mot · FY02930 · 1975-01-23 00:00:00 — av i m. fl. om prioriteringen av de regionalpolitiska åtgärderna inom stödområdet. Det regionalpolitiska stödet utgör en stimulansfaktor av mycket stor betydelse för sysselsättningsutvecklingen i skogslänen. I budgetpropositionen (1975:1 bil. 13) redovisas en beräknad sysselsättning genom lokaliseringsstöd för perioden 31 augusti 1974 för nära 33 000 personer. Av dessa arbetstillfällen har uppemot 10 000 eller tillskapats utanför stödområdet medan ca 23 000 arbetstillfällen hänför sig till stödområdet. Det råder inte något tvivel om att dessa betydande statliga stimulanser på ett väsentligt sätt bidragit till en gynnsammare utvecklng på flera håll i skogslänen. Lika klart är emellertid att arbetslöshets- och sysselsättningssituationen i skogslänen är sådan att kraftfulla insatser krävs. Arbetslösheten i skogslänen är enligt fortfarande nästan dubbelt så hög som i storstadslän och övriga län i södar och . Sysselsättningsgraden är dessutom betydligt lägre i skogslänen än i övriga län. Situationen i skogslänen kan exemplifieras med förhållandena i . Där var mer än 4 000 av de personer som besökte arbetsförmedlingen fortfarande utan sysselsättning vid månadens slut. kan man konstatera att gruppen aktivt arbetssökande kvinnor ökar trots en betydande ökning av antalet sysselsatta. Antalet lediga platser i länet i förhållande till landet i övrigt var bland de lägsta som noterades . Arbetsmarknadssituationen i större delen av skogslänen, framförallt i inlandet, är klart otillsfredsställande. Departementschefen utgår i budgetpropositionen från att större investeringar skall kunna genomföras utan statligt lokaliseringsstöd och att fondmedel i stor utsträckning skall tas i anspråk. Det framgår emellertid inte klart hur de regionalpolitiska synpunkterna därvid kommer att beaktas. Vi hemställer därför att uttalar att de regionalpolitiska problem, som är mest framstädande i det inre stödområdet, beaktas vid ianspråktagande av fondmedel. Inledningsvis konstaterades att av det utgivna lokaliseringsstödet har ca 30 96 tilldelats områden utanför det allmänna stödområdet. Vi har full förståelse för att insatser utanför stödområdet kan vara erforderliga i vissa speciella fall. Den tendens till vidgning av stödområdet och ökat utnyttjande av lokaliseringsstöd utanför stödområdet som kommit till uttryck i skilda sammanhang finner vi emellertid vara oroande. Sorn vi försökt framhålla är de regionalpolitiska problemen utan tvivel mest framträdande i skogslänens inland. Det är ju också det förhållandet som har legat till grund för indelningen i ett allmänt och ett inre stödområde. Gränserna för dessa områden kan naturligtvis behöva ändras med hänsyn till utvecklingen. har emellertid utvecklingen inte varit sådan att behovet av insatser inom stödområdet kan minskas. Vi finner snarare att en ytterligare prioritering av det inre stödområdet borde övervägas. Samrådsskyldigheten för industriell verksamhet enligt lagen (1970:725) om lokaliseringssamråd upphävdes fr. o. m. . Utredningen om regionalpolitiska styrmedel har avgett ett betänkande (SOU 1974:82) som remissbehandlas. Vi finner det angeläget att beslut om ytterligare styrmedel, utöver nuvarande regionalpolitiska åtgärder, kan fattas . Därvid är det nödvändigt att skogslänens speciella problem beaktas. Sammanfattningsvis vill vi framhålla att arbetsmarknads- och sysselsättningsläget i skogslänen, främst deras inland, är sådant att det är ytterligt angeläget att de regionalpolitiska målsättningarna markeras. Det bör ske genom en fortsatt, om möjligt förstärkt, prioritering av insatser på orter inom det inre stödområdet. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att ger regeringen till känna vad som anförts beträffande regionalpolitiska åtgärder inom stödområdet. () ()