mot · FY021223 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om samordningen mellan offentlig tjänstemans tjänstepension och pensionsförmåner enligt den allmänna försäkringen. De stats- och kommunalanställdas livränte- och pensionsfrågor har under en följd av år aktualiserats genom motionsframställningar från moderata samlingspartiet. Eftersom inga konkreta resultat uppnåtts, och vi fortfarande anser att en översyn måste göras av de eller tidigare offentliganställdas ställning i pensionshänseende, nödgas vi återkomma i saken. Senast i vår motion 1974:394 redogörs för det väsentligaste i saniordningsförfarandet mellan de stats- och kommunalanställdas pensioner och den allmänna försäkringens pensionssystem. Då det är tänkbart att den bristande förståelsen för våra krav till en del beror på frågans komplicerade natur, skall vi här så enkelt som möjligt rekapitulera problemet: Statspensionen och pensionerna från socialförsäkringen, alltså folkpensionen, pensionstillskotten och ATP ses som en enhet, en totalpension, som kallas bruttopension. Statspensionen ger full pension liksom ATP, men grundas i regel på inkomsten i slutlöneklassen, vilket är förmånligare än ATP:s medeltal av de 15 bästa åren. Statspensionen utgör dessutom av slutlönen mot ATP:s . Statspensionen är alltså bättre än ATP. En statstjänsteman är alltid garanterad den pensionssumma som den allmänna försäkringen ger. Är statspensionen lägre än folkpensionens förmåner utgår de . Är statspensionen högre än folkpensionens förmåner utgår dessa plus den del av statspensionen som överstiger den allmänna försäkringens belopp. Detta är samordningen av pensionssystemen och innebär alltså att statspensionen fungerar som en kompletteringspension till den allmänna försäkringens pensionssystem. Det är vid denna samordning, när statspensionen reduceras med den allmänna försäkringens pensioner, som problem uppstår som upplevs mycket negativt av de statsanställda. Den allmänna försäkringens förmåner är indexreglerade och följer exakt prisutvecklingen. Statspensionerna däremot är föremål för förhandlingar mellan och statstjänstemannens huvudorganisationer, varvid storleken av pensionernas uppräkning bestämmes. Om dessa förhandlingar inte ger full täckning för inflationen eller eventuell standardhöjning som skett på socialförsäkringssidan, blir reduktionen av statspensionen större än påslaget. Klart orättvist, och knappast i överensstämmelse med lagstiftningens intentioner. är situationen när det gäller ATP-grundande sidoinkomster för statstjänstemän. Om en statstjänsteman i ett tidigare skede som privatanställd intjänat pensionspoäng inom ATP-systemet, sker ingen samordning av denna pension från ATP och statspensionen. Den sistnämnda reduceras alltså inte med ATP-beloppet, och statstjänstemannen får sin pension från ATP ovanpå statspensionen. Detta är givetvis en invändningsfri ordning. Men vad som är minst sagt upprörande är att om pensionpoäng intjänas vederbörande är statsanställd, samordnas pensionsförmånerna och pensionen från ATP dras av från statspensionen och statstjänstemannen går alltså miste om sin ATP. Detta beror på att vid de tidigare nämnda förhandlingarna mellan parterna på statssidan inga överläggningar sker om de statsanställdas ATP på sidoinkomster, därför att inte alla har det. Vi anser att eftersom det inbetalats ATP-avgifter för dessa sidoinkomster och skatt har erlagts av tjänstemannen som fått dem,och eftersom pensionspoäng grundade påsidoinkomsten finns registrerade på , skall också statstjänstemannen ha denna pension vid sidan av statspensionen. Man måste observera ytterligare en märklig omständighet i sammanhanget: Mestadels får inte statstjänstemannen göra undantagande från ATP för sidoinkomster även om han önskar det. Vad som här sagts om statstjänstemännen gäller i allt väsentligt även kommunaltjänstemännen, vilkas pensionssystem uppbyggts med det statliga systemet som förebild. Vi ifrågasätter om förhandlingar, eller i detta fall avsaknaden av förhandlingar, kan sätta en laglig rätt till ATP ur spel. bör uttala sig för att en undersökning av detta företages. När det gäller uppskjutna pensioner - eller livräntor som det också kallas - påbörjades värdesäkringen 1972, och efter den är alla livräntor värdesäkrade. Vi anser dock att det är klart otillfredsställande att äldre livräntor till statstjänstemän i många fall inte uppräknats . undersökte på förekommen anledning frågan om äldre livräntor till folkskollärare och fick från bl. a. besked om att en omreglering av de uppskjutna pensionerna för folkskollärare skulle innebära att man fick se över hela området med livräntor eller uppskjutna pensioner enligt äldre reglementen, däribland även frågan om värdesäkring av livräntor () till statstjänstemän. En omreglering av alla dessa äldre pensioner och livräntor måste enligt mening ske på politisk väg, dvs. genom beslut av . Vi anser att det är nödvändigt att en inventering företas av alla gamla, icke värdesäkrade livräntor i syfte att räkna upp dem eller värdesäkra dem - och allrahelst bägge delarna. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär dess medverkan till på lämpligt sätt utförd 1. prövning av om de statsanställdas möjlighet att erhålla pension från ATP på sidoinkomster överensstämmer med intentionerna i lagen om allmän försäkring, 2. inventering av gamla, uppskjutna pensioner och livräntor syftande till att uppräkna och/eller värdesäkra dessa, 3. översyn i övrigt av samordningsbestämmelserna för statstjänstemännens pensionsfrågor i syfte att förenkla dem och skapa större rättvisa, parallell översyn av samordningsbestämmelserna för kommunaltjänstemännens pensionsfrågor, likaledes i förenklings- och rättvisesyfte. HANS NYHAGE (ni) (ni) i . NISSER (m) (ni) i