mot · FY021448 · 1975-01-24 00:00:00 — om kommunernas inflytande på trafikpolitiken. Våra kommuner har efter de senaste årens kommunsammanslagningar gjort insatser för att skapa goda transportmöjligheter för såväl medborgarna i kommunernas centrala områden som de som bor i ytterområdena. Flera kommuner har sökt skapa jämlikhet i gällande taxor. Ett utslag av detta är t. ex. årskort å . i (bara .) och månadskort å . 1 dessa fall drivs kommunikationerna av kommunala bolag. I många fall har kommuner tvingats subventionera statens järnvägars eller privata intressenters transporter med betydande belopp för att över huvud taget göra det möjligt med transportservice också i glesbygd med bristande resande- och godsunderlag. 1 detta arbete med att knyta samman olika delar av kommunerna genom en god transportservice stöter kommunernas representanter på vissa problem som borde undanröjas för att underlätta ansträngningarna att få goda kommunikationer. Vid varje års budgetarbete prövas de skäliga subventionerna från kommunens sida. Därvid tvingas kommunen t. ex. att höja busstaxan i vissa delar av kommunen för att kunna sänka i andra i försöken att skapa rättvisare taxor. Dessa försök kan ibland genom rådande priskontroll omintetgöras. Naturligtvis är sådan kontroll nödvändig för privata företag som drivs av vinstintresse. Enligt gällande kommunallag får motsvarande intresse inte vara rådande i kommunala organ. Det är följaktligen orimligt att tjänstemän på skilda nivåer i den statliga byråkratin (länsstyrelserna och SPK) har avgörandet i så viktiga frågor som taxesättning. Det innebär i princip att en enskild tjänstemans privata uppfattning kan omöjliggöra den trafikpolitiska målsättning som kommunfullmäktige har beslutat. Den kommunala taxesättningen borde i alla avseenden vara kommunens ensak med hänsyn till den kommunala självbestämmanderätten. Inför fullföljandet av en trafikförsörjningsplan förs förhandlingar med de bussföretag som upprätthåller linjetrafik inom kommunen. Erfarenheterna från dessa förhandlingar ger en bild av att kommuner borde arbeta för att all linjetrafik borde inordnas under . Verklig samordning av flera trafikföretag kan icke uppnås utan en total integrering. I dagens läge finns det ytterst ringa möjligheter för en kommun att överta koncessioner på linjetrafik. Ett övertagande kan endast ske, om det är påvisbart att en linjetrafik är misskött i flera avseenden. En uppmjukning av dessa bestämmelser borde åstadkommas, så att en kommun som subventionerar ett företags kostnader med förslagsvis får rätt att överta koncessionen. I regel utnyttjar ett bussföretag sina resurser dels till linjetrafik, dels till beställningstrafik. Beställningstrafiken omfattar i dessa fall även skoltransporter och liknande. Teoretiskt kan sålunda ett subventionerat bussföretag utsätta den subventionerande kommunens eget bussföretag för illojal konkurrens, om man genom ekonomiskt tillskott från kommunen fått så hög kostnadstäckning, att övriga tjänster kan säljas till låga priser. Kommunerna borde sålunda få rätt att inlösa företag som subventioneras med . Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att den statliga priskontrollen över kommunernas taxesättning för kollektivtrafiken upphävs, 2. att kommunerna ges möjlighet till insyn och inflytande i de trafikföretag, vilkas verksamhet subventioneras av kommunerna, 3. att sådana regler bör utarbetas att ett trafikföretags verksamhet helt kan övertas av en kommun, vars subvention ger en kostnadstäckning av .