mot · FY021328 · 1975-01-25 00:00:00 — av m. fl. om anslag till . Konstföreningsrörelsen i fyller en viktig uppgift i kulturlivet. Genom sin uppbyggnad på personalkonstföreningar inom företagen, lokala konstföreningar i kommunerna och regionalkonstföreningar länsoch landskapsvis, torde konstföreningsrörelsen vara den organisation inom kultursektorn som har den bredaste geografiska och socialgruppmässiga spridningen. Det beräknas att ca 500 000 medlemmar är anslutna till konstföreningar och att ytterligare stora grupper nås genom utställningar på arbetsplatser, inom konstlokaler och genom medlemmarnas familjer. Verksamheten finansieras genom medlemmarnas avgifter, och tillskottet av samhällsmedel är mycket litet. Jämfört med andra organisationer och institutioner som verkar inom kultursektorn kan konstföreningsrörelsen anses diskriminerad. Så uppfattar uppenbarligen rörelsen även själv situationen. Den utredning som presenterade utbildningsministern har rubricerats Den glömda folkrörelsen. , som organiserar och samordnar verksamheten inom landets konstföreningar, har sökt statliga anslag för sin verksamhet, men med liten framgång. Utredningen musei- och utställningssakkunniga MUS 65 behandlar i sitt betänkande SOU 1974:43 konstföreningsrörelsen och konstaterar ett behov för riksförbundets centrala verksamhet på f. n. Märkligt nog avstår man dock från att hos departementet begära denna summa. 1 betänkandets sammanfattning (s. 23) skriver de sakkunniga: Konstföreningarna har en viktig roll som organ för direkta kontakter mellan konstnärerna och publiken. Det bildade har att svara för praktiska angelägenheter och att för medlemsorganisationernas räkning fungera som part i överläggningar, som berör deras intressen. Förbundet avses även svara för rådgivning och information till konstföreningarna. MUS 65 anser att av denna verksamhet bör erhålla ett årligt statsbidrag. Utan att direkt ta ställning till den närmare storleken av det statliga bidraget har de sakkunniga konstaterat, att organisationens behov av medel för löner och omkostnader kan väntas få en storlek av . Då det är konstaterat att utför ett betydelsefullt arbete inom kulturlivet och att den rådande knappheten på resurser inom förbundet omöjliggör ett igångsättande av angelägna organisatoriska, konstpedagogiska och informativa aktiviteter, anser vi det nödvändigt att ge förbundet de minimiresurser som är oundgängliga för verksamheten. Vi är medvetna om att dessa liksom andra anslagsfrågor inom området kan komma att prövas inom . Utredningar och administrativa omorganisationer inom kultursektorn synes emellertid ha lett till stiljte och stagnation inom flera angelägna sektorer inom kulturpolitiken. Det föreligger risk att kon dör medan gräset gror. Otåligheten bland dem som kämpar med kulturarbete ofta i förödande konkurrens med starka kommersiella intressen är nu stor, och tålamodet börjar ta slut. Det torde inte finnas sakliga skäl för ytterligare dröjsmål med angelägna insatser. Med hänvisning till det anförda hemställer vi därför att ett förslagsanslag på . anvisas till för drift av den centrala verksamheten, enligt de riktlinjer som MUS 65 angett. (vpk) (vpk) (vpk) i GOTAB 75 8774 S 1975