ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY021450 · 1975-01-23 00:00:00 — av och i om avstängningen av vissa vägar för allmän biltrafik. Enligt gällande regler har en enskild väghållare som bestrider vägunderhållet utan bidrag från allmänna medel rätt att avstänga sin väg från obehörig motorfordonstrafik. Om statliga och kommunala bidrag utgår föreligger däremot inte den rätten. Självfallet är också det allmänna vägnätet helt öppet för allmän biltrafik. Huvudregeln är således att vägar, där underhållet helt eller delvis bestrids med allmänna medel står öppen för allmän biltrafik. Vissa anmärkningsvärda undantag finns dock från denna regel. Det gäller t. ex. jordegendomar som ägs enligt privaträttsliga grunder av stat och kommun. Exempel är gårdar som inköpts av kommuner som markreserv eller för friluftslivets behov, domänverkets egendomar och egendomar som disponeras av kungahuset. Där är uppenbarligen avstängning av vägar möjlig och tillämpas också. Detta är mycket beklagligt, eftersom många av dessa områden utgör värdefulla områden för det rörliga friluftslivet. Avstängningen av vägar gör det i många fall mycket svårt att nå dessa områden. Särskilt allvarligt drabbas äldre, handikappade och barnfamiljer för vilka långa vandringar eller cykelturer inte är möjliga. Avstängning av vägar föefaller dessutom i dessa fall principiellt orimlig, eftersom vägunderhållet bestrids av allmänna medel i lika hög grad som för det allmänna vägnätet, och i högre grad än för t. ex. vägsamfälligheter. Lagregler måste därför införas med innebörden att alla vägar, för vilka underhållet helt eller delvis bestrids med offentliga medel, också skall stå öppna för allmän biltrafik, om inte synnerliga skäl för avstängning föreligger. Med stöd av ovanstående hemställes att beslutar att hos regeringen hemställa om förslag till sådana lagregler att alla vägar, för vilka vägunderhållet helt eller delvis bestrids med offentliga medel, skall stå öppna för allmän biltrafik om inte synnerliga skäl för avstängning föreligger.
mot · FY021455 · 1975-01-23 00:00:00 — om besparingsätgärdema inom SJ. pågår som bekant en trafikpolitisk utredning. Enligt riksdagsbeslut bör inga nedläggningar av järnvägstrafik ske i avvaktan på denna utrednings resultat. Detta beslut får självfallet icke hindra att SJ vidtar rationaliseringsåtgärder i besparande syfte. Den form och omfattning som dessa fått förliden höst har emellertid gett anledning till förvåning och oro. Ett förslag sändes ut till kommunerna som innebar inskränkning av verksamheten och avbemanning av stationer i sådan utsträckning, att ett allvarligt ingrepp skulle komma att ske i berörda trakters service och näringsliv. Så planerades, enligt uppgift i en interpellationsdebatt , inskränkning på 18 platser inom . Inom berör inskränkningen åtta stationer. Två av dessa ligger vid , dvs. vid en järnvägslinje som rent ekonomiskt bär sitt nuvarande serviceutbud. Såväl kommuner som länsstyrelse synes ha helt överraskats av planerna och har kraftigt reagerat. På en fråga till kommunikationsministern huruvida icke blott företagsekonomiska utan även samhällsekonomiska synpunkter anläggs vid aviserad nedläggning av järnvägsstationen besvarad lämnades svaret att regeringen kommer att anlägga sådana synpunkter i det fall ärendet kommer under dess prövning. Detta sker sedan en kommun hos regeringen anhållit om prövning av ett nedläggningsbeslut sålunda i allra sista instans och sedan alla förberedelser företagits från SJ:s sida för nedläggning (inskränkning). Bygden med dess näringsliv samt kommunen och med deras ansvar för kommunikationer och näringsliv har då svävat i en ovisshet, som skapat oro och bekymmer. Även om det använda förfaringssättet med hänsyn till gällande föreskrifter är fullt legalt och även om antagbara skäl för dess sakliga innebörd finns i åtminstone vissa fall är det i nuvarande läge opsykologiskt att göra ett sådant utspel. Det finns anledning att kräva att gällande föreskrifter i detta avseende ändras. Kravet på samhällsekonomisk värdering jämsides med företagsekonomisk måste vara grundläggande och vara med redan från början. Innan förslag ges offentlighet bör förhandlingar på jämställd nivå äga rum mellan SJ:s representanter och företrädare för län och kommuner. Olika alternativ bör därvid förebringas, som kan tillgodose såväl SJ :s berättigade krav på driftsekonomi som bygdens och näringslivets krav på service. I första hand bör beaktas möjligheten att genom ökad service skapa bättre attraktivitet för SJ, så att dess nuvarande personalbemanning kan bibehållas. Mot bakgrund av ovanstående hemställs att beslutar 1. att förslag till inskränkningar i SJ-verksamhet som omfattar avbemanning av stationer eller inskränkning i stationers serviceverksamhet skall handläggas på sätt som angivits i motionen, 2. att genomförande av de förslag som framlades i SJ :s olika distrikt uppskjuts i avvaktan på ny prövning enligt ovan.
mot · FY021458 · 1975-01-24 00:00:00 — av herrar Hyltander och om obligatoriskt halvljus pä bilar vid begränsad sikt. Det är viktigt att allt, som kan göras inom rimlig kostnadsram för att höja trafiksäkerheten, verkligen görs. En mycket betydelsefull faktor är att man observerar mötande och även omkörande trafik. Därför borde egentligen alla fordon vara utrustade med varselljus, placerade högt gärna runt vindrutan så att den mötande tidigt kan upptäcka fordonet. Bestämmelser bör också utfärdas om att varselljusen skall vara tända så fort någon försämring i sikten inträder eller fullt dagsljus inte föreligger. 90 § och följande i nuvarande lagtext gäller mera att vederbörande förare själv skall ha tillräckligt ljus på bilen än att mötande förare skall observera honom i trafiken. Här bör komplettering ske. De flesta bilar har inget speciellt varselljus, vilket medför att allt flera använder halvljuset som varselljus så snart sikten försämras. Detta är en god utveckling. Det återstår dock fortfarande tillräckligt många som nonchalerar behovet av att mötande skall kunna observera dem och som tydligen anser att det räcker om de själva ser. Detta gör det motiverat med en tvingande bestämmelse om att alla bilar som är i trafik skall använda halvljus så snart sikten är mindre god. Vi anser att en sådan bestämmelse borde införas i avvaktan på att man kan utrusta bilarna med varselljus tills detta blir standard på nytillkommande bilar och ingår i typbesiktningen. och är inne på samma tankegångar när det gäller körning vid försämrad sikt: För att synas måste man tända halvljuset och Använd halvljus annars syns du inte ordentligt. Givetvis skall det obligatoriska halvljuset inte gälla där förordningen föreskriver eller där vägbanan är så väl upplyst att man kan ha parkeringsljus. Vi vill understryka att bestämmelsen om obligatoriskt halvljus vid färd med motorfordon vid försämrad sikt endast behöver gälla till dess man får bestämmelser om varselljus men föreställer oss att även då föreskrifter om att använda halvljus för måste finnas med i övergångsbestämmelserna. I trafiksäkerhetens intresse och med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att beslutar att hos regeringen begära bestämmelser om obligatoriskt halvljus för alla bilar, som framförs i trafik vid försämrad sikt, i enlighet med motionens syfte.
mot · FY021459 · 1975-01-27 00:00:00 — av herrar i och i Heden om höjt anslag till Bidrag till trafiksäkerhetsfrämjande åtgärder vid Från anslaget Bidrag till trafiksäkerhetsfrämjande åtgärder vid järnvägskorsningar utgår bidrag till järnvägar för sådana säkerhetsanordningar, som huvudsakligen betingas av vägtrafikens säkerhetskrav. För /76 föreslås anslaget bli 7,5 milj. kr., vilket skulle innebära en höjning med 0,5 milj. kr. jämfört med innevarande budgetår. Denna höjning är väl motiverad. Föreliggande behov är stora och kan inte täckas genom den i budgetpropositionen föreslagna anslagsnivån. Av trafiksäkerhetsverkets anslagsframställning framgår att planer för åtgärder till en bidragsberättigad kostnad av sammanlagt ca 12 milj. kr. förelåg godkända vid början av /74. Under nämnda budgetår godkände verket liknande planer, för vilka den bidragsberättigade kostnaden beräknades till ca 5,4 milj. kr. Med hänsyn till medelsläget har godkännande av vissa i och för sig nödvändiga säkerhetsåtgärder måst senareläggas. Vid ingången av /75 fanns obetalda räkningar för utförda åtgärder till ett sammanlagt bidragsberättigat belopp av ca 2,8 milj. kr., varjämte godkända planer för ännu inte utförda åtgärder fanns till en bidragsberättigad kostnad av ca 8,1 milj. kr. Verket erinrar vidare om att under det senaste budgetåret kostnadsfördyringar om har inträffat för arbeten av det slag som det här rör sig om. Det innebär merkostnader på . Med hänsyn till eftersläpningen i utförandet av redan beslutade åtgärder och behovet av nya eller förbättrade säkerhetsanordningar vid ytterligare ett stort antal järnvägskorsningar erfordras en anslagsökning av minst 1,5 milj. kr. Verket föreslår med hänvisning till detta att anslaget höjs med 2,2 milj. kr. Föredraganden har alltså bara till en mindre del tillmötesgått kravet på en anslagsökning. Enligt vår mening hade det varit önskvärt att anslagsframställningen i dess helhet hade efterkommits. Med förhållandevis små medel skulle betydelsefulla trafiksäkerhetsfrämjande åtgärder kunna vidtas. Detta måste beaktas vid budgetarbetet . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen uttalar nödvändigheten av en uppräkning vid kommande års budgetarbete av anslaget Bidrag till trafiksäkerhetsfrämjande åtgärder vid järnvägskorsningar. () i Heden
mot · FY02146 · 1975-01-16 00:00:00 — av m. fl. om ökad trafikutbildning för värnpliktiga. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1975:166 hemställs att hos regeringen begär en utredning som syftar till att alla värnpliktiga under sin värnpliktstid ges möjlighet att frivilligt och kostnadsfritt få delta i sådan trafikutbildning att prov för körkort kan avläggas. () ()
mot · FY021461 · 1975-01-27 00:00:00 — Motioner nr 1461 1468 av m. fl. om fördelningen av vägbyggnadsanslagen. En förutsättning för att våra kommunikationer i landet skall fungera tillfredsställande är att vårt vägnät håller en god standard. Detta har stor betydelse inte minst då det gäller trafiksäkerheten och ett ekonomiskt utnyttjande av våra vägtransportmedel. 1 årets budgetproposition bil. 8 äskas anslag till vägväsendet med 3 014,4 milj. kr. Det är en ökning från föregående budgetår med 250,9 milj. kr. Då man emellertid tar del av de långtidsplaner för vägbyggande som upprättats av statens vägverk för perioden 19761980 för de olika länen finner man att det föreligger en mycket stor skillnad mellan de faktiska behoven av byggande och underhåll och möjligheterna att tillgodose dessa. 1 en skrivelse till chefen för konstaterar bl. a. i att det enligt den behovsinventering som i länet gjort framgår att det eftersläpande byggnads- och underhållsbehovet är mycket stort, drygt 400 milj. kr. eller av det totala behovet. Man konstaterar vidare att av det totala inventerade behovet av byggnation av riksvägar inom 1990 kommer att kunna tillgodoses inom ramen för planeringsnivå 1 och inom ramen för planeringsnivå II . Tar man riket som helhet finner man att motsvarande behovstäckning för de båda planeringsnivåerna uppgår till 29 respektive . Endast två län kommer att få en lägre total behovstäckning än om ramarna kommer att fastläggas enligt planeringsnivå 1. Jämför man medelstilldelningen till de enskilda länen sett i förhållande till inventerade behov finner man att ramarna för byggande av riksvägar i blir bland de lägsta i landet. Även om vi är medvetna om att har till uppgift att anvisa de totala vägbyggnadsanslagen, medan fördelningen mellan de skilda länen görs av , kan vi icke uraktlåta att påpeka att det råder en betydande olikhet mellan de olika länens medelstilldelning. Naturligtvis kan man från flertalet län hävda att medelstilldelningen till vägbyggande är alltför låg, vilket talar för att totalanslagen bör höjas. Även om någon större omfördelning mellan länen inom nuvarande totalanslag inte torde vara realistiskt bör dock en viss justering vara möjlig. Av det sagda framgår att det är nödvändigt att kunna göra jämförelser mellan olika vägbyggnadsbehov över hela landet; detta får inte hindras genom den nuvarande indelningen i planeringsområden. Det framstår således som nödvändigt att uppnå en jämnare fördelning av vägbyggnadsanslagen mellan de olika länen. Detta är nödvändigt inte minst med tanke på möjligheterna att bedriva en meningsfull regionalpolitisk planering som syftar till en fortsatt utveckling av näringslivet och därmed tryggar sysselsättningen. Med stöd av det anförda hemställes att som sin mening uttalar nödvändigheten av en jämnare fördelning av vägbyggnadsanslagen mellan de skilda länen i kommande långtidsplaner. () () ()
mot · FY021462 · 1975-01-27 00:00:00 — om införande av en mognadsålder för mopedförare, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1975:1375 hemställes att beslutar 1. att s. k. mognadsålder för framförande av moped införes, och då lämpligen fr. o. m. det år man fyller , 2. att lämpliga åtgärder vidtages angående ett införande av obligatoriskt användande av hjälm för mopedtrafikanter.
mot · FY021465 · 1975-01-27 00:00:00 — om verksamheten vid SJ :s verkstäder. För SJ-verkstäderna i landet gäller att de f. n. har en beläggning på i genomsnitt . För att en lönsam produktion skall erhållas beräknar man att av verkstäderna avyttras. Mot den bakgrunden är det förvånande att verkstäder måste upphöra med beställningsarbete från industriföretag i bygden. Så är fallet med verkstadsfilial. Verkstaden har tidigare haft större och mindre beställningsarbeten i svets och plåt för privata industriföretag. Denna möjlighet föreligger ej längre - till nackdel både för verkstaden själv och för den industriella verksamheten i bygden. Dessa legoarbeten förs över till andra verkstäder ofta på långt avstånd trots att SJ-verkstaden har lokaler och maskiner. Arbete finns således ytterligare, men man har anställningsstopp och kan ej under sådana omständigheter ta emot beställningsarbete. Vid Bollnäsverkstaden tillverkas bl. a. bufferthylsor. Enligt uppgifter kommer emellertid bufferttillverkningen att flyttas utomlands; man skall gå in för standardmodeller med internationella mått, och denna tillverkning beräknas ske billigast och mest rationellt utomlands. Jag finner det orimligt att ett statsföretag som SJ som det erhåller medel från staten söker sig utomlands med sina beställningar av materiel, och detta i ett läge när flera arbetstillfällen behöver skapas här hemma och när SJ :s egna verkstäder borde ha kapacitet över för ytterligare tillverkning. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos regeringen kräver en översyn av gällande principer för SJ :s verkstäders utläggning av legoarbete och SJ :s beställningar utomlands.
mot · FY021467 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om höjda statsbidrag till enskilda vägar. De statsbidragsberättigade enskilda vägarnas längd uppgår till , vilket är mer än en tredjedel av det totala vägnätet. Det enskilda vägnätet har ökat väsentligt i betydelse genom biltrafikens ökning, virkestransporternas överförande från flottning till bil- och traktortransport, genom den mycket starkt ökande fritidsbebyggelsen och genom ökning av rekreation och friluftsliv. Standarden på det enskilda vägnätet har ej kunnat höjas i takt med den ökande trafiken, och de enskilda väghållarna har fått ett väghållningsansvar som står i avsevärd disproportion till deras eget utnyttjande av vägarna. Det är otillfredsställande att människorna i de glesare bebyggda delarna av landet har de sämsta vägarna och att de dessutom också får vidkännas särskilda kostnader för sina vägar. Det måste vara en målsättning att söka fördela vägkostnaderna mer rättvist och avlasta från enskilda människor kostnaderna för en trafik som genom utvecklingen numera kan betecknas som allmän. För dagen är det emellertid av största betydelse att behålla det enskilda vägnätets standard på så hög nivå som möjligt. Med hänsyn till den eftersläpning som råder i fråga om vägbyggandet måste anslaget till byggande av enskilda vägar bedömas sorn otillräckligt. Enligt uppgifter från föreligger en betydande eftersläpning i fråga om byggande och iståndsättning av enskilda vägar. Situationen medför att många väghållare uppger sina byggnadsplaner när de får besked om den långa tid som kan åtgå innan bidrag kan erhållas. Arbetsmarknadsmedel har i stor utsträckning kunnat komplettera de ordinarie anslagen när det gällt det allmänna vägnätet. Endast i undantagsfall har de kunnat användas inom det enskilda vägväsendet. Vi anser, under rådande förhållanden, att detta är en stor brist i planeringen. Arbetslösheten är fortfarande betydande, särskilt inom de delar av landet där det enskilda vägnätet är stort. En upprustning av det enskilda vägnätet med beredskapsmedel skulle där vara arbetsmarknadspolitisk! berättigad och innebära en välbehövlig förbättring av vägnätet. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos regeringen kräver att behovet av ökade anslag till bidrag till byggande av enskilda vägar beaktas vid kommande års budgetarbete. GUNNKL JONÄNG (c) . () i
mot · FY021469 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om nybyggnad av vägen , m. m. Väganslagens fördelning är från regional och inomregional synpunkt av stor betydelse. är genom sin speciella tätortsstruktur och genom den decentralisering av offentlig och privat verksamhet som skett beroende av att en god standard på såväl riks- som länsvägnätet kan upprätthållas. I de långtidsplaner för vägbyggandet som upprättats av framgår att de eftersläpande behoven vad avser länets riksvägar tillgodoses i alltför ringa omfattning. anslagsnivå I tillgodser och alternativ II medan motsvarande andelar för samtliga lån sammantaget utgör 29 respektive . Behovstäckningen är låg också då det gäller länsvägarna i länet. I budgetpropositionen har begränsningar skett i äskanden, vilket ytterligare kan påverka möjligheten att upprätthålla vägbyggandet och underhållet på en acceptabel nivå. Vi vill i anslutning därtill understryka att det extra anslaget på 200 milj. kr. till byggnads- och förbättringsåtgärder på statliga vägar ställs till disposition så fort som möjligt. Det bör till större delen tas i anspråk för förbättringsåtgärder på det befintliga vägnätet. Inom är det väsentligt att nybyggnad av vägen kan genomföras. Detta projekt har funnits med i flerårsplanerna men har på grund av minskade ramar och beslut av centrala statliga myndigheter i övrigt måst skjutas . Behovet av ombyggnad av denna har ökat med den växande trafiken och utgör från inomregional synpunkt ett nödvändigt komplement för transportförsörjningen i öst-västlig riktning inom länet. Ett annat behov som inte rymts inom nuvarande ramar är byggande av trafikplats på vid som blivit akut på grund av Volvos beslut om etablering. Från lokaliseringssynpunkt hälsas denna etablering med tillfredsställelse och kan ses som resultat av ansträngningar från statliga och kommunala myndigheter att bredda sysselsättningen i . Vi vill understryka vikten av att denna etablering kan följas upp genom att nämnda vägbyggnadsprojekt kommer till stånd. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att nybyggnad av vägen och byggande av trafikplats på vid bör komma till stånd inom ramen för nästa flerårsplan. () ()
mot · FY02147 · 1975-01-01 00:00:00 — av m. fl. angående försvarets flygverksamhet i . har beslutat att genom inköp av ytterligare mark utvidga skjutfält som övningsfält för pansarförband P 6. Därvid förutsattes, såvitt framkom i de olika alternativen, att det äldre flygfältet på även skulle ingå i pansarövningsfältet. Flygfältet har använts dels som alternativt övningsfält för F 5:s propellerutbildning, dels av den civila flygklubben. F 5:s användning av fältet torde inskränka sig till någon månad . Alternativa möjligheter står F 5 till buds. Ett är det av flygvapnet ägda Everödsfältet, som emellertid förvaltas av . Det föreföll alltså beslutsfattarna som om genom flygfältet goda utvecklingsmöjligheter förelåge för pansarövningsfält och artilleriskjutfält i . De civilpersoner som fick avträda sin mark har även övertygats härom. Oberoende därav har emellertid på okända grunder landningsbanorna på flygfält belagts med ny asfalt. I närheten av finns också ett större gräsflygfält, det s. k. Ripafältet. Det hade inte använts sedan kriget, och det borde ha försålts eller överförts till domänverkets förvaltning. Det synes angeläget att försvarets flygverksamhet i Kristianstadstrakten koncentreras till Everödsfältet, som även har civil användning, och att de övriga öppna flygfälten avvecklas. att ger regeringen till känna vad i motionen anförts.
mot · FY021470 · 1975-01-27 00:00:00 — om anstånd med inbetalning av överlastavgift. har föreskrivit att överlastavgift enligt lagen om överlastavgift (1972:435), skall inbetalas på postgirokonto senast efter mottagandet av besked om påföring av sådan avgift. Restavgift utgår på belopp som inte betalas inom föreskriven tid. Genom ändring i lagen om överlastavgift (SFS 1974:292) infördes möjlighet till nedsättning eller eftergift av överlastavgift. Beslut härom fattas av regeringen efter ansökan. Ansökan om nedsättning eller befrielse hinner emellertid inte behandlas inom den föreskrivna betalningstiden. Detta kan leda till att ärendet blir föremål för indrivning, vilket förden betalningsskyldige framstår som obilligt i de fall då ansökan om anstånd eller eftergift har inlämnats i rätt tid. En mot behandlingstiden svarande förlängning av inbetalningsfristen framstår som angelägen. bör restavgift ej utgå. Med stöd av ovanstående hemställes att hos regeringen begär sådan ändring av gällande bestämmelser att får bevilja anstånd med inbetalning av överlastavgift som ärendet prövas i högre instans.
mot · FY021471 · 1975-01-27 00:00:00 — av i och om lägre telefonkostnader för pensionärer. Ålderdomen innebär för många människoren besvärlig social omställning. Många lever i en isolering, som ger en ständig otrygghetskänsla inför eventuell sjukdom. Den kontaktfattiga tillvaron gör ålderdomen besvärligare än den behöver vara. Den sociala situation som många åldringar hamnar i torde i sig skapa vårdbehov i samhället. Särskilt svår är naturligtvis situationen för de gamla som inte har tillgång till det utmärkta kommunikationsmedel som telefonen utgör. Möjligheten att ringa någon anhörig eller granne för att fä något ärende uträttat eller hjälp vid sjukdom är en viktig trygghetsfaktor för många. Möjligheten att fä kontakt och prata med andra människor, utan betydande besvär, ger livet för de flesta ett ökat innehåll. Det är viktigt att alla äldre människor skall kunna ha telefon. Därigenom kan de lättare bo kvar i sina hem med bibehållen trygghet för sig själva och sina anhöriga. kostar dock ett nytt telefonabonnemang , vilket av många pensionärer anses vara alltför dyrt. Enligt vår mening är det motiverat att samhället påtar sig kostnaderna för ett nytt telefonabonnemang för pensionärer. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos regeringen begär att staten bekostar nytt telefonabonnemang för pensionärer. () ()
mot · FY021472 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om fördelningen av väg- och trafikanslagen till , m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1975:1716 av m. fl. 1. ger regeringen till känna vad i motionen föreslagits angående fördelning och konstruktion av statliga väg- och trafikanslag till , 2. uttalar att skall bibehållas. H. () () () () () () () () () ()