mot · FY02909 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om överföring av i till NJA. Beslutet om 80 är av närmast avgörande betydelse för industriutvecklingen i och utgör ett betyande inslag i ansträngningarna att förädla råvaran från malmfältens gruvor. En fundamental förutsättning för denna investering är tillgången på malm av god och väl lämpad kvalitet. I huvudsak torde denna malm komma att hämtas ur gruva i . Gruvarbetarna har vid upprepade tillfällen uttalat såsom en målsättning att all råvara från malmfältens gruvor skall förädlas och även uttalat sina farhågor för att en ständigt ökad brytning och export av råmalm skulle komma att förkorta gruvans och därmed gruvsamhällenas livslängd. LK AB:s ledning har redogjort för brytningsplaner, innebärande allt större volymer. Tanken på en sådan utveckling oroar människorna i dessa samhällen, som grundar sin existens på malmbrytningen. Ökad brytningsvolym innebär bl. a. en snabbare avsänkning av gruvan med alla de miljömässiga och ekonomiska konsekvenser detta innebär. En ökad förädlingsgrad däremot, och en i relation därtill minskad export av råmalm, skulle säkerligen vara en väkommen utveckling, såväl från de anställdas synpunkt som för malmkommunernas intressen. nuvarande och framtida behov av en säker och konkurrenskraftig råvaruförsörjning måste säkras, och detta skulle kunna ske genom att gruva i huvudsakligen tilldelas rollen som råvaruleverantör till 80. exporteras avsevärda kvantiteter från Malmbergsgruvan, och denna exportvolym utgör naturligtvis en betydande del av sysselsättningen vid företaget. En minskad brytningsvolym kommer förmodligen att medverka till minskad sysselsättning i direkt gruvarbete, men en sådan nedgång bör kunna kompenseras genom tillskapande av annan sysselsättning. Stålproduktion innebär beroende av malm, och det förhållandet att stålverk och gruva är fördelade på två företag skapar behov av en gemensam planering i skilda avseenden. Båda företagen är statliga industriföretag, och detta bör garantera goda förutsättningar för en sådan planering och även för en rationell produktion. är något så bra, att det inte kan göras bättre. Mycket talar för att gruva och stålverk borde sammanföras till en företagsenhet med gemensam ledning och administration, något som säkerligen också skulle medföra betydande besparingar. Det ensidiga näringslivet i malmkommunerna med i huvudsak traditionellt manligt arbete medför mycket stora svårigheter att skapa sysselsättning för kvinnor och ungdomar. Denna ensidighet i näringslivet försvårar en harmonisk samhällsutveckling och kommer även att innebära svårigheter för att rekrytera den personal som företaget behöver ett förhållande, som LKAB-chefen tidigare påpekat. Genom att sammanföra gruva och stålverk till en enhet öppnas helt andra förutsättningar. har en betydande vidareförädling, som glädjande nog t. o. m. har skapat möjligheter för sysselsättning på andra orter i länet, exempelvis i . torde allt större sådana förutsättningar uppstå som en naturlig följd av en sund företagsutveckling. Företagets egna behov av förnödenheter för driften torde medge en betydligt större egentillverkning av sådana produkter som företagen var för sig inköper, t. o. m. utanför länets gränser. Ett företag av denna storleksordning, med världsomspännande handelsförbindelser, bör även vara ett utomordentligt starkt element i regional- och lokaliseringspolitiska sammanhang. En sammanslagning bör även medge långt större förutsättningar för att i egen regi sörja för behovet av kvalificerad verkstadsservice. En sådan gemensam verkstadsenhet bör vara fullt möjlig att etablera. Även andra statliga företags behov i detta avseende bör beaktas. Denna förutsättning för nya arbetstillfällen bör väl kompensera en eventuellt minskad sysselsättning i direkt gruvbrytning och dessutom utgöra en betydligt bättre förutsättning för gruvsamhällets utveckling och fortbestånd. I skilda sammanhang har representanter för inlandskommuner i länet uttalat farhågor för att 80 endast kommer att gynna kustregionen. I vissa fall har det t. o. m. uttalats att inlandskommunernas existens skulle hotas av denna utveckling genom att allt fler av dessa kommuners invånare i arbetsför ålder flyttar från kommunerna. Genom den här föreslagna företagsenheten skulle företaget så att säga få sin ena del i länets inland och därigenom mera direkt engageras i inlandets sysselsättningsproblematik. Även detta torde vara positivt för malmkommunens och därmed länets inlands utveckling. export av malm och förädlade malmprodukter kommer även, om den här föreslagna enheten bildas, att bli ett stort företag med gruvhantering som specialitet. En överföring av gruvan i till den nya företagsenheten skulle enligt vår mening effektivt renodla framtida verksamhet att omfatta malmbrytning inom nuvarande gruvfält men även för bearbetning av ännu inte exploaterade fyndigheter, både av järnmalm och sulfidmalnt. Huruvida en utbrytning av ur kommer att medföra nackdelar för företaget kan en närmare utredning besvara. Det är melleröd ostridigt att en sammanslagning av här föreslagen omfattning medför betydande fördelar för en framtida enhetlig stålproduktion med goda förutsättningar för rationell drift och god lönsamhet. Till detta kommer en långsiktig garanti för råvaruförsörjning och därmed tryggad produktion och sysselsättning, till förmån för de anställdas trygghet och malmkommunens framtida utveckling. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära initiativ syftande till en utredning om förutsättningarna för sammanläggning av NJA och i . () ()