mot · FY02243 · 1975-01-20 00:00:00 — om polisväsendets organisation i landsbygdskommunerna. Landet uppdelades i ett antal polisdistrikt. Polismän som varit placerade och verkat i kommunala tätorter omplacerades i stor utsträckning till den centralort dit polisdistriktet lokaliserats. Dessa polismän hade tidigare en stark och levande kontakt med den befolkning och den bygd där de verkade. De kände invånarna och invånarna kände polisen. Själva detta förhållande gav sannolikt en preventiv effekt för att förebygga brott och hindra en olycklig utveckling av brottslig verksamhet. har många, därav även en del ganska stora samhällen, ingen daglig bevakning av polis. Som exempel härpå kan nämnas kommun, som tidigare hade polismän stationerade på fyra platser men som endast har en tjänst besatt på kontorstid i samhälle. Detta samhälle har 4 500 innevånare och kommunen i sin helhet 6 000-7 000. Från polisledningens sida har det emellertid ansetts ofrånkomligt att centralisera polispersonalen för att kunna utnyttja den effektivt, för att kunna göra punktinsatser med större styrkor då så behövs och för att kunna omfördela icke direkt polisiära uppgifter såsom maskinskrivning av rapporter o. d. till annan personal. Genom att samla den senare sortens uppgifter till en plats givs utrymme för att anställa annan icke polisutbildad personal, vilket icke kan göras vid vart och ett av ett antal mindre kontor. Trots den ökade rationalitet som säkerligen vunnits synes icke rättsskyddet för den enskilde ha ökat utan snarare tvärtom. På de mindre orter där man tidigare haft polisman är man oroad över en tilltagande brottslighet, som man varit ganska befriad ifrån tidigare. Det hjälper föga om rationaliteten i användningen av polispersonalen ökas, om detta sker på bekostnad av en ökat utbredd brottslighet i sådan utsträckning att det som utvinns går förlorat i ökade arbetsuppgifter och kanske mera därtill. Ser man i stora drag på brottsutvecklingen, har antalet brottsbalksbrott ökat påtagligt , även om det i årets budgetproposition redovisade antalet minskat något . Denna ökning har skett trots att antalet anställda inom polisväsendet har ökat från knappa 14 1965 till nära 18 1975. En stor del av denna personalökning motiveras självfallet av de arbetstidsförkortningar som genomförts. Oavsett detta har emellertid en reell ökning skett, som, i den utsträckning omfattningen av polisens numerär kan anses vara en faktor som förebygger brott, borde ha hållit tillbaka den tilltagande brottsligheten. har behovet att i brottsförebyggande syfte skapa kontakt mellan polis och medborgare vaknat och stärkts. Ett tecken härpå är inrättandet av kvarterspoliser. Erfarenheterna av denna verksamhet är goda. Därför föreslår att ett relativt stort antal tjänster inrättas för detta ändamål. Ett annat medel för att stärka kontakten är fotpatrullering. Därför bör också resurser för sådan verksamhet ökas. som sålunda en strävan att öka kontakten mellan polis och medborgare visat sig angelägen i de större städerna, har en motsatt tendens kännetecknat organisationen på landsbygden. Där har man alltmer fjärmat polis och medborgare från varandra genom att draga in tjänsterna till polisdistriktets lokaliseringsort, vilket i lyckligaste fall utgör kommunens centralort men i de flesta fall en ort i en annan kommun än den egna. Självfallet är det ett problem att kombinera polisledningens krav att kunna hantera polisstyrkan på ett från ledningssynpunkt effektivt sätt och medborgarnas krav på rättstrygghet och närkontakt med ordningsmakten. Det borde emellertid gå att finna organisatoriska möjligheter att i större utsträckning än nu tillgodose båda parter. Resultatet av de sedan polisens förstatligande vidtagna centraliseringsåtgärderna bör utvärderas och möjligheterna att stoppa ytterligare centralisering och eventuellt återupprätta poliskontor på vissa platser övervägas. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller dels om utvärdering av den centralisering av polispersonalen som skett inom de landsbygdsbetonade polisdistrikten sedan polisväsendet förstatligades, dels om utredning och förslag rörande möjligheten att helt eller delvis återställa den närservice beträffande polisväsendet som förefanns före förstatligandet.