mot · FY02614 · 1975-01-23 00:00:00 — av m. fl. avlämnad med anledning av propositionen 1975:7 om förvärv av aktier i . I propositionen 1975:7 föreslås att bemyndigar regeringen att godkänna avtal om statens förvärv av av aktierna i . För förvärvet av aktierna jämte ränta begärs ett anslag av 232 mili. Av propositionens redogörelse för avtalet mellan staten och PRIBO framgår att det överenskomna priset på de aktier som förvärvats av staten motsvarar ett värde på hela aktiestocken i av 375 milj. kr. Vidare föreskrivs i avtalet regler om inlösen och hembudsskyldighet. Staten äger efter minst sex månaders uppsägning inlösa av PRIBO behållna aktier. På begäran av PRIBO skall staten tidigast inlösa av PRIBO ägda aktier i . Regler finnes om hur värdering därvid skall äga rum. Begärs inlösen före skall priset beräknas utifrån ett värde på hela aktiestocken om 375 milj. kr. uppräknat med konsumentprisindex . Då det finns all anledning att räkna med att staten kommer att överta samtliga aktier, blir frågan huruvida staten för utgifter på ca 400 milj. kr. vinner några däremot svarande fördelar eller uppfyller några angelägna syften. Det sägs i propositionen att det bedömts ur allmän synpunkt lämpligt att staten får ett dominerande intresse i tillverkningen av maltdrycker i . Ett av skälen härför anges vara maltdryckernas speciella karaktär. Vidare anförs att en fortsatt reglering av tillverkning och försäljning av öl är att förutse och att det måste förutsättas att bestämmelserna även kommer att ändras. beslöt att avslå olika motioner angående alkoholpolitiken. däribland en motion vari krävdes förstatligande av bryggerinäringen, med hänvisning till att alkoholpolitiska utredningens betänkande väntades . Utredningen, som sedermera avlämnat sitt betänkande, har utförligt behandlat frågan huruvida staten bör överta bryggerierna. Utredningen lämnar en redovisning av vad som tidigare hänt och skriver därvid: har spörsmålet om bryggeriernas företagsform ställts under debatt. Sålunda hade maltdryckskommitté att pröva i vad mån det privata vinstintresset inom maltdryckshanteringen borde avvecklas och den enskilda verksamheten ersättas med organisationsformer, i vilka företagarintresset helt eller delvis överförts på det allmänna. Kommittén avvisade tanken på ett förstatligande. Även nykterhetskommitté diskuterade bryggeriernas företagsform men ansåg sig inte behöva förorda några ingrepp däri. En relativt stark minoritet (4 av 11) ville dock att frågan skulle utredas ytterligare, vilket också skedde. Uppdraget gavs till bryggeriutredning, som 1959 avgav betänkandet Ölfrågan (SOU 1959:46). Utredningen hade kommit till den uppfattningen att det varken ur nykterhetspolitiska eller samhällsekonomiska synpunkter fanns tillräckliga skäl att skärpa regleringen av maltdryckshanteringen eller att avveckla det enskilda vinstintresset inom bryggerinäringen. var den högsta tillåtna alkoholhalten i ölet 2,8 viktprocent. Det faktum att mellanölet, med en alkoholhalt av 3,6 96, införts ändrar inte enligt alkoholpolitiska utredningen denna slutsats. I sin motivering för denna ståndpunkt anför utredningen bl. Såsom framgår av kap. 10 har APU funnit, att mellanölet framför allt orsakat skador bland ungdomen. Även riskgrupperna torde liksom tidigare främst vara att finna bland ungdomen. Detta är missförhållanden och risker som måste begränsas så långt det är möjligt. Medlet härför är dock inte i första hand att förstatliga bryggeriindustrin. Som nämnts syftar en sådan åtgärd främst till att motverka olämplig marknadsföring av skilda slag. Det torde vara alltför optimistiskt att tro att enbart en mera dämpad marknadsföring av mellanölet skulle ha någon nämnvärd betydelse för missbruket bland ungdomen - här krävs under alla omständigheter mera direkt verkande åtgärder. Utredningen framhåller vidare: Att ett statligt företag tillverkar och driver handel med öl innebär i och för sig ingen garanti för att skadeverkningarna skulle elimineras eller väsentligt minskas. Även det statliga företaget skulle - med hänsyn till bl. a. den utländska konkurrensen på området - vara nödsakat att med viss kraft marknadsföra sina produkter. Det kan därför hävdas att man för att uppnå en tillfredsställande passivitet i marknadsföringen måste vidta också andra åtgärder, såsom importmonopol och förbud mot ölreklam. Över huvud taget kan ifrågasättas, om vad man vill uppnå genom ett förstatligande inte i allt väsentligt kan uppnås genom andra, mindre ingripande och också mindre dyrbara insatser. Utredningen avvisade således förstatligande och föreslog i stället vissa andra åtgärder, däribland reklamförbud och offentlig representation i bryggeriernas styrelser. Det hävdas i propositionen att ett inträde från statens sida i denna bransch borde kunna minska osäkerheten och skapa bättre grund för planering och därmed långsiktig effektivitet i branschen. Regeringens motivering för köpet av aktierna i synes bygga på uppfattningen att det faktum att ölmarknaden är reglerad är ett argument för statligt ägande av bryggeriföretag. Vi vill bestämt avvisa denna princip. Förhållandena på ölmarknaden kan visserligen snabbt förändras genom åtgärder vidtagna av statsmakterna, men förändringar kan ske snabbt inom de flesta branscher. vara föranledda av ändrade marknadsförhållanden, internationell utveckling eller inhemska förutsättningar etc. Det är en av företagens uppgifter att förutse eller gardera sig mot sådana förändringar. Det i propositionen anförda skälet att statligt ägande skulle kunna minska osäkerheten och skapa bättre grund för planering är inte närmare utvecklat. Det har inte visats hur statligt ägande av aktiemajoriteten i skulle leda till att beslutsfattarna i branschen skulle kunna bli bättre informerade om framtida förändringar i alkoholpolitiken beslutade av riksdag, än vad de hade kunnat bli statens ägande förutan. Det är naturligt att andra bryggeriföretag blivit oroade av att staten på detta sätt skaffar sig det avgörande inflytandet över den dominerande öloch läskedrycksproducenten. Det bör i sammanhanget erinras om att tillverkning av läskedrycker, räknat i liter, uppgår till av samlade tillverkning. Flera av de övriga bryggeriföretagen har visat intresse av att likaledes bli uppköpta av staten. Finansministern skriver i propositionen att sådana framställningar från dem kommer att prövas i en positiv anda. Statens engagemang i branschen kan således komma att bli än större. Kostnaderna för statskassan likaså. Enligt vår mening är det uppenbart att det saknas skäl för att staten skall satsa ca 400 milj. kr. för att bli ägare till en malt- och läskedrycksindustri. Dessutom talar principiella överväganden klart mot en sådan ökning av den statliga företagssektorn. Vi avstyrker därför förslaget i dess helhet. Vad som bör göras åt de allvarliga skadeverkningar som överdriven alkoholkonsumtion medför får prövas när remissbehandlingen av alkoholpolitiska utredningens betänkande är slutförd. Med stöd av vad som anförts hemställs att avslår propositionen 1975:7 angående förvärv av aktier i . (m) () PER () i Gäddvik G. ()