mot · FY021836 · 1975-03-06 00:00:00 — med anledning av proposition 1975:13 om lokalradio och vissa andra rundradiofrågor. Det materiella framåtskridande och den tekniska utveckling som lett fram till massmediernas uppbyggnad tedde sig i början enbart löftesrik och positiv. Medierna innebar övervinnande av avstånd, kommunikation i oanad utsträckning, delaktighet i kulturliv, kunskap och möjlighet till allsidig information. än väntat har fler människor än någon först kunnat ana erhållit möjligheten att ta del i massmediernas utbud, och det innebär att dessa mediers inflytande är större än någon förutsett. Det innebär också att utvecklingen inger farhågor, eftersom påverkan i viss riktning på många är möjlig av få som i vissa situationer kan skaffa sig makten över och styrningen av programmen och informationen. I synnerhet televisionen måste anses vara en betydelsefull faktor i utformningen av vårt samhälle; individernas syn på världshändelser och samhällsfrågor påverkas starkt och ofta för dem själva omärkligt av information som i själva verket inte är objektiv utan färgad. Om allsidighet i utbudet och objektivitet verkligen tillämpas är massmedierna utmärkta redskap i sanningens tjänst och därmed kulturens, men här måste ytterst viktig granskning ske om detta önskvärda förhållande skall bevaras. Det är inget tvivel om att massmedierna på många håll i världen blivit instrument i händerna på demokratins flender eller på annat sätt bedriver en icke tillfredsställande verksamhet. I har det statliga monopolet på radions och televisionens område permanentats. Ett enda företag sköter dessa massmedier, varvid centralism och en viss likriktning kommit att prägla radio- och TV-kanalerna och SR:s verksamhet i stort. Trots beslutet om decentralisering och ökad tid åt de olika distrikten och regionerna har en alltför stor del av produktion och sändning förblivit i . Kritik framförs ofta mot vad som sänds, och förslag till ändringar i programpolitiken presenteras ofta från enskilda och kollektiv, men på grund av radiovalet är lyssnarnas och licensbetalarnas möjligheter att göra sig hörda obefintlig. De enskilda människornas önskningar kan givetvis inte i allt beaktas, och de synpunkter som framförts av mycket stora grupper, t. ex. kyrkor och ideella organisationer, måste anses betydelsefulla men har hitintills inte visat sig ge resultat. När efter utredningar och annat förarbete regeringen nu framlagt en proposition om lokalradio, hade man väntat sig att förslaget skulle innebära en förbättring i vårt land på ljudradions område med decentralisering och spridning av verksamheten. Själva ordet lokalradio framstår ju begreppsmässigt för de flesta som en beskrivning på lokal radio, dvs. placering, administration och sändning ute i distrikten i motsats till riksradion och statsmonopolet SR. Om lokalradion de facto skall kunna utvecklas till att motsvara det behov av 1 o k a 1 radio som finns, bör ju minst 24 lokala radioföretag etableras, som vart och ett på sin ort kan förverkliga lyssnares och licenshavares önskan om och behov av lokal information, program med förankring i län eller stad, möjlighet till variation med provinsiell nyans och större utrymme för kultur- och folkrörelsinslag i regionen. Propositon 1975:13 måste därför anses som en besvikelse. Föredragande statsråd talar på flera ställen om provisorium och konstaterar gång på gång att vissa frågor inte är utredda än och att vissa problem får lösas senare men gör trots allt bestämda uttalanden och beställningar. Vissa påståenden förefaller vara gissningar. som jag företräder den uppfattning som ivrigt yrkar på utbyggnad av lokalradion måste jag därför avvisa propositionens förslag på grund av den ovisshet om utfallet som finns t. ex. om dess inverkan på lokalpressen, dess otydlighet i fråga om fördelningen av resurser och personal med antydan om att storstadsområden får en starkare bemanning, samt oklarheten om det befintliga behovet av samhällsinformation. Den radioutredning som arbetar bör få tillfälle att fortsätta sitt arbete och belysa de frågor som ännu är oklara, t. ex. om sändningstid, kanalval, sändningsrätt för kommuner och organisationer i viss utsträckning, rättvis fördelning av personal och rekryteringen av denna personal med tanke på just den lokala radions behov och positiva utveckling. Frågan om kostnaden på och hur man undviker licenshöjningar är också viktig. Det kan inte heller utan vidare sägas att annonsering och reklam helt bör vara utesluten i lokalradion, om den skall ge förbättrad service i t. ex. landets glesbygder. Den viktigaste invändningen är dock att den konstruktion som föreslås, med lokalradion som ett dotterbolag åt , strider mot principen om lokal radio. En uppbyggnad med t. ex. 24 företag i samverkan med varandra och med reglerande avtal om sändningstid och arbetsuppgifter med SR bör övervägas. De regionala program som finns inom radions nuvarande verksamhetsfält är värdefulla och uppskattade och visar behovet av lokal radio och vidare utbyggnad av regional massmedieverksamhet, men när lokalradioreformen skall genomföras bör den innebära en verklig förbättring och ett klart framsteg redan från början. måste få slutföra sitt arbete och andra viktiga överväganden göras innan definitivt beslut fattas. Med hänvisning till det ovan anförda hemställes att avslår regeringens proposition 1975:13. () i Agnäs