mot · FY022132 · 1975-04-25 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975: 27 om ändring i vallagen (1972: 620), m. m. I propositionen 1975: 27 föreslås att i vallagen intages bestämmelser om storleken på valdistrikten. Sådana bestämmelser föreligger inte f. n., och man har i tidigare diskussioner utgått från att de beslutande organen kommuner och länsstyrelser själva skulle få avgöra lämplig storlek på valdistrikten. utfärdade en rekommendation angående valdistriktsindelningen, där det uttryckligen ströks under att synpunkterna på valdistriktens storlek var att betrakta som rekommendationer. Senast i en frågestund strök justitieministern under att det har ansetts smidigast att avgöra frågan om lämplig storlek från fall till fall. Propositionens motivering för att i detta hänseende genom lag binda kommunernas självständighet är mycket knapphändig. Det talas om att röstningen måste kunna genomföras smidigt och att röstsammanräkning måste kunna göras snabbt och säkert och att valdistriktens geografiska områden kan påverka valdeltagandet. I sistnämnda avseende finns knappast några uppgifter tillgängliga annat än att mycket stora valdistrikt kan påverka valdeltagandet i negativ riktning. Enligt vår uppfattning kan röstningen och röstsammanräkningen ske på smidigaste tänkbara sätt om man överlåter åt kommuner och länsstyrelser att med hänsyn till förhållandena i de olika kommunerna bestämma valdistriktens storlek. Det kan alltså finnas skäl för betydande variationer i fråga om storleken på valdistrikten mellan t. ex. tätortsområden och utpräglade glesbygdsområden. I utpräglade tätortsområden kan det t. ex. vara en direkt fördel för röstningens genomförande att ha stora valdistrikt, medan inom glesbygderna små valdistrikt med under 1 000 röstberättigade ofta kan vara den lämpligaste anordningen. Det är därför direkt olämpligt att på det här området binda kommunernas valfrihet. Det bör tilläggas att ett beslut av det slag som föreslås i propositionen 1975: 27 kan medföra ökade kostnader för kommunerna och att förslaget alltså är ett exempel på en viss kostnadsövervältring från staten till kommunerna. Det väsentligaste skälet är dock att det inte finns några motiv för centrala statliga föreskrifter på det här området. Det är fullt tillräckligt med en rekommendation. Den föreslagna bestämmelsen kan dessutom medföra olägenheter i samband med arbetet på att fastställa valdistrikten års allmänna val. Eftersom valdistriktsindelningen måste vara fastställd senast med utgången av , så måste det här arbetet i kommunernas valnämnder påbörjas . I många fall har arbetet redan påbörjats, och där tvingas man således, om propositionens förslag genomförs, att göra om arbetet en gång till. En ytterligare komplikation som inte är förutsedd i propositionen sammanhänger med förslaget om en ev. rösträtt vid kommunala val för invandrare. Om ett förslag i denna riktning genomförs, så skulle antalet röstberättigade per valdistrikt kunna bli ganska olika vid riksdagsvalen resp. kommunalvalen. Det är då oklart om den i 3 kap. 3 § införda bestämmelsen om valdistriktens storlek avser att omfatta riksdagsval eller kommunalval. Eftersom ett ev. beslut om rösträtt för invandrare inte kan fattas förrän vid höstsessionen vid /76, så kan dessa frågor således inte läggas till grund för beslut om valdistriktsindelningen allmänna val. Uppgifter om antalet röstberättigade icke svenska medborgare kommer inte heller att föreligga för valdistriktsindelningen. Den i propositionen föreslagna bindande bestämmelsen om valdistriktens storlek skulle således omöjliggöra ett införande av rösträtt för invandrare, vilket torde vara en olämplig effekt. Den föreslagna ändringen av vallagen, innebärande en lagreglering av valdistriktens storlek, bör därför avslås och 3 kap. 3 § andra stycket utgå. Med anledning härav hemställes att propositionen 1975: 27 godtages med den ändringen att 3 kap. 3 § andra stycket utgår.