ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY02838 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om ett forskning. Alltmer har i vårt land frågan om tidpunkten för pensionering aktualiserats. Den livliga debatten om sänkt pensionsålder, rörlig pensionsålder och om de åldrandes fysiska och psykiska hälsa visar att samhället här står inför ett ytterst centralt problem. Men saknas i alltför stor utsträckning kunskap om en rad av de faktorer som är betydelsefulla för de åldrande. I alltför hög grad har man i den mån forskning om åldrandet bedrivits ägnat sig åt de med denna process ofta förenade sjukdomarna och skröpligheterna. Man har ensidigt ägnat sigåtgeriatriken.dvs. forskningen rörande åldringars sjukdomstillstånd. Men liksom man i samhällsvården på alla områden hellre ser att man kan inrikta sina krafter på att förebygga något än att komma i efterhand och försöka bota eller i varje fall lindra, har man alltmer börjat inse behovet av en gerontologisk forskning i stället för en geriatrisk. Den gerontologiska forskningen innebär en brett upplagd, i viss mån tvärvetenskaplig, eller man kan kalla den socialvetenskaplig forskning om möjligheterna att fä den åldrande människan att kanske leva längre eller i varje fall friskare, aktivare, mera meningsfullt den tid hon lever. Eller för att citera en boktitel: Gerontologi. Läran om det friska åldrandet. (J. , 1972). Tål individen att pensioneras? Skall hennes arbete i stället trappas av och i så fall i vilken takt? Vad skall hon lämpligen äta, hur skall hon klä sig, och hur bör hennes bostad vara konstruerad? Hur håller man henne andligen vital osv? Detta är utan facktermer några av de problem gerontologisk forskning sysslar med. Att denna forsknings resultat har vittomfattande konsekvenser är uppenbart. Det är samhällsekonomiskt utomordentligt mycket bättre att ha en frisk åldring än en sjuk. Icke minst är detta väsentligt i ett samhälle där vi brottas med stora problem inom sjukvården och i synnerhet inom långtidsvård och åldringsvård över huvud taget. Här finns stora ekonomiska, men också oerhört väsentliga humanitära värden att utvinna av en intensifierad gerontologisk forskning. Det faktum att antalet åldringar beräknas stiga ända fram mot understryker ytterligare vikten av ökad forskning kring åldrandets alla problem. I har man ett statligt , sorterande under . Det synes oss rimligt att man här i av såväl sociala, humanitära som samhällsekonomiska skäl satsar mera medvetet på en omfattande gerontologisk forskning.. Med stöd av det anförda får vi därför föreslå att hos regeringen begär tillsättandet av en arbetsgrupp med uppdrag att framlägga förslag till upprättandet av ett forskning.
mot · FY02839 · 1975-01-23 00:00:00 — av i m. fl. om järnvägsmuseet i . Statensjärnvägar har i likhet med andra affärsdrivande verk ett museum för att bevara material från tider som gått. Järnvägsmuseet i är den plats där SJ samlat sitt museimaterial. Eftersom lok och järnvägsvagnar genom sin storlek kräver stora utrymmen får en stark begränsning ske i fråga om orginalföremål. I stället får ritningar och modeller ersätta orginalföremålen. Material av detta slag kräver för sin vård och sin museala behandling särskild sakkunskap, vilken bör finnas vid specialinstitutioner med för hela landet gemensamma uppgifter. musei- och utställningssakkunniga (MUS) har framhållit i sitt betänkande att man bör räkna med att ett museum med stark ämnesmässig specialisering av allmänheten inte kan bli föremål för samma regelbundna uppmärksamhet som ett allmänt kulturhistoriskt museum. I första hand blir det endast specialintresserade som kan väntas göra tätare återbesök. Den utåtriktade aktiviteten måste anpassas därtill, säger utredningen. Utredningen säger om järnvägsmuseet: Järnvägsmuseet saknar tillräckliga ekonomiska resurser för att uppfylla de angivna målen. Museet haren alltför liten personal. Också omkostnadsmedlen bl. a. vården av samlingarna är otillräckliga. Man föreslår också en viss försöksverksamhet innan man kan göra en mer omfattande utökning av verksamheten. SJ har dock förmånen att i ha ett välskött museum i förhållande till de förutsättningar som skapats. Järnvägsmuseet i har trots vad som sägs i MUS ovan lyckats vinna stort intresse även bland icke specialintresserade. Ett stort antal skolelever från hela landet besöker t. ex. ofta museet. 1972:28 (prop. om statliga kulturpolitiken) skrev kulturministern att han, i likhet med vad chefen för i annat sammanhang uttalat (prop. 8 s. 168), ansåg att järnvägsmuseet bör ses som en naturlig del av statens järnvägars verksamhet. Det borde, anförde departementschefen vidare, förenas med verkets (SJ:s) allmänna intresse att bedriva information om som företag och institution i samhället. Detta uttalande innebar att vid behandlingen av kulturpropositionen inte kom att ta ställning till järnvägsmuseets framtida utveckling. SJ har i sina äskanden anfört att denna verksamhet bör finansieras av annan än SJ. Departementschefen säger dock som tidigare att SJ bör betala denna verksamhet. Det är viktigt att klarhet råder beträffande järnvägsmuseets framtida utveckling, därför anser vi att man separat bör utreda museets framtid. Vi anser det klart otillfredsställande, med tanke på den betydelse som järnvägsmuseet har från good will-synpunkt för SJ, att man vid olika tillfällen, som sker, bollar frågan om järnvägsmuseet mellan olika myndigheter. Detta utan att klarhet tycks råda om vem som skall betala denna verksamhet och om man skall följa de synpunkter som framförts i MUS eller ej. Med stöd av vad som ovan anförts hemställes att beslutar uppdra åt regeringen att utreda formerna för järnvägsmuseets framtida verksamhet. . () i
mot · FY02840 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om en regional väderlekstjänst för . Tillgången på snabba och säkra väderleksprognoser är för de flesta verksamheter och företag av stor betydelse. Väderleksprognoserna för hela landet utarbetas av i (). verksamhet i norra är inte utbyggd i den omfattning som erfordras, varför prognoserna inte blir så tillförlitliga som för landet i övrigt. De senaste årens industriella utveckling i , såsom utbyggnaden av 80, av , pappersindustrin i och samt den planmässiga utbyggnaden av sjöfarten med sikte på åretrunttrafik, kräver säkrare rapporter om is- och vindförhållanden. Till detta kan läggas väderleksobservationernas betydelse för turistväsendet samt ambulans- och fjällräddningstjänsten. En åtgärd för att komma till rätta med nu rådande förhållande är att inrätta regional väderlekstjänst i . En sådan åtgärd skulle inte enbart vara till nytta för utan för hela . har stort intresse av väderleksprognoserna för . Vi anser att en utbyggnad av väderlekstjänsten för norra är klart motiverad. Vad som krävs är ett beslut av och ett uppdrag till att komma med förslag till organisation. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att måtte besluta att hos regeringen anhålla om utredning och förslag till en regional väderlekstjänst för . () () ()
mot · FY02842 · 1975-01-21 00:00:00 — av i Holmgården m. fl. om statligt bidrag till iståndsättning av enskilda vägar. Statligt bidrag lor iståndsättningsarbeten på enskilda vägar utgår enligt av statens vägverk utfärdade anvisningar . Bidrag utgår till följande slag av arbeten: a) iståndsättning eller ombyggnad av bro, b) iståndsättning eller ombyggnad av brygga eller färja med färjlägen, ombyggnad av trumma, anläggning av sådan ny trumma som erfordras för vägens bestånd, uppsättning av räcke eller varningsmärke, iståndsättning av räcke, utförande av sådan bankett eller slänt som medför att anbringande av räcke inte blir erforderligt, samt uppsättning av kantmarkeringspålar och s. k. skärmridåer, c) plan- och profil förbättring vid järnvägskorsning, omläggning av anslutning till allmän eller enskild väg med större trafikbetydelse, vägomläggning i samband med bro- eller trumombyggnad, förbättring av särskilt trafikfarlig kurva eller backkrön samt större diknings- och stenröjningsarbeten jämte borttagning av snösamlande stenmurar, d) förstärkning av väg på en lokalt avgränsad kortare sträcka, anordnande av mötesplatser i den omfattning som med hänsyn till vägens trafikbetydelse bedömes erforderliga, utläggning av oljegrus samt ytbehandling av äldre beläggning. 1 en skrivelse från statens vägverk till samtliga vägförvaltningar erinras om de ändrade bestämmelserna rörande iståndsättningsbidrag vilka återfinnes i regleringsbrev , där det bl. Maj:t föreskriver, med giltighet fr. o. m. den . 1967 att s. k. iståndsättningsbidrag för åtgärder som inte avser ombyggnad av bro må uppgå till högst . för väg med längd av högst och till högst . för varje kilometer väg därutöver. Bidrag till iståndsättning eller ombyggnad av bro får inte uppgå till högre belopp än . Kostnadsutvecklingen har medfört att en iståndsättningsåtgärd som då kunde utföras för . numera innebär cirka den dubbla summan. Dessutom har den ökade och tyngre trafiken inneburit att allt större krav ställs på det enskilda vägnätet. Detta har lett till att många enskilda väghållare åsamkas betydande kostnader. Det är känt att projekterande iståndsättningsarbeten icke kunnat genomföras därför att den egna insatsen blivit alltför betungande. Ett återställande av bidragets reella värde bör därför ske lämpligen genom en fördubbling av de tidigare maximibeloppen, vilket skulle innebära högst . på väg med längd av högst och till högst . för varje kilometer väg därutöver. Av olika skäl kan ibland en förskjutning ske mellan projektering och utförande. I sådana fall bör den projekterade kostnaden uppräknas genom den indexreglering statens vägverk tillämpar vid t. ex. beräkning av kostnaden för underhållsarbeten på vägar. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att ger regeringen i uppdrag att företa en uppräkning av iståndsättningsbidraget till enskilda vägar enligt vad som i motionen anförts. () i Holmgården () i Heden 75 8688 S 1975
mot · FY02844 · 1975-01-23 00:00:00 — av i Skärstad m. fl. om liberalare regler för uppsättande av vägmärken. Upplysningsmärken, dvs. vägmärken avsedda för vägvisning eller för att giva annan anvisning av betydelse för vägtrafikant, kan enligt vägtrafikförordningen få uppsättas vid bl. a. allmän väg. Ansökningar med begäran om uppsättande av upplysningsmärke lämnas till länsstyrelserna. Det förekommer emellertid att länsstyrelserna avslår ansökningar om uppsättande av upplysningsmärken för anvisning av vägen till kyrkor, samlingslokaler, idrottsplatser och andra icke kommersiella anläggningar i fall där det föreligger ett uppenbart behov härav. Behovet av upplysningsmärken för ifrågavarande ändamål är särskilt uttalat längs de stora huvudvägarna, t. ex. längs . När sådana upplysningsmärken saknas tvingas de resande ofta stanna upp under färden för att höra sig för om vägen till samlingslokaler och anläggningar av nämnt slag. En generösare praxis vid behandlingen av ansökningarom uppsättande av upplysningsmärken för vägvisning än vad som förekommer - givetvis med beaktande av trafiksäkerhetsaspekterna - skulle i många fall göra det lättare för allmänheten att finna vägen till sådana samlingsplatser. För genomförande av en åtgärd i motionens syfte torde inte krävas någon lagändring. Det synes vara tillräckligt med en uppmjukning i ifrågavarande avseende av de av trafiksäkerhetsverket utfärdade anvisningarna för uppsättande av vägmärken. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om ändring av anvisningarna för uppsättande av vägmärken, syftande till minskad restriktivitet vid behandlingen av ansökningar om uppsättande vid allmän väg av upplysningsmärken för vägvisning till samlingslokaler och andra icke kommersiella anläggningar. () i Skärstad () () 1* 1975.
mot · FY02845 · 1975-01-23 00:00:00 — av i Vrångebäck m. fl. om vidgad rätt för länsstyrelse att disponera väganslag. Länsstyrelsernas möjligheter att disponera väganslag är f. n. begränsade. Således kan efter beslut av delar av det s. k. länsvägsanslaget utan hinder föras över till det s. k. riksvägsanslaget. Motsvarande omföring av riksvägsanslaget till länsvägsanslaget får dock endast ske efter medgivande från statens vägverk. Detta förhållande begränsar i stor utsträckning länsstyrelsernas möjligheter att fördela och effektivt utnyttja det för resp. län samlade väganslaget då vi erfarit att statens vägverk endast i undantagsfall medgiver någon omfördelning av anslagen. Enligt vår uppfattning är det angeläget att större frihet gives åt länsstyrelserna i fråga om disposition av nämnda anslag. Med stöd av vad som ovan angivits hemställs att hos regeringen anhåller om översyn av nu gällande dispositionsrätt för länsstyrelserna i vad gäller det s. k. riksvägsanslaget i enlighet med vad som i motionen anförts. () i Vrångebäck L. () ()
mot · FY02846 · 1975-01-24 00:00:00 — av i Vrångebäck m. fl. om reglerna för statsbidrag till vägföreningar. Enligt gällande regler för statsbidrag till vägföreningar får bidrag till vägförening ej utgå om någon i föreningen ingående delägare har en fastighet som är belägen på kortare avstånd än 1 000 m från vägen i fråga. Detta förhållande kan i vissa fall leda till orimligheter och synes orättvist. Särskilt påtagligt blir detta då flertalet fastigheter ligger långt från väg, men en fastighet ligger närmare väg än 1 000 m. Enligt vår uppfattning bör bestämmelserna utformas så, att medelavståndet mellan väg och fastigheter blir avgörande vid statsbidragsberäkning. bör detta medelavstånd anges till 700 m. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen ger till känna vad som i motionen anförts rörande statsbidragsregler för vägföreningar. () i Vrångebäck L. () ()
mot · FY02847 · 1975-01-24 00:00:00 — av i Vrångebäck m. fl. om adjungering av länsvägnämndsledamot i länsstyrelse. Enligt nu gällande väglag finns s. k. lokala vägnämnder utan endast en s. k. länsvägnämnd i varje län. Länsvägnämnderna är ett organ som utses av landstingen och är således ett viktigt organ för medinflytande. Härvid framstår länsvägnämndernas kontakter med länsstyrelserna och de regionala vägförvaltningarna som särskilt betydelsefulla. Av det skälet framstår det som synnerligen önskvärt att en permanent kontakt mellan länsvägnämnd och länsstyrelse etableras. Enligt vår mening vore det ändamålsenligt om ledamot i länsvägnämnden adjungerades till styrelse då vägfråga behandlas. Med stöd av vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller om sådan ändring i väglagen att ledamot av länsvägnämnden adjungeras i styrelse i enlighet med vad i motionen anförts. () i Vrångebäck () . NISSER (m) L. () i
mot · FY02849 · 1975-01-23 00:00:00 — av m. fl. om ökat anslag till riksintressanta enskilda vagar. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1975:791 hemställs att hos regeringen anhåller att dels anslaget till enskilda vägar utökas med särskild hänsyn till de behov som kan föreligga för att i första hand göra de riksintressanta områdena mera tillgängliga, dels bestämmelserna rörande statsbidrag till enskilda vägar överses. () ()
mot · FY02850 · 1975-01-24 00:00:00 — av i m. fl. om översyn av bemanningsreglerna för mindre fartyg. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1975:914 hemställs att hos regeringen begär att en översyn av bemanningsreglema sker, så att dessa kommer att bygga på fartygens verkliga storlek och utrustning. () () GOTAB 75 8719 1975
mot · FY02851 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om utnyttjandet av anslaget Särskilda byggnads- och förbättringsåtgärder avseende statliga vägar. I budgetpropositionen förordar departementschefen en fortsatt kraftig satsning på väganslagen för nästa budgetår för drift- och byggnadsanslagen med totalt när 260 milj. kr. Vi kan inte finna att denna uppjustering täcker de ökade löne- och driftkostnaderna och än mindre medverkar till en ytterligare upprustning av vårt befintliga vägnät. Under kommande budgetår uppstår en större lucka än tidigare till lägsta budgetalternativ, även om det särskilda anslaget på 200 milj. kr. inräknas i beloppet. I en särskild partimotion har moderata samlingspartiet föreslagit ett delvis annat finansieringssystem som i sig enligt vår uppfattning kan medverka till en snabbare och mera väsentlig upprustning av hela vårt vägsystem, däri inräknat de enskilda vägarna. Mot bakgrunden av det alltmer alarmerande budgetläget för våra vägar är det särskilt angeläget att fritt kan disponera dessa 200 milj. kr. som anmäls under beteckningen Särskilda byggnads- och förbättringsåtgärder avseende statliga vägar. Vi föreslår att huvuddelen av dessa medel kommer anslaget Drift av statliga vägar till godo och att anslaget Bidrag till drift av enskilda vägar, därest behov förefinns, erhåller ökade medel. Med stöd av vad som anförts hemställs att ger regeringen till känna att anslaget Särskilda byggnads- och förbättringsåtgärder avseende statliga vägar bör till fullo utnyttjås av och att redan nu bör få i uppdrag att planera sin verksamhet med hänsyn härtill i enlighet med vad i motionen anförs. L. () i () ()
mot · FY02853 · 1975-01-24 00:00:00 — av i m. fl. om företräde i vissa fall för kommun till tillstind för personbefordran i linjetrafik. Enligt förordningen om yrkesmässig trafik erfordras tillstånd för personbefordran i linjetrafik. Genom tillståndsgivningen har man bl. a. velat uppnå att trafikutövaren skall kunna planera sin verksamhet på . De senare årens kostnadsutveckling och minskande resandeunderlag har medfört att kommunerna i snabbt stigande omfattning tvingats ta det ekonomiska ansvaret för att upprätthålla kollektivtrafik - framför allt i glesbygdsområden - genom att utbetala bidrag till de trafikföretag som upprätthåller linjetrafiken. Systemet med tillståndsgivning kan ha sitt berättigande under sådana förhållanden att företagen svarar för en tillfredsställande trafik och att denna finansieras med biljettinkomster. I den situationen att bidrag erfordras t. ex. från kommunen kommer tillståndsinnehavet i en annan situation. Det är då mer berättigat att den part som är den yttersta ekonomiska garanten får möjlighet att organisera trafiken på det sätt som den finner bäst. nuvarande förhållanden sitter kommunerna i en svag förhandlingssituation gentemot trafikföretagen. Förordningen borde därför ändras på sådant sätt att tillståndet till en viss linje upphör när ett trafikföretag begär bidrag från kommunen. Tillståndet bör då övergå till kommunen, som därefter kan organisera trafikförsörjningen på det sätt dess trafikförsörjningsplan anger och upphandla tjänsterna hos trafikföretagen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om sådan ändring av förordningen om tillstånd till linjetrafik att tillstånd, beviljat till trafikföretag, övergår till kommun om företaget begär och erhåller bidrag för att trafikera den sträcka som avses med tillståndet. . () i (c) () () i Lane-Herrestad
mot · FY02855 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om utbyggnaden av 6 inom . 1974 blev ett svart år för trafiken i . Enligt en offentliggjord statistik rörande trafikolyckorna i länet miste 45 människor (18 st. 1973) livet på de halländska vägarna, därav 17 på . Sammanlagt 717 personer skadades. Antalet trafikolyckor utgjorde 2 052, varav 917 i polisdistrikt, 535 i , 362 i och 238 i polisdistrikt. Med hänsyn dels till den långsamma takten vid utbyggnaden av väg E 6 till motorväg genom länet, dels till att sträckan troligen inte kommer att byggas förrän långt fram i tiden har vissa förbättringsarbeten utförts och kommer att utföras på denna sträcka till en kostnad av sammanlagt ca 20 milj. kr. Ifrågavarande vägdel har, till den del arbetena slutförts, givits en hygglig standard med hänsyn till dagens trafikvolym. Motsvarande förbättringsarbeten torde inte kunna utföras från och norrut på grund av vägens sträckning och förekommande omfattande randbebyggelse. Enligt förslag till långtidsplan för byggande av riksvägar inom kommer väg E6, delen FrillesåsFjärås, för vilken arbetsplan fastställts, omfattande , att med oförändrad medelstilldelning öppnas för trafik först . Vägsträckan med samma längd skall vara klar och sträckan , , först . Från länets kommuner, landsting och länsstyrelse har genom tidigare uppvaktningar och utredningar påtalats behovet av en avsevärt snabbare utbyggnad av väg E6 till motorväg genom länet. Mellan och går väg E6 genom bl. a. samhällena samt på viadukten över SJ vid Rågelund. Dessa platser uppvisar en hög olycksfrekvens, särskilt och . De i samhällena bosatta människorna utsätts därjämte för sanitära olägenheter genom motorbuller och luftföroreningar. Genom att bygga ut E 6 till motorväg i planerad ny sträckning kommer dessa olägenheter att försvinna. Den projekterade vägdelen FrillesåsFiärås leder tyvärr inte trafiken förbi samhälle. söder om finns därjämte en för trafiken på svår passage. Vägsträckan är den sämsta delen av väg E6 inom länet. För att erhålla full effektivitet efter utbyggnad till motorväg av delen FrillesåsFjärås fordras därför att båda dessa delsträckor färdigställs . I årets budgetproposition har under anslaget Särskilda byggnads- och förbättringsåtgärder avseende statliga vägar upptagits ett belopp om 200 milj. kr. Såvitt nu kan bedömas kommer ett betydande antal anläggningsarbetare att friställas vid och . En ytterst angelägen åtgärd när det gäller att trygga sysselsättningen i Väröområdet bör därför vara att med anvisade medel ur nämnda anslag med 3 milj. kr. 1975 och 4 milj. kr. 1976 redan kommande höst starta motorvägsbygget på delen FrillesåsFjärås. Företaget bör bedrivas så att vägdelen jämte sträckan kan öppnas för trafik . Med stöd av ovanstående hemställs att beslutar om en snabbare utbyggnad av väg E 6 till motorväg på hela sträckan från till med möjlighet att 1. starta delen i stället , 2. färdigställa nämnda sträcka jämte delen , 3. öppna sträckan för trafik . () ()
mot · FY02856 · 1975-01-22 00:00:00 — av herrar i och Elmstedt om anslaget till Bidrag till drift av enskilda vägar m. m. De enskilda vägarna utgör en mycket betydelsefull del av det svenska vägnätet, då de i längd utgör ca hälften av detsamma. Kostnaderna för den enskilda väghållningen är mycket låga i förhållande till kostnaderna för statliga vägar och kommunala vägar och gator. 8 uppgår enligt standardinventeringen den totala väglängden av enskilda vägar vartill statsbidrag inte utgått men anses böra medgivas till 10 316 km. Detta motsvarar ett årligt tillskott av väg. Anslagen har visserligen medgivit att enskilda vägar kunnat intagas, men takten i intagningen till statsbidrag borde kunna ökas något. äskar i sitt lägsta verksamhetsalternativ . men departementschefen föreslår . och framhåller att detta innebär en ökning med 10 milj. kr. framhåller emellertid att av totalbeloppet utgör ca 10,8 mili. pris- och löneomräkning, varför oförändrat reellt anslag således uppgår till ca 93,8 milj. kr. Förslaget innebär alltså en sänkning med 0,8 milj. kr. För att närmare åskådliggöra förhållandet vill vi redovisa hur utvecklingen beträffande möjligheterna för enskilda väghållare att erhålla statsbidrag har varit i : Avslagna Avslagna ans. p. g. a. fr. föreg, år Även om en förbättring i förhållandena har inträtt de senast redovisade åren, så är tydligen de för detta ändamål tillgängliga medlen otillräckliga. Det bör då observeras att många av vägarna i exemplet från finns i kustbygden och utgör viktiga trafikleder, som förutom vanlig trafik - såsom resor till och från arbetsplatsen, skolskjutsar, jord- och skogsbrukstransporter etc. - speciellt får mottaga många turister från landets olika tätorter och ett tättbefolkat inland. Detta förhållande medför en mycket stark trafik med hård förslitning på vägarna i fråga. Exemplet från torde vara giltigt även för andra delar av landet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen framhåller att vid kommande budgetarbete beaktas nödvändigheten av att anslaget Bidrag till drift av enskilda vägar m. m. får en sådan storlek att vägar som fyller kraven för erhållande av statsbidrag också skall utan alltför långt dröjsmål - kunna erhålla sådant. () ()