mot · FY02361 · 1975-01-22 00:00:00 — ay m. fl. om anslag till kurser för utländska studerande, m. m. Maj:t åt SÖ att i samråd med UKÄ vidta sådana förberedelser att en avveckling av kursverksamheten i svenska för utländska studerande vid universiteten skulle bli möjlig vid utgången av /75.1974-06-20 anmälde SÖ till Kungl. att det begärda samrådet med UKÄ ägt rum. Det var verkens uppfattning att beskaffenheten av ifrågavarande kursverksamhet gör det nödvändigt att alla förändringar i dess organisatoriska ställning grundas på omsorgsfulla förberedelser. I skrivelsen underströks att kurser i svenska vid universiteten i vissa fall är en grundläggande förutsättning för att ett internationellt studerandeutbyte med som deltagande part skall vara möjligt. I skrivelsen hänvisades vidare till pågående utredningsarbete och konstaterades att de båda ämbetsverkens gemensamma slutsats av dessa omständigheter är att de förändringar i denna kursverksamhets ställning och arbetsvillkor som är uppenbart behövliga bör anstå. Årets förslag till statsbudget upptar trots detta inte något anslag till sådana kurser. Enligt statsrådets mening bör detta utbildningsbehov kunna tillgodoses inom ramen för invandrarundervisningen och den kommunala vuxenutbildningen. Frågan om undervisning i svenska för utländska studerande är intimt förknippad med dels frågan om behörighet för sökande med utländsk förutbildning att studera vid svensk högskola, vilken utretts av först kompetensutredningen (KU, SOU 1970:20) och senare av kompetenskommittén (KK,SOU 1974:71), dels frågan om utbildningens internationalisering, vilken utretts av UKÄ:s internationaliseringsutredning (nr 21 1974). Att invandrarstuderande behöver förkunskaper i svenska är självklart. Det har inte varit ett formellt behörighetskrav, men i realiteten har man vid universiteten begärt sådana förkunskaper. KU.s förslag i det avseendet ifrågasattes inte heller av någon remissinstans. KU:s förslag om att även gäststuderande skulle behöva förkunskaper i svenska avstyrktes av statens invandrarverk och invandrarutredningen. Övriga remissinstanser som yttrade sig i frågan tillstyrkte förslaget och betraktade det som angeläget. Eftersom undervisningen så gott som undantagslöst bedrivs på svenska inom den grundläggande högre utbildningen vid svenska läroanstalter och eftersom läromedel på svenska används i relativt stor utsträckning, är det nödvändigt att krav på kunskaper i svenska i princip ställs upp för alla utländska studerande med undantag för danska, finlands-svenska och norska 1 vad gäller kunskapsnivån föreslog KU att utländsk sökande skall klara kursen Svenska 3 enligt av UKÄ fastställd studieplan eller visa sig ha motsvarande kunskaper. Detta krav tillämpas inom universiteten. 1 gällande studieplan anges att målen för denna kurs är att ge de studerande följande kunskaper och färdigheter: O förmåga att utan nämnvärda svårigheter följa undervisning och konversation såväl i allmänna ämnen som inom det egna facket O ett gott uttal - fritt från störande felaktigheter O någon förmåga att förstå olika språkvarianter O tämligen god förmåga att föra samtal och diskussioner såväl i allmänna ämnen som inom det egna facket O ökad färdighet att uttrycka sig skriftligt 0 ökad kännedom om svenska kulturella och sociala förhållanden Dessa mål förefaller relevanta. Utländska studerande bör genom en svenskundervisning som uppfyller målen ha rimliga förutsättningar att tillgodogöra sig svensk högskoleutbildning. har utländska studeranden möjligheter att skaffa sig för fortsatta högre studier nödvändiga kunskaper i svenska genom särskild undervisning som /69 anordnas av universiteten. Denna omfattar fyra kurser (Svenska 1-4) om vardera och tar sammanlagt mellan en och två terminer i anspråk. Studieplaner fastställs av UKÄ. Behöriga att delta är icke svensktalande studerande vid universiteten eller icke svensktalande personer som avser att söka inträde vid dessa och som, med undantag för kunskaper i svenska, uppfyller behörighetsvillkoren för inträde. Kursen Svenska 4 är frivillig för de studerande. Undervisningen sker vid i regi av (1ES) samt vid universiteten i , , och i regi av Kursverksamheten vid respektive universitet. Enligt studieplanen är kurserna Svenska 1-3 avsedda att läggas ut över en och en halv termin. Så sker emellertid nu endast i , medan man vid övriga lärosäten funnit det mer ändamålsenligt att koncentrera undervisningen och genomföra Svenska 1-3 på en termin. Det bör dock framhållas att det från flera håll framförts att det med nuvarande tidsramar och gruppstorlek är omöjligt att uppnå de fastställda kunskaps- och färdighetsmålen. Studerandesammansättningen har radikalt förändrats så att man endast i undantagsfall kan förutsätta goda förkunskaper 1 engelska, tyska och franska, något som är en förutsättning för att målen för Svenska 3 skall kunna uppnås inom givna ramar. har tagit konsekvenserna av detta och kräver fr. o. m. godkänt resultat från kursen Svenska 4 före påbörjandet av universitetsstudier. ansåg för sin del att det var tveksamt om kurser i svenska för utländska studerande även skulle organiseras och administreras av universiteten och menade att sådana kompletteringsstudier borde förläggas till den gymnasiala vuxenutbildningen. å andra sidan fann att två motstridiga intressen gör sig gällande bland utländska aspiranter till högskoleutbildning i . En grupp med vanligen ganska omfattande allmän teoretisk förutbildning önskar tillträde till vissa bestämda studier med minsta möjliga tidsspillan för inhämtande av kunskaper i svenska. Dessa sökande är oftast gäststuderande. En annan grupp - vanligast invandrare och flyktingar - önskar mera undervisning i svenska än vad Svenska 1-3 innebär, mera samhällsorientering samt en betydligt mer omfattande studie- och yrkesvägledning än vad som förekommer. Dessa önskemål har ofta framförts i efterhand av utländska studerande som påbörjat högre studier här. KK ansåg det omöjligt att i en enda kursform tillgodose båda dessa gruppers krav på undervisning i svenska. Frågan om svenskundervisningen fordrade enligt dess mening flera olika lösningar. För i första hand invandrare borde övervägas en ettårig preparandkurs inom den gymnasiala vuxenutbildningen. De gäststuderande, däremot, efterfrågar och behöver vanligtvis en svenskundervisning av annat slag. En lösning vore att inom den gymnasiala vuxenutbildningen erbjuda en koncentrerad kurs i svenska. Målsättningen för en sådan utbildning bör enligt KK:s mening knyta an till den som gäller enligt studieplanen för Svenska 3. KK ansåg emellertid att det vore olyckligt att avskaffa all utbildning i svenska för utländska studerande inom högskoleutbildningen. Åtskilliga gäststuderande har behov av en fackspråkligt inriktad utbildning i svenska. (IU) tar i sitt slutbetänkande också upp kurserna i svenska för utländska studerande. I fråga om huvudmannaskapet anför utredningen att i vad det gäller invandrarstudenter, som inte redan påbörjat universitetsstudier utanför , vissa skäl kan tala för att utbildningen i svenska förläggs till den gymnasiala vuxenutbildningen. De studerande får då en mera neautral situation inför studie- och yrkesvalet än om utbildningen förläggs till universiteten. Men även om svenskundervisningen för vissa invandrarstuderande kan förläggas till den gymnasiala vuxenutbildningen, vore det enligt IU olyckligt och i strid mot internationaliseringssträvandena att avskaffa all utbildning i svenska vid universiteten för utländska studerande. Utredningen pekar på att i vissa fall svenskstudiet är integrerat med studier av svenska samhällsförhållanden, varför det av såväl pedagogiska skäl som praktiska hänsyn vore starkt olämpligt att i sådana fall bryta ut svenskstudiet ur sitt sammanhang. När det gäller gäststudenter i allmänhet tycker IU att det inte heller är en lämplig lösning att förlägga svenskstudier till den gymnasiala vuxenutbildningen. Dessa gäststudenter kommer till med mål att bedriva studier av bestämt slag, kanske endast . Den svenskutbildning som de i första hand har behov av är en på speciella fackspråkliga behov inriktad utbildning. Det är då mest ändamålsenligt om svenskstudierna bedrivs i så nära anslutning till universitetsstudierna som möjligt. För vissa utländska studerande bör alltså under alla omständigheter utbildningen i svenska bedrivas vid universiteten. Man kan då fråga sig, om det är lämpligt att splittra denna utbildning genom att överföra en del av den till den kommunala vuxenutbildningen. För att utbildning i svenska för alla utländska universitetsstuderande skall ligga vid universiteten talar även att undervisning i svenska som främmande språk inte bedrivits och inte för några andra invandrargrupper skulle komma att bedrivas inom den kommunala vuxenutbildningen. Det är att märka att univeristeten under de år som gått , då undervisningen i svenska för icke svensktalande studerande startade, samlat betydande erfarenheter, medan den kommunala vuxenutbildningen i stort sett saknar sådana. Erfarenheterna gäller social och kurativ service åt de studerande, uppbyggande av en pedagogisk-administrativ apparat för planering och genomförande av undervisningen. Särskilt anställda sysslar med detta. En testapparat har byggts upp liksom materialbanker med ljudband, bildmaterial av olika typ, stencilerade övningar för olika grammatiska problem och olika typer av individualiserande material. Det är att märka att sådant material är av stor vikt när det gäller att göra språkundervisningen så effektiv som möjligt. Att bygga upp motsvarande apparat vid den kommunala vuxenutbildningen blir både kostsamt och tidskrävande. Det måste mot bakgrund av vad som ovan anförts framstå som orimligt att som i årets statsverksproposition utan närmare motivering och utan att anvisa framtida lösningar av utbildningen i svenska för utländska studerande dra in ett anslag till en verksamhet av vital betydelse för en stor grupp studerandes framtida möjligheter att följa undervisning vid svensk högskola. Det framstår som rimligt att även under /76 anslå medel till kurser i svenska för utländska studerande vid universiteten. UKÄ har i petita äskat , vilket med undantag för en prisoch löneuppräkning på . innebär oförändrat anslag jämfört med närmast föregående år. Det är rimligt att verksamheten får fortgå i oförändrad omfattning i avvaktan på att hela frågan om utbildning i svenska för utländska studerande kan få en samlad lösning. Mot bakgrund av vad departementschefen anfört i propositionen 1975:1 bör medel kunna tas från anslaget till Bidrag till driften av kommunala skolor för vuxna, vilket alltså föreslås minskat med motsvarande belopp. Departementschefen bör vidare låta snabbutreda frågan beträffande svenskutbildning för utländska studerande med beaktande av vad som anförts av kompetenskommittén och UKÄ:s internationeliseringsut redning i syfte att åstadkomma lösningar som är lämpliga även från gäststudenternas synpunkt. I anledning av ovanstående hemställs härmed 1. att beslutar att under littera E till Vissa kurser för utländskstuderande för /76 anvisa ett förslagsanslag av , 2. att beslutar att under littera G 5 till Bidrag till driften av kommunala skolor för vuxna för /76 anvisa ett förslagsanslag av , 3. att hos regeringen anhåller att frågan om utbildning i svenska för utländska studerande utreds. () () () ()