ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY021270 · 1975-01-25 00:00:00 — av m. fl. om färdtjänst för handikappade. har bifallit Kungl. Maj:ts proposition 1974:141 angående statsbidrag till färdtjänst för handikappade m. m. I och med detta utgår från 1975.01.01 statsbidrag av kommunernas bruttokostnader för färdtjänst. I propositionen anges emellertid att statsbidraget inte bör förknippas med mera detaljerade föreskrifter om villkor för bidragen. Avsikten uppges vara att man 1975-1977 vill utröna om reglerna för statsbidrag till kommunerna kan förenklas. Den nuvarande situationen är emellertid sådan att det finns ett starkt behov av att ställa vissa minimikrav på färdtjänstens kvalitet för att få en reda i det virrvarr av begränsningar, avgiftsregler och diskriminerande bestämmelser som finns ute i kommunerna. Den helt övervägande delen av landets kommuner har kraftiga begränsningar för de handikappades möjligheter att få färdtjänst. Begränsningarna gäller antal resor, resornas längd, typ av resor; beställning av resa skall göras i förväg, färdtjänsten ärbara tillgänglig eller vissa tider osv. Dessutom finns i vissa kommuner, t. ex. i , bestämmelser om missbruk av färdtjänst som kan leda till avstängning från rätten att utnyttja den. Sådana bestämmelser kan inte betecknas som annat än en grov kränkning av den handikappades medborgerliga rättigheter och ett exempel på vissa samhällsorgans totala olämplighet att handlägga frågor som rör människor i utsatta situationer. Utgångspunkten för de minimikrav som bör ställas mäste vara att den som på grund av handikapp är hänvisad till färdtjänst för sina transporter har samma rätt som icke handikappade att förflytta sig i samhället och ta del av dess sociala och kulturella liv. Det är statens och kommunernas skyldighet att tillse att denna rättighet förverkligas. De villkor som således bör gälla för färdtjänst är följande. Antalet resor skall vara obegränsat. Färdtjänsten skall vara tillgänglig alla veckodagar. Begränsningar till viss typ av resor (arbete, behandling etc.) får ej göras. Avgifterna får ej överstiga kostnaderna för resor med allmänna kommunikationsmedel. Rätt att utnyttja färdtjänst får ej indragas med mindre än att den handikappade erhållit annan likvärdig eller bättre transportmöjlighet. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att beslutar att i motionen anförda minimikrav under punkterna 1 till 5 om antal resor, tillgänglighet, typ av resor, avgifter och rätt att utnyttja färdtjänst skall gälla som villkor för utbekommande av statsbidrag till färdtjänst för handikappade, 2. att hos regeringen hemställer om åtgärder i syfte att utröna hur många kommuner som saknar färdtjänst och orsakerna härtill samt att frågan prövas om förstärkt statsbidrag till kommuner med särskilt höga färdtjänstkostnader, exempelvis glesbygdskommuner. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · FY021271 · 1975-01-27 00:00:00 — om den sociala hemhjälpen till ensamstående. De ensamstående utgör en stor och växande grupp i vårt samhälle. Dessa individers problem är i många fall av samma karaktär som andra gruppers. Vissa svårigheter som möter dem föranleds dock av att samhället behandlar dem som en grupp för sig, som inte innesluts i de samhälleliga omsorgerna. Detta är förhållandet för ensamstående i aktiv ålder som drabbas av sjukdom av mer eller mindre varaktigt slag. Enligt statsbidragsbestämmelserna utgår statsbidrag till kostnaderna för hemhjälpspersonal som i enskilt hem har till uppgift att hjälpa åldringar, handikappade och barnfamiljer. I Råd och anvisningar sägs att den ensamstående kan få viss hjälp om arbetskraftstillgången tillåter det. Detta innebär att de ensamstående i praktiken är utestängda från möjligheten att erhålla sådan hjälp eftersom den sociala hemhjälpsverksamhet som kommunerna bedriver alltjämt befinner sig i ett uppbyggnadsskede. En ensamstående som drbbas av sjukdom eller tillfälligt handikapp är i de flesta fall mer hjälplös än den som bor tillsammans med annan vuxen person. Detta sägs också klart ut i socialutskottets betänkande nr 5 för : Utskottet kan helt ställa sig bakom åsikten att vid sjukdom en person, som bor ensam, ofta har betydligt större behov av hjälp i hemmet än den, som bor tillsammans med annan vuxen person . understryka vikten av att de svårigheter som uppstår för ensamstående att sköta hemmet även vid kortvarig sjukdom beaktas av kommunerna. Även en till omfattningen mycket begränsad hjälp - exempelvis med inköp - kan vara av största betydelse för den ensamstående. Då sådan hjälp ofta torde kunna ges utan att andra angelägna hjälpinsatser behöver nämnvärt ersättas, framstår det som befogat att kommunerna noga överväger möjligheten att lämna hjälpen. Enligt min mening är det angeläget att socialutskottets uttalanden i denna fråga, vilka godkändes av , bringas till kommunernas kännedom genom försorg, lämpligen i Råd och anvisningar. Så har, såvitt bekant, inte skett. Det är även angeläget att en omprövning av bidragsreglerna för social hemhjälp företas i syfte att i möjligaste mån undanröja att de ensamstående åsidosätts vid prövning för erhållande av sådan hjälp. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär 1. att vad socialutskottet anfört i betänkandet 1973:5 beträffande social hemhjälp för ensamstående meddelas i Råd och anvisningar, 2. att en prövning av bidragsreglerna för social hemhjälp företas i syfte att i möjligaste mån undanröja sådant prioriteringstvång som medföratt ensamstående hjälpbehövande sätts i efterhand. GOTAB 75 8765 S 1975
mot · FY021273 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om reklamfritt informationsmaterial till nyblivna föräldrar. Den hälsoupplysning som erbjuder nyblivna föräldrar är mager Ja, nästan obefintlig. Informationsmaterial saknas i stor utsträckning om föräldraskapet och det nyfödda barnets skötsel. Det kan inte vara rätt att nyblivna föräldrar skall vara tvungna att vända sig till reklam för blöj- eller barnmatsindustrin för att fä någon information. har i en remiss yttrat önskemål om en lag som förbjuder att reklam och hälsoupplysning sammanblandas. Detta gäller i högsta grad den information som erbjuds nyblivna föräldrar. Vi vet t. ex. att amningsfrekvensen sjunkit kraftigt i . Situationen blir ju inte bättre av att nyblivna mammor nästan enbart har tillgång till partisk reklam från producenterna om bröstmjölksersättningar efter förlossningen. Vi vänder oss emot att denna reklam t. o. m. delas ut i landstingens regi med hjälp av anställda inom landstingen: barnmorskor, barnsköterskor och sjukhusbiträden. På alla andra områden inom sjukvården är det strängt förbjudet att reklam delas ut. Vi menar även att det är en ohållbar situation att många klinikchefer på våra barnsjukhus är uppknutna som konsulenter åt barnmatsindustrin. Vi anser det vara en mycket olycklig koppling att de överläkare som har ett stort inflytande på inriktningen av forskningen på det barnmedicinska området inte är obundna utan tvärtom arbetar för barnmatsindustrin, som ju också är den största bidragsgivaren till barnmedicinsk forskning. När det även gått så långt att samtliga läkare som arbetar i den pågående amningsutredningen inom är konsulter åt barnmatsindustrin - det vill säga åt producenterna av bröstmjölksersättningar - då tycker vi det är dags för att ingripa. Vad vi främst vänder oss emot är att samhället lämnar fältet fritt för privatkapitalister att spekulera i nyblivna mammors och pappors behov av nödvändig information och vägledning. Det kan helt enkelt inte accepteras att det är producenterna själva som skall upplysa föräldrarna om barnmatens eller andra produkters lämplighet. En sådan bedömning måste göras av experter inom som står fria gentemot privatkapitalistiska intressen. 1* 1975. Mot bakgrund av ovanstående föreslås att hemställer att regeringen ger i uppdrag att utarbeta och till mödravårdscentralerna distribuera ett utförligt informationsmaterial till samtliga nyblivna föräldrar om amning, industritillverkad barnmat, barnets hygien och sömn och andra kring barnets skötsel och utveckling viktiga frågor. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk)
mot · FY021274 · 1975-01-27 00:00:00 — av i Agnäs om en ny abortlagstiftning. Det är inte sant att fostret är en del av moderns kropp. Fostret är en individ. Fostret har från konceptionen människovärde. Därför har det västerländska rättsmedvetandet alltid betraktat fosterfördrivning som brott mot det femte budet. Det är inte sant att en mor vill ha abort. Hon vill att barnet skall få födas. Hennes innersta instinkt, hennes moderliga övertygelse är att det liv som begynt och till vars vårdare hon utsetts skall få fullbordas och nå mognad. Aborterna är frukten av ett tänkande som förgriper sig på heliga normer, omistliga värderingar och i djupaste mening sant mänskligt väsen. Det är inte sant att aborterna är riskfria medicinska ingrepp. Läkarvetenskap och medicin står alltid i livets tjänst. Den som genomgått en abort löper alltid risken av skador och men, psykiskt och fysiskt. Stundom blir det klart först långt efter ingreppet. får ett stort antal unga mödrar, vissa av dem egentligen ännu barn, abort. Den långsiktiga konsekvensen av denna verksamhet öppnar oroande perspektiv. Det är inte sant att har råd med aborterna. Vi har inte råd att lägga våra begränsade resurser för sjuk- och hälsovård på denna verksamhet i dödens tjänst. Våra läkare, vår sjukvårdspersonal behövs för positiva insatser i kampen mot lidande och förgängelse. Vi har inte råd att låta födelsetalet ytterligare sjunka. Proportionen mellan barn och åldringar är redan skrämmande. Det är inte sant att den nuvarande abortlagen överensstämmer med konventionerna om de mänskliga rättigheterna, ty där hävdas barnens, även de oföddas, rätt till liv. har även uttalat sig mot de fria aborterna. Kyrkor och samfund står eniga. Hela kristenheten samlas här i en biblisk övertygelse, en syn på människolivets helgd. Det är troligen inte sant att folkmajoriteten i vårt land stöder den lagstiftning som genomfördes , trots det flertal som nåddes för denna lag i . Oron för konsekvenserna av denna biologiskt oriktiga och ur kristet rättsmedvetandes synpunkt förnedrande lag finns öppet uttalad hos många och förborgad hos ännu fler. I längden kan denna lag inte bestå om barbariet skall undvikas. Den måste ersättas av en lag som tillåter abortiva ingrepp endast när uppenbar fara för moderns liv föreligger. Med stöd av det anförda hemställes att beslutar att hos regeringen begära förslag om ny abortlagstiftning på indikationer enligt motionens syfte. () i Agnäs
mot · FY021276 · 1975-01-27 00:00:00 — av i Agnäs m. fl. om statsbidrag till (Vi som inte röker). Frågan om effektiva åtgärder för att bekämpa de alltmer omfattande skadorna av rökningen har varit föremål för stor uppmärksamhet. Regeringen avser enligt uppgift att under vårriksdagen föreslå åtgärder för en bred satsning mot rökningen på grundval av den utredning i frågan som gjorts av . Ett mycket glädjande tillskott till den verksamhet som bedrivs för att minska tobaksproblemet är bildandet av (Vi som inte röker), en ideell riksorganisation som på folkrörelsebasis vill arbeta med tobaksfrågan. VISIR vill särskilt verka för ett lokalt arbete med opinionsbildning och upplysning genom föreningar, grupper, enskilda medlemmar och särskilda VISIR-skolklubbar. Trots synnerligen begränsade resurser och trots den korta tid som organisationen verkat har åtskilliga initiativ tagits på lokalplanet med utställningar och annan informationsverksamhet, initiativ för att samordna upplysningsverksamheten i vissa kommuner m. m. Förbundet önskar i fortsättningen särskilt satsa på en förbättrad upplysningsverksamhet i skolan genom bildandet av VISIR-skolklubbar i stor omfattning. Det är angeläget att förbundet genom statsbidrag ges tillfälle att konsolidera och utveckla sin verksamhet. Förbundet bör för /76 ges ett statsbidrag om . för anställning av sekreterare, kostnader för förbundsexpedition, framställning av upplysningsmaterial, bildande av skolklubbar m. m. Med stöd av vad som anförts hemställes att beslutar att hos regeringen begära att behovet av anslag med förslagsvis . till beaktas vid tilldelningen av medel till hälsoupplysningsverksamhet. () i Agnäs /ENKEL (fp) () i Ulfsbyn (vpk) i H. ()
mot · FY021277 · 1975-01-27 00:00:00 — om åtgärder för att minska antalet självmord. Vid rättsmedicinska institutionen i har gjorts en utredning, som visar att antalet självmord i ökar i en okänd och skrämmande omfattning. Många fler tar livet av sig än vad statistiken ger oss upplysning om. Enligt den officiella statistiken från , som är grundad på läkarnas dödsbevis, var det 15 933 självmord , en 18-procentig ökning. Men tar man med personer, som dött av överdos av sömnpiller, blir det en 52-procentig ökning. Lägger man till dödsfall genom förgiftning av läkemedel, blir ökningen 18896. Man vet också genom amerikanska undersökningar att många singelolyckor i trafiken är medvetna handlingar och inte beror på punktering eller annat sådant. Om det sker 1 700-1 800 fullbordade självmord , sker det mellan 15 000 och 20 000 självmordsförsök, dvs. Det är mycket höga siffror, som vittnar om tragedier. Vi borde få tillfälle att nå dessa människor innan ropet på hjälp som självmordsförsöket ofta är - leder till just ett försök att förkorta livet. Det visar sig nämligen att de som ropat på hjälp från omgivningen genom självmordsförsöket sedan blir tacksamma om de verkligen blir räddade till livet. Upplevelsen av den egna tömheten löses upp, när en människa engagerar sig för dem. Bland flickor är självmordsförsöken procentuellt sett högst, och bland pojkar ligger de fullbordade självmorden högst. Upp till pubertetsåren är det inte många självmord eller självmordsförsök. Det är i samband med puberteten och som det här tragiska skeendet bland ungdom sätter in. Trots den skrämmande utvecklingen satsar samhället altför litet på att försöka reducera antalet självmord. Forskningsresurser för analys av begångna självmordshandlingar bör ställas till förfogande. Vidare bör mentalhygienisk utbildning ges till bl. a. lärare, skolläkare, skolsköterskor, distriktssköterskor, skolpsykologer och skolkuratorer i en helt annan omfattning än för att förebygga självmordshandlingar. En annan åtgärd, som vidtagits t. ex. i , och , är inrättande av kriscentra. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att hos regeringen begär att en forsknings- och utredningsgrupp tillsättes, med uppgift att analysera begångna självmordshandlingar och upprätta förslag till åtgärder i syfte att minska antalet sådana handlingar.
mot · FY021279 · 1975-01-27 00:00:00 — av i och om inrättande av tjänster som medicinalattaché. Inom den tunga och omfattande sjukvårdssektorn läggs stora kostnader ner på forskares och läkares studier samt på bevistande av kurser och kongresser både när och fjärran. De erfarenheter som därvid vinnes kommer odiskutabelt vårt vårdsamhälle till gagn. Detsamma gäller inom sjukväsendets organisation och administration samt inom sjukhusbyggnadssektorn. Någon fast organiserad bevakning av vad som pågår inom sjuk- och hälsovårdens utveckling utanför våra egna gränser finns inte. Frågan är om vi inte i många sjukvårdsfrågor arbetar utan tillräcklig kontakt med omvärlden. Den sjukvårdspolitiska utvecklingen går snabbt i många länder. Utan tvivel vet vi allt för litet om denna utveckling och de framsteg som görs - åtminstone utanför specialisternas lilla krets. Vore det inte ett sätt att bättre följa utvecklingen utomlands om vi hade några medicinalattachéer? Det kunde vara läkare med praktisk kunnighet i sjukvård, organisation och social utveckling. På andra områden har vi attachéer vid våra beskickningar: t. ex. på kulturområdet, jordbruket, sociala området, inom teknik och vetenskap, försvar, handel jämte press och journalistik. Sjukvårdsområdet, som är ett omfattande och betydelsefullt område, synes vara försummat i detta avseende. Med hänvisning till det anförda hemställs att uppdrar åt regeringen att utreda möjligheterna att inrätta tjänster som medicinalattachéer vid några av våra beskickningar. . () ()
mot · FY02128 · 1975-01-16 00:00:00 — av m. fl. angående valsystemet vid kommunala val. Behovet av en översyn av valsystemet vid kommunala val för att uppnå större rättvisa vid mandatfördelningen är uppenbart och har aktualiserats . Med nuvarande system är det inte ovanligt att ett parti får betala dubbelt så många röster som ett annat för landstingsmandat, beroende på kretsindelningen och avsaknaden av utjämningsmandat. Effekten är likartad i primärkommunerna. Vid behandlingen av riksdagmotioner rörande det kommunala valsystemet anförde föregående år (KU 1974:21) att det bör bli möjligt att ta slutlig ställning till utformningen av ett nytt kommunalt valsystem. Utredningsarbetet har emellertid utgått från att en spärr av samma slag som vid riksdagsvalen skulle tillämpas i fråga om de kommunala valen. Vid den tidigare remissbehandlingen riktades stark kritik mot följderna av en sådan spärr. kommunisterna, som även yrkat på att fyraprocentsspärren vid riksdagsval bör avskaffas, har bestämt motsatt sig planerna på att tillämpa spärren även vid kommunala val. Vi hävdar att det är orimligt att överföra den odemokratiska spärren till de kommunala valen och finnér inte en sådan spärr vara en nödvändig förutsättning för att uppnå rättvis fördelning av mandaten vid kommunala val. Detta bör i stället kunna ske genom översyn av valkretsindelningen eller tillämpning av system med tilläggsmandat. I en reservation till betänkande anfördes från vpk att som sin mening borde ge till känna att den pågående utredningen bör bedriva sitt arbete med inriktningen att fyraprocentsspärren ej skall överföras till kommunala val. Vi vidhåller denna ståndpunkt och anser därför att till regeringen bör ge den meningen till känna inför de aviserade förslagen till nytt valsystem för kommunala val. Med hänvisning till det anförda föreslås att uttalar sig för att vid utformningen av förslag till nytt kommunalvalsystem fyraprocentsregeln icke skall äga tilllämpning. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) i
mot · FY021281 · 1975-01-27 00:00:00 — av fröken och i om höjt anslag till handikappforskningen i . På grund av den snabba förändringen i dagens samhälle är det nödvändigt att kontinuerligt följa upp effekterna för de handikappade och att efter utvärdering snabbt få fram förslag på åtgärder för att förbättrade handikappades situation. Vid , avdelningen för handikappforskning, bedrivs en mycket betydelsefull forskning i syfte att fö fram hjälpmedel som kan ge handikappade människor möjligheter att fungera i samhället. fick en personlig professur i handikappforskning, vilken innehafts av professor . Vid avdelningen bedrivs forskning på tre huvudområden: dels boendesituationen för handikappade, dels tekniska hjälpmedel och dels socialpsykologiska aspekter. Beträffande boendesituationen görs omfattande analyser av de handikappades behov av bostäder och deras utformning med hänsyn till olika krav, och med utgångspunkt i de forskningsresultat som därvid framkommer utarbetas förslag och normer för bostads- och samhällsplaneringen. När det gäller tekniska hjälpmedel koncentreras forskningen på sådana ting som rullstolar, lyftapparater och speciella hjälpmedel i bostäderna. De behov som efter verkställda analyser konstateras föreligga blir sedan grunden för konstruktionen och utformningen av olika tekniska hjälpmedel. Vad slutligen de socialpsykologiska aspekterna angår arbetar man efter linjen att genom enkäter, intervjuer och objektiva analyser studera de handikappades sociala och psykologiska situation. Man är på avdelningen främst inriktad på den egentliga forskningen men arbetar som nämnts också med att omsätta forskningsresultaten i rekommendationer och konstruktioner. Detta sker i samarbete med olika forskningsinstitutioner inom och utom , t. ex. tekniska högskolor, sjukvårdsinrättningar och samhällsvetenskapliga fakulteter. har arbetet vid avdelningen för handikappforskning blivit alltmer omfattande. Grundliga undersökningar har sålunda gjorts rörande boendemiljöns anpassning till handikappade, och de resultat som därvid framkommit har kunnat utnyttjas i såväl som planverkets och handikappinstitutets arbete. Inom sektorn tekniska hjälpmedel och rullstolar har arbetet inom handikappforskningen nu kommit i ett läge där det gäller att direkt få forskningsresultaten tillämpade i det praktiska livet. 1 budgetpropositionen 1975, socialhuvudtiteln, har av anslaget Bidrag till upptagits för handikappforskningen i , men ytterligare medel erfordras för täckning av löne- och administrationskostnader. Med hänvisning till vad som anförts i motionen yrkas att beslutar öka bidraget till handikappforskningen i . för /76.
mot · FY021282 · 1975-01-24 00:00:00 — av fröken m. fl. om specialistutbildningen i reumatologi. Fler specialister och en breddning av utbildningen inom reumatologin är nödvändig. Totalt lider ca 150 000 personer i av kronisk ledgångsreumatism, och mer än 30 000 reumatiker är i behov av sjukhusvård. Enligt senaste statistik var totala antalet vårdplatser för reumatiker ca 1 325 . Av dessa fanns 386 vid lasarett, 337 vid reumatikersjukhus och 602 vid sjukhus samt vid sjuk- och konvalescenthem. Samma siffra (386) gällde för lasarett även . Denna statistik kan dock f. n. inte göras exakt eftersom många sjukhus redovisar reumatikervården under allmän internmedicin och antalet vårdplatser vid medicinska kliniker inte alls redovisas. Reumatikervården byggs dock ut, men inte i den takt man skulle önska. Det räcker inte att bara skaffa nya kliniker. Det väsentliga är att utbilda kompetenta reumatologer. uppger att det fanns totalt 40 läkare med examen i reumatologi. Den planerade ökningen av antalet läkare har räknats fram av med hjälp av årliga anmälningar från läkarna om planerad examenstidpunkt i reumatologi. Ökningen skulle, enligt anmälningarna, uppgå till 14 läkare. sjukvårdsdelegation skall fastställa hur många block de olika specialistutbildningarna skall få . Syftet är att utbildningssystemet skall grundas på behovet av reumatikerläkare . Enligt nuvarande preliminära beräkningar kommer behovet då att vara 80 läkare. Det är viktigt att få tillräckligt många reumatologer i hela landet, inte bara i storstadsregionerna. För att invaliditet hos patienterna skall undvikas måste de komma under specialistvård så fort som möjligt. Detta förutsätter att rätt diagnos ställs snabbt, och det motiverar det starka önskemålet om vidgad undervisning i allmänreumatologi inom läkarnas vidareutbildning och efterutbildning. innehåller kursen i medicin det största avsnittet om reumatologi, ca . Kirurgikursen har några dagars undervisning, hud-, infektions-, ögon- och öronkurserna . Kurserna i socialmedicin och pediatrik innehåller också något om reumatologi. De reumatiska sjukdomarna är mycket utbredda, och forskningsinsatserna motsvarar inte alls deras förekomst. De som forskar i reumatologi är emellertid inte så få i och med att reumatologi alltmer berör allmänna sjukdomsprocesser. Ändå är det fullt klart att större insatser inom forskningen Speciellt önskvärt är särskilda forskartjänster, då vårdsituationen f. n. gör forskning på arbetstid praktiskt taget omöjlig. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till en ökad och snabbare utbyggnad av specialistutbildningen i reumatologi.