mot · FY02999 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om obligatorisk lagrädsgranskning m. m. detta år trädde en ny regeringsform och en ny riksdagsordning i kraft. Huvudstadgandet om lagråd är intaget i RF 8 kap. 18 §. I detta stadgas att regeringen kan inhämta yttrande från lagrådet samt att även utskott har möjlighet härtill. Den sålunda fastslagna fakultativa lagrådsgranskningen innebär ingen nyhet. En nyhet är emellertid intagen i RO 4 kap. 10 § andra stycket som stadgar möjlighet för utskottsminoritet att bestämma om inhämtande av yttrande från myndighet, dvs. från exempelvis lagrådet. Denna möjlighet är dock begränsad genom bestämmelsen att utskottet skall finna att en lagrådsremiss inte förorsakar ett dröjsmål med ärendets behandling som skulle leda till avsevärt men. Sedan den fakultativa lagrådsgranskningen 1971 trädde i kraft, har antalet remisser till lagrådet kraftigt minskat. har flera större lagförslag, från juridisk-teknisk synpunkt komplicerade, lagts fram för utan att först ha remitterats till lagrådet. Exempel härpå är abortlagen, lag om rättegången i arbetstvister, lag om bostadsdomstol och lag om förmynderskap. Denna praxis är olämplig från flera synpunkter. Att inte utnyttja vår högsta juridiska expertis för granskning av viktiga lagförslag innebär att man prutar av på kraven på rättssäkerhet. Underlåtenheten medför en ökad arbetsbelastning för det aktuella utskottet. får undvara vägledande synpunkter. Frågan är om möjligheten för en utskottsminoritet att remittera lagförslag kan anses utgöra en tillräcklig garanti för att viktigare lagförslag blir granskade av lagrådet. Vi anser att så inte är fallet. Utskottsmajoriteten kan ju förhindra lagrådsremiss. Även om utskottet skulle besluta om remiss, kommer detta att kunna ske först efter en tämligen ingående behandling av lagförslaget, en ordning som kommer att bli tidskrävande. Det kan därför tänkas att utskotten inte kommer att utnyttja möjligheten att remittera lagförslag till lagrådet särskilt ofta. Vi anser därför att regeringen skall sända alla viktigare lagförslag till lagrådet för granskning. Särskilda problem har uppstått på grund av den kraftiga ökningen av lagstiftning inom skatterätten. Skattelagstiftningen har mycket ofta tillkommit i stor hast, och ofta förekommer kritik över att kontinuitet, principiell följdriktighet och icke avsedda verkningar åstadkommit allvarliga rubbningar i förtroendet för lagstiftningens klarhet och grundlighet. Inte minst med tanke på den mycket hårda beskattning som medborgarna i vårt land drabbas av är det synnerligen angeläget att denna lagstiftning sker med största noggrannhet. betänkande statsskick att skäl talade för att en utvidgning av lagrådsgranskningen vore befogad och att lagrådsremiss i varje fall borde ske av de viktigaste skattelagarna. Vi anser därför att tiden är inne för att inrätta ett skattelagråd, till vilket lagstiftning på skatteområdet skall remitteras för yttrande. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att beslutar att 8 kap. 18 § regeringsformen får följande lydelse: För att avge yttrande över lagförslag skall finnas ett lagråd. Lagrådet skall yttra sig över lagförslag i ämne som angives i 2 och 3 §§ i detta kapitel, dock med undantag för lagförslag med föreskrifter om skatt. Är lagförslaget av ringa vikt behöver lagrådet ej höras. Yttrande av lagrådet skall inhämtas av regeringen. Även riksdagsutskott får inhämta yttrande av lagrådet enligt vad som närmare angives i riksdagsordningen. Lagrådets medlemmar utses av högsta domstolen och regeringsrätten. Närmare bestämmelser om lagrådet meddelas i lag. 2. att hos regeringen begär en skyndsam utredning och framläggande av förslag om inrättande av ett skattelagråd. () () ()