mot · FY021142 · 1975-01-25 00:00:00 — av i m. fl. om strikt skadeståndsansvar för arbetsgivare, m. m. Det finns en mängd olika försäkringsformer som tillsammans skall ge lönarbetarna en trygghet. Obligatorisk sjukförsäkring, yrkesskadeförsäkring, tandvårdsförsäkring, ATP m. m. är exempel på fäll då staten är huvudman. En stor lucka finns dock när det gäller arbetsolycksfall och yrkesskador. I viss mån har detta rättats till genom om trygghetsförsäkring vid yrkesskada (TFY). Den innebär att arbetare skall få ersättning för skada som uppkommit på arbetsplatsen, oavsett vem som vållat densamma. kvarstår dock i huvudsak två svagheter. Den ena är att den skadade (eller dennes fackliga organisation) måste bevisa att det är yrkesskada som uppstått. Det finns flera uppmärksammade fall som visar att detta inte är lätt. Arbetsköparna nekar hårdnackat trots överväldigande bevis och använder all tänkbar expertis för att slippa skadestånd. Den andra svagheten består i att TFY inte är obligatorisk. Förutsättningen är att kollektivavtal är tecknat. Detsamma gäller en annan viktig trygghetsfaktor, nämligen tjänstegrupplivförsäkringen (). Tyvärr är ett stort antal företag(are) inte kollektivavtalsbundna, varför de anställda saknar den trygghet som och TFY ger. Det uppmärksammas ofta inte förrän något inträffat och då är konsekvenserna ofta tragiska. Det är avsevärda summor som kan förloras. Om försäkrad som är gift och har 3 barn avlider kan de efterlevande fä sammanlagt . Det är pengar som oftast väl behövs när familjeförsörjaren avlidit. Det är otillfredsställande att företag får driva verksamhet utan att ha tecknat dessa försäkringar. Genom att underlåta detta kommer de ofta i bättre konkurrensläge gentemot andra företag som uppfyller det som borde vara en allmän skyldighet. Det är fackföreningarnas uppgift alt tillsammans med de anställda se till att kollektivavtalsförbindelse, s. k. hängavtal, tecknas med företagen som inte är medlemmar av SAF. Någon möjlighet att tvinga fram avtal finns emellertid inte. En situation kan då uppstå att en arbetslös av förmedlingen anvisas arbete hos IÖretag(are) som inte tecknat avtal. Om han då vägrar ta arbetet på grund av den här berörda orsaken kan han bli avstängd från A-kasseersättning. Tar han arbetet inför detta hot så är han oförsäkrad. Arbetare utsätts ständigt för nya skaderisker. Industrierna använder sig alltmer av nya kemiska preparat med okända verkningar på människorna. Förgiftningsfallen blir allt fler som skadorna blir allt svårare att bota. För att klara dessa effekter behövs en mängd åtgärder som stärker lönarbetarnas makt. I denna motion avses dock endast följdverkningar, dvs. de försäkringsmässiga förhållandena tas upp. Om man vill ändra dessa krävs i huvudsak tre åtgärder. Den första är att införa omvänd bevisföring, dvs. att det skall åligga arbetsköparen att bevisa att yrkesskada inte föreligger när ersättningskrav framställs från löntagare. Den andra åtgärden är att införa strikt skadeståndsansvar. Det skulle innebära att alla företag blir skadeståndsskyldiga för skador som uppstår i samband med arbetet. Den tredje är att göra tjänstegrupplivförsäkringen obligatorisk genom lagstiftning. Beträffande AFA-försäkringens omfattning är dock förbättringar nödvändiga. Kvalifikationskravet för att försäkringen skall gälla är att den försäkrade står till arbetsmarknadens förfogande. Reglerna är absoluta. En dags frånvaro, t. ex. förlängning av semestern i samband med arbetslöshet, kan innebära att ingen ersättning utbetalas i samband med försäkrads dödsfall. Flera tragiska fall har inträffat där de efterlevande gått miste om åtskilliga 10 . Flera förbehåll finns i försäkringens omfattning beträffande deltids- och säsonganställda. Lagstiftning är det bästa sättet att få denna viktiga arbetsmarknadsförsäkring att fungera i full utsträckning och därmed bli den trygghetsfaktor den bör vara. Med hänvisning till det anförda föreslås' att uttalar sig för och hos regeringen hemställer om förslag till lagstiftning som innebär 1. att principen "omvänd bevisföring" genomföres, innebärande att företag har att bevisa sig fri från skuld vid framställda skadeståndskrav, 2. att objektivt eller s. k. strikt skadeståndsansvar införes. (vpk) i (vpk) (vpk) (vpk) i (Sc även motion 1975:1220)