ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ02115 · 1975-11-21 00:00:00 — Motion 1975/76 115 av i Tv ärålund m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:25 med förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /76 I propositionen 1975/76:25 med förslag till tilläggsbudget föreslår regeringen att det 1976 utges förhöjt statsbidrag med 50 96 till särskilt anordnade kommunala beredskapsarbeten. Kostnaderna för denna höjning har man beräknat till 20 milj. kr. Från sida har vi alltid sett det som angeläget att betona kommunernas betydelse i den samhälleliga verksamheten. Kommunerna bör ges ett stort inflytande över sysselsättningspolitiken. Det är där man har de dagliga kontakterna med arbetslösheten. Självfallet äger man i kommunerna den bästa kännedomen om lokala förhållanden och vet var det är angeläget att sätta in resurser i form av beredskapsarbeten. På grund av nuvarande generella statsbidragsbestämmelser har möjlighet att jämka bidragsprocenten uppåt för vissa kommuner. Vissa Norrlandskommuner får exempelvis ett procentuellt högre bidrag än det generellt gällande. Vi förutsätter att denna möjlighet även tillämpas när en generell höjning sker av statsbidraget till kommunala beredskapsarbeten. Förhöjningen av bidraget är avsedd att gälla för en begränsad tidsperiod för att hålla sysselsättningen uppe. Enligt vår mening finns det anledning att möjligheten att jämka statsbidragsprocenten uppåt tillämpas i ökad utsträckning. Därigenom kan ökade möjligheter ges för ekonomiskt svaga kommuner med hög arbetslöshet att genomföra olika projekt i form av beredskapsarbete. Förhöjningen av statsbidraget till kommunala beredskapsarbeten sker med sikte på att sysselsätta i första hand arbetslösa ungdomar . Just mot bakgrund av att höjningen är inriktad på ungdomsarbetslösheten anser vi att en kraftig höjning av bidraget bör ske. Vi föreslår därför att man höjer statsbidraget till 75 96 1 november 1975-30 juni 1976. Det är viktigt att statsbidraget uppgår till en hög nivå. Nuvarande bidrag utgår med ca 35 96, varför det har fordrats stora ekonomiska åtaganden av kommunerna för att finansiera de resterande som projekten kostat utöver statsbidragsdelen. Ekonomiskt svaga kommuner har därför inte kunnat svara För den egna finansieringen av några större projekt. Därigenom har risk funnits för att bidraget inte alltid gått till de kommuner som varit mest i behov därav. Då det kommunalekonomiska läget är kärvt motiverar det att statsbidraget till beredskapsarbeten hålls på en hög nivå. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att vid behandlingen av propositionen 1975/76:25, punkt B 3, Sysselsättningsskapande åtgärder, beslutar att förhöjt statsbidrag till kommunala beredskapsarbeten skall utgå med av kostnaderna, med möjlighet till jämkning uppåt .
mot · FZ02116 · 1975-11-24 00:00:00 — Motion 1975/76:116 av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:25 med förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /76 Under den fria motionstiden väckte vi i kommunisterna motionen 356 om höjt anslag till särskilda åtgärder på skolområdet. Motionen utgick från beräkningar om ett anslag på 60 milj. kr., då vi ansåg att det beräknade beloppet var väl motiverat. har på uppdrag av regeringen, i skrivelse redovisat medelsbehovet. Av redovisningen framgår att beräkningen inför /76 inte varför hög, då kommunerna nu ansökt om bidrag uppgående till 69,5 milj. kr. majoritet avvisade kravet om ökad medelsanvisning, men utskottet uttalade den meningen att om medelsbehovet översteg det anslagna beloppet skulle ett tillläggsanslag kunna beviljas. Det blev också beslut. I tilläggspropositionen 1975/76:25 föreslår nu regeringen ett ytterligare anslag på 9 milj. kr. till särskilda åtgärder på skolområdet, men dessa 9 milj. kr. innebär enligt vår mening inga möjligheter till ökade åtgärder. Den summan täcker bara kostnadsökningen och återställer realvärdet. Vidare sägs i propositionen att i vad gäller medelsbehovet för /77 avser departementschefen att återkomma till regeringen i budgetpropositionen . Vi anser det viktigt att medelsanvisningen höjs , dels för att förhindra ytterligare eftersläpning, dels för att underlätta planeringen av önskade åtgärder. De positiva erfarenheterna av de s. k. SÅS-pengarna är alla överens om; det ligger också i linje med SlA:s intentioner, då viss försöksverksamhet har kunnat bedrivas. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställes att till Särskilda åtgärder på skolområdet på tilläggsbudget I till statsbudgeten för /76 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag förhöjt reservationsanslag med 21 milj. kr. till totalt 60 milj. kr. INGA (vpk) (vpk) i (vpk) (vpk) GOTAB 75 10400 S 1975
mot · FZ02117 · 1975-11-24 00:00:00 — 1975/76 117-121 Motion 1975/76:117 av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:25 med förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /76 Regeringen föreslår i propositionen 1975/76:25, tilläggsstat I, ett reservationsanslag på 9 milj. kr. till särskilda åtgärder på skolområdet, dvs. en uppräkning av anslaget till totalt 39 milj. kr., för att kommunerna skall få möjlighet att upprätthålla föregående års ambitionsnivå. Enligt en enkät som tillställt samtliga kommuner som erhöll bidrag 1974/75 ansåg av rektorsområdena att resultatet helt svarat mot deras förväntningar när det gällde undervisningen. ansåg detsamma i fråga om elevvården och fritidsverksamheten. En bidragande orsak till det positiva resultatet är att lärare, skolledare och elever upplevt sig ha fått inflytande över arbetssituationen i skolan. Storleken av de hos sökta bidragen hade enligt moderata samlingspartiet kunnat motivera att ett större belopp nu ställts till förfogande. Med hänsyn till att endast återstår tills regeringen skall framlägga 1976/budgetproposition vill vi dock avstå från att föreslå någon ytterligare höjning . Vi förutsätter att statsrådet i kommande budgetproposition tar hänsyn till de positiva erfarenheterna av hittillsvarande verksamhet och beaktar anslagets avgörande betydelse för arbetsförhållandena i skolan. Med hänvisning till ovanstående hemställes att uttalar att i kommande budgetproposition anslaget till särskilda åtgärder på skolområdet med hänsyn till dess avgörande betydelse för arbetsförhållandena i landets skolor i större utsträckning än som varit fallet anpassas till det reella behovet. () () () i Agnäs () () () HANS NYHAGE (m) () . NISSER (m) () I 1975/76. 3 sam!.
mot · FZ02119 · 1975-11-24 00:00:00 — Motion 1975/76: 119 med anledning av propositionen 1975/76:25 med förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /76 I propositionen 1975/76:25 ingår förslag om att dels bemyndigar regeringen att godkänna ett preliminärt avtal mellan och angående byggande och drift av ett kraftverk i vid , dels beviljar investeringsmedel härför. Genom det föreslagna avtalet skulle staten komma att bli garant för en kraftverksutbyggnad som den nuvarande rättsinnehavaren tydligen är ytterst tveksam inför. Innan staten tar en sådan ställning, bör projektet ovillkorligen bedömas i samband med den översiktliga planeringen för älvarnas utbyggnad, något som inte skett på grund av den föreliggande utbyggnadsdomen. Denna bygger på huvudförhandlingar , då den nuvarande synen på hur exploatering och miljövård skall avvägas ännu ej slagit igenom. Mycket talar för att hela den ännu outbyggda sträckan i nedanför - representerande 15 av de sammanlagt - har så stora naturvetenskapliga och rekreativa bevarandevärden att den bör undantas från utbyggnad. Beträffande delsträckan uppströms är detta officiellt fastslaget genom den Sehlstedtska utredningen och beslut om den fortsatta vattenkraftsutbyggnaden våren 1975.1 underlagsmaterialet till den Sehlstedtska utredningen bedöms Hedesundafjärden och det vidsträckta forslandskapet kring ha lika stort värde som Färnebofjärden och Gysingeområdet, dvs. högsta bevarandevärde (klass 4). Här skall också påminnas om den 4-länsutredning som f. n. pågår om miljöfrågorna kring nedre och om det förslag till nationalpark som framlagt för Färnebofjärden, Gysingeforsarna samt deltaområdet och Jordbärsmuren i och kring Hedesundafjärdens övre del. De sistnämnda partierna måste ses som integrerande delar av älvlandskapet kring . Vid en utbyggnad av kraftverket vid skulle ett betydligt större älvområde dämningspåverkas än vid tidigare kraftverk i nedre , och området blir orimligt stort i förhållande till den ringa fallhöjden, 4,5 m. Till de stora dämningsskadorna kring Hedesundafjärden - liksom på deltaområdet och Jordbärsmuren nedanför - kommer så strypandet av hela forslandskapet kring . Detta representerar utöver andra stora naturvärden ett av främsta strömfisken. Ett kraftverk vid skulle innebära ett påfallande litet tillskott till energiförsörjningen (av beräknad energiförbrukning 1980) till en av allt att döma oproportionerligt stor kostnad. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att avslår förslagen i propositionen, bil. 11, om godkännande av avtal rörande utbyggnad och drift av kraftverk samt om medgivande att medel härför får tas i anspråk, 2. att till Kraftstationer m. m. på tilläggsbudget 1 till statsbudgeten för /76 anvisar ett investeringsanslag av , 3. att som sin mening ger regeringen till känna att frågan om kraftverksutbyggnader i nedre bör upptas till behandling först då efter samlad prövning tar ställning till den fortsatta vattenkraftsutbyggnaden i landet.
mot · FZ02124 · 1975-11-24 00:00:00 — 1975/76: 124 med anledning av propositionen 1975/76:67 med förslag till terrängkörningslag Enligt regeringens förslag i proposition 1975/76:67 kommer körning med terrängfordon på barmark i terräng att förbjudas över hela landet. Jag vill i detta sammanhang särskilt fästa uppmärksamheten på den omfattande fritidssysselsättning i olika motororganisationerns regi som kommer att beröras av lagen. Ett stort antal ungdomar som ägnar sig åt skilda typer av motorsport bör inte få sina möjligheter till fritidssysselsättning beskurna. Det beslut som fattar i denna fråga måste garantera ungdomars fortsatta möjligheter att utöva organiserad motorcykelsport och andra typer av motorsport. Departementschefen har helt kort berört dessa problem och skriver i anledning av aktiviteter: Möjlighet till sådan aktivitet bör kunna tillgodoses i kommunernas planering för fritidsverksamhet. Jag är också helt medveten om de formuleringar som finns i specialmotiveringen för 1 och 2. Det föreligger därmed redan genom propositionen vissa möjligheter att säkerställa motorsportens intressen. Emellertid finns det anledning att ytterligare betona motorsportens behov. Det gäller bl. a. särskilda banor i terrängen och åkning på is. Jag finner det lämpligast att låta kommunerna få möjlighet till dispensgivning för denna typ av fritidsverksamhet. I samråd med markägare bör kommunerna kunna ge dispens från bestämmelserna i terrängkörningslagen för organiserade motorsportsaktiviteter. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att beslutar att kommun ges möjlighet att lämna dispens från terrängkörningslagen för organiserade motorsportsaktiviteter i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · FZ02126 · 1975-11-24 00:00:00 — Motion 1975/76:126 med anledning av propositionen 1975/76:67 med förslag till terrängkörningslag Åtskilliga organisationer och föreningar bedriver f. n. verksamhet inom moped- och MC-området. De utför ett viktigt arbete bland ungdom, vilket är av stor betydelse från social och trafiksäkerhetsmässig synpunkt. För att bedriva denna verksamhet krävs att organisationerna inhämtar tillstånd från såväl markägare som lokal polismyndighet. Detta förfaringssätt har visat sig fungera relativt väl. I propositionen 1975/76:67 föreslås ett generellt förbud mot motorfordonstrafik i terräng. Detta leder till konsekvenser för denna verksamhet, vilka propositionen emellertid inte redovisar. Ett genomförande av de i propositionen föreslagna åtgärderna skulle bl. a. medföra att den organiserade verksamheten med mopeder och motorcyklar, som bedrivs bland ungdom, allvarligt försvåras. Även delar av MC-förarutbildningen för exempelvis polisen och annan organiserad utbildningsverksamhet kommer att försvåras. Man har svårt att tänka sig att det varit utredningens och/eller regeringens målsättning att förhindra ovan nämnda verksamhet, i synnerhet som man inte på ett tillfredsställande sätt kartlagt de eventuella skadeverkningar som verksamheten kan tänkas förorsaka. Enligt min mening är här redovisad verksamhet värdefull och tar på ett riktigt sätt vara på det stora motorintresse som finns, särskilt bland ungdom. Det är också angeläget att detta intresse kanaliseras genom föreningsverksamhet. Härigenom kan också de markskador etc. som är ett motiv för den nya lagens stadgande begränsas. Lagstiftningen bör därför tillämpas så att här nämnda verksamhet inte onödigt försvåras. a. bör tillståndsgivning ske lokalt eller regionalt. Med hänvisning till vad som anförts hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna att den i propositionen föreslagna lagstiftningen bör tillämpas så, att organiserad tävlings- och utbildningsverksamhet med motorfordon inte försvåras.
mot · FZ02128 · 1975-11-25 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975/76:67 med förslag till terrängkörningslag I propositionen 1975/76:67 föreslås att körning i terräng med motordrivet fordon på barmark skall förbjudas generellt i hela landet samt att regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer i lag bemyndigas att föreskriva undantag från förbudet bl. a. när ett väsentligt allmänt intresse motiverar det. Motororganisationer har framfört betänkligheter mot ett generellt förbud. Det skulle bli ett hårt slag mot svensk motorsport och den ungdomsverksamhet som bedrivs av motororganisationerna. Detta har även uppmärksammats i propositionen där det anges att undantag bör medges för sådan verksamhet. Jag delar regeringens uppfattning att ett generellt förbud mot körning i terräng med motordrivet fordon bör införas. Emellertid bör regeringen i den tillämpningsförordning till lagen som föreskriver undantag från förbuden ta särskild hänsyn till motororganisationernas verksamhet. Sålunda bör själva ansökningsförfarandet för erhållande av dispens bli så enkelt som möjligt. T. ex. borde motororganisationernas distriktsorgan ges möjlighet att söka dispens för samtliga klubbar och banor inom sitt verksamhetsområde. Detta skulle betyda att de föreningsledare som på sin fritid ägnar sig åt ungdomsverksamhet kunde slippa ifrån en onödig arbetsbelastning. 1 propositionen förutskickar departementschefen att han vidare har för avsikt att föreslå regeringen att ändra jaktstadgan så att förbud att över huvud taget medföra vapen införs vid färd med terrängmotorfordon. I en sådan ändring bör, enligt min mening, klart framgå att förbudet också skall innefatta släpfordon eller personer som tolkar efter terränggående motorfordon. Med hänvisning till det anförda hemställs att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande 1. utformningen av tillämpningsförordningen till lag om körning i terräng med motordrivet fordon, 2. ändring i jaktstadgan.
mot · FZ02130 · 1975-11-24 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975/76:70 om ändring i uppbördslagen (1953:272), m. m. I propositionen 1975/76:70 föreslås en ändring av 20 § KL av innebörd att arbetsgivare inte skall medges avdrag vid inkomsttaxeringen för belopp, för vilket han är ansvarig enligt 75 § uppbördslagen. Syftet med detta ändringsförslag framstår som oklart. Om en arbetsgivare utbetalat ersättning till en arbetstagare utan att göra skatteavdrag, ligger det i sakens natur att den skatt som belöper på inkomsten i fråga avkrävs arbetstagaren. Så sker också regelmässigt. Emellertid är arbetsgivaren enligt 75 § uppbördslagen i det fall han utan skälig anledning underlåtit att verkställa skatteavdrag jämte arbetstagaren ansvarig för skatten. Detta innebär att arbetsgivaren, om skattebeloppet inte kan utfås från arbetstagaren, är skyldig att betala detta för arbetstagarens räkning. Han får sedan själv försöka få tillbaka skattebeloppet från arbetstagaren. Det ligger i sakens natur att någon rätt till avdrag vid inkomsttaxeringen inte uppkommer för arbetsgivaren genom att han för arbetstagarens räkning fått erlägga den felande skatten. Han har ju fått en fordran på arbestagaren på motsvarande belopp. Om det är detta som avses med ändringsförslaget finns ingen annan erinran att framföra däremot än att det framstår som onödigt. Om arbetsgivaren emellertid inte lyckas utfå sin fordran på arbetstagaren uppkommer däremot en förlust för honom. Denna är enligt gällande rätt avdragsgill (jfr regeringsrättens dom , målnr 2819-1973). Något principiellt motiv för att vägra arbetsgivaren avdrag för den i sistnämnda fall uppkomna förlusten föreligger ej. Om det i propositionen framlagda ändringsförslaget innebär att avdrag i dylikt fall skall vägras, måste jag kraftigt reagera mot detsamma. 1 motiven talas om att restavgift, tilläggsavgift m. m. inte heller får dras av vid inkomstberäkningen. Detta resonemang antyder att man vill betrakta skattebetalningen som en sanktion. Ett sådant synsätt kan jag självfallet inte ansluta mig till. En sanktion skall utformas på andra grunder och måste givetvis konstrueras så att den drabbar alla försumliga arbetsgivare lika och inte endast dem som inte lyckas få ut sin fordran på arbetstagaren. Såvitt jag kan förstå har det framlagda förslaget inte i tillräcklig grad övervägts innan det framlagts. Jag avstyrker att det genomförs på föreliggande oklara grunder. Åberopande det anförda hemställs att avslår propositionen 1975/76:70 föreslagen ändring i 20 § kommunalskattelagen.
mot · FZ02131 · 1975-11-25 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975/76:23 om rösträtt för invandrare Vid kyrkokommunala val har enligt gällande rätt endast de svenska medborgare som tillhör rösträtt. Dessutom måste de ha uppnått myndig ålder. Medlemskap i kyrkan är alltså ett avgörande rekvisit för rösträtt vid kyrkokommunala val. 1 propositionen 1975/76:23 föreslås att för utländsk medborgare skall gälla samma kvalifikationstid för rösträtt till kyrkokommunala val som föreslås för övriga kommunala val. Det finns emellertid goda skäl att betrakta medlemskapet i kyrkan som det avgörande villkoret. I andra samfund och i enskilda organisationer torde någon kvalifikationstid för utlänning som vinner medlemskap knappast förekomma. Från religiös synpunkt kan det te sig främmande att uppställa särskilda restriktioner för vissa samfundsmedlemmars rätt att medverka i församlingens beslutsprocess. Den är ju den evangelisklutherska folkkyrkan inom svenskt territorium. Att en luthersk trosbekännare från ett annat land, vilken under vistelse här ansluter sig till härvarande och tillhör den lokala församlingen på sin vistelseort, inte förrän skulle få delta i församlingens beslut och rådslag kan från internationell ekumenisk synpunkt vara otillfredsställande. Tvärtom torde kunna tillföras värdefulla impulser genom medlemmar med erfarenhet från andra lutherska kyrkor. Med hänsyn till detta och till olämpligheten av graderat medlemskap inom ett trossamfund finns det inte anledning att uppställa någon särskild kvalifikationstid för rösträtt vid kyrkliga val. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att 9 5 i lagen om församlingsstyrelse får följande lydelse: Rösträtt vid val av kyrkofullmäktige och suppleanter tillkommer envar inom församlingen kyrkobokförd person, som är medlem av och som uppnått ålder senast på valdagen. Den som är omyndigförklarad av domstol äger dock ej rösträtt. Varje röstberättigad har en röst. Den som är kyrkobokförd i icke-territoriell församling äger ej rösträtt vid val av kyrkofullmäktige och suppleanter i annan församling. Fråga huruvida rösträtt enligt denna paragraf föreligger avgöres på grundval av en före valet upprättad röstlängd. Samma röstlängd som vid val enligt vallagen (1972:620) gäller till efterrättelse.
mot · FZ02135 · 1975-11-26 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975/76:55 om ändring i vallagen (1972:620), m. m. Enligt vallagen skall vallokalerna hållas öppna mellan kl. 8 och 21. I () promemoria , i vilken redovisas vissa förslag till ändringar i valförfarandet, har RSV funnit skäl att överväga stängning . Flertalet av de remissinstanser som yttrat sig över förslaget har ställt sig positiva till ändringen. 1 propositionen 1975/76:55 avvisar departementschefen förslaget om tidigare stängning med motiveringen att väljarna bör beredas bästa möjliga förutsättningar att delta i valet. Jag delar uppfattningen att väljarna skall beredas bästa möjliga förutsättningar att delta i valet. De kraftigt vidgade möjligheter att poströsta både före och under valdagen som föreligger torde väsentligt ha förbättrat väljarnas möjligheter att rösta. Behovet av att hålla öppet till har därmed också minskat. Erfarenheterna från de senaste valen visar också att antalet röstande mellan och 21 minskat väsentligt. Många vallokaler står tomma. Icke oväsentligt är i sammanhanget att massmedia, inländska och utländska och därmed allmänheten, tidigare skulle kunna få del av resultaten. De första siffrorna, vilka nu ligger till grund för kommentarerna, är ofta helt missvisande. För de många valförrättarna skulle en stängning medföra avgjorda förbättringar. Sammanräkning skulle ej behöva ske under sådan tidspress som är fallet. Valförrättarnas redan långa arbetsdag skulle också något förkortas. Åberopande det anförda hemställes att beslutar att vallokal skall hållas öppen för röstning mellan och 20.
mot · FZ02136 · 1975-11-26 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:56 om ändring i byggnadslagen (1947:385) 1 regeringens proposition 1975/76:56 föreslås viss ändring i byggnadslagen. Ändringen avser i huvudsak 136 a § där föreskrifter ges om tillkomst och lokalisering respektive utvidgning av anläggning som förbrukar träfiberråvara. Vi delar motiven för ändringen i 136 a § om att hålla tillbaka åtgärder som innebär en ökad förbrukning av skogsråvara. Det är viktigt att en långsiktigt planerad hushållning sker med den svenska skogen. Av propositionens övergångsbestämmelser framgår icke konsekvenserna i fråga om anläggningar som påbörjats medan det var lagligt att uppföra anläggningarna utan tillstånd. Helt självklart torde det vara att anläggning som står färdig före lagens ikraftträdande icke omfattas av bestämmelsen rörande tillkomsten och lokaliseringen. Det är naturligtvis också otänkbart att den som före utgången av färdigställt en ahläggning som tagits i bruk skulle vara skyldig att i denna anläggning rätta sin råvaruförbrukning efter förhållandena , 1974 eller 1975, alltså efter förhållanden som i stort sett ej fanns för anläggningen. Det kan också vara så att anläggningen uppförts till låt oss säga hälften eller en fjärdedel eller att maskiner och annat anskaffats i väsentlig omfattning. Frågan är alltså om den som vidtagit bindande förberedelser i ena eller andra avseendet medan det var fullt legalt att uppföra en anläggning skall kunna hindras fullfölja densamma. Övergångsbestämmelserna bör därför förtydligas i syfte att undvika oklarheter i dessa fall. Med hänvisning till vad som anförts hemställes att beslutar 1. att de föreslagna ändringarna icke skall gälla för anläggning som påbörjats före och då inte omfattades av prövningsreglerna i BL 136 a § i dess dåvarande lydelse, 2. att tillstånd skall lämnas även i dessa fall då väsentliga förberedelser för anläggningens utförande vidtagits före . . () () GOTAB 75 10416 S 1975