mot · FY02674 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om den svenska almanackans allmänna flaggdagar. Nationella högtidsdagar har alltid i modern tid spelat en viktig roll för ideologisk propaganda från statsmaktens sida. De är skenbart bara någonting ytligt men äger inte sällan ett starkt symbolvärde och har en både djup och aktiv verkan på den politiska psykologins och indoktrineringens område. Allt efter omständigheterna kan denna verkan vara positiv eller negativ, progressiv eller reaktionär, för eller mot folkflertalets strävanden och intressen. Bastiljdagen i och i är exempel på hur högtidsdagar knyts till kampen för nationella och sociala fri och rättigheter. Den svenska statsmakten har ingen liknande liberal tradition. Den har inte nöjt sig med att, som alla statsmakter, vara upprätthållaren av det för varje period aktuella klassherraväldet. Den har varit i hög grad knuten till den personliga kungamakten och byråkratin. Den spelade länge en hindrande roll mot liberala strävanden och bekämpade öppet den framträngande arbetarrörelsen. Den var nära att kasta ut landet i broderkrig mot det självständighetssträvande . Dess företrädare beundrade det Wilhelminska och var nära att kasta in i krig på tysk sida. När liberalism och arbetarrörelse trängde fram, sökte statsmakten motverka dessa. Ett medel i denna strävan var propagerandet av en halvauktoritär nationalromantisk ideologi. Denna hämtade sin inspiration från den samtida läromästaren i politisk reaktion i med sin aggressiva nationalpropaganda, sin socialistlag och sin upprustning. I den nationalromantiska vågen årtiondena uppstod tanken på nationella högtidsdagar. För att motverka frisinne, arbetarrörelse och klassmedvetenhet ville man predika nationens enhet kring nationella värden: konungamakt, storsvenskhet. Mot denna bakgrund skapade man de allmänna flaggdagarna, lämpliga att fira i samband med parader och nationalistisk propaganda i skolorna. I fanns inga liberala traditioner att knyta an till. Flaggningen knöts till konungahusets bemärkelsedagar och till sådant som erinrade om nationell storhet i betydelsen aggression, krigspolitik och nedslående av bonderörelser för att skapa nationell enhet. En lämplig bemärkelsedag för dessa folkfientliga värderingar fann man exempelvis i , årsdagen för tronbestigning . Alltsedan år 1916 har denna dag officiellt firats som . har faktiskt om än inte formellt fått karaktären av svensk nationaldag. var den store bondeplågaren, krossaren av allmogens frihetsrörelse och baneman. En annan lämplig bemärkelsedag blev . Denna dag är allmän flaggdag för att hylla minnet av den s.k. hjältekonungen , som också hade epiteten den store, guldkonungen från , den enda och sanna trons förkämpe. För eftervärlden har han även framställts som den store hjälten och trosmartyren. Mytbildningen har varit stor kring denna kung för att tjäna bestämda syften i den besuttna klassens intressen. Sanningen om denne kung är dock att hans erövringskrig ute i skapade ett obeskrivligt elände för de länder och folk där hans krigshärar drog fram. Det är intimt förknippat med . Den tidens överklass, adeln, berikade sig på krig och folkets elände. De oersättliga konstskatter som stals ute i och fördes till svenska slott och herresäten kan inte berättiga plundringarna. Författaren har i sin bok artiklar s. 42 med autentiskt material skildrat den nyblivne 17-årige kungens mördande i . Då ödelädes 24 stora skånska kyrksocknar med dess befolkning. Fienden bestod av värnlösa civila människor, bland dem även kvinnor och barn. Det är stupade vid Liitzen och tronbestigning. Enligt den svenska almanackan skall de hyllas med allmän flaggning. Flaggdagarna har dock förlorat mycket av sin forna glans. De nationalistiska trumpetstötarna väcker inte samma känslomässiga utbrott till liv som under bondetågets, och fascismens dagar. Men de är alltjämt propagandainstrument. De är anbefallna i den svenska almanackan och de iakttas i skolor och på offentliga institutioner. de aktuella dagarna ger radio besked till lyssnarna om flaggdagarna, när flaggan skall gå i topp och när den skall tas ned. Flertalet av de svenska flaggdagarna är knutna till idéer och värden som är främmande för både arbetarrörelsen och den borgerliga liberalismen. Enda undantaget är , vars firande ju har ett helt annat ursprung än övriga flaggdagar. De borde därför vara mogna att ersättas med bemärkelsedagar och flaggning till förmån för helt andra värden. Då är den mest stötande för människor som hyllar humanistiska värden, bör den i första hand bort som allmän flaggdag. Med hänvisning till det anförda föreslås att hemställer hos regeringen att avföres ur den svenska almanackan som allmän flaggdag. (vpk) i