mot · FY022109 · 1975-04-16 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975: 92 om sänkning av den stat' liga inkomstskatten, m. m. Redan rubriken över propositionen 1975: 92 måste sägas vara missvisande. Det handlar inte om någon skattesänkning. Beteckningen skatteomläggning är riktigare. Denna användes också som rubrik på det betänkande års skatteutredning, vilket delvis är utgångspunkten för regeringens förslag. Det avgörande motivet för de ställda skatteförslagen har inte heller varit att åstadkomma någon skattesänkning. Det har i stället varit att söka påverka utgången av avtalsförhandlingarna för år 1976.1 den överenskommelse om en gemensam politik som träffades mellan socialdemokraterna, och sägs uttryckligen: De partier som ingått denna överenskommelse förutsätter att löneanspråken i motsvarande grad kommer att reduceras. Grundtanken i de tre partiernas förslag är att en omläggning av den direkta statsskatten skall finansieras dels med höjda socialförsäkringsavgifter, dels med höjda punktskatter. I gengäld skulle alltså löntagarna reducera sina löneanspråk . kommunisterna är motståndare till en statlig inkomstpolitik, som innebär att statsmakterna inkräktar på de fackliga organisationernas bestämmanderätt och kampmöjligheter i avtalsrörelsen. Vårt partis företrädare förklarade under överläggningarna mellan de politiska partierna under februarimars att de icke kunde underteckna någon överenskommelse som innebar att ett visst handlande krävdes eller förutsattes av avtalsparterna på arbetsmarknaden. Det bör också observeras att betydande försämringar från fördelningspolitisk synpunkt gjorts av det förslag som ursprungligen lades av skatteutredning. Socialdemokraterna, och har sålunda frångått den låginkomstprofil som trots allt fanns i utredningens förslag till nya skatteskalor. Den ytterligare miljard kronor (utöver ca ) som man nu vill använda för skatteomläggningen går inte till någon del till låginkomsttagaren med högst . Den läggs till hela sin del till inkomsttagare med . I motsats till vad en rad ledamöter i skatteutredningen hävdade i samband med förslaget om slopande av sjukförsäkringsavgiften bibehålies en begränsad avdragsrätt för denna avgift vid Detta gynnar höginkomsttagarna. förutsatte vidare att hela skatteomläggningen skulle finansieras genom höjda arbetsgivaravgifter. Socialdemokraterna, och har emellertid kommit överens om att en del av skatteomläggningen skall betalas med höjda punktskatter. Dessa försämringar har alltså vidtagits av de tre samverkande partierna, trots att redan skatteutredningens majoritetsförslag var behäftat med vissa brister från fördelningspolitisk synpunkt. En minskning av den direkta statsskatten föreslogs sålunda så långt upp som till . i inkomst, trots att det i inkomstskikten . inte finns några egentliga löntagare. Utredningsmajoriteten föreslog vidare en höjning av det s. k. sparavdraget trots att detta med sin nuvarande konstruktion innebär ökade fördelar ju mer inkomsten ökar. Utredningsmajoriteten ville däremot inte gå med på att befria kommuner och landsting från den föreslagna höjningen av arbetsgivaravgiften, trots att denna hårt belastar de kommunala finanserna och framtvingar skattehöjningar och/eller standardförsämringar. Detta är de viktigaste skälen till att kommunisterna inte kan acceptera de av socialdemokraterna, och överenskomna riktlinjerna för en omläggning av den direkta statsskatten m. m. Den bästa metoden att sänka skatten för inkomsttagare med lägre inkomster är enligt vår mening att helt slopa mervärdeskatten på livsmedel i kombination med en skärpning av den direkta beskattningen i inkomstlägen , såsom föreslogs i motion 1891 vid riksdag. Detta skulle gynna alla låginkomsttagare, däribland pensionärerna, samt barnfamiljerna. I den långsiktiga reformeringen av skattepolitiken måste enligt vår åsikt slopandet av mervärdeskatten på livsmedel vara en viktig del. måste kapitalbeskattningen skärpas. I ett provisorium kan vi emellertid acceptera en omläggning av den direkta statsskatten, finansierad med en höjning av arbetsgivaravgifterna, bolagsskatten och skatten på stora förmögenheter. Vi anser emellertid att man därvid måste hålla fast vid låginkomstprofilen i skatteutredningens majoritetsförslag plus den ytterligare markering av denna som görs i C.-H. reservation (SOU 1974: 103). Detta innebär att man sätter helt stopp för skattesänkningen vid , vilket inom den angivna ramen möjliggör en större sänkning för inkomster . Vi kan acceptera en vidgning av ramen med ytterligare högst , men denna måste då fördelas i överensstämmelse med låginkomstprofilen i det ovan anförda skatteförslaget. Även den stora gruppen av inkomsttagare med . i inkomst 1976 (beräknad till inte mindre än 1,3 miljoner människor) måste alltså få del av tillskottet. I förslagen till lagändringar och i den till motionen fogade bi lagan anger vi den skatteskala som enligt vår mening bör tillämpas samt de individuella effekterna av den förordade skatteskalan. I vad gäller rätten till avdrag för sjukförsäkringsavgiften upprepar vi vår motionsledes vid riksdag framförda mening, att denna av bl. a. fördelningspolitiska skäl borde ha avskaffats vid taxering. Kostnaden för den bevarade avdragsrätten uppgår till 900 milj. kr., vilken summa enligt de samverkande partiernas uppfattning till ena hälften bör finansieras genom den nu träffade uppgörelsen och till andra hälften 1977. Vpk:s utgiftssida när det gäller skatteomläggningen bör minskas med detta belopp. Den i propositionen föreslagna höjningen av sparavdragen gynnar, såsom redan framhållits, de högre inkomsttagarna. Sparavdraget har ju inneburit att alla som har nettoinkomst av kapital får göra avdrag från denna inkomst med högst . för ensamstående och . Med ränteläge motsvarar . avkastningen på bank på ca , och avdraget för makar motsvarar alltså en nettoförmögenhet på ca . Förslaget om fördubbling av avdraget innebär alltså att två makar inte betalar någon skatt alls på inkomster från en nettoförmögenhet som uppgår till ca . Den som verkligen har en låg inkomst av kapital . för makar får ingen förbättring alls. De som har kapitalinkomster på mellan . får en del av förbättringen. Full effekt blir det bara för dem som har en större inkomst av kapital än . (för makar). Avdraget blir genom den s. k. avdragsprogressiviteten alltmera värt ju större inkomsten är. Inom 1972 års skatteutredning behandlas enligt uppgift hela frågan om avdragssystemet i beskattningen och dess verkningar. Avdragen urholkar med sin nuvarande utformning verkan av den förutsatta progressiviteten inom skattesystemet. Det är inte rimligt att ytterligare öka denna effekt som radikala förändringar av hela avdragssystemet övervägs. Förutsättningen för att kommunisterna skall acceptera en höjning av sparavdraget är att detta får en helt annan konstruktion som icke gynnar de höga inkomsttagarna (exempelvis genom att ges formen av ett för alla lika stort avdrag från den uträknade skatten). Det bör vidare gälla också arbetsinkomster. Det finns ingen anledning att godta att kapitalinkomster beskattas lindrigare än arbetsinkomster. Kravet på en höjning av barnbidragen och en indexreglering genom anknytning till basbeloppet har av kommunisterna rests senast till årets riksdag. Konkret har föreslagits höjning till av basbeloppet från , vilken höjning motsvarar i propositionen föreslagna . Vi har emellertid ansett att höjning bör ske och icke som propositionen förordar först från . I vad gäller finansieringen av skatteomläggningen anser vi att denna skall totalfinansieras genom avgifter och skatter på företagen. Varje avsteg från denna princip innebär i verkligheten en subvention till företagen, som betalas av de övriga skattebetalarna, dvs. Enklast sker finansieringen genom höjning av arbetsgivaravgifterna. Detta kan accepteras i ett provisorium, men vpk understryker att verkningarna av dessa avgifter och annan produktionsfaktorbeskattning måste utredas. Företagsavgifter beräknade enbart på lönerna är inte den enda eller bästa formen. Vi kan emellertid i provisoriet ansluta oss till i propositionen föreslagna höjningar av socialförsäkringsavgiftema, särskilt då det existerande taket innebärande begränsning av avgiftsunderlaget till 7,5 gånger basbeloppet per årslön avskaffas. Stat och kommun har en annan ställning än de privata företagen när det gäller effekterna av en löneförhöjning eller en höjning av arbetsgivaravgifterna. De privata monopolföretagen har ofta möjlighet att genom prisstegringar kompensera sig för ökade lönekostnader eller höjda avgifter. Landstingen och kommunerna säljer relativt få produkter eller tjänster. Deras huvudsakliga möjlighet att öka sina inkomster är genom skattehöjningar. Risken är därför stor att höjda avgifter ger utslag i höjningar av de kommunala skatterna. Kommuner och landsting bör enligt vår mening helt befrias från arbetsgivaravgifter eller i varje fall från de föreslagna höjningarna. En del av kostnaderna för skatteomläggningen skall enligt överenskommelsen mellan socialdemokraterna, och finansieras genom höjda indirekta skatter. Vi ställer oss kritiska till de föreslagna skattehöjningarna på bensin och olja med hänsyn till effekten på bl. a. bostadskostnader, arbetsresor och frakter. Vi är även kritiska när det gäller höjningen av övriga punktskatter, dvs. på sprit, vin, öl, tobak m. m. Det kan visserligen sägas att de i huvudsak innebär ett återställande av tidigare relationer till andra varupriser. Men innebär ju höjningen att till redan inträdda prishöjningar läggs nya, som belastar löntagarna. Vpk ser ingen anledning att höja de indirekta skatterna för att betala det fortsatta avdraget för sjukförsäkringsavgiften och ett fördubblat sparavdrag, vilka bägge gynnar de höga inkomsttagarna. I vad gäller den föreslagna höjningen av beredskapsavgiften för oljeprodukter, som är avsedd att täcka kostnaden för lagringsprogrammet, accepterar vi denna. Vi är också beredda att finansiera kostnaderna för det energipolitiska programmet. En omläggning och höjning av energiskatten på elkraft får emellertid inte innebära en betydande merbelastning på hushållen. Omläggningen från procentskatt till avgift per kWh kan accepteras. Eftersom energiskatten på företagen har till syfte bl. a. att främja energisnåla produktionsprocesser, finns det ingen anledning att godta vare sig den föreslagna allmänna nedsättningsregeln för energiskatten för företag eller den föreslagna möjligheten för regeringen att medge ytterligare nedsättning för visst företag. De kostnader för skatteomläggningen som ej motsvaras av den föreslagna höjningen av socialförsäkringsavgiftema bör enligt vår mening täckas dels genom en höjning av bolagsskatten , dels genom en skärpning av skatten på stora förmögenheter. Dessa kan beräknas inbringa 400 milj. kr. respektive 300 milj. kr. Sammanfattningsvis yrkar kommunisterna i denna motion, förutom bifall i övriga avseenden till propositionen ställda förslag, följande: Att förändringarna i den direkta statsskatten skall följa den i motionen angivna låginkomstprofilen och att detta skall gälla även den till ca beräknade vidgningen av ramen. Att rätten till avdrag för sjukförsäkringsavgiften borde ha avskaffats vid taxering. Att någon höjning av sparavdragen i den av regeringen föreslagna formen icke skall ske, eftersom denna gynnar höginkomsttagarna. Att höjningen av barnbidragen till av basbeloppet (dvs. Att kommuner och landsting befrias från de föreslagna höjningarna av arbetsgivaravgifterna. Att de föreslagna höjningarna av energiskatten på drivmedel och bränslen avvisas. Att de föreslagna höjningarna av skatten på sprit, vin, malt- och läskedrycker och tobak avvisas. Att skatten på stora förmögenheter höjes med 300 milj. kr. såsom föreslagits i särskild motion (1975: 431). Att skatten på bolagsvinster höjes . Under hänvisning till det ovan anförda yrkar vi att med godkännande av propositionen i övrigt måtte besluta 1. att anta följande Lag om ändring i lagen (1947: 576) om statlig inkomstskatt Härigenom föreskrives att 10 § 1 mom. lagen (1947: 576) om statlig inkomstskatt skall ha nedan angivna lydelse. Statlig inkomstskatt utgår för fysiska personer, oskifta dödsbon och familjestiftelser med viss i särskild ordning bestämd procent av nedan angivna grundbelopp. Grundbeloppet utgör: när beskattningsbar inkomst icke överstiger . : av den beskattningsbara inkomsten; när den beskattningsbara inkomsten överstiger 10 000 men icke . och 2,av återstoden Ändå att statlig inkomstskatt skall uttagas med av grundbeloppet, må likväl icke den å någon del av den beskattningsbara inkomsten belöpande skatten uppgå till högre belopp än som motsvarar av denna inkomstdel. avses i denna lag stiftelse, som enligt de för densamma gällande stadgar har till huvudsakligt ändamål att tillgodose viss familjs, vissa familjers eller bestämda personers ekonomiska intressen., 2. att avslå regeringens förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928: 370) i vad avser 39 § 3 morn., 3. att från skyldighet att betala de i propositionen föreslagna, av skatteomläggningen betingade, förhöjningarna av avgifter som skall betalas av arbetsgivare undanta kommuner och landsting, 4. att i förslaget till lag om ändring i förordningen (1957: 262) om allmän energiskatt avslå förslagen till ändring av skattebeloppen i 5 § samt avslå förslagen till förändringar i skattesatserna i bilaga till nämnda lag, benämnd: Förteckning över vissa bränslen för vilka allmän energiskatt skall erläggas, 5. att i förslaget till lag om ändring i lagen (1974: 992) om nedsättning av allmän energiskatt avslå de föreslagna §§2 och 3, 6. att avslå förslaget till lag om ändring i förordningen (1957: 209) om skatt på sprit och vin, 7. att avslå förslaget till lag om ändring i förordningen (1960: 253) om tillverkning och beskattning av malt- och läske 8. att avslå förslaget till lag om ändring i förordningen (1961: 394) om tobaksskatt, 9. att den i 10 § 2 mom. a) lagen (1947: 576) om statlig inkomstskatt angivna procentsatsen för beskattning av svenska aktiebolag, m. m., höjes från , 10. om en förhöjning av de allmänna barnbidragen till . per barn och år att gälla från . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) Total inkomstskatt enligt gällande regler