mot · FY021672 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om geotermisk energi. Den geotermiska energin jordvärmen är en alternativ energikälla som synes erbjuda goda möjligheter till utnyttjande inom landet. Det är ett intressant alternativ som i andra länder bedöms ge mycket stora energitillskott. Planerna i på ett omfattande utnyttjande av den geotermiska energin för husuppvärmning är bl. a. ett bevis på denna energiforms möjligheter. Det är självfallet fel att göra en strikt parallell till , men många faktorer talar för att vi även i har mycket goda förutsättningar att utnyttja jordvärmen för i första hand uppvärmning av våra bostäder och övriga lokaler. Inom har temperaturmätningen i djupa borrhål utförts i samband med oljeborrningen av OPAB i och i Östersjöbotten. I tabellen nedan anges bottentemperaturvärdet för samtliga borrhål djupare än 1 200 m. Temperatur i hålets botten Medelvärdet av temperaturgradienten för samtliga 12 djupa borrhål är per km. Eftersom under mätningen konvektion i slammet i borrhålen icke varit helt förhindrad, är det troligt att värdet i verkligheten är någon grad högre, omkring 30 C per km. Då man i söker ställen, som kan vara lämpliga för utvinning av jordvärme, bör man undvika malmförande delar av jordskorpan och även kringliggande partier där järnfiltration skett, även mycket obetydlig sådan. Detta innebär att delar av och Bergslagen icke kan komma i fråga. 1 berggrunden världen över påträffas här och var s. k. värmefickor dvs. lokala berggrundsområden, som utan att kunna klassificeras som vulkaniska dock uppvisar hög temperaturstegring mot djupet, och det synes troligt att värmefickor också exiterar i den svenska berggrunden. Orsaken kan vara magmahärdar på avsevärt djup eller en lokalt ökad halt av radioaktivt material i berget. Det synes också möjligt att närheten till förkastningslinjer med seismisk aktivitet kan inverka förhöjande på temperaturgradienten. För att uppfylla fordringarna på god utvinning av jordvärmen måste man ha tillgång till vatten. Värmeutvinningen kan tänkas genomförd på så sätt, att man genom ett borrhål pumpar kallt vatten ned till den varma nivån i berggrunden och genom ett annat hål, 500 å 1000 m därifrån, pumpar upp det uppvärmda vattnet. Mellan hålen måste vattnet bringas att cirkulera genom porer i berget eller ett vittförgrenat spricksystem, i vilket berget kyles ned och värmen tages upp av vattnet. Eftersom berg är en dålig värmeledare, måste spricksystemet vara rikligt förgrenat och vattnets rörelse däri långsam. Jordskorpan genomsättes på många ställen av djupgående, naturliga sprickzoner. På ställen där denna håller vatten, kan det vara lämpligt att placera borrhål för värmeutvinning i eller intill själva sprickzonen. Möjligheten att i sprucket berg hålla korrekt riktning på borrhålet underlättas av att borrhålets diameter är stor. Från den svenska berggrunden kan som exempel på sprickzoner nämnas den, som från går genom botten; över passerar den diagonalt över , går vidare över , och södra fram till östra , där den möter en liknande sprickzon, som från går genom och . En liknande sprickzon utgår från norra och korsar för att över Vänernområdet nå ut i och över Norska Rännan ansluta sig till den ovan nämnda sprickzonen från . Det synes möjligt att de nämnda djupgående spricksystemen och andra av lokal utsträckning innehåller vatten; detta skulle i hög grad underlätta den geotermiska energins utvinning. Vattenförande spricksystem på stort djup under markytan har konstaterats på flera ställen: , , gejserområden i etc.; platserna är alla belägna inom vulkaniska områden. Att utvinna geotermisk energi i icke vulkaniska områden är naturligtvis mycket svårare. Dock har enstaka försök genomförts med framgång, vilket visar att sådan utvinning är möjlig. Det är många problem, inte minst hålens borrning, som måste lösas. Att detta kommer att taga avsevärd tid är självklart, likaså att man lämpligen bör starta med icke alltför djupa borrhål. Eftersom av energikonsumtion går åt till uppvärmning av hus och till varmvatten, är en temperatur i borrhålen på fullt tillräcklig. Det djup, som man därvid behöver borra till överstiger icke , ett djup som bör kunna nås utan alltför stora svårigheter. En första åtgärd för att bedöma möjligheterna att utvinna geotermisk energi i är att bestämma temperaturen i berggrunden och värmeledningsförmågan för bergmaterialet. 1 förarbetet ingår självfallet internationella kontakter och studier. Det är särskilt intressant att noggrant studera de franska projekten. Arbetet måste inriktas på att söka efter naturliga sprickzoner och termiska fickor som innehåller varmvatten. (Det gäller ej grundvatten som förekommer på högst .) För att genomföra dessa undersökningar kan gamla provhål utnyttjas, sådana som borrats i samband med oljeletning. Dessutom måste också nya provhål borras för att ge besked om förutsättningarna för utnyttjande av jordvärme inom landet. geologiska undersökning (SGU) är en central myndighet för ärenden som rör landets geologiska beskaffenhet. Dess uppgift är att o utföra allmän geologisk kartering, o bedriva informations- och dokumentationsverksamhet på det geologiska området, o på uppdrag uppsöka och undersöka förekomsten av tekniskt användbara , bergarter och jordarter samt grundvatten. SGU:s arbetsuppgifter bör utökas att även omfatta undersökningar av gamla provhål samt provborrning för att kartlägga förekomsten av jordvärme, särskilt termiska fickor och förekomster av varmvatten. Arbetet måste inriktas på att bedöma möjligheterna att utvinna geotermisk energi för i första hand uppvärmning av byggnader. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att uppdrar åt regeringen att utöka SGU:s arbetsuppgifter att även omfatta undersökningar och provborrningar för att fastställa möjligheterna att utnyttja geotermisk energi inom landet. () i Glömminge . () i