mot · FY02669 · 1975-01-23 00:00:00 — av herrar och i om ökat sekretesskydd för persondata. Enligt 2 kap. 1 § Tryckfrihetsförordningen skall varje svensk medborgare äga fri tillgång till allmänna handlingar. Denna rätt får dock enligt samma paragraf inskränkas om det är påkallat antingen av hänsyn till rikets allmänna säkerhet och dess förhållande till främmande makt eller i anledning av myndighets verksamhet för inspektion, kontroll och annan tillsyn eller för brotts förekommande och beivrande eller till skydd för statens, menigheters och enskildas behöriga ekonomiska intresse eller av hänsyn till privatlivets helgd, personlig säkerhet, anständighet och sedlighet. De sekretessregler som TF sålunda förutsätter finns inte i själva förordningen utan i lagen (nr 249) om inskränkning i rätten att utbekomma allmänna handlingar (sekretesslagen). Sekretesslagen innehåller ingående bestämmelser för olika förvaltningsområden och för olika slag av handlingar. Den nu gällande sekretesslagstiftningen berördes inte av det reformarbete beträffande tryckfrihetsrätten som ledde fram till antagandet av den nu gällande TF. Sedan sekretesslagstiftningen antogs 1937 har flera förändringar företagits i lagen, och sekretessreglerna är därför i behov av en allmän översyn. En dylik översyn försiggår nu i den tillsatta offentlighets- och sekretesslagstiftningskommittén. Denna utredning kommer enligt uppgift att framlägga sitt förslag innevarande år. Kommitténs förslag innebär emellertid inte bara en genomgripande revision av nu gällande sekretesslagstiftning utan jämväl en förändring av TF. Detta innebär att en ny lagstiftning på detta område eftersom det gäller ändring av grundlag inte kan träda i kraft förrän tidigast . Sedan datalagens tillkomst har skyddet för den personliga integriteten väsentligt förstärkts. Det har emellertid visat sig att datainspektionen i många fall kunnat konstatera att den nu gällande sekretesslagstiftningen är ofullständig speciellt när det gäller data som insamlas för statistiska ändamål. Statistiksekretessen, som regleras i sekretesslagens 16 §, är för det första tidsmässigt för kort. De som gäller kan i många fall inte anses vara ett tillräckligt skydd med tanke på att statistiken i många fall bygges på fortlöpande informationsinsamling för samma individer. För det andra är det oklart huruvida sekretess över huvud taget föreligger för data som en myndighet insamlar i administrativa sammanhang men sedan för statistisk bearbetning överlämnar till t. ex. . Enligt vissa tolkningar är t.ex. kriminalstatistikens underlag som kommer från kriminalvårdsmyndigheterna till inte sekretessbelagd hos denna senare myndighet enligt nuvarande lagstiftning, eftersom materialet ursprungligen inte är insamlat för statistiskt ändamål, Vidare torde det förhålla sig så att statistiskt underlag icke är sekretessbelagt om identifikationsuppgift saknas, alldeles oavsett om det med hänsyn till uppgifternas karaktär är möjligt att indirekt identifiera enskilda individer. Av denna anledning anser sig inte kunna avidentifiera primäruppgifterna i sina dataregister, eftersom desamma då skulle bli allmän handling utan sekretess. Från integritetssynpunkt skulle detta emellertid vara både önskvärt och för den statistiska bearbetningen möjligt. Även kryptering skulle kunna tillgripas, om sekretesslagstiftningen gällde inte blott uppgift som insamlats för statistiskt ändamål utan jämväl bearbetning därav. Flera av de ovan påtalade bristerna i nu gällande sekretesslagstiftning har varit föremål för debatt i anslutning till förslaget om en folk- och bostadsräkning 1975 och även i samband med den levnadsnivåundersökning som på uppdrag nu genomför. Med hänvisning till vad som anförts får vi hemställa att måtte besluta att 16 § i lagen (nr 249) om inskränkning i rätten att utbekomma allmänna handlingar (sekretesslagen) får följande lydelse: Handling innefattande uppgift, som inhämtats av eller annan myndighet för statistiska ändamål, eller myndighets bearbetningar av sådan uppgift skall hållas hemliga om uppgiften kan hänföras till viss enskild person, viss organisation eller visst företag. Vad i första stycket sägs utgör ej hinder mot utlämnande av handling i enlighet med vad som föreskrivits i lag eller förordning eller meddelats de berörda i samband med insamling av uppgifterna. Handling får enligt denna paragraf hållas hemlig, såvitt rör ekonomiska förhållanden, högst från handlingens datum. I övrigt gäller att hemlighållande får avse av högst trettio eller om särskilda skäl talar därför högst från handlingens datum.