mot · FZ0299 · 1975-11-21 00:00:00 — 1975/76: 99 Motion 1975/76: 99 av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:65 om inriktningen av den ekonomiska politiken Den ekonomiska utvecklingen har på avgörande punkter avvikit från vad regeringen förutsåg i finansplanen . Det gäller bedömningen av den internationella utvecklingen och produktionsutvecklingen i . Bruttonationalprodukten antogs i finansplanen komma att öka med 2,5 96, medan det i verkligheten knappast blir någon ökning alls. För den svenska ekonomin som helhet blir 1975 sålunda ännu ett förlorat år. Regeringen talade i finansplanen om prisstegringar på 7 å . Det står nu klart att prisökningarna i stället kommer att uppgå till 10 ä . Bruttoinvesteringarna blir 2,mindre än . Underskottet i bytesbalansen gentemot andra länder har mer än fördubblats. Att den privata konsumtionen ökar förhållandevis snabbt beror på att vi lever på utländska lån och på tidigare ackumulerade resurser. Orsaken till att regeringen nu lagt fram ett ekonomiskt-politiskt stimulanspaket är att alla prognoser pekar på en betydande nedgång i sysselsättningen under den kommande vintern. Det finns emellertid en stor risk att den föreslagna typen av åtgärder kommer alltför sent och att de föga kommer att påverka utvecklingen under konjunkturnedgången. Enligt den bedömning som vi från moderat håll tidigare gjort borde stimulansåtgärder ha satts in . Sålunda lade vi som vårt främsta krav fram ett förslag till program mot inflationen. Detta var avsett att stimulera sysselsättningen och att motverka nedgång i den svenska exporten. Alternativt begärde vi en sänkning av mervärdeskatten. I ett mer kortsiktigt perspektiv måste nu den ekonomiska politiken inriktas på att hålla sysselsättningen uppe. En hög ekonomisk-politisk beredskap måste upprätthållas. Vi vill i detta sammanhang understryka att i enlighet med vad tidigare beslutat är en temporär mervärdeskattesänkning ett betydelsefullt element i en konjunkturpolitisk beredskapsplan. I vilken utsträckning ytterligare stimulansåtgärder skall sättas in kan avgöras , då bättre underlag finns för en bedömning av utvecklingen . Det är väsentligt att den ekonomiska politiken stimulerar till ökade näringslivsinvesteringar. Vi begär ett generellt frisläpp av investeringsfonden. och i ett längre perspektiv är ett centralt mål för den ekonomiska politiken att återställa balansen i utrikes betalningar. 1 1975/76. 3 sami Nr 99 derskottet i bytesbalansen är ett utomordentligt allvarligt problem. Genom ökade investeringar måste i första hand den svenska exportindustrins och den importkonkurrerande industrins kapacitet byggas ut. Ett annat viktigt mål är att stoppa prisstegringarna. Ett program mot inflationen måste utarbetas. Förutsättningar måste skapas för en lugn avtalsrörelse 1977. En stabiliseringspolitisk konferens bör därför sammankallas. För att förverkliga dessa mål måste vidare en sänkning av skattetrycket komma till stånd och ta sig uttryck i bl. a. en sänkning av de nuvarande, orimligt höga och kostnadsdrivande marginalskatterna. Inom ramen för ett program mot inflationen bör statsmakterna garantera en viss ökning av inkomsttagarnas köpkraft. I gengäld måste parterna på arbetsmarknaden iakttaga restriktivitet i fråga om löneökningar och näringslivet stark återhållsamhet i vad gäller prisökningar. För att skapa utrymme för ökade investeringar och angelägna reformer, inte minst en skattesänkning, krävs besparingar, rationaliseringar och effektiviseringar inom den offentliga sektorn. Den internationella ekonomiska utvecklingen har på ett anmärkningsvärt sätt avvikit från den bedömning som regeringen gjorde i finansplanen vid årets början. Sålunda antog regeringen bl. a. att den ekonomiska tillväxten inom OECD-området skulle uppgå till . Det varén kalkyl som redan då den gjordes markant avvek från andra bedömningar. a. förutsågs i att tillväxten skulle stanna vid inom OECD-området. Utvecklingen som den kan avläsas pekar på en nedgång av den totala produktionen inom OECD-området av storleksordningen 2 1/4 96. Moderata samlingspartiet anförde för sin del i den motion som väcktes med anledning av finansplanen (1975:1020) bl. a. följande: Enligt vår bedömning är det mest sannolikt att också 1975 blir med mycket svag efterfrågetillväxt på det internationella planet. Även om flera länder kommer att ägna arbetslösheten mer uppmärksamhet, finner vi det troligt att kampen mot inflationen liksom kommer att ha hög prioritet och att man också kommer att acceptera en relativt hög arbetslöshet för att åstadkomma en stabilisering av penningvärdet. Vi har sålunda en mer pessimistisk syn på den internationella utvecklingen än vad som redovisas i finansplanen och den preliminära nationalbudgeten, vars optimism synes oss grundad snarare på önsketänkande än på politiska realiteter. Om någon omsvängning i den internationella konjunkturen över huvud taget kommer till stånd under innevarande år, torde denna få några mätbara effekter först . Redan i den reviderade finansplanen var regeringen tvungen att justera sin bedömning av den internationella ekonomiska utvecklingen. Även denna prognos, som bl. innebar att den ekonomiska tillväxten inom området skulle uppgå till -0,5 - +0,, visade sig emellertid vara en överskattning. Det är inte bara en fråga om efterklokhet, när man fäster uppmärksamheten på hur felaktig regeringens bedömning av den ekonomiska utvecklingen varit. Regeringens kalkyl avseende den internationella utvecklingen var präglad av önsketänkande. Den visade sig väsentligt mindre tillförlitlig än andra gjorda bedömningar. Detta ökar inte förtroendet för regeringens bedömningar i övrigt. 1975 har varit ett från internationell ekonomisk synpunkt dåligt år. Bruttonationalprodukten inom OECD-området har, som redan påpekats, minskat med ca 2 1/. Arbetslösheten har i en rad länder varit för efterkrigsförhållanden rekordhög. Världshandeln har minskat i volym . Tendenser till protektionistiska inslag i handelspolitiken har förekommit. 1974 blev ett den internationella inflationens år. En kraftigt bidragande orsak härtill vardén höjning av oljepriserna som OPEC-län genomförde . Även på en rad andra områden förekom emellertid kraftiga prisstegringar som bidrog till att ytterligare driva på inflationsutvecklingen. 1 första hand de stigande oljepriserna ledde till att de oljeimporterande ländernas bytesbalanser kraftigt försämrades. Ett mycket stort underskott uppstod i förhållande till de oljeexporterande länderna. Mot denna bakgrund har kampen mot inflationen varit det i flertalet länder prioriterade ekonomiskt-politiska målet. Delvis sammanhängande härmed har också strävan att förbättra bytesbalanserna fått hög prioritet. 1 vad gäller det senare målet fanns tidigare betydande risker för att enskilda stater skulle vidta åtgärder avsedda att begränsa importen som skulle kunna få till följd att andra länder vidtog motåtgärder av liknande slag. En sådan utveckling skulle kunna ha lett till en än allvarligare depressiv utveckling än vad som i verkligheten blev fallet. Risken för en utveckling av detta slag torde kunna bedömas som avsevärt mindre . Konstruktiva åtgärder har vidtagits i internationell samverkan. Inte minst inom ramen för har medlemsländerna enat sig om den s. k. Kissingerplanen, vars syfte är att underlätta en s. k. recycling, dvs. finansieringen av de svårast drabbade medlemsländernas bytesbalansunderskott. Kampen mot inflationen har haft viss framgång. Pris- och kostnadsutvecklingen har i flera av de stora bromsats upp på ett påtagligt sätt . Sysselsättningspolitiken har därigenom kommit i förgrunden. Den dämpade inflationen har skapat utrymme för en omläggning av den ekonomiska politiken i mer expansiv riktning. Detta gäller inte minst , vars utveckling har stor betydelse för OECD-området i övrigt. Det torde vara klart att den internationella konjunkturen har passerat sitt bottenläge och är på väg uppåt. kommer sannolikt en förhållandevis snabb uppgång av den internationella konjunkturen att komma 1* 1975/76. Det finns anledning att räkna med en i förhållande till 1975 betydande ökning av produktionen och en ökning av volymen av den internationella handeln. Erfarenhetsmässigt vet vi att de internationella konjunktursvängningarna med en betydande eftersläpning påverkar utvecklingen i . Mot bör det emellertid finnas anledning att räkna med att den ökade internationella ekonomiska aktiviteten kommer att medverka till en uppgång även av den svenska konjunkturen. Den ekonomiska utvecklingen i Den bedömning som i finansplanen gjordes rörande den internationella ekonomiska utvecklingen lades till grund för finansplanens prognos avseende konjunkturutvecklingen i . Liksom en felaktig bedömning gjordes av den internationella utvecklingen, gjordes också en alltför optimistisk prognos avseende den ekonomiska utvecklingen i . På flera avgörande punkter överskattade regeringen utvecklingstendenserna. Bruttonationalprodukten antogs sålunda i finansplanen komma att öka . Såvitt nu kan bedömas blir det över huvud taget ingen ökning av bruttonationalprodukten. Investeringarna antogs totalt komma att öka , näringslivsinvesteringarna och därav industriinvesteringarna med inte mindre än 10 96.1 bedömer man nu i stället, att bruttoinvesteringarna kommer att minska med hela 3 96. För näringslivsinvesteringarna angavs i en promemoria, utarbetad inom ekonomiska avdelning och presenterad tidigare , att näringslivsinvesteringarnas ökning skulle stanna vid blott 1/2 96, dvs. en tiondel av vad som förutsades i finansplanen, och i fråga om industriinvesteringarna hade ökningen justerats ned till 7,5 96. I fråga om prisutvecklingen talade man i årets finansplan om en inflation av storleksordningen 7 å . bedömning i höstrapporten varatt inflationen skulle uppgå till På samtliga här nämnda punkter hade moderata samlingspartiet i sin motion med anledning av finansplanen en mer försiktig bedömning. I vad gäller BNP-utvecklingen uttalade vi, att om inga särskilda stimulansåtgärder sätts in, torde resurstillväxten inte komma att överstiga 1-1,". Beträffande näringslivs- och industriinvesteringarna uttalade vi att vi bedömde det som mindre sannolikt att regeringens prognos skulle kunna realiseras, även om olika fondavsättningar frigjordes. I fråga om priserna slutligen bedömde vi en inflation av storleksordningen som sannolik. Den privata konsumtionen skall enligt komma att öka med . Detta skulle i så fall vara t. o. m. mer än vad som förutsattes i finansplanen. Vi vill emellertid sätta ett frågetecken i vad avser denna siffra. Den sammanhänger med bedömningen Den takt i prisstegringarna som vi haft pekar enligt vår bedömning fortfarande på en inflation av storleksordningen . Det är svårt att komma ifrån intrycket, att såväl som finansdepartementets prisökningsuppskattning - - har påverkats av den av regeringen uttalade förhoppningen om att inflationen skall understiga . En snabbare inflation kan komma att leda till en något mindre konsumtionsökning än nu beräknat. I fråga om export- och importutvecklingen ledde den alltför optimistiska bedömningen av konjunkturutvecklingen till en påtaglig överskattning av i första hand exporten. Den antogs i finansplanen komma att öka . Såvitt nu kan bedömas blir det i stället fråga om en volymminskning på . Importen antogs komma att öka ; en volymmässig nedgång på är den bedömning som kan göras. Överskattningen av exportförändringen i finansplanen uppgick enligt dessa siffror till och för importen till . Som en följd av den stagnerade exporten har underskottet i den svenska bytesbalansen blivit väsentligt större än man räknade med . Under det att bytesbalansunderskottet sålunda i finansplanen beräknades till 4 850 milj. kr., synes det nu komma att uppgå till 8 855 milj. kr., dvs. ungefär dubbelt så stort som 1974. Moderata samlingspartiet hade i sina motioner med anledning av finansplanen och den reviderade finansplanen inga avgörande invändningar mot den beräknade bytesbalansutvecklingen. Vi uttalade emellertid i motionen 1975:2151: Vi vill starkt understryka den genuina osäkerhet, som varje prognos rörande utrikeshandelns utveckling är förenad med. En faktor, som kan komma att bidraga till en försämring av den externa balansen är kostnadsutvecklingen i jämfört med våra främsta konkurrenter De avtal på arbetsmarknaden som sluts innebär en snabbare ökning av arbetskraftskostnaderna än vad som ligger bakom kalkylerna i den reviderade nationalbudgeten och i den reviderade finansplanen. Detta kan leda till en sådan försämring av vår exportindustris och importkonkurrerande industriers konkurrensläge, att effekterna på bytesbalansen blir påtagliga. De i citatet ovan anförda farhågorna har besannats. Pris- och kostnadsutvecklingen i har , som tidigare framhållits, varit snabbare än i våra främsta konkurrentländer. Detta har bl. a. medverkat till förlust av marknadsandelar på exportsidan. anför i sin höstrapport härom: Utvecklingen av de svenska marknadsandelarna torde delvis kunna sättas i samband med det intensiva säljtryck som härrör från konkurrentländerna, vilka som regel jämfört med blir hårdare drabbade av lågkonjunkturen. En bidragande förklaring synes emellertid vara att de svenska relativa exportpriserna såvitt nu kan bedömas stigit avsevärt och detta i synnerhet . Detta gäller inte minst för verkstadsexporten som också förefaller delaktig i de förluster av marknadens andelar som framträder för färdigvarugruppen i dess helhet. Det reaktionsmönster som sålunda avtecknas innebär i sammandrag att den starka inhemska kostnadsstegringen i viss utsträckning yttrat sig i internationellt sett hög prissättning på svenska exportprodukter med negativa effekter på utvecklingen av de efterfrågade volymerna. Kampen mot inflationen gavs i den motion som vi väckte med anledning av finansplanen hög prioritet. Det förslag till åtgärder mot inflationen, som var förstahandsyrkandet i motionen, var ett program avsett att medverka dels till en lugnare löne- och kostnadsutveckling, dels till att stimulera den inhemska efterfrågan. Vi föreslog sålunda att en stabiliseringspolitisk konferens skulle sammankallas med representanter för regeringen, oppositionspartierna, parterna på arbetsmarknaden och näringslivet. Statsmakterna skulle i detta sammanhang garantera löntagarna en viss reallöneutveckling . skulle enligt vårt förslag löntagarorganisationerna begränsa sina krav på löneökningar och näringslivet ålägga sig stark restriktivitet i fråga om prisökningar. Hade detta förslag realiserats, skulle den svenska bytesbalansen sannolikt ha haft ett väsentligt lägre underskott än vad som är fallet. I enlighet med sin optimistiska syn på den svenska konjunkturutvecklingen räknade regeringen såväl i finansplanen som i den reviderade finansplanen med ett gott sysselsättningsläge . I den reviderade finansplanen uttalades sålunda att "när det gäller utvecklingen finns det anledning att räkna med ett relativt tillfredsställande läge på arbetsmarknaden - i varje fall vad gäller andra och tredje kvartalet". Moderata samlingspartiet pekade i sin motion angående den ekonomiska politiken (1975:1020) på riskerna av att en långsammare efterfrågeutveckling också skulle få konsekvenser för sysselsättningen. Sysselsättningsläget har varit gott. har emellertid en påtaglig försvagning i efterfrågan på arbetskraft kunnat registreras. Antalet arbetslösa ökade med 9 000 personer jämfört med augusti. stannade ökningen vid 1 000 personer. Antalet arbetslösa kassamedlemmar har fortgående ökat . Antalet personer som berörts av varsel om driftsinskränkningar var t. o. m. september 000 arbetstagare, vilket är 4 500 fler än . Den trendmässiga nedgången i arbetslösheten var mindre än . Det finns anledning att befara att denna utveckling kommer att fortsätta och att arbetslösheten kommer att bli betydande. Moderata samlingspartiet har krävt en mer expansiv politik. Som nämnts ovan var förstahandskravet i vår motion avsett att såväl stimulera sysselsättning som att dämpa prisutvecklingen. I andra hand begärde vi en sänkning av mervärdeskatten i stimulanssyfte. 1 vår motion med anledning av den reviderade finansplanen underströk vi åter behovet av stimulansåtgärder. Vårt krav på en sänkning av mervärdeskatten i motionen 1975:2151 ledde till att finansutskott i vad gäller utformningen av den ekonomiska politiken uttalade att enligt utskottets uppfattning en temporär mervärdeskattesänkning av lämplig omfattning och längd - som torde bli likvärdig med ett köpkraftstillskott på I å - är ett betydelsefullt element i den konjunkturpolitiska beredskapsplanen. Erfarenheterna av den tidigare momssänkningen var gynnsamma. biföll senare utskottets yttrande i vad avser riktlinjerna för den ekonomiska politiken. Som framhållits i avsnittet rörande den internationella utvecklingen finns det anledning att räkna med en förhållandevis snabb uppgång i den internationella konjunkturen . I promemoria räknar man med att bruttonationalprodukten i helaOECD-området kommer att öka och inom europeiska . En ökning av den internationella handeln kan också förutses . Siffran nämns i detta hänseende i ovannämnda promemoria. Dessa bedömningar synes oss inte orealistiska. Med tanke på den eftersläpning som finns i den svenska konjunkturutvecklingen i förhållande till den internationella finns det inte anledning att räkna med att konjunkturuppgången utomlands kommer att få några mer påtagliga effekter på den svenska ekonomin tidigare än . Orderingången inom exportindustrin är klart nedåtgående. Inte minst den betydande lageruppbyggnad som ägt rum för att det kommer att ta en betydande tid, innan en ökning av den internationella efterfrågan leder till en motsvarande produktionsökning i och som en följd därav till ökad efterfrågan på arbetskraft. I regeringens proposition nr 65 om inriktningen av den ekonomiska politiken räknar man med att bruttonationalprodukten i kommer att öka med 1 å . Bruttoinvesteringarna skulle öka , varav industriinvesteringarna och de statliga och kommunala investeringarna med 4 resp. . Den privata konsumtionen skulle gå upp . Exporten beräknas öka med 6 å , under det att importökningen skulle stanna vid 1 å . Detta skulle möjliggöra en viss förbättring av den svenska bytesbalansen. Underskottet skulle emellertid även bli betydande. Bedömningen i skiljer sig på några punkter från den av regeringen redovisade. har en något mer optimistisk bedömning av möjligheterna att minska underskottet i bytesbalansen. Mot det underskott på 7,2-8,, som räknar med, finns i kalkyl en beräkning enligt vilken underskottet skulle kunna stanna vid . I vad gäller prisutvecklingen skulle den enligt regeringens prognos stanna vid 7 å . Löneutvecklingen torde visserligen komma att bli något långsammare än enligt ingångna avtal. Till detta måste emellertid fogas att en betydande höjning av arbetsgivaravgifterna kommer att äga rum från . Troligen måste man dessutom räkna med eftersläpningseffekter i fråga om prissättningen, så att de kraftiga lönekostnadsökningarna i viss mån kommer att vara prisuppdrivande även . Vi tror inte att prisökningen kommer att bli påtagligt mycket . Vad vi ovan sagt om konsumentprisutvecklingen har också betydelse för konsumtionsutvecklingen. Bakom den beräknade ökningen av den privata konsumtionen ligger antagandet att hushållen kommer att minska sitt sparande. Sådana antaganden har gjorts i följd utan att slå in. Detta ökar givetvis osäkerheten i regeringens beräkning av konsumtionsutvecklingen. Om dessutom prisstegringarna blir större än vad regeringen räknat med, torde det vara realistiskt att räkna med att ökningen av den privata konsumtionen stannar vid 1 ä . En sådan nedgång i den privata konsumtionsefterfrågan motsvarar en nedskrivning av den till 1,beräknade bruttonationalökningen till 0,. Anser man att en ökning i storleksordningen av den privata konsumtionen är önskvärd, bör man enligt vår uppfattning med ekonomiskpolitiska och skattepolitiska medel söka åstadkomma en motsvarande uppgång i de reala disponibla inkomsterna. I avsnittet om den ekonomiska utvecklingen i har vi pekat på de aktuella tendenserna till en uppgång i arbetslösheten. Det finns anledning att befara att nedgången i sysselsättningen kommer att fortsätta och vända uppåt först detta år. Om vad vi sagt i det föregående om en eventuell långsammare konsumtionsökning än förutsett inträffar, kan detta medföra en än kraftigare nedgång i sysselsättningen. Det är förenat med svårigheter att i antal arbetslösa söka skatta den nedgång i sysselsättningen som är att vänta. Uppenbart är att företagens benägenhet att behålla sin arbetskraft, även om arbetskraftsbehovet går ner, har ökat . Även om, såsom framhåller, en del av det minskade utnyttjandet (av arbetskraften) tar formen av reducerat övertidsarbete och ökad deltid får man räkna med en klar ökning av den synliga arbetslösheten 1975-1976". uttalade för sin del i sin konjunkturrapport avseende : Ett ökat utbud av arbetskraft kopplad med en svag produktionstillväxt, som minskar efterfrågan på arbetskraft, kommer att resultera i en arbetslöshet, som ligger ungefär dubbelt så högt som registrerat under Denna svaga utveckling av BNP medför enligt vår bedömning en reduktion i det totala antalet timmar med åtminstone . vi att detta leder till en minskning av antalet sysselsatta personer ger vår kalkyl vid handen att i genomsnitt av arbetskraften kommer att vara arbetslös 1976 jämfört . Den av Industriförbundet nämnda relativa arbetslöshetssiffran skall jämföras med en arbetslöshet på och . I vad gäller utvecklingen av näringslivets investeringar räknar man i regeringens proposition om inriktningen av den ekonomiska politiken med en uppgång av storleksordningen . Detta måste enligt vår uppfattning anses vara klart otillfredsställande, inte minst mot bakgrund av nödvändigheten att bygger ut sin industriella kapacitet för att kunna öka exporten och därigenom återställa balansen i de utrikes betalningarna. Av genomgången i det föregående torde framgå att de problem som den ekonomiska politiken måste inriktas på att lösa, kan komma att ändra karaktär under loppet av 1976. är det sannolikt att sysselsättningsproblemen alltmer kommer i centrum för den ekonomiskpolitiska uppmärksamheten. Det synes rimligt att räkna med att sysselsättningskonjunkturen når sitt bottenläge Arbetslöshetssiffrorna kommer sannolikt genomgående att ligga högre än . För inriktningen av den ekonomiska politiken innebär detta att åtgärder, avsedda att stimulera sysselsättningen, i första hand måste medverka till en ökad efterfrågan på arbetskraft . För sent insatta åtgärder kan få en destabiliserande effekt på konjunkturutvecklingen. Vi befarar att den typ av selektiva åtgärder som regeringen förordar i propositionen 1975/76:65 och i tilläggsbudgeten i betydande utsträckning kommer att få verkningar på sysselsättningen först eller t. o. m. så sent som . Vi finner det anmärkningsvärt att regeringen väntat så länge med att lägga fram sin redan i regeringsdeklarationen aviserade proposition om konjunkturpolitiska stimulansåtgärder. Dröjsmålet har lett till att handlingsutrymmet ytterligare reducerats. Oberoende av hur snabbt den svenska konjunkturen kommer att anpassa sig till en uppåtgående internationell konjunktur är åtgärder, ägnade att stimulera näringslivets investeringar, utomordentligt viktiga. beslöt med anledning av en motion 1975:2151 från moderata samlingspartiet att hos regeringen begära en proposition om särskilt investeringsavdrag. Av någon anledning motsatte sig regeringspartiet då förslaget. Det bifölls dock med hjälp i . I anslutning till stimulanspaketet har därför regeringen nu förelagt en sådan proposition. I motion 1975:2151 föreslog vi också ett generellt frisläppande av näringslivets investeringsfonder. Även detta förslag motsatte sig regeringspartiet. Det avslogs i med hjälp. Enligt vår uppfattning finns det mot bakgrund av den förutsedda investeringsutvecklingen anledning att nu förnya detta krav.