mot · FY02326 · 1975-01-22 00:00:00 — av och om vidareutbildning av överförmyndare. I propositionen 1974:142 med förslag till lag om ändring i , m. m. - som fattade beslut om - föreslogs bl. a. att det nuvarande systemet med kommunala överförmyndare bibehålls men att överförmyndarna får nya och väsentligt vidgade arbetsuppgifter. behandlade propositionen i sitt betänkande 1974:38 och skrev då bl. a. följande: Såsom framgår av vad utskottet anfört på flera ställen i det föregående innebär de föreslagna lagändringarna att överförmyndarna får nya och viktiga uppgifter. Här må nämnas att prövning av tillstånd till alla förvaltningsåtgärder, t. ex. tillstånd till försäljning av fast egendom, i sin helhet läggs på överförmyndarna. När det gäller placering av omyndigs medel innebär förslaget att överförmyndarna på ett helt annat sätt än har att ta ställning till vad som kan anses vara värdesäkra tillgångar. Vidare skall överförmyndarna alltid ge rätten förslag på förmyndare. Överförmyndarna skall dessutom granska förmynderskapen och se om de som är omyndigförklarade alltjämt behöver vara detta. Som utskottet anfört kommer detta att vara en mycket arbetskrävande uppgift. Utskottet vill avslutningsvis understryka att när nu den första större ändringen görs i förmynderskapslagstiftningen är det angeläget att reformen, när den träder i kraft, är väl förberedd av dem som skall tillämpa den. På grund av det anförda tillstyrker utskottet bifall till motionsyrkandena och föreslår således att lagstiftningen i sin helhet skall träda i kraft . Nya och betydligt ökade krav ställs alltså efter på överförmyndarna, även om inga formella kompetenskrav har formulerats. Utskottet anförde endast att ett av huvudsyftena med propositionens förslag är att få till stånd en effektivare och mera enhetlig överförmyndarorganisation, dvs. att få kvalificerade personer som överförmyndare. Dessa skall vara väl förtrogna med sina arbetsuppgifter. Utskottets skrivning godkändes av kammaren. Men inga anstalter har vidtagits för att bibringa överförmyndarna de nödvändiga kunskaperna, och inga åtgärder har heller skisserats, överförmyndarna har själva uttalat att de inte utan föregående utbildning har några möjligheter att ta ställning till frågor som rör t. ex. förvärv, inteckning eller försäljning av fastigheter. har överförmyndarna inte haft anledning att sätta sig in i sådana ärenden - de har handlagts av rätten - som är långt ifrån enkla att få grepp om. Enligt den nya lagstiftningen skall överförmyndaren vidare ha en viktig myndighetsutövande funktion, äga goda insikter i svensk rätt och svensk förvaltning och god kännedom om tillämpliga lag- och författningsbestämmelser samt känna till bestämmelser rörande förmyndarvården och den lagstiftning som anknyter härtill. Utskottet anförde också att överförmyndarna måste ha insikter i arvs- och testamentsrätt, boutredning och arvsskifte, sociallagstiftningen och den kommunalrättsliga lagstiftningen. Slutligen skall överförmyndaren också på ett helt annat sätt än tidigare kunna bedöma frågor som rör tillgångars placering och värdepappers sökerhet och räntabilitet samt äga sådana kunskaper att han kan väl handha omyndigs tillgångar, vilka kan bestå i en affärsrörelse eller en jordbruks- eller skogsfastighet. Överförmyndaren är, anförde utskottet, att betrakta som en förtroendeman, och allmänt hållna kvalifikationskrav för sådana brukar inte anges i lagen. Det förutsätts i stället att kommunerna till dessa mycket viktiga uppdrag liksom när det gäller andra kommunala uppdrag utser för uppgiften lämpliga personer, utan att det av lagen framgår vilka kunskaper och erfarenheter som kan vara erforderliga för vederbörande. Överförmyndarna skall alltså allt framgent vara kommunalt valda personer, men efter det att statsmakterna nu har beslutat om nya och väsentligt utvidgade arbetsuppgifter för överförmyndarna måste det vara ett rimligt krav att staten också gör en insats för att överförmyndarna skall få de kunskaper de behöver för att rätt fylla sina uppgifter. Utskottet anförde som nämnts att det i lagen icke bör uppställas några krav på formell kompetens eller sägas något om överförmyndarnas kunskaper eller erfarenhet inom olika områden. Enligt utskottets mening får den omständigheten att överförmyndare väljs av kommunfullmäktige utgöra tillräcklig garanti för att till dessa uppdrag utses personer som kan anses lämpade för uppdraget. Då det emellertid svårligen kan krävas att överförmyndarna utan föregående utbildning skall kunna rätt handlägga de nya och krävande arbetsuppgifter som lagen lägger på dem efter ikraftträdandet vill vi peka på det rimliga i att staten tar på sig ansvaret för att överförmyndarna i fortsättningen får de kunskaper de behöver ha för att rätt fullgöra sitt uppdrag. Med stöd av vad som anförts i motionen yrkas att beslutar hemställa att regeringen initierar och med statliga medel genomför den nödvändiga vidareutbildningen av redan verksamma eller valda överförmyndare samt att detta sker i så god tid att överförmyndarna genomgått utbildningen före . () ()