mot · FY02817 · 1975-01-24 00:00:00 — om framställningen av läromedel. En god, rikhaltig och allsidig facklitteratur är i många fall en förutsättning för en meningsfull samhälls- och kulturdebatt. Facklitteraturen är också en viktig förutsättning för undervisningen vid universitet och högskolor. har av olika skäl utgivningen av facklitteratur i stagnerat. Det kan nämnas att antalet 1974 utgivna böcker inom ämnesområdena politik, socialpolitik, juridik och ekonomi bara var hälften av motsvarande antal . Detta sammanhänger givetvis i första hand med de allmänna svårigheter som vidlåder bokutgivningen i , men också det minskade studerandeantalet vid universitet och högskolor och den därmed minskade efterfrågan på läroböcker har bidragit. Det är mot denna bakgrund anmärkningsvärt att det samhälleliga stödet till utgivande av facklitteratur och läroböcker minskat. fanns ett särskilt anslag för läromedelsstöd även för den högre undervisningen. Detta är numer inkluderat i anslaget Pedagogiskt utvecklingsarbete vid universiteten m. m., vilket nu föreslås uppräknat till . har i flera avseenden riktat kritik mot universitetskanslersämbetets sätt att handlägga detta anslag. Man menar att universitetskanslersämbetet inte följt statsmakternas intentioner i fråga om avvägningen mellan anslag till pedagogisk forskning och anslag till utgivande av läromedel. Inom det här anslaget har tidigare funnits ett stöd till bokförlag som bidrag till produktionskostnader för vissa läromedel. Detta stöd har universitetskanslersämbetet nu föreslagit indraget. har vidare hävdat att universitetskanslersämbetet försummat att bevaka kurslitteratursituationen och inte lagt fram de förslag som föranletts av lokalt gjorda inventeringar av läromedelsbehovet. Liknande synpunkter har framförts av . Den minskade utgivningen av kurslitteratur har i särskilt hög grad drabbat de mindre ämnesområdena, men också inom populära områden såsom ekonomi, näringsliv och aktuell politik har en klar nedgång i utgivningen av fackböcker ägt rum. Detta gäller i särskilt hög grad utgivningen av s. k. pocketböcker. Också möjligheterna för enskilda lärare och forskare att erhålla viss tjänstledighet för att framställa läromedel har beskurits jämfört med vad som gällde . Det är vidare symtomatiskt för denna utveckling att litteraturutredningen i sitt betänkande föreslog att fackböckerna inte skulle komma att omfattas av det där föreslagna stöd köpssystemet. Ett annat exempel på att facklitteraturen är relativt sämre behandlad än utgivningen av övrig litteratur är reglerna om s. k. forfattarersättning. Dessa regler innebär att författarersättningen begränsats till utlåning vid folkbibliotek (motsvarande) men inte gäller de s. k. vetenskapliga biblioteken. Utlåningen vid de vetenskapliga biblioteken avser främst vetenskaplig litteratur och annan facklitteratur, bl. a. kurslitteratur för studerande. 1 realiteten kommer alltså bestämmelserna om att forfattarersättning icke skall räknas för lån från de vetensakpliga biblioteken att innebära att författare av fackböcker behandlas på annat sätt än skönlitterära författare. En ändring bör därför göras så att också de vetenskapliga biblioteken omfattas av reglerna om rätt till forfattarersättning. Med hänsyn till de förutsättningar som råder för bokutgivning i är det alltså viktigt att samhället söker stimulera utgivningen av facklitteratur. Det är dessutom motiverat att författare till litterära verk av olika slag får en likvärdig behandling. Med anledning av vad jag här anfört föreslår jag att /76anvisare» reservationsanslag av . till Stöd till framställning av läromedel att ställas till universitetskanslersämbetets förfogande. GOTAB 75 8685 1975