ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY021400 · 1975-01-27 00:00:00 — av i m. fl. om höjning av anslagen till inbyggd utbildning. 1 bilaga 10 under punkt D 16 Bidrag till driften av gymnasieskolor återges att föreslagit, att statsbidraget till inbyggd utbildning bör beräknas enligt nya normer. Förslaget medför en merkostnad med 45 milj. kr. Föredragande statsrådet avstyrker dock SÖ:s förslag under hänvisning till att utredningen om skolan, staten och kommunerna skall göra en översyn av statsbidragsreglerna för skolområdet. Som SÖ framhåller i, sina petita har de mera yrkesinriktade linjerna i gymnasieskolan blivit alltmer attraktiva. I fråga om vissa studievägar, t. ex. verkstadsteknisk linje, är det ett starkt samhällsintresse att organisationen byggs ut. Viss utbildning i gymnasieskolan måste förläggas till företag och andra institutioner. Det ökande intresset för de yrkesinriktade studievägarna i gymnasieskolan, som endast i begränsad omfattning kan tillgodoses med befintliga kommunala resurser, gör det angeläget - skriver SÖ - att även de resurser som finns vid företagen kan utnyttjas för gymnasieskolans behov. SÖ har tidigare hävdat, att den ersättning som utgår till företag m. fl., som tar emot elever i inbyggd utbildning, är för låg. Detta försvårar möjligheterna att anordna vissa studievägar. Enligt SÖ:s beräkningar medför en övergång till den nya beräkningsgrunden en kostnadsökning från 4,4 till 9,9 milj. kr. för sektorn industri och hantverk. Ökningen är betydande men avspeglar den kraftiga eftersläpningen av det statliga anslaget, vilket till sin konstruktion varit oförändrat . Härtill skall noteras, att enligt beräkningen 1973 medianlönen för yrkeslärarna inom industrin ökat med ca . På motsvarande sätt har elevlönen inom verkstadsbranschen ökat med under första terminen och med under sjätte terminen. Som bekant har därutöver de indirekta lönekostnaderna och företagssociala avgifterna stigit liksom priserna för maskiner, verktyg och material. För kommunerna, som är huvudmän för den inbyggda utbildningen, innebär det en stark avlastning att ha tillgång till skolverkstäder och fackkunnig personal ute i arbetslivet. Byggandet och utrustningen av skolverkstäder kräver eljest omfattande investeringar och driftkostnader. Det är enligt vår mening välbetänkt att specialbehandla SÖ:s förslag om en förändring av bidragskonstruktionen till den inbyggda utbildningen utan att avvakta att den s. k. skall slutföra sitt tidskrävande 1 fråga om den inbyggda utbildningen är parterna för övrigt i bidragshänseende staten och företagen/institutionerna, inte staten och kommunerna. bör därför i en skrivelse till regeringen begära, att utredningen om skolan, staten och kommunerna skall få direktiv att med förtur pröva SÖ:s förslag angående den inbyggda utbildningen och skyndsamt framlägga förslag, som kan behandlas vid . Med hänvisning till det anförda hemställes att i skrivelse till regeringen anhåller att utredningen om skolan,staten och kommunerna fär i uppdrag att skyndsamt framlägga förslag till förbättring av anslaget till inbyggd utbildning. . () i () i Ulfsbyn
mot · FY021401 · 1975-01-24 00:00:00 — av i om vuxenutbildningen för de psykiskt utvecklingsstörda. Det finns numera en lagstadgad skyldighet om utbildning av även andra psykiskt utvecklingsstörda än särskoleleverna. Många av de vuxna utvecklingsstörda har aldrig litt någon utbildning, trots att de mycket väl kan tillgodogöra sig en sådan. Behovet aven organiserad utbildning förde tysta" i samhället är stort. är anslagna i nästa års budget för försöksverksamhet med de utvecklingsstördas vuxenutbildning. Att fortsätta försöksverksamheten är onödigt och anslaget är otillräckligt. För att ge dem utbildning på samma villkor som andra vuxna behövs ett anslag på 6,5 milj. utöver de 832 milj. kr. som finns föreslagna för den totala vuxenutbildningen under nästa budgetår. Med detta extra anslag kan försöksverksamheten övergå till vuxenutbildning i fasta former. Det finns ingen anledning att diskriminera denna grupp framför andra vuxna. De utvecklingsstördas behov av utbildning är mycket stort. Institutionslivet hämmar deras liv på många områden. Möjligheterna till kontakt med livet utanför är begränsade och ofta beroende av vårdpersonalens välvilja. Men en vuxenutbildning i fasta former ökar möjligheterna att på egen hand eller med viss hjälp klara sig utanför institutionen. Chanserna att klara av ett halvskyddat arbete förbättras. Riktlinjerna för vården av de utvecklingsstörda är en anpassning till dagligt liv. Detta bör också inbegripa möjligheterna att som vuxen utvecklingsstörd få utbildning. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer jag att anslår erforderliga medel för att vuxenutbildningen för de psykiskt utvecklingsstörda skall övergå i fasta former.
mot · FY021402 · 1975-01-25 00:00:00 — av i m. fl. om ökat statligt stöd åt vårdyrkesutbildningen. En rad faktorer till vilka bl. a. kan hänföras en ogynnsam hälsoutveckling i vissa av landets regioner och en förändring i befolkningens ålderssammansättning mot ett ökat antal åldringar ställer allt större krav på samhällets vårdresurser. Detta vad det gäller både primärkommunernas uppgifter i vården av åldringar och landstingens egentliga sjukvård. Behovet av vårdpersonal med adekvat yrkesutbildning för vårduppgifter växer alltså i rask takt. tvingas man dock konstatera att det utmärkande draget för personalsituationen inom sjuk- och åldringsvård är att en mycket stor andel av personalen har ofullständig yrkesutbildning. Svårast utsatt synes AB-län vara som också dras med en mycket kraftig personalomsättning inom vårdsektorn. För att ange några aktuella siffror över situationen i AB-län kan nämnas att av skötare i psykiatrisk vård saknar erforderlig yrkesutbildning. Samma gäller för av sjukvårdsbiträden anställda av AB-läns landsting och inom den primärkommunala åldringsvården i länet. Även en stor del av vårdhemsföreståndare liksom biträdande vårdhemsföreståndare saknar adekvat yrkesutbildning. För personal vid pensionärshotell i visar en gjord undersökning att inte saknar tillräcklig utbildning. Det är angeläget att åtgärder snabbt vidtas i syfte att kraftigt öka utbildningskapaciteten, om nu mycket allvarliga störningar skall undvikas. Även om vårdutbildningen är en primär-och landstingskommunal uppgift synes det nödvändigt att man från statsmakternas sida på olika sätt stimulerar till den nödvändiga ökningen i utbildning av vårdpersonal, något som främst kan ske genom att öka det ekonomiska stödet till denna i en omfattning som verkligen innebär en ekonomisk lättnad för kommunerna. Den vårdutbildning som ägt rum inom ramen för AMU:s verksamhet och som enligt uppgift skall upphöra bör fortsätta med hänsyn till det stora utbildningsbehovet eller ersättas med andra former för statligt stöd till detta eftersatta utbildningsbehov. Med hänvisning till det anförda yrkas att uttalar sig för ett ökat statligt stöd till vårdyrkesutbildningen och att kurskostnader och studielön till elever som genomgår vårdyrkesutbildning bestrides med statsmedel samt hos regeringen hemställer om skyndsamt framläggande av förslag härom. (vpk) i INGA (vpk) - (vpk)
mot · FY021404 · 1975-01-24 00:00:00 — av fröken och i om inrättande av ytterligare tjänster som förskolekonsulent. Fr. o. m. /74 är landet indelat i fem regioner i vad avser stöd till synskadade elever. Stödverksamheten omfattar synskadade barn i förskolåldern samt synskadade elever främst i grundskola och gymnasieskola. Verksamheten står under ledning av styrelsen och rektorn för Tomtebodaskolan. Inom varje region skall det finnas minst en tjänst avseende förskolebarn (förskolekonsulent), en tjänst avseende synsvaga elever (speciallärare/reselärare) och en tjänst avseende gravt synskadade elever (speciallärare/reselärare). SÖ anser att organisationen successivt måste tillföras nya tjänster , om de synskadade eleverna utanför specialskolan skall kunna få en tillfredsställande service. Förskolekonsulenterna för de synskadade barnen skall ge upplysning och råd till föräldrar med synskadade barn om hur de på bästa sätt skall kunna tillvarata barnens möjligheter till utveckling genom lämplig träning och fostran. De skall besöka barnen i deras hem, förbereda integrering i barnstugor (förskolor och daghem), ordna föräldrakurser, informationsdagar för förskollärare, ta emot föräldrar och barn för s. k. observationsbesök av synsvaga skolpliktiga barn för ställningstagande till skolplacering, ta kontakt med ögon- och barnläkare för uppspårning av nya fall, ge information som synskadade barn till förskoleseminarier, sjuksköterskeskolor, blivande speciallärare m. fl. grupper, handlägga kurativa och administrativa ärenden, hålla kontakt med föräldrar m. m. Föräldrar till synskadade barn saknar ofta möjlighet att diskutera sin situation med andra föräldrar till synskadade barn, då det synskadade barnet ofta är det enda på sin ort. Förskolekonsulenterna har att särskilt under den första svåra tiden söka ge hjälp och stöd genom ingående samtal med föräldrarna. SÖ uppger att av förskolekonsulenternas senaste årsberättelse framgick att 281 av de 378 registrerade synskadade förskolebarnen i landet besöktes en eller två gånger under /73, medan de övriga 97 barnen inte Fick något besök alls. Enligt SÖ:s bedömning bör varje barn besökas fem till . SÖ föreslår därför att medel nästa budgetår beräknas för ytterligare två tjänster som förskolekonsulent. Föredraganden har Inräknat medel för endast en ytterligare tjänst som förskolekonsulent, men vi anser att det av SÖ angivna behovet av två tjänster som förskolekonsulent är så angeläget att medel härför bör anslås. Med hänvisning till det anförda hemställs att för /76 under anslaget D 13. Specialskolan m. m.: Utbildningskostnader beviljar ett anslag på . utöver regeringens förslag, så att två nya tjänster som förskolekonsulent för synskadade elever kan inrättas. MAJ () () GOTAB 75 8783 S 1975
mot · FY021405 · 1975-01-24 00:00:00 — av fröken m. fl. om förläggning till av utbildning av lärare inom särskolans träningsskola. Antalet lärare inom särskolans träningsskola är f. n. ca 530. Av dessa lärare är det ungefär 200 som har föreskriven speciallärarutbildning. Bristen på behöriga lärare för särskolans träningsskola uppskattas till ca 400. Den nuvarande utbildningen av lärare för träningsskolan, dvs. speciallärarutbildning på utbildningsgren 3:2, är förlagd till lärarhögskolorna i och och omfattar 30 lärare . Inom vissa landsting är bristen speciellt stor, främst då inom och . I SÖ:s petita för /76 föreslås att utbildningstakten ökas med 12 utbildningsplatser . Eftersom utbildningen måste lokaliseras till ort som har tillgång till praktikplatser och lärarutbildare inom den speciella del av utbildningen som bedrivs på denna gren, förordar SÖ en lokalisering till , där sådan tillgång f. n. beräknas finnas, framför en utökning av intagningen vid redan befintliga utbildningsplatser i och . En förläggning av utbildningen till skulle i första hand öka möjligheterna att rekrytera behöriga lärare i dessa områden men givetvis också underlätta rekryteringen inom övriga områden. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att 12 intagningsplatser för lärare inom särskolans träningsskola förläggs till special lärarlinjen i . () ()
mot · FY021406 · 1975-01-24 00:00:00 — av fröken m. fl. om utbildningen av talpedagoger och logopeder. Behovet av talpedagoger och logopeder är mycket stort. SÖ gjorde en enkätundersökning, varav framgår att i genomsnitt av elever har mer eller mindre uttalade talsvårigheter. Antalet elever med talsvårigheter har ökat , bl. a. beroende på integrationen av handikappade elever. Den uppenbara bristen på utbildade talpedagoger gör emellertid att många elever som skulle behöva hjälp inte kan få den och att många elever meddelas undervisning av icke kvalificerade lärare. Talpedagoger utbildas på lärarhögskolornas speciallärarlinje i , och . Utbildningskapaciteten uppgår till 60 talpedagoger , fördelade på 24 i vardera och och 12 i . Enligt SÖ:s undersökning är utbildningsbehovet enbart förgrundskolan 400 talpedagoger. SÖ har i sin anslagsframställning för /76 begärt medel för att starta ytterligare utbildning av 24 talpedagoger i . Närheten till utbildningsort är av stor betydelse vid val av utbildning. Det är därför angeläget att , genom en förläggning av talpedagogutbildning till , bereds ökade möjligheter att få utbildade talpedagoger. Allmän utbildningslinje för logopeder finns vid universiteten i och och omfattar studiekurser om 40 poäng i fonetik och 20 poäng i psykologi vid filosofisk fakultet samt 60 poäng i logopedi vid medicinsk fakultet. Den nuvarande utbildningskapaciteten är 16 studerande var tredje termin på var och en av studieorterna. Till nästa intagningsomgång planeras emellertid en utökning till 24 studerande på varje studieort. Enligt uppgifter i UKÄ:s anslagsframställning för /76 är behovet av logopeder stort, och den nuvarande utbildningskapaciteten kan inte tillnärmelsevis täcka behovet av utbildade logopeder. För att få ett bättre underlag för beslut om en utökad logopedutbildning tillsatte UKÄ en utredningsman för att bl. a. göra en bedömning av det framtida behovet av utbildade logopeder. I riktlinjerna för utredningsarbetet anges att möjligheterna att utöka kapaciteten vid de läroanstalter där logopedutbildning redan ges bör kartläggas och att nästa steg bör vara en plan för en långsiktig utbyggnad av logopedutbildningen varvid önskvärdheten såväl från rekryterings- som arbetsmarknadssynpunkt av en viss geografisk spridning av utbildningsmöjligheterna bör beaktas. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär att utbildningen av talpedagoger utökas samt att den av föreslagna utbildningen av ytterligare 24 talpedagoger förläggs till , 2. att hos regeringen begäran utbildningen av logopeder utökas.
mot · FY021408 · 1975-01-27 00:00:00 — av fröken m. fl. om utökad sjukgymnastutbildning. Vid instituten i , och utbildas omkring 270 sjukgymnaster, vilket är klart otillräckligt. Den beslutade utbildningen i , och har ännu inte kommit i gång. Man räknar dock med att kunna starta utbildningen i innevarande år, och om så sker ökar utbildningskapaciteten med ungefär 50 sjukgymnaster . Det totala antalet sjukgymnaster uppgick till 5 282, men av dem eller ungefär 3 500 var yrkesverksamma. Sjukgymnaster behövs för en mångfald arbetsuppgifter inom sjukvården, t. ex. för behandling i samband med långtidsvård, rehabilitering samt åldrings- och hemsjukvård. Bristen på sjukgymnaster inom dessa vårdområden är mycket kännbar. UKÄ har därför ansett det angeläget att undersöka möjligheterna att öka utbildningskapaciteten vid de två statliga instituten i och , men UKÄ avvaktar resultatet av pågående omprövning av utbildningsorganisationen innan man tar ställning till frågan. Medan dessa undersökningar pågår, ökar bristen på sjukgymnaster i takt med att sjukvården byggs ut. I samband med landstingens ekonomiska långtidsplanering har en beräkning gjorts som visar att behovet av sjukgymnasttjänster vid landstingen och de landstingsfria kommunerna kommer att öka med ungefär 240 fram . Utbildningen av sjukgymnaster måste därför byggas ut, om sjukvården här i landet fortsättningsvis skall kunna fungera. Regeringen har också i budgetpropositionen angivit att har fått i uppdrag att i samarbete med UKÄ utreda möjligheterna till en ökad intagning vid av sjukgymnaster, men utredningen går långsamt. Eftersom sjukvården i landet byggs ut successivt blir läget på sjukvårdens område efter hand bara sämre när det gäller tillgången på sjukgymnaster. Ökade ansträngningar måste därför göras för att öka utbildningen, så att tillgången på dessa oumbärliga specialister inom sjukvården förbättras. Med hänvisning till vad som anförts i motionen yrkas att hos regeringen begär att förslag framläggs om en utökad sjukgymnastutbildning. () ()
mot · FY021409 · 1975-01-27 00:00:00 — av i om tillvalskurserna vid lärarhögskolorna. Vid lärarhögskolorna anordnas tillvalskurser på mellanstadielärarlinjen i blott sex ämnen. Enligt lärarhögskolestadgans 28 § är endast vissa kombinationer tillåtna. För i har detta fått till följd att ämnena biologi, matematik och religionskunskap blott kan kombineras med ett ämne, medan övriga ämnen kan kombineras med två (geografi och historia) eller tre (samhällskunskap) ämnen. Detta förhållande missgynnar biologi, matematik och religionskunskap, och erfarenhetsmässigt riskerar särskilt matematik och religionskunskap att inte samla tillräckligt många intresserade lärarkandidater. Det sagda illustreras av önskemålen inför tillvalskurserna (A-ämnen). Till tillvalskursen i geografi har anmält sig 25 studerande, till historia 23 studerande och till matematik endast 4 studerande (i kombination med samhällskunskap). För kombinationen biologi-matematik har 7 studerande förklarat sig intresserade. Vid i finns blott en tänkbar NO-kombination, nämligen matematik (A-ämne) och biologi (B-ämne). Enligt en skrivelse från SÖ angående vidareutbildning av lärare 2, är utbildningsbehovet för kombinationen matematik-kemi-biologi det ojämförligt största inom NO-blocket (14,). Kemi kan inte läsas vid i , och kombinationen biologi-matematik är förbjuden. För religionskunskap gäller, enligt samma skrivelse, att utbildningsbehovet av kombinationen geografi-svenska-religionskunskap är också en förbjuden kombination. Vidare kan påpekas att det för en mellanstadielärare i och för sig är likgiltigt på vilket sätt vederbörande kombinerar tillvalskurser, eftersom varje par av ämnen kommer undervisningen till godo. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att ges bemyndigande att utan hinder av lärarhögskolstadgans 28 § i fråga om tillvalskurserna medge flera kombinationer mellan på befintliga A- och B-ämnen.
mot · FY021410 · 1975-01-23 00:00:00 — om höjt anslag till Bidrag till mot cancer, m. m. Om svensk sjukvård kan uttalas många berömvärda ord. Den medicinska forskningen gör goda landvinningar, och läkarkåren tar vara på varje rön till sjuka människors bästa. Men det finns områden som ännu ter sig hotfulla för oss människor. Dit hör framför allt våra svåraste folksjukdomar, cancern och reumatismen. Cancern har fått en utbredning som bokstavligt talat hotar alla åldrar av människolivet. Endast till viss del kan sjukvården ge hjälp och lindring. De hopplösa fallen är alltför många. Många typer av sjukdomen för även med sig svåra plågor, som för många betyder en synnerligen smärtsam avslutning på livet. Vad som behöves är att resurser ställs till forskningens förfogande så att den smygande och nedbrytande sjukdomen kan stävjas i sin angripande trend. Reumatismen har även den en oerhörd utbredning som berör en million svenskar. Denna sjukdom som uppträder dels som muskelsjukdom, dels som ledgångsreumatism berör även den alla åldrar, från barnreumatiker till ålderdomsreumatism. Även om inte sjukdomen är dödlig, som cancern, så är den förödande och gör människor odugliga för ett normalt arbetsliv. Om den angripna människan inte erhåller hjälp på ett tidigt stadium resulterar sjukdomen ofta i invaliditet och en betungande vård. Den livaktiga organisationen förordar en effektivare vetenskaplig forskning, reumatikersjukhus, sjukgymnaster på glesorter, vård i utlandet, hjälp till enskilda medlemmar samt stöd åt tidskriften . mot cancer åtnjuter redan ett betydligt högre forskningsbidrag än vad reumatikerforskningen får men behöver betydligt mera stöd för sin brett upplagda forskning. tilldelades mot cancer oförändrat belopp i statsverkspropositionen. Med tanke på våra stora förödande folksjukdomar är det angeläget att inte forskning bara bedrivs i nuvarande omfattning utan att forskningen kan ökas väsentligt. Våra stora insamlingar till stöd åt denna specialforskning är ju tacknämliga, men om det är så att sjukdomarnas bekämpning har gjorts beroende av frivilliga insamlingar, då är det otillräckligt. Folksjukdomar skall bekämpas med hela folkets stöd, det vill säga: regering och riksdag måste göra en väsentligt större medelstilldelning för att få effektiv hjälp från sjukvårdens sida. I vad gäller det internationella forskningsutbytet behöver även detta kraf tigt stödjas och uppmuntras. Om nu cancer och reumatism är svårbemästrade sjukdomar, så bör det resultera i att bekämpningen intensifieras så mycket mer. Med stöd av det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär att våra svåraste folksjukdomar ges högsta prioritet vid fördelning av forskningsanslag, så att trenden uppåt kan brytas, 2. att till Bidrag, till mot cancer för /76 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 2 milj. kr. förhöjt reservationsanslag om , 3. att till Medicinsk forskning för /76 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 1 milj. kr. förhöjt reservationsanslag om , att användas för reumatologisk forskning.
mot · FY021411 · 1975-01-27 00:00:00 — om översyn av utbildningen för anställda i storhushåll. Antalet storhushåll i beräknas ha uppgått till totalt ca 20 000, omfattande allt från storhushåll inom landsting (t. ex. sjukhus), kommun (skolor, pensionärshem m. m), staten (t. ex. personalrestauranger, militära förband m. till privat restaurangverksamhet. Beräkningsvis har uppskattats att ca 4 miljoner måltider serveras utom hemmet, vilket sammantaget skulle göra ca 1 miljard sådana måltider . En sådan måltidsvolym torde försiktigt beräknat svara mot en kostnadsvolym av ca (1 miljard x .) , vilken kostnad till övervägande del skall bäras av offentlig verksamhet i statlig, landstingskommunal eller regi. De hel-, del- och timanställda inom den offentliga storhushållsverksamheten av skilda slag kan beräknas till ca 43 000 personer (1972). Den privata - eller av statliga bolag - bedrivna storhushållsverksamheten inom restauranger, kaféer, hotell och pensionat har av statens pris- och kartellnämnd beräknats sysselsätta sammanlagt drygt 54 000 anställda (1970). Antalet inom offentlig och privat storhushållsverksamhet sysselsatta kan således grovt beräknas till (43 000 + 54 000) 97 000 personer. Från skilda håll har framhållits de betydande brister som finns i fråga om de anställdas möjligheter till grund- och vidareutbildning inom storhushållssektorn. Sålunda har t. ex. Hotell och restauranganställdas förbund, , för hotell och restauranger samt och restaurangförbund i framställning till industriministern bl. a. påtalat den privata restaurangnäringens behov av utbildnings- och utvecklingsinsatser. Därvid gjordes en jämförelse med bl. a. de åtaganden statsmakterna gör för utbildningsinsatser för TEKO-branschen. Mot bakgrund av framför allt den betydande sysselsättningseffekt storhushållssektorn svarar för samt de enskilda anställdas behov av grund- och vidareutbildning är det angeläget att staten med skilda åtgärder bidrar till att -1 i ksom för många andra delar av vårt näri ngsl i v - skapa goda möjligheter för de anställda till kvalificerande utbildning, innefattande även utbildning på arbetsledar- och managernivå. S. k. managerutbildning på högskolenivå saknas - för att ta ett exempel - således helt i vårt land till skillnad från i många andra länder. Mot ovan i korthet skisserade bakgrund anser jag det angeläget att en samlad översyn sker av vilka åtgärder som bör vidtas för att skapa goda grund- och vidareutbildningsmöjligheter för anställda inom storhushållssektorn. Översynen bör omfatta allt från gymnasieutbildning, ren yrkesgrensutbildning till universitets- och högskoleutbildning. Särskild vikt bör ägnas åt vidareutbildningsfrågorna. Mot bakgrund av ovanstående hemställs att hos regeringen begär en översyn av grund- och vidareutbildningen för anställda inom storhushållssektorn i enlighet med vad som anförts i motionen.