mot · FY021625 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om organisationen för elproduktion och eldistribution. I direktiven till elutredningen anför industriministern att elproduktionen förväntas öka och att elproduktionens struktur kommer att radikalt förändras genom övergången till atomkraft. Vidare framhålles (Riksdagsberättelsen 1972:1:14, s. 430 ff.): Den utpräglade storleksekonomin vid atomkraftanläggningar framtvingar en strävan att uppnå största möjliga aggregatstorlekar och att samla flera aggregat inom samma station . Detta förutsätter dock förutom tillräckliga kylningsmöjligheter att överföringsnätet förmår ta upp så stora effekter från en enda punkt, vilket kan komma att kräva en ytterligare utveckling av överföringstekniken . Man kan följaktligen förutse en ytterligare förstärkning av de monopolistiska dragen inom kraftproduktionen. De totala kostnaderna för investeringar i överförings- och distributionsanläggningar 1980 uppskattades i direktiven till omkring 11 mrd. Utredningen har till uppgift att komma med förslag till en anpassning av organisationen för elproduktion och eldistribution till en elförsörjning huvudsakligen baserad på atomkraft. Man förutser också att vår energiförsörjning mer och mer skall baseras på centralt producerad elektricitet, bl. a. genom en övergång till eluppvärmning. Denna utrednings direktiv är ett exempel på hur vi håller på och låser oss vid kärnkraften och därmed ett storskaligt, centraliserat energisystem, trots att nackdelarna blir alltmer uppenbara och opinionen allt starkare emöt. Vi låses som regeringen framhåller att handlingsfriheten skall bevaras. Misstanken att man vill lugna opinionen som man redan bestämt sig för att fortsätta kärnkraftsutbyggnaden ligger nära till hands. Krav på ett resursbevarande, ekologiskt ansvarigt samhälle Sedan dessa direktiv skrevs har situationen radikalt förändrats. Energianvändningen sjönk 1974 med som näringslivet hade ett relativt gott år. a. på basis av material från visat att det finns goda möjligheter att minska energiförbrukningen i olika samhällssektorer utan några negativa konsekvenser. (Rapport från symposium kring energi nov. Vid samma symposium anförde (s. 184) att visat att investeringar i energibesparande åtgärder inom industrin kan ge större utbyte mätt i energi än investeringar för ny energiproduktion. Spillvärme i de industriella processerna kan också tas till vara för elproduktion och fjärrvärme. I ett bakgrundspapper med synpunkter på forskning om energi och samhälle, författat av några forskare från i och citerat vid utfrågning , framhålles på s. 3: I samband med energifrågan finns en tämligen spridd vidskeplig myt, myten om nyttan av en energiomsättning som är avsevärt större än dagens. (Industridepartementet Ds I 1974:8, s. Termodynamiskt är det lätt att inse att vi genom att hushålla med den nu utvunna effekten eller en del av denna effekt skulle kunna försörja ett samhälle med samma materiella standard som dagens (B. bidrag till dagens utfrågning). Ekonomiska incitament till tekniska och organisatoriska förbättringar har saknats. (G. , Energikrisen - en bluff! ) Vår nuvarande energiförsörjning bygger huvudsakligen på olja. De fossila bränslena utgör lagerresurser, dvs. de har bildats för länge sedan och töms utan att nämnvärt fyllas på. Det tycks nu råda enighet om att det är önskvärt att vi så fort som möjligt gör oss oberoende av denna energikälla. Vi står alltså inför uppgiften att byta energisystem. Kärnkraften (en annan lagerresurs) har framförts som ett alternativ till oljan. räknar emellertid med en fortsatt ökad oljeimport trots kärnkraftsutbyggnad. En kärnkrafts-elektrifiering som ersättning för olja skulle innebära en grundläggande förändring av samhället. Vi låses vid en samhällskonstruktion som gör att vi måste finna en annan centraliserad energikälla som just ger elektricitet om vi vill avstå från kärnkraft. Motståndet mot kärnkraften blir allt starkare ju mer fakta om den som blir kända. Inget av de riskproblem som påtalades vid riksdagsbeslutet , har lösts. Allvaret i en del har fördjupats (t. ex. risken för atombombsspridning och utpressning) och nya problem har uppstått (t. ex. låg tillgänglighet i också efter en inkörningsperiod). har i en uppsats, utgiven av i : Nuclear , Technical Bases for Ethical Concern, , på s. 20 ff., ifrågasatt de praktiska möjligheterna att förverkliga de teoretiska drömmarna om kärnkraft i stället för olja. Han menar att kärnkrafttekniken är alltför komplicerad och dyrbar och att det tycks vara en öppen fråga om fissions-tekniken . . . kan ge några större mängder nettoenergi i långa loppet . . När lagerresurser förbrukas störs miljön, ytterst genom att värmebalansen rubbas. Lagerresurserna utgör alltså inte en långsiktigt möjlig lösning av energiproblemet. Trots talet om att kärnkraften behövs för att ersätta oljan räknar man alltså med att oljeimporten skall fortsätta öka. Den olja som alla räknar med som nödvändig under en övergångstid bör i stället för att bygga upp kärnkraftsanläggningar användas för att skapa ett energiförsörjningssystem som håller för framtiden. Det verkar klokt att förlita sig till flera olika energikällor i stället för att låsa sig vid en allt dominerande el-källa. De kortsiktiga energibesluten måste sättas in i ett långsiktsperspektiv. Framtidens energiförsörjning måste inom ramarna för ett resursbevarande, ekologiskt ansvarigt samhälle. Det innebär att energin huvudsakligen måste hämtas från kretsloppsresurserna, dvs. de ständiga flödena av solenergi och dess sekundära former vatten- och vindkraft samt den i biomassan lagrade fotokemiska energin. Vi måste utan tidsspillan satsa lika mycket på kretsloppsresurserna som man satsat på kärnkraft. Här finns redan användbar teknik och självfallet kommer den att utvecklas och finna nya former när efterfrågan på den ökar. Många arbetstillfällen kommer att skapas för att ställa om energiproduktionen till detta långsiktigt trygga system. Redan utbyggd vattenkraft ger oss en stabil grund. Inga skyddade älvar behöver byggas ut, men däremot kan nu nedlagda kraftverk återupptas. Kraftigt ökade anslag, lån och bidrag bör beslutas för forskning och utveckling, besparingsåtgärder och igångsättning av alternativ energiproduktion. En betydande del av de 7 mrd. som generaldirektör uppger ha beräknats för centraliserad elproduktion och följdinvesteringar bör övergå till energibesparande system samt ett utnyttjande av kretsloppsresurserna. Detta kommer att skapa meningsfulla arbeten över hela landet både inom industri och byggnadsverksamhet. Kretsloppsresurs-baserad energiutvinning passar bäst i ett decentraliserat samhälle som använder småskalig teknik och huvudsakligen gynnar mindre och medelstora företag. Ett sådant samhälle borde kunna ha många fördelar framför det centraliserade vi är i färd med att bygga . Tekniken skulle kunna vara mycket avancerad utan att bli miljöstörande, dyr eller svårförståelig. Därigenom blir den lämplig också i utvecklingssamarbete med andra länder. Samhället skulle bli mindre sårbart. Individen blir mindre beroende av stora system som befinner sig utanför hans kontroll, och därigenom får alla lättare att påverka sin situation. För att vara ansvarig i ett långtidsperspektiv borde alltså energiförsörjningen baseras på ett flertal olika källor, som huvudsakligen utnyttjar kretsloppsresurserna. Organisationen av eldistribution och energiproduktion bör således byggas ut för att passa många mindre leverantörer, en utveckling precis motsatt den som direktiven till elutredning förutser. Det är alltså uppenbart att elutredningen måste kompletteras, om vi inte organisatoriskt skall alltmer låsa oss vid ett system som har stora nackdelar nu och som inte är hållbart för framtiden. Med hänvisning till vad som ovan framförts hemställes att beslutar att hos regeringen anhålla om utredning och förslag till organisation av eldistributionen och energiproduktionen, anpassad för energihushållning och ett flertal energikällor, som utnyttjar kretsloppsresurserna. () ()