mot · FY021916 · 1975-04-01 00:00:00 — av herrar i och i med anledning av propositionen 1975:14 om statligt stöd till ungdomsorganisationernas centrala verksamhet, m. m. Till de positiva inslagen i svenskt samhällsliv hör ett rikt förgrenat föreningsliv. Den mångfald och det engagemang i ungdoms- och samhällsarbetet som de ideella organisationerna presterar har varit mycket gynsamma för utvecklingen i samhället på en rad områden. I propositionen 1975:14 uttalar föredragande statsrådet - och de många refererade remissinstanserna - sin vilja att aktivt stödja det arbete som våra ungdomsorganisationer utför. Vad som är angeläget att slå fast är att det som skall kvalificera en organisation att erhålla medel från staten måste mera vara det faktiska arbete som utförs inom resp. organisation än de strukturella former som man låtit ta form . De insatser som de ideella organisationerna gör måste dock ske på deras egna villkor. Det är väsentligt att det idéburna ungdomsarbetet inte sorteras in i standardfack där obetydliga egenarter som t. ex. geografisk spridning, medlemsavgiftens uppbördsform eller det absoluta medlemstalet enbart ställer många organisationer vid sidan. För att säkerställa att även organisationer som ej till fullo kan nå upp till de föreslagna gränserna också erhåller statligt stöd av substantiell natur borde remissvaret till ungdomsrådet från Utrikespolitiska föreningarnas () beaktas. Där föreslås att även organisationer som inte helt uppfyller kravet på statsbidrag bör erhålla ett mindre bidrag för sin centrala verksamhet. Förbundet föreslår att av grundbidraget utgår till organisationer som har 1 000 medlemmar och en spridning i en fjärdedel av landstingsområdena. Det måste betraktas som ett minimianspråk för organisationer som likt UFFN i övrigt måste anses uppfylla alla de önskemål på en organisation som kommer till uttryck i propositionen. Detta omfattande internationella samarbete, där ungdomar från lokalföreningarna erbjuds möjligheter att med demokrati och fred som ledstjärna etablera kontakt med ungdomar i andra länder för att öka medvetenheten om internationella problem och stärka känslan för internationell solidaritet, måste betraktas som mycket värdefullt för såväl ungdomen som samhället i dess helhet. I propositionen har statsrådet föreslagit att bidrag till ungdomsorganisationerna ej skall utgå för de medlemmar som tidigare räknats in i den s. k. öppna verksamheten. För de ungdomsorganisationer som av t. ex. MHF-Ungdoms typ kräver helnykterhet av sina medlemmar innebär detta att man måste ompröva sina stadgar för att man enligt bidragsförslaget skall kunna ansluta de som deltar i den s. k. öppna verksamheten. fungerar det på så sätt att ungdomarna deltar i verksamheter och till organisationen erlägger avgift i form av startavgift eller gårdskort för respektive verksamhetsgren de deltar i. Dessutom ges personerna möjlighet att vara med och påverka den verksamhetsgren de deltar i på lokalplanet. Förslaget innebär för MHF-Ungdoms del att denna ungdomsgrupp, som uppgår till drygt 15 000 personer, skulle frånräknas vid bidragsfördelningen. Det vore rimligt att de organisationer som i sina stadgar har inskrivit speciella löfteskrav av sina medlemmar för medlemskap i organisationen gavs möjlighet att vid angivande av antalet medlemmar även medräkna de personer som deltagit i organisationens verksamhet t. ex. minst tio gånger samt att de till organisationen erlagt avgift (medlemsavgift i lokalförening, motsvarande) och att de har möjlighet att påverka lokalföreningens utformning av verksamheten. För att en organisation skall kunna komma i fråga för statligt bidrag till sin centrala verksamhet föreslår statsrådet sådana kriterier i vad avser medlemsantal och spridning av lokalföreningar i landstingsområden att det för åtskilliga organisationer kan komma att framstå såsom orealistiska krav. Statsrådet är uppenbarligen medveten om de stora svårigheter som kan uppstå och föreslår att t. ex. tröskelorganisationer som ej uppfyller bidragsvilikoren successivt förs ut ur systemet. Emellertid föreslås för att mildra effekterna av att stipulationerna ej uppfylls att man skall sträva efter att ej under /76 ge lägre bidrag än vad som ges under innevarande budgetår. Flera organisationer som av ansetts komma in under bidragskungörelsen har av skilda skäl, bl. a. ekonomiska, inte fått del av ett samhällsstöd som vore berättigat. Dit hör t. ex. Svenska ungdomsverksamhet, som med över 20 000 medlemmar i klubbar och öppen verksamhet ändock ställs utanför. ungdomsarbete med flera tiotusen medlemmar har även av regeringsförslaget kommit att hamna utanför den grupp som kommer att få medel enligt propositionen. Föreningslivets villkor medger inte alltid en massiv tillströmning av medlemmar med välavvägd geografisk spridning, varför en anpassning och ett positivt tillmötesgående gentemot den differentierade och också i något mindre organisationer bedriva ungdomsverksamheten och dess naturliga krav på ett ekonomiskt och moraliskt stöd av samhället måste ske från statsmakternas sida. Det finns anledning att söka skapa mjukare" regler för att erhålla bidrag. Aktiviteten inom de olika organisationerna måste mera komma i förgrunden än vad som angivits i propositionen. Regeringsförslaget har alltför starkt kommit att domineras av formella kriterier. Med det anförda hemställer vi att beslutar att bidrag skall medges till som uppfyller de allmänna riktlinjerna i propositionen 1975:14 och, i enlighet med vad som anges i motionen, att deltagare i s. k. öppen verksamhet skall inräknas i medlemstalet om deltagandet är regelbundet. GOTAB 75 9215 S Slockholm 1975