mot · FY02795 · 1975-01-24 00:00:00 — av i m. fl. om begränsning av våldsinslag i TV-program för barn, m. m. Massmedia och massmedias påverkan på publik har varit föremål för forskning från skilda utgångspunkter relativt intensivt . En UNESCO-bibliografi över litteratur enbart om filmens påverkan på barn och ungdom upptar 491 arbeten . Inom vårt land har undersökningar av påverkan genom etermedia genomförts av bl. a. för publikundersökningar, och filminstitutets filmforskningsgrupp har undersökt filmens inflytande på publik. Olika enskilda forskare har därutöver studerat dessa frågor. Det finns dock inte någon samlad forskning inom landet på detta viktiga område. Den som förekommit har ofta varit av tillfällig natur och som regel främst tagit sikte på korttidseffekterna. Vi har dock anledning anta att effekterna på lång sikt är de mest betydelsefulla. Det är viktigt att massmedias påverkan kontinuerligt undersöks och att forskningsresultaten görs tillgängliga även för allmänheten. Det är särskilt angeläget att uppmärksamma verkningarna av utbudet av våldsinslag i massmedia. Kunskaperna om hur radio/TV och massmedier över huvud taget påverkar barn är ännu bristfälliga, vilket understryker behovet av forskning. All erfarenhet tyder dock på att våld och brutalitet har en negativ effekt på barn och medverkar till att ge en snedvriden bild av förhållandena i omvärlden. I tidskriften och kultur (6/1974) skriver , barn- och ungdomspsykiater och därjämte filmforskare, om TV:s inverkan på familjelivet i stort med tonvikt på dess påverkan på barnen: Genomgående visar såväl svenska som andra undersökningar att barn i förskoleåldern efter att ha sett på en genomsnittlig kriminal-, Västemeller skräckfilm i av fallen reagerar med ökad oro under i form av mardrömmar med uppvaknande, insomningssvårigheteroch ökat kontaktbehov. Upp visar vart fjärde, femte barn ökad oro efter denna typ av TV-program, medan och uppåt i åldrarna ett par procent ger uttryck för ökade ångestreaktioner. En annan fråga som han tar upp är om barn som ser många våldsfilmer blir aggressivare än andra i sitt uppträdande. Utslagsgivande är enligt den inställning till våld, som barnet möter i sin vuxenomgivning. Flera undersökningar över hela världen har visat att barn med mer otrygga hemförhållanden, med mer aggressivt samspel mellan familjemedlemmarna än i en genomsnittlig familj ägnar sig mer åt TV-seendeän barn från genom snittsfamiljer, föredrar att se på våldsfilmer i ökad utsträckning samt föredrar mer grymma våldsfilmer än barn i allmänhet. Det torde redan nu med den begränsade forskning som ägt rum vara klarlagt att film, och då inte minst TV-film, som når ända in i vardagsrummet, kan förändra attityder. forskningsgrupp har för sin del ansett sig kunna konstatera att massmedias effekter på attityder och värderingar är mer omsorgsfullt belagda i forskningslitteraturen än mer iögonfallande effekter som tillskrivits filmpåverkan i form av skräckreaktioner, våldsuttryck och brottsförövanden. Att döma av undersökningar utförda med betryggande statistisk analys kan en film otvivelaktigt medföra förskjutningar i individernas attityder och värderingar, uttalar samma forskningsgrupp. På flera håll och i olika sammanhang har man särskilt uppmärksammat och vänt sig emot det s. k. underhållningsvåldet i TV. Faran med det våldet är inte i första hand de omedelbara mentalhygieniska verkningarna utan de långsiktiga ideal- och moralbildande effekterna av det massutbud av seriehjältar som förekommer. Man tror inte, man vet, skriver sociologen , att påverkan genom massmedia får effekt och att TV är det effektivaste medlet av alla. Televisionen är särskilt viktig därför att den når ut till så gott som alla svenska hem. Den når även de mycket unga och mest påverkbara tittarna, och det hjälper föga, om det skulle vara riktigt, som somliga menar, att det endast är de redan sköra som kan få några men eller om påverkan endast skulle förstärka och befästa attityder. Redan det är illa nog. Erfarenheten visar att det underhållande våld som ofta återkommer i TV och andra massmedia har förmåga att överföra värderingar som går stick i stäv mot de ideal som vårt demokratiska samhälle står för: basideal av typen respekt för livet, humanitet, tolerans, rättssäkerhet. Även andra beteenden, t. ex. impulser till stillöshet, alkoholbruk och liknande, överförs säkerligen effektivt, om sammanhanget i vilket de infogas är behagligt och ofta upprepas. Det är viktigt att Radio-TV är medvetet om det ansvar som följer med dels dess monopolställning, dels dessa medias slagkraft. regler som hindrar att ett kommersiellt och ytligt underhållningsvåld får göra sig brett i radio och TV behövs. Det är också angeläget med en sanering av språket i radio- och TV-programmen. Det kan inte fylla någon positiv uppgift att använda så mycket svordomar, fula ord och råa uttryck som ofta sker i radio och TV-programmen, t. o. m. i barnprogrammen. Som exempel kan nämnas ett program , ett avsnitt ur 0Dells bok: De blå delfinernas ö. Där förekom följande: --en djävla omgång -- va fan -- det är rent för djävligt -- förbannat -- din djävul -- va fan -- vilket skithus -- inte ett djävla dugg -det ser för jäkligt ut -- satan -- Håll käften . Detta i ett program . Det är dock inte nog med regler som hindrar att ett kommersiellt och ytligt underhållningsvåld för göra sig brett i radio och TV, inte heller med en sanering av språket. Det gäller också att skapa positiva program som har en uppbyggande effekt och speglar aktuella sociala problem. Även ett (jkat utrymme för kristet orienterade barnprogram skulle hälsas med stor glädje av många. Med hänvisning till det anförda hemställs att begära» den inom tillsatta rådgivande barnkulturgruppen även skall uppmärksamma frågan om barnprogrammen i radio/TV och undersöka möjligheterna att begränsa utbudet av våldsprogram i dessa media. () ()