mot · FY021870 · 1975-03-14 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975:9 om reformering av högskoleutbildningen m. m. I en under allmänna motionstiden väckt motion, 1975:1356, har beträffande vidareutbildningen av sjuksköterskor bl. a. föreslagits att uttalar att ett centralt antagningsförfarande skall prövas. har avstyrkt förslaget i motionen i ett betänkande (UbU 1975:5), som då denna motion skrivs ännu inte behandlats av kammaren. Avstyrkandet motiveras med att antagningsförfarandet dels övervägs av berörda myndigheter, och , dels är beroende av ställningstagande till kompetenskommitténs och utbildningsutrednings förslag. Frågan om en central antagning av sökande till sjuksköterskeskolor har varit aktuell under en följd av år. Ur ett yttrande från till , avgivet med anledning av en skrivelse i ärendet från , citerar vi följande: 1 proposition 1968:66 angående vidareutbildning av sjuksköterskor m. m. anförde dåvarande departementschefen att flera skäl talade för en omläggning av intagningen till sjuksköterskeutbildningen. Maj:t uppdrog åt SÖ att i samråd med huvudmännen utreda de praktiska förutsättningarna härför och om så erfordrades inkomma till Kungl. Maj:t med förslag. SÖ:s utredning i ärendet har sedermera presenterats i form av förslag till skrivelse till Kungl. Maj:t, som remitterats till landstingen för yttrande. I detta förslag utgick SÖ bl. a. från att skulle åtaga sig vara huvudman för hela intagningsarbetet till sjuksköterskeutbildningen. De flesta landsting hänvisade i sina remissvar till . anförde i yttrande till SÖ bl. a. att förbundet avsåg att genomföra en egen utredning i ärendet. Denna utredning har senare genomförts. 1 skrivelse till Kungl. Maj:t framlade sjuksköterskeelevers förbund ett förslag till central intagning med kölistesystem vid vidareutbildning av sjuksköterskor. Skrivelsen remitterades till SÖ för yttrande och är föremål för överväganden inom SÖ. SÖ har därvid berett tillfälle att yttra sig över förslaget. förklarade i yttrande att förbundet med intresse hade tagit del av förslaget och att det torde kunna utvecklas till ett konkret förslag. Förbundet var dock ej berett att ta ställning till en eventuell omläggning av antagningsförfarandet till sjuksköterskeutbildningen. Som motiv för sitt ställningstagande angav förbundet dels att utbildningsutredning (U 68) då hade avgett sitt huvudbetänkande rörande de eftergymnasiala utbildningarna, dels att den av Kungl. kompetenskommittén hade att lägga fram förslag om urvalsregler samt om organisation av antagningen etc. till den framtida högskoleutbildningen, dit bl. a. sjuksköterskeutbildningen föreslagits höra. Som framgår av citatet har frågan om ett centralt antagningssystem aktualiserats av flera berörda myndigheter och organisationer. Att frågan trots ett omfattande utredningsarbete dock ännu inte fått sin lösning får tydligen tillskrivas den omständigheten att man velat samordna beslut i detta avseende med beslut om antagningsförfarandet förandra liknande utbildningsformer, som också varit under utredning i samband med arbetet i U 68 och kompetenskommittén. I interpellationssvar till har också statsrådet hänvisat till ett tidigare uttalande från departementschefen, samt menat att frågan om en eventuell förändring av antagningsförfarandet till sjuksköterskeutbildningen bör anstå i avvaktan på Kungl. Maj:ts ställningstagande till de förslag som utbildningsutredning har avgett. Mot bakgrund av dessa upprepade hänvisningar till resultatet av arbetet inom U 68 och kompetenskommittén hade man verkligen haft anledning förvänta ett förslag om annat antagningsförfarande till vidareutbildning av sjuksköterskor än det nuvarande i propositionen om reformering av högskoleutbildningen. Något sådant förslag står emellertid inte att finna i proposition 1975:9, trots att man föreslår ett centralt antagningssystem för en lång rad av utbildningslinjer i! anslutning till kompetenskommitténs betänkande. Bristen på vidareutbildade sjuksköterskor är allmänt omvittnad. Beräkningar över behovet av vidareutbildade sjuksköterskor utförs regelbundet, och antalet intagningsplatser dimensioneras därefter. Då varje intagningsenhet har riksrekrytering och de sökande i regel anmäler sig på flera orter, är det svårt att beräkna antalet individer som söker till vidareutbildning. Dock torde antalet nettosökande avsevärt överstiga antalet intagningsplatser. uppskattades siffrorna till 3 000 resp. 2 200. Detta till trots har inte alla planerade utbildningskurser kommit till stånd till följd av brist på elever. Så långt vi förstår måste detta förhållande i stor utsträckning förklaras som en följd av brister i antagningssystemet. Majoriteten av sökande till vidareutbildning är sjuksköterskor med grundutbildning och med därefter fullgjord praktik . De sökande som sist blir antagna får så sent besked, att de inte har någon praktisk möjlighet att lösgöra sig från sin anställning eller från eventuella familjeplikter. Då nu ett centralt antagningsförfarande är föreslaget för en mängd utbildningslinjer, finner vi det naturligt att ett sådant förfarande tillämpas också för vidareutbildningen av sjuksköterskor. Med hänvisning till det anförda och till vad som i detta avseende anförts i motionen 1975:1356 hemställs alt beslutar att också vidareutbildningen av sjuksköterskor skall ingå i ett centralt antagningssystem. /ENKEL (fp)