mot · FY02808 · 1975-01-23 00:00:00 — av i Skärstad m. fl. om skolledarutbildningens inriktning. Den svenska skolan har bl. a. till uppgift att stimulera elevernas sociala utveckling. I läroplanens övergripande mål för den sociala utvecklingen tar man fasta på elevernas framtida samlevnad med andra människor. Samhället kräver av nyblivna vuxna att de skall fungera i flera olika roller: arbetsroll, fostrarroll, medborgarroll etc. Skolan skall förbereda elevernas utövande av alla dessa roller. För att göra eleverna kompetenta för denna uppgift, så att de kan befästa och utveckla demokratin, anges i läroplanen en mängd eftersträvansvärda egenskaper, bland andra tolerans, samarbetsvilja, solidaritet, ansvarskänsla och självständighet. I läroplanen anges i detalj inte så många medel för hur eleverna skall kunna stimuleras i sin sociala utveckling i den mening läroplanen anger. De medel som anges är av den karaktär som återfinns i skolstadgans femte kapitels första paragraf, där det sägs att skolan "genom sin anda och miljö skall bidra till elevernas sociala utveckling. Den vuxna personal som är verksam i skolan efterfrågar ofta metoder för att bedriva social fostran i enlighet med läroplanens målsättning för den sociala utvecklingen men lämnas utan vägledning. Det är enligt vår mening endast en låtsaslek då någon påstår att man i skolan kan klara sig utan fostran och goda auktoriteter. Att uppfostran fri från auktoriteter skulle lära människor att stå på egna ben, bära ansvar för sina handlingar och leda fram till "den demokratiska människan är en halvsanning. En fostran enligt vissa normer, fri från fanatism, ger individen större möjligheter att bedöma sig själv och sin omgivning, och dessa möjligheter ökar allteftersom erfarenheterna växer och förståndet utvecklas. Fostran enligt prövade regler för mänsklig samlevnad är inte något som hindrar individerna i deras utveckling utan något som hjälper dem och som successivt frigör dem. Det behöver klarläggas vilka grundläggande värderingar skolan står för. Sådana värderingar som att man inte skall stjäla, inte vandalisera, inte ljuga osv. är grundläggande värderingar som skolan skall ge och som det säkert går att få en hundraprocentig anslutning till. Det kristna kärleksbudet är ett annat exempel på en värdering som alla bör kunna ansluta sig till. Man behöver inte personligen vara kristet engagerad för att vid en genomläsning av Lgr69 förstå att skolans övergripande mål i mycket handlar om ett kristet livsmönster, beteendet mot nästan. Begreppet demokrati, som används i så många skolsammanhang, behöver preciseras och konkretiseras, och man bör också precisera vad demokrati inte är. Om man på skolans område inte ger ett entydigt besked i normfrågor på de punkter där det är möjligt att ge besked, finns risk för att den s. k. demokratiska skolan kommer att utmärkas av kaos och villrådighet. Det måste slås fast som ett axiom, att demokrati inte bara betyder rättigheter utan även skyldigheter. Demokrati betyder inte heller att man suddar ut gränserna mellan svart och vitt bara för att man vill vara förstående. En mycket viktig fråga för individen i skolan är samspelet mellan hem-lärare-kamrater. Det är i det samspelet som roller övas, personlighet formas, kunskaper inhämtas, färdigheter tränas, gemenskap upplevs, känslor uttrycks. Vi tror att det skulle vara värdefullt om man får i gång en diskussion om hur individerna i skolan skall samspela på ett sådant sätt att alla utvecklas och eleverna får den fostran till vuxenrollen som behövs. Målet för samspelet måste vara att eleverna blir engagerade för sina medkamraters situation, verksamheten i skolan och sin livsuppgift. Konkreta exempel på träning Den diskussion som måste föras på varje skola bör om möjligt inte styras i förväg, men några exempel på diskussionspunkter, som kan tänkas komma upp, må nämnas för att illustrera vad vi menar. Demokratibegreppet: erhållandet av rättigheter förutsätter fullgörande av skyldigheter. Grundläggande värderingar i vår samvaro. Informationsproblemet: den som har en förtroendepost är skyldig att allsidigt informera dem han företräder i de ärenden som vederbörande varit med om att behandla. Vikten av tvåvägskommunikation. Vilka vardagsrutiner kan tänkas stimulera den sociala utvecklingen? Kan man pröva olika arbetssätt på temat att ungdomar hjälper andra ungdomar? Kan äldre elever få i uppgift att lära yngre rena kunskapsmoment, ta hand om deras trafikundervisning eller gymnastikundervisning eller svara för vissa fritidsaktiviteter? Kan elevrådet svara för vissa morgonsamlingar? Hur skall alla elever intresseras för att mobbningsproblem vid skolan löses? När det gäller tobak och narkotika, kan eleverna förberedas så att de kan hjälpa kamrater som fått problem? Vem har ansvar för att skolans egendom inte förstörs genom vandalisering? Utvärdering av kursplaner som blivit utarbetade för visst läsår genom diskussion av hur planen fungerat, vad som varit bra och inte bra. Till gagn för kamrater som deltar i undervisningen under nästa läsår. Skolledarens roll i sammanhanget. Det måste finnas någon vid en skola som driver fram allt detta och tar upp en diskussion med eleverna och även lärarna. Det är för mycket begärt att eleverna skall komma på allt själva. Någon måste till en början hålla i det hela. Frågor om hur eleverna skall kunna engageras för att utveckla en bättre miljö i sin skola måste därför behandlas i skolledarutbildningen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att skolledarutbildningen i enlighet med vad som anförts i motionen inriktas mot frågor som gäller skolans sociala fostran. () i Skärstad () ()