mot · FY02676 · 1975-01-24 00:00:00 — av om närdemokrati. Kommunerna ansvarar för utomordentligt viktiga samhällsangelägenheter. Den kommunala verksamheten möter den enskilde och i många former. Det är kommunen som svarar för planeringen och skötseln av det bostadsområde där vi bor, för daghemmet, skolan, , teatern och idrottsplatsen och i många fall för trafiken till och från vår arbetsplats. Hur kommunen sköter sina uppgifter och sin information och hur dess förtroendemän och anställda uppträder i umgänget med de enskilda medborgarna spelar en stor roll för uppfattningen om samhället och om demokratin som styrelseform. Kravet på närdemokrati är därför särskilt viktigt på nivå. har den kommunala verksamheten ökat snabbare än den statliga. De kommunala enheterna har också i samband med kommunsammanslagningarna blivit väsentligt större. Denna nya situation för kommunerna har i viss mån försvårat utövandet av självstyrelsen. Det är därför en central uppgift att ytterligare förstärka och förankra den kommunala självstyrelsen. De förslag för att stärka den kommunala demokratin och självstyrelsen som förs fram i denna motion har ytterst till syfte att öka medborgarnas inflytande över och insyn i de lokala politiska frågorna. Den lokala politiska debatten bör på alla sätt stimuleras. Alla möjligheter att få medborgarna att delta i den kommunalå debatten och de kommunala avgörandena måste tas till vara. De frågor där kommunala beslut skall fattas bör på olika sätt och redan på ett tidigt stadium bringas till allmänhetens kännedom. Flera kanaler för kontakt och information måste finnas mellan de styrande och de styrda. Det är särskilt väsentligt att den kommunala beslutsprocessen kännetecknas av en sådan öppenhet att den offentliga debatten kan ske på ett tidigt stadium. Debatten måste komma före besluten och inte tvärtom. Därför bör den grundläggande informationen, helst med olika tänkbara alternativ redovisade, göras offentlig . Den gemensamma valdagen för riks- och kommunalval är ett hot mot en vital demokrati. Den leder till att de lokala frågorna inte får en chans att göra sig gällande inför det massiva utbudet av rikspolitisk debatt och propaganda. Erfarenheterna års val styrker vår uppfattning att skilda valdagar för riks- och kommunalval skulle förstärka den kommu nala demokratins vitalitet. De kommunala frågorna har i dessa valrörelser fått vida mindre intresse i massmedia än rikspolitiken. Vid val var utrymmet för kommunala frågor väsentligt mindre än vid de valrörelser som föregick införandet av den gemensamma valdagen. Om väljarna skall kunna få ett inflytande också över de lokala frågorna måste de få reda på vilka kommunalpolitiska handlingsalternativ som förknippas med ett visst parti. Den gemensamma valdagen har minskat människornas kunskaper om den lokala politiken och därmed deras möjligheter att påverka de lokala avgörandena. Den är från dessa synpunkter ett hot mot den kommunala närdemokratin. 1 en motion till riksdag 1973:1861 skisserades en konkret modell för att minska frestelsen att rikspolitisera även kommunala val som hålls på annan dag än riksdagsval. Under vart och ett av de tre mellanliggande åren hålls kommunalval i en tredjedel av landets kommuner och landsting. Härigenom skulle man öka de kommunala frågornas och landstingsfrågornas möjlighet att göra sig gällande i debatten. Antalet valtillfällen för den enskilde väljaren skulle liksom vara två per fyraårsperiod. Möjligheten att hävda att ett nederlag i kommunalvalet för regeringspartiet(-erna) borde leda till parlamentariska konsekvenser på riksplanet kan då anses eliminerad. Det gäller i synnerhet om man väljer metoden att dela in landet i tre sammanhängande regioner, som har kommunala val var sitt år. Det kan inte hävdas att en regering bör avgå enbart därför att regeringspartiets lokala förtroendemän fått bakläxa i t. ex. . Även andra konstruktioner för skilda valdagar kan givetvis tänkas. En utredning bör tillsättas och möjligt utarbeta olika modeller som förs ut till allmän diskussion. Kommundelsråd (lokala styrelser) Genom att utgöra ytterligare en kanal från medborgarna till beslutsfattarna bör kommundelsråden kunna bidra till att bredda medborgarnas intresse för och inflytande över de kommunala frågorna, särskilt de vardagsnära problem som sammanhänger med planeringen av den egna kommundelen. I många kommuner har föreslagit inrättande av kommundelsråd inom ramen för nu gällande lagstiftning. Kommundelsrådens möjligheter att fylla sin roll är i hög grad beroende av det sätt på vilket de utses. Starka skäl talar för att kommundelsrådens funktion bäst säkras genom att råden utses i direkta val. Härför krävs en lagändring. Antalet råd bör givetvis kunna variera med hänsyn till kommunens storlek. Råden fungerar sannolikt bäst om de omfattar mindre områden och ett relativt begränsat antal människor. Det bör ankomma på kommunerna att själva besluta om tid för val av råden, om antalet råd och om antalet ledamöter per råd. dessa råd bör väljas blir i hög grad beroende på om den gemensamma valdagen bibehålls eller ej. Kommundelsråden bör i första hand behandla planfrågor rörande den Råden bör därför alltid få yttra sig över förslag till stadsplaner. Kommundelsråden bör få ett speciellt ansvar för och medverka vid utarbetande av kommundelsplaner och detaljplaner. Enskilda, sammanslutningar, kommunala myndigheter och byalag bör beredas tillfälle att uttala sig om planförslagen. Därutöver bör råden ha förslagsrätt i frågor som är exklusiva för den egna kommundelen, t. ex. lokaliseringen av lekskolor och fritidsgårdar, planeringen av övergångsställen för gående och vissa lokala trafikföreskrifter. Råden bör också ha möjlighet att väcka motioner i kommunfullmäktige. Vidare bör övervägas i vilka frågor kommundelsråden skall ha beslutanderätt. Råden bör få anslag för sin verksamhet från den kommunala budgeten. Medelsförvaltningcn bör dock skötas centralt av kommunen. Det finns kommundelsråd i verksamhet inom ramen för gällande lagstiftning. gör det mest långtgående försöket. Det startade i sex kommundelar, varav två är före detta självständiga kommuner. 21 ledamöter och 8 suppleanter väljs av fullmäktige. Frågor som rör kommundelen skall regelmässigt remitteras till det berörda kommundelsrådet för yttrande. Råden kan också själva väcka förslag. De för ut information om verksamhet i kommundelen och för fram aktioner och uppslag från medborgarna. En speciell uppgift i är att upprätta ett kommundelsprogram, en analys av vad det finns för problem i kommundelen och förslag till åtgärder. Facknämnderna får sedan programmet som planeringsunderlag. Ett kommundelsråd får på försök ansvar för vissa oreglerade förvaltningsuppgifter, bl. a. parkverksamhet, idrott och fritid. Rådens sammanträden är offentliga. Också vid ordinarié sammanträden har man skapat möjlighet för alla som kommit att delta i diskussionen. Dessutom ordnar kommundelsråden särskilda öppna debatter i kommundelarna om dessas planer och problem. Särskilt i de två kommundelar som var självständiga kommuner har intresset från allmänheten varit stort. Detta intresse bör rimligen bli än större om väljarna direkt får utse ledamöterna i kommundelsrådet i den egna kommundelen. Beslut om att slopa förbudet mot direktvalda kommundelsråd med egna förvaltningsuppgifter bör fattas vid vårriksdag så att partier och väljare i den kommunala valrörelsen vet vilka möjligheter som kommer att finnas och ta ställning på grundval därav. Den nuvarande kommunallagen ger inte möjlighet för kommunerna att anordna folkomröstningar. Det måste anses otillfredsställande att det enligt lag inte är tillåtet att låta alla medborgare i en kommun fungera som en remissinstans. Ett kommunalt folkomröslningsinstitut skulle kunna vara ett bra komplement till den representativa demokratin, bl. a. i frågor som rör boendemiljön. Ett kommunalt folkomröstningsinstitutet borde vara av värde för att tillgodose medborgarnas berättigade krav på att höras innan beslut fattas i för dem väsentliga frågor. Det bör då också övervägas om en minoritet i kommunfullmäktige eller en viss andel av kommunens befolkning skall ha rätt att ta initiativ till folkomröstningar. Självfallet måste vidare prövas vilka typer av frågor som bäst lämpar sig för kommunala folkomröstningar. Öppenhet i det kommunala arbetet Ökade möjligheter till insyn i den kommunala verksamheten bidrar till att stimulera intresset för de kommunala frågorna. Olika åtgärder bör därför prövas för att skapa mer öppenhet i den kommunala verksamheten. 1 vissa kommunala nämnder kan sammanträdena göras offentliga. Man kan anordna offentliga utfrågningar med tjänstemän och andra experter i vissa typer av frågor. Man kan ge allmänheten regelbunden information genom särskilda informationsmöten, eventuellt kommundelsvis. Man kan anordna presskonferenser och man kan sända ut kommunens handlingar till en vidare krets av kommuninnevånare, t. ex. berörda organisationer. Ett stort antal initiativ med detta syfte kan vidtas utan förändringar av kommunallagstiftningen. Det är emellertid även väsentligt att man i det pågående statliga utredningsarbetet noga beaktar möjligheterna att genom lagändringar skapa ökad insyn och öppenhet i det kommunala arbetet. Insyn i kommunala bolag Expansionen av den kommunala verksamheten har bl. a. medfört att en ganska stor del av kommunernas verksamhet drivs i bolagsform. Den kommunala verksamheten kan i vissa fall vara väl anpassad för bolagsform. Det ökade användandet av bolagsformer har dock fått negativa följder från demokratisk synpunkt. Medborgarnas möjlighet är mindre än i fråga om den verksamhet som bedrivs av nämnder och styrelser. För att motverka denna utveckling bör följande åtgärder övervägas: Återhållsamhet i fråga om bildandet av kommunala bolag. I bolagsordningen för de kommunala företagen bör offentlighetsprincipen slås fast. Rätt för kommunfullmäktiges ledamöter att närvara vid bolagsstämmor och där ställa frågor. Rätt för kommunfullmäktige att förrätta val av styrelseledamöter i kommunala bolag (även kommunernas ledamöter i interkommunala bolag). Kraven i denna och föregående punkt kan möjligen tillgodoses genom att utövandet av rösträtten för de aktier kommunen innehar i respektive bolag genom fullmakt fördelas lika på samtliga ledamöter i kommunfullmäktige. Rätt att låta kommunfullmäktiges valberedning bereda val av ledamöter i kommunala bolag på samma sätt som de övriga val fullmäktige förrättar. Rätt att i kommunfullmäktige interpellera bolagsstyrelsens ordförande om förhållanden i bolaget. Rätt för kommunens revisorer att granska de kommunala bolagens räkenskaper. Skyldighet för bolagsstyrelse att fortlöpande redovisa bolagets verksamhet för kommunstyrelsen samt att lämna en fyllig offentlig redovisning av bolagets verksamhet. Dessa och andra uppslag för en bättre insyn i och kontroll av de kommunala bolagens verksamhet bör bli föremål för en mera djupgående prövning. Även för de stiftelseägda kommunala företagen gäller i huvudsak de problem från demokratisk synpunkt som diskuterats ovan. Också för dem bör således de ovannämnda metoderna att förbättra medborgarnas insyn i och kontroll över verksamheten prövas. Under hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att begär att regeringen tillsätteren utredning med uppgift att utarbeta olika modeller för övergång till skilda valdagar för riksdagsval och kommunalval, eller lämnar detta uppdrag till redan tillsatt utredning, 2. att begär förslag av regeringen till vårriksdagen 1976: a) om sådan ändring av kommunallagen att kommunerna ges möjlighet att inrätta direktvalda kommundelsråd (lokala styrelser) i enlighet med vad som anförs i motionen, b) om sådan ändring av kommunallagen att kommunerna ges möjlighet att anordna rådgivande kommunala folkomröstningar, c) om sådan ändring av kommunallagen att nämnd och styrelse ges rätt att hålla offentliga sammanträden, d) om åtgärder för vidgad insyn i och kontroll av kommunala bolag och stiftelser i enlighet med vad som anförs i motionen. GOTAB 75 8662 1975