mot · FY021256 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om ökat stöd åt barnfamiljer. En kraftigare satsning bör ske på samhällets stöd till barnfamiljerna. Radikalt förbättrade möjligheter att förena familjenasvar och yrkesinsatser utanför hemmet måste skapas för både män och kvinnor. Färäldrarna bör ges ökade möjligheter till valfrihet mellan hemarbete och förvärvsarbete. Särskild hänsyn bör tas till familjens kostnad för vård och tillsyn av små barn. Barnbidraget bör höjas senast fr. o. m. till ett belopp som motsvarar av gällande basbelopp. Vid nuvarande basbelopp på . innebär det en höjning av barnbidraget till . per barn och år. föreslår att ett vårdnadsbidrag införs. Vårdnadsbidraget bör knyta an när föräldrapenningen upphör och utgå tills barnet fyller . Vårdnadsbidraget skall ge ett verkligt tillskott på . för varje barn . Adoption av barn bör likställas med biologiskt föräldraskap och medföra samma rätt till föräldrapenning. Rätten till föräldrapenning för vård av sjuka barn bör utökas från 10 för familjer med mer än ett barn. När barn vårdas på sjukhus bör rätten till föräldrapenning kunna förlängas ytterligare. Föräldrapenning bör även kunna utgå när dagbarnvårdaren blir sjuk. Familjens situation har förändrats avsevärt. Genom urbanisering och ökad rörlighet har kontakten mellan generationerna minskat. En stor del av de uppgifter som tidigare utfördes inom familjen har övertagits av stat, kommuner och näringsliv. Familjen är en liten och sårbar enhet. Vår tid har skingrat de gamla släktgemenskaperna. I en nödsituation har många föräldrar ingen anhörig att vända sig till. Särskilt stora svårigheter har de ensamstående föräldrarna. Enligt liberal uppfattning är det nödvändigt att man fäster stor vikt vid barnens situation. Familjen har huvudansvaret för barnens vård och fostran. Men det är inte lätt att uppfylla alla de krav som ställs på en förälder . Ökade krav i arbets- och bostadsmiljöerna gör det svårt för föräldrarna att stödja sina barn i deras utveckling. Vissa drag i samhället utsätter barn och ungdom för stora påfrestningar. Sådana påfrestningar kan gälla brist på stimulans för barn och ungdom både i nybyggda tätorter och i glesbygder. Bostadsbyggandet har lett till höjd utrymmes- och utrustningsstandard på många håll. Men framträder problem som rotlöshet och bristande kontakt i de nya områdena allt skarpare. Det utmärkande för de flesta snabbt uppbyggda nya stadsdelarna är en hög grad av isolering. För ungdomar är bristen på naturliga möjligheter till kontakt med vuxna människor i omgivningen en allvarlig nackdel. Den kommunala barntillsynen har ökat starkt . Trots detta täcker de platser som finns långtifrån efterfrågan. Många väntar i kö för att få daghemsplats, och för åtskilliga är bristen på barntillsyn ett hinder för förvärvsarbete. För stora grupper har den verkliga arbetstiden ofta ökat på grund av den tid som går åt för resor till och från arbetet. Det är inte ovanligt att föräldrarna är borta från hemmet . Det innebär att den tid som de kan ägna åt sina barn blir mycket kort. Efter den långa arbetsdagen är både barn och föräldrar trötta och stressade. Många föräldrar känner också osäkerhet inför uppgiften som fostrare. Det gäller både den rent fysiska vården av barnet och barnets sätt att reagera i olika situationer. Samhället måste stödja föräldrarna i deras viktiga uppgift. Ytterst måste det ankomma på det allmänna att se till att barnen ges nödvändiga förutsättningar för sin sociala, känslomässiga och intellektuella utveckling. Familjelivet bör främjas. Familjepolitiken skall underlätta för familjen att fylla sin viktiga roll. Radikalt förbättrade möjligheter att förena familjeansvar och yrkesinsatser utanför hemmet måste skapas för både män och kvinnor. En ekonomisk standardhöjning för barnfamiljerna bör eftersträvas, innebärande en utjämning av försörjningsbördan mellan dem som har barn och dem som inte har barn. Bättre förutsättningar för en god hemmiljö, som är av grundläggande betydelse för barnens utveckling, kan skapas genom en god boendemiljö, föräldrautbildning, familjerådgivning och förbättrat ekonomiskt stöd till barnfamiljerna. För att alla småbarnsföräldrar som så önskar skall kunna förvärvsarbeta måste daghem och fritidshem byggas ut så att efterfrågan tillgodoses. Föräldrarna bör ges ökade möjligheter till valfrihet mellan hemarbete och förvärvsarbete. Särskild hänsyn bör tas till familjens kostnad för vård och tillsyn av små barn. Det är främst de nya stadsdelarna som har kritiserats för brister i boendemiljön. Det krävs en ökad lyhördhet för de boendes krav. Det är viktigt att i större omfattning än blanda olika hustyper och besittningsformer för att öka valfriheten och motverka en sådan ensidig sammansättning av de boende som varit ett problem i många nya bostadsområden. vändigt att se till att människor får tillgång till grönområden. Möjligheterna att behålla naturmark i direkt anslutning till bostäderna måste tas till vara. De nya områdena måste i takt med inflyttningen få tillgång till barnstugor, skolor, social och kulturell service. Bristen på lekplatser eller felaktigt utformade lekplatser, föga stimulerande omgivningar och störande biltrafik har negativa verkningar främst för barnen. Befintliga bostadsområden måste systematiskt gås igenom och planer upprättas och genomföras, så att barnens miljö blir tillfredsställande och bristen på daghemsplatser avskaffas. Till de speciella problemen i nya bostadsområden hör att det dröjer innan de boende lär känna varandra och kan uppleva hemkänsla. Tillskapandet av lokaler, i vilka de boende i ett område kan träffas, är viktigt för den sociala samvaron i ett bostadsområde. En metod som vi föreslagit är att stimulera bildandet av aktiveringsgrupper för nya bostadsområden. I en sådan grupp bör ingå representanter för berörda kommunala nämnder, bostadsförvaltare, hyresgästförening, bildningsförbund och ideella organisationer. Syftet bör vara att under inflyttningsskedet initiera sociala kontakter mellan hyresgästerna, ta till vara förslag om trivselfrämjande åtgärder, stimulera fritidsaktiviteter etc. Det är viktigt att stödja sådana verksamheter som föreningslivet och ungdomsorganisationen svarar för. Under en rad år har i fört fram kravet på en utbyggd föräldrautbildning. Med anledning härav uttalade att det är synnerligen väsentligt att alla som har att bära ansvar som föräldrar också har bästa möjliga kunskapsmässiga underlag härför. Först efter det att kravet upprepats i en motion 1973 uttalade att det framstod som nödvändigt att föräldrautbildningen utan dröjsmål blev föremål för en övergripande utredning (SOU 1973:30). Därefter tillsattes en arbetsgrupp för att utreda och bedriva försöksverksamhet med en utbyggd föräldrautbildning. I budgetpropositionen sägs att denna arbetsgrupp kommer att lägga ett förslag . De familjepolitiska åtgärderna bör vara ett led i strävan efter större jämlikhet och solidaritet olika grupper emellan. Den fortgående ekonomiska tillväxten bör även komma barnfamiljerna till del i form av förbättrad levnadsstandard. Barnbidraget, som är det enda ekonomiska stöd som utgår till alla som har barn , är . per barn och år. Detta bidrag täcker naturligtvis inte på långt när familjernas barnkostnader. Prisstegringar får inte urholka värdet av barnbidraget. Det behövs en teknik som automatiskt tillför barnfamiljerna kompensation för kostnadsökningar. Vi har tidigare vid upprepade tillfällen i föreslagit att barnbidragen skall indexregleras. Vi föreslår att beslutar att barnbidraget senast fr. o. nt. höjs till ett belopp som motsvarar av gällande basbelopp. Vid nuvarande basbelopp på . innebär det en höjning av barnbidraget till . per barn och år. Detta yrkande framställs i en annan motion. Många unga familjer - alldeles oavsett frivillig eller ofrivillig barnlöshet - väljer adoption som ett naturligt och likvärdigt alternativ till att föda barn själva. Den princip som länge varit utgångspunkten i all lagstiftning är att adoptivbarn skall likställas med biologiska barn. Inom familjestödet har adoptivbarnen jämställts med "egna barn, när det gäller förmåner som t. ex. barnbidrag och bostadstillägg. Här är principen om lika behandling klar. I föräldraförsäkringen finns emellertid den begränsningen att föräldrapenning utgår endast till dess barnet blivit . Om barnet vid ankomsten är utgår således föräldrapenning under endast . Säkerligen är adoptivbarn, i synnerhet de som är av utländsk börd, lika beroende av anpassningstid i någon förälders närhet som ett nyfött barn, även om de uppnått åtta månaders ålder. Adoption av barn bör likställas med biologiskt föräldraskap och medföra samma rätt till föräldrapenning. Detta yrkande framfördes från i motioner till såväl 1973 och riksdagar men avslogs av riksdagsmajoriteten. Utvecklingspsykologerna är i stort sett överens om att barnet under sitt första levnadsår behöver en stabil omvärld och en varaktig kontakt med en eller ett par vårdare. a. dessa förhållanden talar för att särskild hänsyn tas till småbarnsfamiljernas kostnader för vård och tillsyn av barnen. Den ersättning som utgår genom föräldraförsäkringen innebär ett värdefullt framsteg. Det är enligt vår mening också motiverat att samhället bidrar till kostnaderna för vård och tillsyn av små barn från den dag rätten till föräldrapenning upphör. Det offentliga stödet till vård och tillsyn av barn går i allt väsentligt till den av kommunerna organiserade barnomsorgen. Stödet ges delvis av staten genom statsbidrag till daghem och familjedaghem, men den största andelen av kostnaden betalas av kommunen. För den omsorg och vård som ges i hemmet betalas ingen ersättning från det allmänna. Detta upplevs som en orättvisa av många familjer, som kanske inte lyckats få en daghemsplats eller som valt att själva ordna tillsynen av barnen i hemmet och därmed besparar stat och kommun daghemskostnaden. Enligt vår mening bör ett vårdnadsbidrag inforas, som ger alla familjer hjälp att klara de kostnader som vård och tillsyn av små barn innebär. Familjerna bör själva i valfrihetens intresse få avgöra om de vill använda vårdnadsbidraget att betala avgiften för samhällets barntillsyn eller för att täcka en del av det inkomstbortfall som uppstår då någon av föräldrarna är hemma med barnen - eller då föräldrarna delar på den uppgiften. Ett vårdnadsbidrag som skall få verklig effekt innebären betydande kostnad för staten. Vi anser att det bör vara möjligt att få utrymme för ett första steg inom ramen för den mer varaktiga skattereformen fr. o. m. Det bör därför uppdras åt skatteutredningen att lägga fram förslag till vårdnadsbidrag i samband med förslaget till skattereform. När det gäller att finansiera vårdnadsbidraget kommer givetvis andra inslag beträffande familjestöd och familjebeskattning i blickpunkten. Det s. k. hemmamakeavdraget infördes för att åstadkomma en mjukare övergångtill individuell beskattning. Det fick formen av ett avdrag på den slutliga skatten med högst . Detta stöd är synnerligen väl motiverat för de familjer som valt sin livsform då andra värderingar dominerade och där hustrun inte har möjlighet att få förvärvsarbete trots att barnen är stora. Det är emellertid alltmer svårt att motivera att nya generationer av unga familjer går in i detta system som ger stöd till hemmamaken även om de inte har barn. I de fallen bör stödet knytas till barnen, lämpligen genom ett vårdnadsbidrag. På grund av hemmamakeavdragets konstruktion kan det inte utnyttjas fullt ut av familjer med låga inkomster, inte heller av ett stort antal ensamstående föräldrar. Även av detta skäl är ett vårdnadsbidrag en bättre form av familjestöd. Den närmare utformningen av vårdnadsbidraget bör klarläggas av skatteutredningen. Arbetet bör inriktas på ett vårdnadsbidrag som ger ett verkligt tillskott av storleksordningen . för varje barn . Vårdnadsbidraget bör knyta an när föräldrapenningen upphör. Utredningen bör ha möjlighet att pröva frågan om de familjepolitiska förmånernas beskattning. Men det lär knappast vara möjligt att utan stora nackdelar göra endast en av dessa stödformer beskattade, medan en annan är inkomstgraderad. Frågan om ATP-poäng för barnavårdande arbete i hemmet bör inte kopplas ihop med beskattning av familjestödet. Rätt till ATPpoäng för vård av barn eller annan anhörig i hemmet bör, som framhållit i motioner , införas oberoende av utformningen av det kontanta stödet till barnfamiljerna. För att föräldrarna skall få större möjligheter att förena familjeansvar med yrkesinsatser utanför hemmet erfordras att arbetslivet görs mer familjevänligt, bl. a. genom ökade möjligheter till deltidsarbete, vidgade försök 1* 1975. med flexibel arbetstid och kortare arbetsdag. Kortare arbetsdag är en angelägen reform. Den skulle ge föräldrarna mer tillfälle att vara tillsammans med sina barn. Målet är sex timmars arbetsdag. Frågor om män och kvinnor i arbetslivet behandlas utförligare i särskilda motioner(1975:182, och 1975:223 om lag mot könsdiskriminering) från . Enligt budgetpropositionen har familjestödsutredningen fått i uppdrag att utreda möjligheterna att införa förkortad arbetstid för småbarnsföräldrar från den dag hel föräldrapenning upphör att utgå. Denna tanke har framförts i motioner från . Det är önskvärt att utredningsarbetet bedrivs så att förslag kan framläggas senast . För att den förälder som väljer att stanna hemma hos sina barn än inte skall riskera att behöva förlora sin anställning är det önksvärt att den lagstadgade rätten till tjänstledighet i samband med att ett barn föds förlängs. Tiden bör fördelas mellan föräldrarna. Ett problem är dock hur man skall åstadkomma att föräldrarna verkligen har möjlighet att dela . Det bör utredas. Ett första steg bör vara att alla avtal, som ger män sämre förmåner än kvinnor i samband med föräldraskap, ändras. Adoption av små barn bör likställas med biologiskt föräldraskap och medföra samma rätt till ledighet vid barnets ankomst i familjen. Införande av ett vårdnadsbidrag, kombinerat med att rätten till tjänstledighet förlängs, skulle ge de föräldrar som önskar vara hemma under barnets första levnadsår, eller som måste det på grund av brist på annan barntillsyn, en välbehövlig förbättring. På grund av barnsbörd och hemarbete med vård och tillsyn av barn förlorar många kvinnor meriteringsår under en aktiv del av sitt liv. Då dessa kvinnor söker tjänster i konkurrens med sina jämnåriga manliga kolleger, finnér de sig ofta distanserade. En förlängd rätt till tjänstledighet skulle innebära en avsevärd förbättring av dessa förhållanden. Enligt vår mening bör även möjligheterna att värdera de barnavårdande åren i hemmet i merithänseende utreds närmare. Detta yrkande framställs i särskild motion (1975:1698). Vård av sjuka barn En betydelsefull fråga för småbarnsföräldrarnas möjligheter att kombinera förvärvsarbete med omvårdnaden om barnen är rätten till ledighet i samband med barns sjukdom. I sin nuvarande utformning innebär denna rätt att förälder har rätt till sjukpenning för vård av egna sjuka barn. Rätten är emellertid av kostnadsskäl begränsad per familj och år. Då möjligheterna att få kommunalt anställd barnsamarit att vårda barnet i hemmet är små, innebär begränsningen stora svårigheter särskilt för familjer med flera barn. Vi anser att en förlängning av ersättningsrätten är en angelägen förbättring av föräldraförsäkringen. Vi föreslår att ersättningstiden från förlängs för familjer med flera barn än ett under . Med tanke på anslagets karaktär av förslagsanslag och på att detta bara utgör en mindre del av anslaget är ingen ytterligare medelsanvisning nödvändig. Sjukhusvistelse innebär för små barn oftast psykiska påfrestningar. går ut med en kampanj "Barn på sjukhus. Man vill bl. a. bilda opinion för att barn skall vårdas på sjukhus bara när det är absolut nödvändigt. När barnet måste tas in på sjukhus bör emellertid möjligheter finnas för föräldrarna att besöka barnet ofta och dessutom övernatta på sjukhuset. Ett av de krav som Rädda barnen ställer är att föräldraförsäkringen byggs ut så att alla föräldrar har råd att ta ledigt från arbetet och vara hos sitt sjuka barn. Föräldrarna bör inte tvingas att avstå från att stanna hos barnet, därför att de inte har råd. Vi föreslår därför att rätten till föräldrapenning vid barns sjukdom bör kunna förlängas ytterligare utöver de 10 resp. , om barnet tagits in på sjukhus. I de fall där barnet vistas i familjedaghem och dagbarnvårdaren blir sjuk, eller då den hemmavarande föräldern blir sjuk och inte kan fullgöra sin vårdaruppgift, får inte den förvärvsarbetande föräldern ersättning för att stanna hemma. Situationen i dessa fall är likartad med den som uppkommer när barnet är sjukt. Rätten till föräldrapenning för vård av sjuka barn bör därför utsträckas till att gälla även i de fall där den ordinarie vårdnadshavaren på grund av sjukdom inte kan sköta barnet. Sjukpenning för hemarbetande make har tidigare vid aktualiserat frågor rörande de hemarbetandes ekonomiska situation. a. har vi framfört kravet på en höjd tilläggssjukpenning vid hemarbete. ger den s. k. hemmamakeförsäkringen obligatorisk sjukpenning med . per dag och möjlighet till frivillig sjukpenning med maximalt . per dag, dvs. Det är uppenbart att . per dag inte räcker till för att betala för barntillsyn och hushållsarbete då hemmamaken är sjuk. Det vore rimligt att en verklig höjning av den frivilliga sjukpenningen gjordes för hemmavarande förälder som har hand om minderåriga barn. En mer långsiktig reform, som bör övervägas i linje med förslaget om ATP-poäng för barnavårdande arbete i hemmet, vore att för denna kategori införa en högre obligatorisk sjukpenning för den som är hemma och vårdar minderåriga barn eller annan anhörig. Givetvis måste en sådan reform noga utredas och de ekonomiska konsekvenserna belysas. Det bör ske som ett led i arbetet att skapa bättre valfrihet och trygghet för småbarnsföräldrarna. Den långsiktiga målsättningen för förskolans utbyggnad måste vara att plats i förskola skall kunna erbjudas alla barn från den ålder då behovet av ett vidgat samspel med andra människor utanför den egna familjen och behovet av ökad miljöstimulans blir särskilt påtagliga. När beslöt att införa den allmänna förskolan föreslog att statsbidragssystemet till den kommunala barntillsynen skulle förbättras samt att en utbyggnadsplan skulle utarbetas. Denna plan borde som första etappmål ha en obligatorisk förskola för sexåringar, allmän förskola för femåringar och 50procentig täckning av behovet av daghemsplats för barn till förvärvsarbetande eller studerande föräldrar. Detta mål bör uppnås . I en andra etapp, som bör sträcka sig till mitten av , bör den obligatoriska förskolan utsträckas till att även omfatta femåringarna, som heltidsförskolan byggs ut ytterligare. Vi har också föreslagit en skyldighet för kommunerna att täcka behovet av förskoleplatser i nya bostadsområden med minst 200 lägenheter. Ett motiv för detta krav är att huvuddelen av dem som flyttar till de nya områdena är familjer som har eller snart kommer att ha behov av att få tillgång till plats i förskola. Den sociala miljön i många nya bostadsområden är ofta sådan att förebyggande insatser av det slag som förskolan representerar är angelägna. En snabb utbyggnad av barntillsynen får dock inte innebära att man ger avkall på kvalitetskraven. Vidare erfordras att utbildningen av förskollärare och barnskötare byggs ut i motsvarande takt. I en särskild motion utvecklas kraven på fler och bättre daghem (1975:1280). För att detta utbyggnadsprogram skall kunna realiseras erfordras att staten tar på sig en större del av kostnaderna för denna service till barnfamiljerna. På vederbörande utskott får ankomma att utarbeta erforderlig lagtext till de förslag som framförs i denna motion. Med hänvisning till det anförda hemställs' att beslutar att hos regeringen begära förslag inom ramen för skattereformen om införande av vårdnadsbidrag, vilket skall ge barnfamiljerna ett verkligt stöd med . och barn från den tidpunkt då föräldrapenningen upphör till dess barnet fyller . /ENKEL (fp) ' (Se även motionerna 1975:1706 och 1975:1807.)