mot · FY02803 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder för att förbättra de dövas situation. I fjolårets behandling av motioner med yrkanden om åtgärder till stöd för döva och hörselskadade uttalade utbildningsutskottet att det är "angeläget att man tar till vara alla möjligheter att bryta de hörselskadades isolering. Utskottet hänvisade till pågående undersökningar och utvecklingsarbete, exempelvis i , och fann det mot denna bakgrund inte motiverat att stödja motionsförslagen. Det kan i och för sig vara angeläget att genom undersökningar komma fram till vilka åtgärder som bäst tjänar berörda människor. Men när det gäller just gruppen hörselskadade och döva finns otvivelaktigt redan nu tillräckligt underlag och material för ställningstaganden. Detta gäller i synnerhet frågan om teckenspråkets användning och behovet av fler textade program i TV. Det har varit en utbredd uppfattning att avläsning av munrörelser skulle vara det bästa sättet för döva att följa med i skolundervisning och ha kontakt med andra människor. har man kommit på det klara med att detta är en bristfällig metod, eftersom det är svårt att fä ut något av munavläsning, om den döva saknar kunskap om vad det uttalade ordet står för. Tala, teckna och visa har därför mer och mer blivit metoden i undervisningen. Därigenom har också en viss attitydförändring inträtt när det gäller inställningen till teckenspråket. Flertalet experter anser numera att teckenspråket är det komplement till andra åtgärder som ger de döva den bästa möjligheten till kommunikation. Denna uppfattning har de döva själva alltid hävdat, och det måste anses som anmärkningsvärt att en helhjärtad satsning på teckenspråkets användning fortfarande dröjer. har i en undersökning kommit fram till att döva barn som tidigt lärt sig teckenspråk inte bara har ett bättre ordförråd utan också talar och skriver bättre än de som inte har använt sig av teckenspråk. De teckenspråkskunniga har således fått bättre möjlighet till kontakt och bättre tillgång till direkt information. Det är angeläget att utbildningen i teckenspråk för de döva och hörselskadade byggs ut och förbättras. I den översyn av speciallärarutbildningen som pågår inom SÖ är det därför angeläget att frågan om särskild dövlärarutbildning prövas ingående. Mycket talar för att undervisningen skulle effektiviseras, om lärare för helt döva hade speciell utbildning, vari givetvis teckenspråket måste inta en väsentlig del. Det är också angeläget att användningen av teckenspråket breddas. TVprogrammet Upp med händerna visar att det finns ett intresse hos allmän heten att få del av denna möjlighet till kommunikation med döva. I synnerhet barn lär sig med lätthet de olika tecknen och får därmed ökade möjligheter till kontakt med och förståelse för kamrater med dövhet som handikapp. De döva har berättigade önskemål om service från samhällets sida. Dit hör möjlighet att kommunicera med personal inom skolan, hos kommunala institutioner som socialbyråer och liknande, hos landstingen och givetvis på sjukvårdsinrättningarna. Möjligheterna för sådan personal att få utbildning i teckenspråk måste utvidgas. Ett annat område där ökade åtgärder kan vidtagas utan ytterligare utredningar är TV-programmen. De döva betalar samma licensavgift som andra, men har inte något utbyte av radioprogrammen och får endast en försvinnande liten del av TV-programmen textade. I avvaktan på resultaten av de tekniska försök att komma till rätta med problemet som planeras bör beslut fattas om att åtminstone ett nyhetsprogram förses med text. Med hänvisning till det anförda föreslås' 1. att , i syfte att bereda de döva en förbättrad service, hos regeringen hemställer om snara åtgärder för att åstadkomma en utvidgad användning av teckenspråk, 2. att uttalar som önskvärt att i sin översyn av speciallärarutbildningen ägnar speciell uppmärksamhet åt frågan om särskilda dövlärare. (vpk) i (vpk) (vpk) 1 (Se (iven motion 1975:785)