mot · FY02303 · 1975-01-21 00:00:00 — av m. fl. Införandet av markvillkoret i samband med behandlingen av prop. 1975:150 innebär på lång sikt en klar förbättring då det gäller att komma till rätta med markspekulation och monopolintressen. Den respittid som markägarna erhållit innan markvillkoret träder i full tillämpning är emellertid som vpk tidigare anfört alltför lång för att markvillkoret skall få någon gynnsam effekt för dagens bostadskonsumenter. föreslog för sin del en övergångstid , vilken enligt vår mening också är för lång, men den absolut längsta tid som bör få förekomma. Vi upprepar vårt krav om förändring av gällande markvillkor, så att den respittid markägarna får innan markvillkoret träder i full tilllämpning förkortas till att avse lämplig tidrymd om högst . En effektivare metod att snabbt komma till rätta med problemet är att genomföra vad vpk även vid tidigare riksdagar föreslagit, nämligen att endast samhällsägd mark får stadsplaneläggas och därmed bebyggas. Villkor i fråga om marken bör inte förknippas endast med lånegivningen utan tas in i den allmänna mark- och byggnadslagstiftningen. bör därför uttala att endast samhällsägd mark får stadsplaneläggas. Vpk har också tidigare föreslagit förändringar beträffande expropriationsoch förköpslagstiftning i syfte att dels få snabbare och enklare förfarande för samhällets fastighetsförvärv, dels få priserna vid kommuns utnyttjande av förköpslagen prövade och fastställda till en rimlig nivå. Erfarenheterna av att jämsides med förköpslagen låta expropriationslagen komma till användning föra» hålla fastighetspriserna nere och förhindra spekulation synes vara att inte heller expropriationsförfarandet ger garantier för andra priser än de som kan ha angivits vid affärstransaktioner köpare och säljare emellan. Förköpslagen bör därför ändras så att prövning av köpesummans skälighet kan ske. Den nuvarande förköpslagen förhindrar inte olika fastighetsspekulationer, vilket utvecklingen i visat en rad exempel på. När fastighetsförvaltning bedrives i bolagsform kan lagen kringgås. Fastighetsbolag som försäljes eller köpes behandlas inte på samma sätt som direkta köp eller försäljningar av fastigheter. Vid direkta fastighetsaffärer ges kommun möjlighet att inträda i köparens ställe. Vid köp eller försäljning av fastighetsbolag ges inte denna möjlighet. Fastighetsspekulanter kan därför genom bolagsbildningar bedriva sin verksamhet utan att komma i konflikt med förköpslagen. Denna brist i lagstiftningen måste undanröjas genom en sådan ändring i lagstiftningen som innebär att försäljning eller köp av bolag som äger fastigheter skall betraktas som likvärdigt med direkta fastighetsaffärer. Kommunernas brist på pengar för långsiktiga markförvärv gör det nödvändigt att lånefonden för kommunala markförvärv får anslag av sådan storleksordning att kommunernas markförvärv inte försvåras av för små anslag. har mot bakgrunden av den ökade sanerings verksamheten och därav följande ökad markförvärvsaktivitet i saneringsområden ansett det troligt att kommer att medföra större låneanspråk. Vidare anföres att uppgifterna om den minskade andelen lägenheter på kommunägd mark gör det angeläget att anslaget till lånefonden ökas för att underlätta för kommunerna att bygga upp en god markberedskap och därigenom positivt inverka på samhällsplanering och plangenomförande. Styrelsen anser för sin del att ett anslag till lånefonden på 205 milj. kr. Bostadsministem anser emellertid för sin del att ett anslag av 150 milj. kr. för /76 vore tillräckligt, vilket är en höjning med 25 milj. kr. jämfört med innevarande budgetår. Förslaget motiveras bl. a. med att många kommuner även i fortsättningen bör kunna finansiera markförvärven på annat sätt än genom markförvärvslån. Vidare anföres att anslagsbehovet kan minskas om en förkortning av amorteringstiden för markförvärvslånen genomföres, vilket departementschefen också föreslår. Vpk delar inte uppfattningen om att markförvärvslånefondens utlåningskapacitet blir tillräcklig enligt förslaget i budgetpropositionen utan föreslår, även med hänvisning till vårt förslag om längre lånetid, att anslaget ökas till 250 milj. kr. Inte heller delar vi uppfattningen om att många kommuner kan finansiera markförvärven på andra sätt. Om man menar - vilket föreslagits i debatten om kommunernas ekonomiska problem - att kommunerna skall sälja en del mark och fastigheter för att kunna förvärva ny mark som behöves för samhällsbyggandet, är vi bestämda motståndare till en sådan politik. Förslaget om en minskning av amorteringstiden för lånen från 10 till går tvärtemot vad vpk föreslagit, nämligen att amorteringstiden skall ökas från 10 till , som ett led i att underlätta kommunernas markförvärv. En minskning av amorteringstiden enligt budgetpropositionen blir ett direkt slag mot kommunernas redan dåliga ekonomi och försvårar allvarligt möjligheterna att bedriva en socialt inriktad bostadspolitik i hyresgästerna/lönearbetarnas intresse. Lånetiden för markförvärvslån bör därför fastställas till lägst , varav de fem första bör vara amorteringsfria. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar att A. gällande markvillkor ändras så att markägares respittid innan markvillkoret träder i full tillämpning förkortas till att avse lämplig tidpunkt om högst , B. uttala att endast samhällsägd mark får stadsplaneläggas, C. gällande förköpslag ändras så att prövning av köpesummans skälighet kan ske och att försäljning eller köp av bolag som äger fastigheter skall betraktas som likvärdigt med direkta fastighetsaffärer, D. till lånefonden för kommunala markförvärv för /76 anvisa ett investeringsanslag av 250 milj. kr. och att lånetiden fastställes till lägst , varav skall vara amorteringsfria. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) i GOTAB 75 8559 S 1975