamiljer. Den innebär också ett steg på vägen mot jämställdhet mellan män och kvinnor. Det finns emellertid en del i lagen som bör ändras. Så är fallet när det gäller dem som valt att vara sammanboende utan att för den skull ha ingått äktenskap. Har två människor valt denna samlevnadsform, äger mannen icke uppbära sjukpenning för vård av sjukt barn, om han inte är biologisk fader till barnet. Vi anser att detta bör ändras så, att oavsett vem som har ett barn med sig i ett sådant förhållande - båda parter skall ha rätt att själva avgöra vem av dem som skall stanna hemma från arbetet vid barnets sjukdom och att sjukpenning skall utgå. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att motionen överlämnas till familjestödsutredningen för beaktande.
mot · FY02122 · 1975-01-11 00:00:00 — av m. fl. angående reglerna för återbetalning av räntelån på radhus. Genom beslut av riksdag har räntelånesystemet upphört och ersatts med normerade räntesubventioner efter byggnadsår och boendeform. Egnahem, radhus med bostadsrätt, flerfamiljshus etc. skall stå kvar i låneobjektet men blir ränte- och amorteringsfria. Slutligt ställningstagande om eventuell återbetalning har ställts . Radhusföreningar med bostadsrätt planerar att genomföra avstyckning så att varje radhuslägenhet blir en registerfastighet, och tidigare kollektiva lån delas upp och läggs om till personliga lån. Åtgärder av detta slag som planeras av föreningar inom hela landet har enbart skattetekniska motiv. Radhusägarna vill i fråga om ränteavdrag etc. komma i samma läge som andra egnahemsägare. Vid förfrågan hos länsbostadsnämnder har radhusföreningar erhållit besked att räntelån enligt tolkning av gällande författning förfaller till betalning i samband med avstyckningen. Enligt min mening bör tilläggsbestämmelser eller tillämpningsföreskrifter till lånekungörelsen utformas så, att räntelån inte förfaller till betalning i samband med avstyckning av radhus. Uppläggning av räntelån efter avstyckning kan från säkerhets- och administrativ synpunkt ske efter något av följande alternativ: Lånet får ligga kvar oförändrat i föreningens namn mot säkerhet i föreningens gemensamhetsanläggningar som inte omfattas av avstyckningen. Räntelånet delas upp efter radhusens andelstal och blir i fortsättningen från säkerhets- och administrativ synpunkt knutet till varje styckningslott. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att i tillämpningsföreskrifterna till bostadskungörelsen skall ingå bestämmelser om att länsbostadsnämnderna får rätt att dels avstå från kravet om för tidig inlösen av räntelån, dels bevilja sådan omläggning av räntelånen och säkerheterna som från praktisk och ekonomisk synpunkt är lämplig i samband med avstyckning inom radhusförening med bostadsrätt. H. ()
mot · FY021220 · 1975-01-25 00:00:00 — av i m. fl. om obligatorisk tjänstegrupplivförsäkring. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1975:1 142 föreslås att uttalar sig för och hos regeringen hemställer om förslag till lagstiftning som innebär att tjänstegrupplivförsäkringen blir obligatorisk. (vpk) i (vpk) (vpk) (vpk) i GOTAB 75 8756 S 1975
mot · FY021221 · 1975-01-24 00:00:00 — av fröken m. fl. om en allmän glasögonförsäkring. Frågan om statsbidrag för glasögon har aktualiserats i skilda sammanhang. Som hjälpmedel har glasögonen ett syfte som motsvarar hörapparaternas för de hörselskadade, och för hörapparater och andra handikapphjälpmedel utgår statsbidrag. Att skaffa glasögon är dyrt, och särskilt i familjer med synskadade barn kan kostnaderna för glasögon bli betungande, då barnens syn förändras snabbt och glasögonen måste bytas ut ofta. Att införa bidrag till synhjälpmedel för framför allt barn och ungdom är därför angeläget. har behandlat motionskrav som går i denna riktning. uppdrogs åt hjälpmedelsgruppen, som utrett frågor om hjälpmedel för handikappade, att bl. a. pröva frågan om behovet av bidrag till glasögon för barn och ungdomar i skolåldern. Ett förslag i ett delbetänkande om bidrag till glasögon för personer som efter operation är i behov av starrglasögon har genomförts från . Hjälpmedelsgruppen har sedermera, , framlagt betänkandet Glasögon för barn och ungdom. Man har genom undersökningar kartlagt glasögonbehovet bland barn och ungdomar. Hos förskolebarn beräknas behöva glasögon. När det gäller barn och ungdomar i skolåldern ger undersökningarna besked om den faktiska förekomsten av glasögon. Antalet glasögonbärare ökar med stigande ålder. I årskurs 4 är glasögonbärare, i årskurs 9 23,4 96, och av de ca 500 elever i gymnasiets högsta årskurs som ingick i undersökningen bar inte glasögon. Hjälpmedelsgruppen har också beräknat de totala årskostnaderna för nyanskaffning och byten av glasögon åt barn och ungdomar i åldern och uppskattar denna kostnad till ca 24 milj. kr. Man har också beräknat att det finns mellan 25 000 och 30 000 familjer i landet med mer än ett hemmavarande glasögonbärande barn i åldern . Antalet familjer med mer än två hemmavarande glasögonbärande barn har grovt uppskattats till under 10 000. Det vore rimligt att samhället bidrog till kostnaderna för synhjälpmedel, exempelvis genom en allmän glasögonförsäkring liknande tandvårdsförsäkringen, och då i första hand för barn och ungdom. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till en allmän glasögonförsäkring, i första hand för barn och ungdom. () ()