mot · FY021938 · 1975-04-01 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975:23 om vidgad vuxenutbildning samt studiestöd till vuxna m. m. Vuxenutbildningen har blivit en alltmer betydelsefull del inom utbildningssektorn. har huvuddelen av den vuxna befolkningen endast sex eller skolgång. Försök har gjorts att finna vägar för att nå de korttidsutbildade och erbjuda dem studiemöjligheter för att därigenom överbrygga utbildningsklyftan mellan yngre och äldre. En sådan inriktning har varit både önskvärd och nödvändig mot bakgrund av den omfattande reformverksamhet och expansion som präglat ungdomsutbildningen. har under en rad år varit starkt pådrivande för en sådan utveckling av vuxenutbildningen. Antalet människor som tar del av vuxenutbildning i olika former har ökat väsentligt. Detta är en positiv utveckling. Trots betydande insatser når inte det breda utbildningsutbudet ut till grupper som har de största behoven, nämligen de korttidsutbildade. Mot den bakgrunden är det naturligt att reformering av vuxenutbildningen nu inriktas på intensifierade insatser för att nå de korttidsutbildade. För att öka möjligheterna att nå dessa måste insatserna i huvudsak inriktas efter följande linjer: En aktiv uppsökande verksamhet måste bedrivas från alla som erbjuder utbildning. De studerande måste garanteras ekonomisk trygghet under utbildningen. Utbildningen måste organiseras i former som är attraktiva för alla grupper, dvs. det måste finnas ett rikt differentierat utbud. Utbildningen måste pedagogiskt anpassas efter de vuxenstuderades krav. Ett utvecklingsarbete efter dessa riktlinjer är nödvändigt för att den numera allmänt omfattade principen om återkommande utbildning skall kunna förverkligas utan att vissa grupper kommer efter. Vuxenutbildningen är en naturlig och viktig del av vårt utbildningsväsende, och den måste ständigt utvecklas så att den passar de vuxnas utbildningsbehov. Ett rikt och allsidigt utbildningsutbud Det är nödvändigt att en väl avvägd och för vuxna anpassad utbildning står till förfogande. Detta är särskilt angeläget när ambitionen är att nå Denna grundläggande princip ställer stora krav på utbildningsanordnare, i detta fall främst studieförbund och vuxenutbildning. Det är därför väsentligt att ökade resurser ställs till dessas förfogande. Särskilt studieförbundens verksamhet är rikt differentierad. Studiecerkelformen har också visat sig vara en bra form för studier för många korttidsutbildade. Den flexibilitet i studietakt och studietider som cirkelverksamheten erbjuder gör det möjligt att anpassa undervisningen till skilda önskemål. Vi finner detta vara värdefullt och vill därför slå vakt om studieförbundens karaktär av fria och frivilliga folkbildare. vuxenundervisning tillgodoser väsentliga behov som många har att erhålla formell kompetens för att vinna inträde till högre utbildning eller för att få kompetens för visst yrke. har antalet elever i vuxenundervisning minskat. var elevantalet 131 000. På grund av denna minskade rekrytering, har vissa rekryteringsbefrämjande åtgärder vidtagits. Resultatet av dessa åtgärder har bl. a. blivit att gränsen mellan studieförbunden och vuxenundervisning blivit oklar. Denna oklarhet vållar stora problem för både anordnare och deltagare. Vi finnér det angeläget att understryka värdet av dels ett fritt och frivilligt folkbildningsarbete, dels den utbildning som bedrivs av vuxenundervisning för att erbjuda betygsinriktade studier i syfte att nå formell kompetens. Båda dessa utbildningsformer kompletterar varandra. Men för att säkerställa en ändamålsenlig utveckling anser vi att frågan om arbetsfördelningen mellan studieförbunden och vuxenundervisning med det snaraste bör utredas. Vuxenutbildningen måste ses i ett perspektiv där insatserna över hela utbildningsfältet i ökande utsträckning inriktas på återkommande studier. Ett rikt och allsidigt utbud måste därför prioriteras. Skilda utbildningsanordnare måste ges likvärdiga möjligheter att arbeta. En ökad satsning på uppsökande verksamhet inom vuxenutbildningen framstår alltmer som den främsta möjligheten att nå ut med information om olika studiemöjligheter. Det är genom en aktiv insats från studieförbunden och den kommunala vuxenutbildningen som alla kan nås och motiveras för studier. Det är viktigt att möjligheterna till insatser på detta område förbättras kraftigt. Studieförbunden har genom sin breda förankring i olika folkrörelser goda förutsättningar för intensifierade insatser med uppsökande verksamhet. Dessutom har förbunden många års erfarenhet av uppsökande verksamhet inom folkrörelser, på arbetsplatser och i bostadsområden. Dessa erfarenheter har visat att personer med olika åskådningar och värderingar mycket väl kan samverka, då det är fråga om studie- och bildningsverksamhet. Den grundläggande principen för ett fritt och frivilligt studiearbete är dels att olika idériktningar skall ges möjlighet att fritt arbeta, dels att personer med olika idéinriktning kan samarbeta. Enligt vår uppfattning bör således den uppsökande verksamheten i princip byggas ut genom studieförbunden och med utnyttjande av deras medlemsorganisationer. Medlemsorganisationernas funktionärer och medlemmar är en viktig grupp ur vilken studieorganisatörer kan rekryteras. Härigenom kan den förankring inom olika verksamhetsområden som folkrörelserna har tas till vara. De fackliga organisationernas studieorganisatörer kommer här att ha den största betydelsen för att nå gruppen korttidsutbildade på de större arbetsplatserna. Där kan dock även, liksom i bostadsområden och på mindre arbetsplatser, studieorganisatörer med annan förankring göra en god insats. Vi finnér det således naturligt att studieförbunden bedriver uppsökande verksamhet, såväl självständigt som i nära samarbete med sina medlemsorganisationer. I propositionen 1975:23 föreslås att facklig organisation skall kunna söka särskilda projektbidrag för uppsökande verksamhet på arbetsplatserna; 3 milj. kr. anvisas för detta ändamål. Därutöver anvisas 2 milj. kr. för utbildning av studieorganisatörer på arbetsplatserna. För försöksverksamhet i bostadsområdena anvisas för 1 milj. kr., som skall kunna användas enligt olika modeller. Enligt vår mening bör studieförbundens centrala roll i den uppsökande verksamheten poängteras vid valet av stödform. Studieförbunden bör således själva vara huvudmän för den uppsökande verksamheten. Därigenom får olika studieförbund en likvärdig ställning, vilket skapar bättre förutsättningar för ett brett och allsidigt kursutbud. En sådan ordning innebär att ett studieförbund, självständigt eller i samarbete med medlemsorganisation, ges möjlighet att söka medel för uppsökande verksamhet. Mot bakgrund av studieförbundens erfarenhet av uppsökande verksamhet och den roll vi vill ge studieförbunden i detta sammanhang är en avgränsning till och fördelning av medlen mellan arbetsplatser och bostadsområden omotiverad. Det centrala är att verksamheten vänder sig till de korttidsutbildade. Studieorganisatörerna bör utbildas för att ta till vara alla tillfällen där korttidsutbildade kan nås. Vi vill särskilt erinra om de svårigheter som finns utanför arbetsplatserna, t. ex. när det gäller att nå vissa invandrargrupper. Det är viktigt att studieförbunden ständigt är öppna för nya idéer och initiativ inom den uppsökande verksamheten. Enligt vår uppfattning bör således de i propositionen föreslagna medlen för uppsökande verksamhet på arbetsplatser och i bostadsområden samt medlen för utbildning av studieorganisatörer, tillsammans 6 milj. kr., kanaliseras via vuxenutbildningsnämnderna till studieförbunden. Medlen skall utnyttjas för genomförande av projekt inom den uppsökande verksamheten med inriktning på korttidsutbildade och för utbildning av studieorganisa Den uppsökande verksamhet som initieras bör vara av stort värde för utredningen studiestöd åt vuxna (SVUX) i dess fortsatta arbete. Administration, information m. m. Statsrådet föreslår att en särskild vuxenutbildningsnämnd inrättas i varje län. Dessa nämnder bör i administrativt hänseende liksom studiemedelsnämnderna vara knutna till centrala studiemedelsnämnden (CSN). Vuxenutbildningsnämnderna bör enligt propositionen besluta om fördelningen av medel till uppsökande verksamhet samt bevilja dels sådana särskilda vuxenstudiestöd som inte avser högskoleutbildning, dels timstudie- och dagstudiestöd. Statsrådet föreslår att denna särskilda vuxenutbildningsnämnd skall bestå av nio ledamöter, varav tre skall företräda facklig organisation med LO som huvudorganisation och två facklig organisation med TCO som huvudorganisation. Fyra ledamöter bör vara väl förtrogna med utbildningsväsendet inom länet. De senare bör vara politiskt valda förtroendemän inom primärkommun eller landstingskommun. Företrädare för de fackliga organisationerna bör nomineras av berörda och regionala TCO-kommittéer i den ordning huvudorganisationerna bestämmer och sedan förordnas av regeringen. Enligt vår uppfattning är det väsentligt att vuxenutbildningsnämnden ges en sådan sammansättning att den speglar regionens befolkningssammansättning och utbildningsbehov. Därför bör utse vuxenutbildningsnämnden i dess helhet. Det finns anledning utgå ifrån att denna får en sammansättning som väl tillgodoser de skiftande intressen som finns inom respektive fackliga organisationer, folkrörelser, näringsliv etc. Det bör stå de landsting som så önskar fritt att lägga de uppgifter som ankommer på den särskilda vuxenutbildningsnämnden på någon av de redan befintliga nämnderna inom , t. ex. utbildnings- eller kulturnämnderna. Därigenom vinner man fördelen av att utnyttja en redan befintlig administration och undviker att bygga upp ytterligare ett nytt administrativt organ. Vid fördelning av bidragen till uppsökande verksamhet bör samråd äga rum med studieförbunden via länsbildningsförbundet. Detta kan ske exempelvis genom att länsbildningsförbundet väljer ett antal representanter som utgör det organ med vilket vuxenutbildningsnämnden skall samråda vid behandlingen av anslagen till uppsökande verksamhet. Därigenom har studieförbunden och deras medlemsorganisationer möjlighet att påverka prioriteringen mellan olika typer av projekt, geografisk förläggning m. m. skall enligt vår uppfattning ha till uppgift att besluta om fördelning av medel till uppsökande verksamhet bland korttidsutbildade och för utbildning av studieorganisatörer samt bevilja dels sådana särskilda vuxenstudiestöd som inte avser högskoleutbildning, dels timstudie- och dagstudiestöd. Studieförbundens avdelningar bör till vuxenutbildningsnämnden inkom ma med ansökningar om de projekt som de önskar genomföra. Den uppsökande verksamheten bör självfallet ske i nära samarbete med studieförbundens medlemsorganisationer. Detta innebär att uppsökande verksamhet kan bekostas på olika sätt. I bostadsområden och på mindre arbetsplatser kommer uppsökande verksamhet att bekostas via de medel som vuxenutbildningsnämnden fördelar. På större arbetsplatser kommer det att vara möjligt för vissa medlemsorganisationer i studieförbund att med hjälp av de lagar och avtal som reglerar parternas samverkan på arbetsplatserna på betald arbetstid bedriva uppsökande verksamhet. Bidraget skall enligt vår uppfattning utgå till uppsökande verksamhet som förbundens lokalavdelningar bedriver. Bidraget bör utgå efter ansökan och efter genomförd verksamhet. Viss del bör kunna utgå som förskottsbidrag. Storleken på bidragen kommer då att grunda sig på resp. studieförbunds aktiviteter för att öka studieintresset bland korttidsutbildade. Bidraget skall förutom till ersättning till studieorganisatörer kunna användas för att täcka lokalavdelningarnas ökade kostnader för administration, trycksaker m. m. Den uppsökande verksamheten måste läggas upp så att de uppsökta ges full frihet att välja mellan olika vuxenutbildningsformer. Studieorganisatörerna bör därför ha grundläggande kunskaper inte bara om studiecirklar utan även om andra former av vuxenutbildning, såsom folkhögskolor, och statlig vuxenutbildning, olika typer av högskolestudier, arbetsmarknadsutbildning samt olika typer av funktionärs- och medlemsutbildning. De bör också vara väl bevandrade i den allmänna utvecklingen på arbetsmarknaden. För att kunna fullgöra detta krävs en viss grundläggande utbildning av studieorganisatörerna. Denna utbildning bör bekostas av de medel som vuxenutbildningsnämnden förfogar över. Det finns skäl som talar för att det särskilda vuxenutbildningsstödet, liksom timstudie- och dagstudiestödet, skulle fördelas på nivå. Fördelarna skulle bl. a. vara en större personkännedom och kortare avstånd mellan den bidragssökande och beslutsinstansen. Under uppbyggnadsskedet, när endast ett mindre antal stöd skulle kunna tilldelas varje kommun, ansluter vi oss dock till statsrådets bedömning att fördelningen bör kunna ske på länsnivå. bör då dels kunna besluta om kollektiv fördelning av stöden till vissa av studieförbundens projekt, dels skapa principer för individuell tilldelning. Nämndens sammansättning bör kunna garantera att studiestöden fördelas på ett riktigt sätt mellan de stora grupperna av korttidsutbildade. Sekreterar- och kanslifunktioner för vuxenutbildningsnämnden bör kunna samordnas med varje landstings utbildningsnämnds kansli eller motsvarande. Kostnaderna bör dock helt bäras av staten. Informationen om de olika typerna av vuxenstudiestöd bör samordnas med CSN:s information om studiemedel och med informationen om arbetsmarknadsutbildningsbidragen samt reglerna för dessa. stöder samhället den uppsökande verksamheten genom det tilläggsbidrag som utgår till de prioriterade cirklarna och genom speciella bidrag för uppsökande verksamhet bland handikappgrupper. Vi har tidigare redovisat tveksamhet inför metoden att genom speciella bidragsregler prioritera vissa ämnen. Prioriteringen kan lätt komma att innebära en styrning och påverkan av det fria folkbildningsarbetet. Den fortsatta utbyggnaden av studiecirkelstödet bör därför inriktas så, att prioriteringen successivt kan avvecklas. FÖVUX föreslog att detta borde ske genom en höjning av bidraget för samtliga studiecirklar till . Statsrådet nöjer sig med en uppräkning . De senaste årens kostnads- och löneutveckling innebär att detta är en alltför liten uppräkning. bör därför till nästa budgetår begära en kraftig uppräkning av bidraget . De ämnen som varit prioriterade är svenska, engelska, matematik och samhällskunskap på grundskolenivå. Statsrådet föreslår nu att dessa ämnen utökas med två, nämligen undervisning för invandrare i deras hemspråk samt all facklig utbildning. Därmed har man kommit till en svår gränsdragning. Det är självfallet viktigt att studieförbunden engagerar sig för att löntagarna skall kunna ta till vara de möjligheter som de senaste årens lagstiftning gett. Med de fackliga organisationernas vidgade uppgifter följer att begreppet fackliga studier är svårt att avgränsa. Den föreslagna utvidgningen innebär således att det inte längre kommer att finnas någon klar gräns för vad som är prioriterade ämnen eller inte. Fackliga studier inom lantbrukarnas och småföretagarnas intresseorganisationer måste därför på motsvarande sätt bli prioriterade. Detsamma bör gälla funktionärs- och ledarutbildningen inom organisationer och folkrörelser. För att trygga jämställdhet mellan olika studieförbund bör slå fast att studier i samma ämne och på samma nivå måste behandlas lika från samhällets sida i bidragshänseende oavsett studieförbund. Bidrag till studiecirklar i glesbygd Statsrådet har i sitt förslag beaktat de särskilda kostnader som är förenade med cirkelverksamhet i glesbygd. 1 ort utanför g-ort i allmänna stödområdet skall således . Detta extra stöd till verksamhet i glesbygd är väl motiverat. Även utanför allmänna stödområdet finns glesbygds- och skärgårdsområden som bör få del av detta särskilda stöd. Vi är medvetna om att ett generellt glesbygdsbidrag till orter utanför g-ort skulle få vissa orimliga konsekvenser. En möjlig väg kan vara att bidraget utgår med beaktande av avståndet till gymnasieskola. bör uttala att för verksamhet i glesbygd skall ett extra bidrag på . Det bör dock ankomma på glesbygdsgruppen inom att närmare precisera begreppet glesbygd. För att vuxna skall ha möjlighet att utnyttja de tillfällen till studier som erbjuds via studieförbund och vuxenutbildning, folkhögskolor m. m. är det väsentligt att frågan om studiestöd löses . Det är därför positivt att ett förslag nu förelagts . Ett till vuxna anpassat förslag till studiestöd innebär ökade möjligheter att överbrygga den utbildningsklyfta som finns mellan olika generationer. Det är dock angeläget att ett stödsystem för vuxna ges en sådan utformning att det kan bli en del i ett gemensamt studiesocialt system för ungdomsstuderande och vuxenstuderande. Det förslag som SVUX presenterade innebar en viss samordning mellan det föreslagna särskilda vuxenstudiestödet och studiemedelssystemet men saknade däremot samband med bidragssystemet i arbetsmarknadsutbildningen. Statsrådet har i propositionen gått den motsatta vägen och föreslagit en samordning mellan det särskilda vuxenutbildningsstödet och det kommande bidragssystemet för arbetsmarknadsutbildning. Någon koppling till studiemedelssystemet, med undantag för reglerna för återbetalning, görs ej. Enligt vår mening är det angeläget att få fram en samordning mellan de studiesociala villkoren för ungdoms- och vuxenstuderande. Utgångspunkten bör vara ett enkelt, schabloniserat system för ensamstående yngre studerande, som sedan har påbyggnadsmöjligheter i trappstegsform för äldre studerande och studerande med försörjningsbörda. En sådan konstruktion ger ökade möjligheter för den enskilde att välja mellan en direkt utbildningsgång i ungdomsåren och en varvad utbildningsgång. Utbildningsbidraget i arbetsmarknadsutbildningen bör betraktas som ett arbetsmarknadspolitisk instrument. Det särskilda vuxenutbildningsstödet och studiemedelssystemet är däremot att betrakta som stöd som den enskilde söker för att förbättra sin utbildning, öka sin kompetens m. m. i en situation där han inte löper risken att bli arbetslös. Det hade varit önskvärt att redan från början finna ett system med gemensamma grundregler för ungdoms- och vuxenutbildningen. Eftersom det är angeläget att en förbättring för de vuxenstuderande sker snabbt, bl. a. för att garantera ett rimligt ekonomiskt stöd till den som börjar på den yrkestekniska utbildningen, accepterar vi - med ändringar som föreslås i det följande - att vuxenstudiestödet nu kommer att få en något annan utformning än ungdomsstudiestödet. Den utredning som begärde och som enligt departementschefen skall tillsättas bör ges i uppdrag att utarbeta ett enkelt studiestödssystem som är avpassat så att det ger ett ekonomiskt tillfredsställande utfall för såväl ungdoms- som vuxenstuderande. I detta sammanhang bör också framhållas att skillnaden mellan de ungdomsstuderande som fullföljer sina studier i en följd och de vuxenstuderande som arbete återupptar sina studier i många fall inte är särskilt stor. I båda kategorierna finns många ensamstående, och i båda kategorierna finns många som har bildat familj och har försörjningsplikt gentemot denna. Detta måste beaktas av utredningen. SVUX framhöll att det var väsentligt att satsa på förbättringar av fritidsutbildningen och på ett förbättrat studiestöd för heltids- och mer omfattande deltidsstudier. SVUX utarbetade förslag till studiestöd för båda dessa typer av utbildning. Till sin konstruktion anknöts förslaget för hel- och deltidsstudier till vanliga studiemedel i form av ett särskilt bidrag. SVUX föreslog att det särskilda vuxenstudiestödet skulle vara större än de nuvarande studiemedlen. För att de vuxenstuderande inte skulle få en ökad skuldsättning föreslog SVUX att höjningen av studiestödet i sin helhet skulle få formen av ett bidrag. Storleken av bidraget varierade med hänsyn till antalet år på arbetsmarknaden. SVUX föreslog även att bidraget skulle indexregleras genom en anknytning till basbeloppet. Dessutom föreslogs att vuxenutbildningsbidraget skulle räknas som skattepliktig inkomst. Därav följde enligt SVUX att inga särskilda behovsprövningsregler behövde införas i fråga om detta bidrag. SVUX föreslog att en viss minsta tid, , på arbetsmarknaden skulle krävas som enda behörighetskrav för rätt till särskilt vuxenutbildningsbidrag. skall man ha haft pensionsgrundande inkomst enligt reglerna i lagen om allmän försäkring. Med år med pensionsgrundande inkomst får jämställas högst vård av eget barn . Den övervägande delen av remissinstanserna var klart positiv till förslagen. De invändningar som restes berörde i första hand kvalifikationstiden. Många remissinstanser krävde en kortare kvalifikationstid, på arbetsmarknaden, samt att vård av eget barn , sjuk eller handikappad anhörig skulle jämställas med detta. Statsrådet har följt remissinstanserna i detta avseende. Det är riktigare att utgå från det grundligt utarbetade och remissbehandlade förslag som SVUX framlagt än den oprövade konstruktion som statsrådet föreslår. De invändningar som remissinstanserna har kan lätt åtgärdas. Kvalifikationstiden för det särskilda vuxenutbildningsbidraget bör således sättas till arbete med pensionsgrundande inkomst. Vård av eget barn , sjuk eller handikappad anhörig bör jämställas med förvärvsarbete. Vi anser därutöver att det är tillräckligt att utbildningsbidraget uppdelas på två klasser, efter fyra resp. på arbetsmarknaden. SVUX förslag skulle med denna modifiering och räknat på basbeloppet innebära följande vuxenstudiebidrag för en studieperiod om en halv månads heltidsstudier: i basbelopp med ATP-poäng 0,050 I övrigt ansluter vi oss till utredningens förslag om ett beskattat utbildningsbidrag, kopplat till det vanliga studiemedelssystemet. Under uppbyggnadsskedet av det särskilda vuxenutbildningsstödet är det endast ett fåtal personer som får del av denna stödform. Det stora antalet vuxenstuderande kommer även att vara hänvisade till studiemedelssystemet. För att de skall få en reell möjlighet att utnyttja studiemedel även för studier under en termin är det väsentligt att förändringar i systemet vidtas omgående. SVUX föreslår att summan av studiemedlen under ett kalenderhalvår och häflten av den egna inkomsten undersamma halvår får uppgå till högst ett basbelopp. Den föreslagna gränsen innebär att man även vid normala inkomster vid feriearbete får en reducering av utgående studiemedel. För att undvika detta föreslår vi en höjning av denna gräns till 1,25 basbelopp. I propositionen föreslås en höjning av fribeloppsgränsen, så att vid beräkning av studiemedel hänsyn skall tas till den del av makes inkomst som per kalenderhalvår överstiger av basbeloppet. Förslaget innebär vid ett basbelopp om . att någon reducering av studiemedlen för ett läsår inte sker förrän makens årsinkomst överstiger . Vår principiella uppfattning är att varje individ i ekonomiskt avseende är självständig. Behovsprövningen mot makas/makes ekonomi bör därför slopas. Kostnaderna för en sådan reform är emellertid så stora att den inte kan genomföras . Höjningen av fribeloppsgränsen bör ses som ett steg i en successiv avveckling av prövningen mot annans inkomst. Den aviserade studiemedelsutredningen bör med förtur behandla denna fråga. Gränsen mellan studiemedelssystemet och studiehjälpen går f. n. vid . Erfarenheterna under det gånga året visar klart att detta medför stora problem för många ungdomar i åldern . Enklaste sättet att lösa dessa problem är att, oavsett studieform, studiemedel skall utgå fr. o. m. Vi förordar en sådan ordning. I propositionen föreslås även olika typer av stöd vid kortare utbildning, t. ex. ett beskattat timstudiestöd om /tim., som skall kunna utgå till arbetstagare under lägst 10 och högst 35 bidragsberättigade studietimmar under två på varandra följande kvartal. Likaså föreslås som ett komplement till timstudiestödet ett dagsstudiestöd. Detta föreslås utgå med ett belopp om . per dag och vara beskattat. Ett internatbidrag om .