mot · FY021330 · 1975-01-25 00:00:00 — av herrar och om biblioteksersättningen, m. m. 1 bilaga 10 till budgetproposition, punkt B 5 Ersättning åt författare m. fl. för utlåning av deras verk genom bibliotek m. m. föreslås ingen höjning av biblioteksersättningens multiplar. Dessa har utgått oförändrade /73 med per hemlån av skyddat svenskt originalverk, per hemlån av verk i skyddad svensk översättning samt 72 respektive för referensexemplar av de två verktyperna. Den totala biblioteksersättningen har undergått viss höjning till följd av ökad utlåning. 1 budgetproposition utgår man från oförändrade multiplar och föreslår endast en smärre justering uppåt av anslagets totalsumma på grund av förväntad ytterligare stegrad utlåning. Styrelsen för har i sina äskanden yrkat en höjning av ersättningen till för hemlån av originalverk (. för referensexemplar) och för hemlån av översatt verk (för referensexemplar). I detta höjningsyrkande föreligger en förändring i relationerna mellan ersättningarna för svenska originalverk och översättningar dvs. en höjning av de senare från en tredjedel av grundmultipeln till hälften av densamma. (Grundmultipeln = ersättningen per hemlån av skyddat svenskt originalverk.) Som motivering för denna ändring har fondstyrelsen anfört att relationen mellan författarersättning och översättarersättning på biblioteksområdet skall vara densamma som på andra närliggande områden, exempelvis beträffande talboksersättningen och ersättningen för sändning i av tidigare utgivet verk, fondstyrelsen har vidare påpekat att just översättarna drabbats särskilt hårt av de senaste årens minskade bokutgivning i . fondstyrelsen har i sina petita därvidlag övervägt och i allt väsentligt anslutit sig till de synpunkter som framförts av i dess skrivelse till av . Som följd av rekommendation har kontinuerligt hållits förhandlingsliknande överläggningar mellan departementet och KLYS (Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd) beträffande statens insatser för kulturarbetarna. KLYS, som representerar alla de femton fackliga sammanslutningarna av kulturarbetare, har vid överläggningarna förordat ersättningar framför stöd i form av stipendier. Vid prioriteringar mellan olika konstnärsgrupper har KLYS inför statsverkspropositionen 1973 och 1974 satt bildkonstnärerna i främsta rummet. sina förslag i hög grad tagit hänsyn till dessa prioriteringar. Det kan påpekas att man härigenom följt en linje som etablerades , då dåvarande ecklesiastikministern inledde de därefter årliga informella överläggningarna med KLYS-organisationerna som senare institutionaliserats. års budgetproposition har KLYS enhälligt prioriterat höjd biblioteksersättning framför varje annan åtgärd inom kulturarbetarsektorn. Detta framgår bl. a. av KLYS skrivelse av till . I budgetpropositionen har man emellertid även satt bildkonstnärerna i främsta rummet och därmed efter överläggningarnas tillkomst gått emot nämndens prioriteringar. Departementschefen motiverar den uteblivna höjningen av biblioteksersättningens multiplar med hänvisning till att en översyn av systemet för ersättningar till olika konstnärsgrupper kommer att aktualiseras genom det slutbetänkande som förväntas framlägga rörande bl. a. nämnda gruppers ekonomiska villkor. Här bör anmärkas att departementschefen statsverksproposition hänvisade till samma betänkande som man då förutsatte skulle framläggas . I avvaktan härpå begränsades insatserna för kulturarbetarna till i huvudsak vissa förstärkningar inom bildkonsten. Betänkandet försenades och aviserades därpå samt slutligen till instundande vår. Omständigheten innebär att det kommer att dröja ytterligare innan förslag kan föreläggas . Det finns väl grundade skäl att anta att betänkande icke kommer att innehålla några förslag som innebär principiella förändringar i biblioteksersättningssystemet. Detta hänger bl. a. samman med att systemet sedan det infördes har tillämpats, prövats och utvecklats till ett i sig utmärkt instrument för författarnas ekonomiska och sociala trygghet som dessutom kommit att stå som förebild för motsvarande strävanden i flera andra länder. Enligt vår bestämda mening får man inte nu skjuta frågan om biblioteksersättningens höjning med hänvisning till kommande betänkande eller, som KLYS framhåller i sin prioriteringsskrivelse: Betänkandets fördröjning får inte tas till intäkt för en stagnation på de områden, för vilka redan allmänt accepterade ersättningsmodeller föreligger. F.ö. torde, som ovan antytts, en hänvisning till betänkandet sakna relevans, eftersom allt talar för att några förslag icke kommer att framläggas som går emot en vidareutveckling av fondens väl prövade trygghetsprogram. Vissa led i trygghetssystemet är ännu outvecklade och ofullständiga eller har givetvis försökskaraktär därför att erforderliga medel saknats. Detta beror givetvis både på att höjninarna av grundmultiplarna uteblivit och på att realvärdet urholkats genom penningvärdeförsämringen. Av författarfondens petita framgår att en slutlig utbyggnad av biblioteksersättningssystemet som även kommer fotografer och tecknare till godo i deras egenskap av bokillustratörer - förutsätter att ersättningen för lån av skyddade svenska originalverk, grundmultipeln, utgår med i dagens penningvärde ca och för övriga multiplar i relation härtill. En uppräkning av ersättningen till penningvärde ger en grundmultipel av ca . Med hänsyn till den aktuella situationen kan vi inte föreslå en höjning till . Å andra sidan är det uppenbart att ett återställande av realvärde inte är till fyllest. a. bör påpekas att författarfonden i enlighet med det trygghetsprogram, som författarna själva utarbetade , nu disponerar en vida större del av biblioteksersättningen än tidigare i sådana former långtidsstipendier, stipendietillägg och pensioner att medlen för mottagarna blir beskattade. Detta ger mottagarna bättre långtidstrygghet men totalt sett mindre för försörjningen direkt tillgängliga medel. Därtill kommer att de reformer som genomförts till förmån för löntagargrupperna inom avgiftspolitikens område (arbetsgivar- och försäkringsavgifter) icke kommit författarkåren till godo. Tvärtom har författarna, som skatterättsligt betraktas som rörelseidkare, drabbats av beslutade företagaravgifter, för vilka denna yrkesgrupp saknar möjligheter att kompensera sig. För att motverka en faktisk stagnation eller en hotande avveckling av delar av trygghetsprogrammet fordras uppenbarligen en uppräkning av grundmultipeln till åtminstone . Såväl författarfondens styrelse som har, som ovan nämnts, i sina petita särskilt uppehållit sig vid översättarersättningen. Vi delar uppfattningen att biblioteksersättningen till översättarna bör utgå med hälften av den grundmultipel som tillkommer författarna. Författarfondens ovan refererade motiveringar är helt övertygande. Detta innebär att en uppräkning av grundmultipeln till för svenska originalverk ger per hemlån av översatt verk. Det bör ankomma på vederbörande utskott att med utgångspunkt i detta beräkna erforderlig medelsanvisning till Ersättning åt författare m. fl. för utlåning av deras verk genom bibliotek m. m. Som bekant tillförs författarfonden hela den av beslutade biblioteksersättningen. En del av denna utgår individuellt i form av s. k. författarpenning i relation till utlån av den enskilde författarens verk. Resterande belopp utgör fondens fria del, vilken används för pensioner, stipendier m. m. och därmed får en påtaglig inkomstutjämnande effekt. fastställde hur stor del som skulle utgå i författarpenning. När 1972 höjde biblioteksersättningens grundmultipel , underlät man att ta ställning till denna fördelningsfråga och rekommenderade att man vid överläggningar mellan departementet och löste denna fråga. fastställdes författarpenningen till som nya avtrappningsregler infördes vid höga utlåningstal. Dessa innebär t. ex. att den individuella ersättningen vid över 400 000 lån bara uppgår till och sålunda tillförs fondens fria del. En följd av detta system är att mindre än en tredjedel av fondmedlen utgår till författarna efter deras lånesiffror, medan återstoden används för den åsyftade inkomstutjämningen. Enligt vår uppfattning bör man fortsätta på den inslagna vägen och låta författarpenningens del av biblioteksersättningen bli beroende av överläggningar mellan departementet och enligt nämnt mönster. Under hänvisning till ovanstående hemställes att beslutar 1. att biblioteksersättningen fastställes till för hemlån av skyddat svenskt originalverk och för referensexemplar av dylikt verk samt för hemlån av verk i skyddad svensk översättning och för referensexemplar av dylikt verk, 2. att författarpenningens storlek fastställes efter överläggningar mellan departementet och . P. O. ()