ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY02605 · 1975-01-23 00:00:00 — av herrar och om ökad sockerbetsodling. Mot bakgrund av det starkt stigande världsmarknadspriset på socker har helt naturligt önskemål om en utökad sockerbetsodling inom landet aktualiserats. Sålunda framfördes önskemål om en betodling på totalt , men med hänsyn till gällande reglering fick endast ca odlas. Denna areal gav en skörd motsvarande av vårt lands sockerbehov. Resterande behov fick täckas genom import till mycket höga priser, som dock inte tillnärmelsevis slog igenom i konsumentledet p. g. a. den sammanvägning som äger rum mellan priset på svenskt socker och priset på importerat socker. Genom vår relativt höga självförsörjningsgrad kostade sockret i - efter vissa prisfall - . per kilo, medan däremot de norska konsumenterna fick betala över 8 sv. per kilo, då helt saknar egen sockerproduktion. Vad full försörjningsgrad betyder inte minst för konsumenterna framgår bäst från , som är oberoende av sockerimport. Där var priset endast ca 2:25 sv. Även om världsmarknadspriserna skulle komma att sjunka, torde prisnivån inom överskådlig framtid ändock ligga så högt, att en utökad sockerproduktion inom landet vore välmotiverad från rent ekonomiska synpunkter. Inom finns ett betydande intresse bland många jordbrukare att på nytt ta upp odlingen av sockerbetor. Det finns flera skäl därtill. Givetvis spelar lönsamhetskalkyler sin roll, men även möjligheten att få in nya grödor i växtföljden är av intresse och betydelse för det östgötska jordbruket. Enligt vår mening bör det därför undersökas - exempelvis via lantbruksnämnden - hur stort intresse som finns inom för återupptagande av sockerbetsodlingen. Med ledning av en sådan kartläggning bör vidare utredas på vilka vägar det vore mest lönsamt att raffineringen sker. Om intresset visar sig vara stort, kan måhända en investering i ett sockerbruk i vara lönsam. Även andra alternativ bör dock undersökas, exempelvis anläggande av en s. k. saftstation. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställer vi att beslutar ge regeringen till känna dels behovet av en utökad sockerbetsodling inom landet, dels att intresset för sockerbetsodling inom bör kartläggas liksom kostnaderna för alternativa metoder för raffineringen vid ev. sockerbetsodling inom länet. () ()
mot · FY02606 · 1975-01-22 00:00:00 — av m. fl. om ökat statligt anslag till radiotelefonanläggning på fiskefartyg, m. m. Fr. o. m. kan statsbidrag till anskaffande av radiotelefonanläggning å fiskefartyg utgå med . Bidragsbeloppet var tidigare . har mot bakgrund av det väsentligt ökade bidragsbeloppet begärt en anslagsökning med . för /76, då det redan vid oförändrad efterfrågan helt naturligt uppstår ett ökat medelsbehov. Fiskerstyrelsen framhåller också att det f. n. finns ett uppdämt behov av nya radiotelefonanläggningar, bl. a. beroende på att ansett sig böra invänta resultaten av internationella förhandlingar rörande kanalval m. m. innan man kräver utmönstring av omoderna anläggningar. I årets budgetproposition, bilaga 11, har under E 3, Främjande i allmänhet av fiskerinäringen, föredraganden uppfört anslaget till dessa bidrag med oförändrat . En ökning till begärda . bör emellertid kunna ske genom att anvisas pengar för ändamålet ur den reservation på kr. 512 971 som finns uppförd under posten E 3. har behandlat motioner med begäran om att bidrag även skall kunna utgå till radaranläggning å fiskefartyg. fann exempelvis föregående år ingen anledning att föreslå någon särskild åtgärd med anledning av då behandlad motion i ämnet. Bakgrunden därtill var bl. a. att utskottet erfarit att vissa Överväganden pågår inom och att torde få i uppdrag att närmare pröva frågan. Såvitt oss är bekant har några åtgärder ännu icke vidtagits och detta trots att förutsatte att Kungl. skulle undersöka hithörande spörsmål och framlägga därav betingade förslag. Med anledning därav vill vi understryka den stora betydelsen av att förslag föreläggs om att bidrag även skall kunna utgå till radaranläggning och med samma belopp som utgår till radiotelefonanläggning. Med hänvisning till vad som anförts hemställs a. att beslutar att för bidrag till anskaffning av radiotelefonanläggning m. m. uppföres ett . förhöjt anslag och att därför erforderliga . får disponeras ur reservationsanslaget på ,, b. att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående bidrag till radaranläggning. () L. ()
mot · FY02607 · 1975-01-23 00:00:00 — av herrar och i om en översyn av veterinärdistriktsindelningen. Den beslutade nya veterinärdistriktsindelningen har på olika håll mött starkt motstånd eftersom genomförandet har kommit att betyda indragningar av tjänster. Enligt vår mening har väsentligt förändrade förhållanden inträtt sedan veterinärväsendeutredningen avgav sitt förslag, vilket låg till grund beslut. Djurhållningen har på många håll ökat i stället för minskat, och jordbrukets betydelse har understrukits på ett helt annat sätt än vad som var fallet vid tiden jordbruksbeslut. Som ett exempel anföres här några förhållanden i län citerade ur en skrivelse till regeringen från kommun: är, liksom och , ett län där en intensiv animalieproduktion bedrives. Det har i olika sammanhang visats att ju rationellare och mer intensiv en animalieproduktion är, ju större veterinärt arbete ger den anledning till. Vi anser att län ej blivit tillräckligt tillgodosett. Vi har ej ens fått behålla de tjänster vi haft, medan län med ungefär samma animalieproduktion och struktur fått en stor ökning av tjänster. som Lantbruksstyrelse har i remisskrivelser inte givit uttryck för uppfattningen, att det ej i och för sig skulle finnas djurunderlag och arbetsuppgifter och vara motiverat med distriktsveterinärtjänst i , och ej heller redovisat några fakta, som talar häremot. Genom inventering bland kommunens djurägare (namnlistor) samt med hänvisning till tjänstgörande distriktsveterinärens redovisade journalförda fall har visats att djurunderlag och arbetsvolym ger en veterinär i en veckoarbetstid på i medeltal . Djurunderlaget enligt inventeringen ger ett jämförelsetal på ca 4 000, ett tal som enligt låg inom ramen för vad man siktade på per veterinär. Journalförda fall 1972 1973 distrikt 2 653 3 092 distrikt 7 212 6 398 distrikt 8 752 7 944 Som motiv för placering av förfogandetjänsten, som tilldelats län i distrikt, anför Lantbruksstyrelsen att jämförelsetalet per veterinär är större i distrikt än i distrikt. är emellertid i högre grad ett glesbygdsområde, som är mer svårarbetat, med bl. a. ett sämre vägnät. Ytan per veterinär är i distrikt mot 82 400 i distrikt! Den utglesade veterinärorganisationen i dessa delar av län får som följd längre väntetider och dyrare veterinär service. I många akutfall är utgången av fallet helt beroende av veterinärens inställelsetid. Liknande exempel torde kunna anföras från många håll i landet. Vi anser att innan den beslutade nya veterinärdistriktsindelningen genomföres bör frågan om veterinärdistrikten bli föremål för en ny översyn. Innan denna förnyade utredning slutförts bör det anstå med genomförande av den nya organisationen. Med hänvisning till det sålunda anförda hemställes att beslutar att hos regeringen anhålla om en förnyad översyn av veterinärdistriktsindelningen. () () GOTAB 75 8651 S 1975
mot · FY02609 · 1975-01-23 00:00:00 — om principerna för ersättning av skador vid översvämningar. Vid skador på enskild egendom i samband med översvämningskatastrofer kan bidrag utgå enligt principer som godkänts av riksdag. Bidrag utgår då det är fråga om skada genom intrång i rörelse eller yrkesverksamhet av vilken den skadelidande varit beroende forsin försörjning. Ersättning lämnas dessutom för förlust av eller skada på egendom som tillhör enskild person - i forsta hand bostadsfastighet. Som förutsättning för bidrag gäller bl. a. att skadan inte är försäkringsbar - vilket är fallet då det gäller skada som beror på över fastighet utifrån strömmande vatten - och att den skadelidande är i påtagligt behov av ekonomisk hjälp. Ersättning utgår i regel av skadebeloppet, men i särskilt ömmande fall kan bidrag av skadebeloppet utbetalas. I samband med Gargåns översvämning har enskilda sakägare i åsamkats skador till ett värde som av i beräknats till ca . Ersättning för dessa skador har endast utgått med . Jag finner det orimligt att skador av detta slag inte ersätts till fullo. Frostskador, skador genom torka eller andra skördeskador regleras på så sätt att man beräknar avvikelsen från normalt skördeutfall. Enligt min mening bör likartade principer gälla för ersättning av skada vid översvämning och liknande. Jag har uppmärksammat att sådana översvämningsskador som av en eller annan anledning blivit mycket omtalade och kommit i rampljuset tycks ha blivit generösare behandlade i ersättningshänseende än sådana skador som inte fått speciellt stor publicitet. Även detta måste anses orimligt. Just de speciella skador som jag här åberopat inträffade i ett tillflöde till . Eftersom den älven ännu är oreglerad finns stor risk för att liknande översvämningsskador kommer att inträffa även . Det kan inte vara riktigt att enskilda människor skall bli lidande i sådana fall. Det måste därför vara angeläget att principerna för ersättning i dylika skadefall ändras. Det skall aldrig behöva bli fråga om bidrag som utgår efter behovsprövning, utan dylika skador bör - efter värdering - ersättas med sitt faktiska värde, minskat med eventuell ersättning från försäkringsbolag. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att 1. beslutar om sådan ändring av principerna för ersättning till skadelidande vid förlust på grund av översvämningar o. d. att skador som inträffar ersätts med sitt faktiska värde, minskat med eventuell ersättning från försäkringsbolag, 2. anvisar medel för att berörda sakägare i skall få ersättning för liden skada i enlighet med värdering.
mot · FY02610 · 1975-01-22 00:00:00 — av fröken m. fl. om förbud mot s. k. enarmade banditer. Mångå människor upplever tristess i vårt samhälle. De söker olika mer eller mindre konstlade medel att minska den och att få ut något av den spänning och omväxling i tillvaron de flesta människor önskar sig. Det finns också alltid ekonomiska intressen som står beredda att utnyttja tristessen genom att mot ekonomiskt vederlag erbjuda konstlad spänning. har sådana intressenter försökt - och i alltför stor utsträckning lyckats - popularisera olika slag av spel om pengar. De s. k. enarmade banditerna lockar ständigt pengar av människor som söker kompensation för en trist miljö med föga utrymme för egna aktiviteter. Värst utsatta för lockelserna är grupper som skolungdom och personer som inte har intresse och trygghet förankrat i ett arbete som t. ex. pensionärer. De enarmade banditerna är i regel placerade så att de är mycket lättåtkomliga på allmänna lokaler som kaféer och matställen. En stor del av banditerna ägs av det amerikanska företaget som också etablerat sig i bingobranschen. Vi anser det angeläget att bryta utvecklingen mot tilltagande spel om pengar och anser att som en första åtgärd enarmade banditer bör förbjudas. Av direktiven till lotteriutredning framgår det inte klart om utredningen skall behandla den fråga vi tagit upp. Den sägs ha samband med beskattning av spel på automater och ett eventuellt statligt engagemang i spelbranschen och dessa frågor skall komma upp i annat sammanhang. Utan att avvakta att hela frågan om automat-, roulett- och bingospel tas upp till behandling i ena eller andra sammanhanget anser vi det möjligt - och angeläget - att ett förbud införs mot "enarmade banditer. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar om förbud mot s. k. enarmade banditer alternativt att lotteri utredning ges tilläggsdirektiv att skyndsamt behandla frågan och lägga fram förslag. () ()
mot · FY02615 · 1975-01-01 00:00:00 — av m. fl. (Motionen återkallad) GOTAB 75 8652 S 1975
mot · FY02618 · 1975-01-23 00:00:00 — avlämnad med anledning av proposition 1975:7 om förvärv av aktier i . I propositionen 1975:7 begär regeringen bemyndigande att godkänna avtal om statens förvärv av av aktierna i . För genomförande av förvärvet föreslås ett anslag av 225 milj. kr. jämte kostnader för ränta. Föredragande departementschefen inleder sin framställning i propositionen med att erinra om att bryggeriindustrin varit föremål för statliga regleringar. Bakgrunden härtill är det intresse från alkoholpolitisk synpunkt som statsmakterna fäster vid ölhanteringens olika led. Denna formulering kan ge intrycket att syftet med det föreslagna aktieförvärvet skulle vara alkoholpolitiskt, dvs. att minska alkoholkonsumtionen och begränsa alkoholskadorna i samhället. Vid fortsatt läsning av propositionen visar det sig emellertid att så alls inte är fallet. I föredragandens framställning heter det: Med hänsyn till de alkoholhaltiga dryckernas speciella karaktär har det bedömts lämpligt om staten kunde få ett dominerande intresse i tillverkningen av maltdrycker i . Ett sådant inträde från statens sida i denna bransch borde kunna minska osäkerheten och skapa bättre grund för planering och därmed långsiktig effektivitet i branschen". Vidare sägs: Eftersom även i fortsättningen kommer att drivas efter gängse företagsekonomiska riktlinjer bör enligt min bedömning statens engagemang i inte negativt påverka de fristående byggeriföretagens situation. Att skapa bättre grund för långsiktig effektivitet i ett bryggeriföretag som skall drivas efter gängse företagsekonomiska principer, det är inte en formulering som antyder ett alkoholpolitiskt syfte med det föreslagna förvärvet. Gängse företagsekonomiska principer innebär ju bl. a. att driva tillverkning och marknadsföring så effektivt som möjligt i avsikt att uppnå största möjliga lönsamhet. I detta fall betyder det helt enkelt att försöka tillverka och sälja mer öl och att statens engagemang skall underlätta denna från företagsekonomiska men knappast från alkoholpolitiska synpunkter helt respektabla strävan. Det anförda torde visa att statens föreslagna engagemang i bryggerinäringen inte kan få och ej ens avses få några gynnsamma alkoholpolitiska effekter. Något annat hållbart skäl för det föreslagna aktieförvärvet har jag inte heller kunnat finna. Jag anser därför att bör avslå regeringens framställning. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer jag att avslår propositionen 1975:7.
mot · FY02619 · 1975-01-22 00:00:00 — av i om återinförande av affärstidsregleringen. Redan under den relativt korta tid som förflutit sedan affärstidslagen vid utgången av avskaffades har detta besluts negativa konsekvenser visat sig. Detaljhandelns struktur förändras, konsumenter får sämre service och handelsanställdas arbetsförhållanden försvåras. Julhandeln uppvisar det verkliga exemplet på omotiverade öppethållandetider, med kvällsöppet till samt dessutom öppet vissa timmar , juldagen och annandag jul. Även under nyårshelgen hade man samma öppethållandetider. Man måste ställa frågan om inte sön- och helgdagar kan användas på bätte sätt än detta. Enligt uttalande i pressen betecknade varuhuschefer företeelsen sorn ett roligt experiment och ett led i den allmänna konkurrensen. Handelsanställda har däremot inte varit lika benägna att inse det roliga i att tvingas offra vila och familjeliv en eller flera veckohelger. har uttalat farhågor över att försäljningen förskjuts till , med de risker detta kan innebära för antalet arbetstillfällen för ordinarie personal. Som regel är det nämligen deltidsarbetande, icke fackligt anslutna skolungdomar och hemmafruar, som rycker in och arbetar med vad detta innebär i fråga om ATP och sjukförsäkring. Småbutikerna slås nu ut på löpande band. Dessa, i de flesta fall små familjeföretag, har ingen möjlighet att bära vare sig de ökade kostnader eller den ökande arbetsinsats som ett öppethållande alla veckans innebär. Då det dessutom visat sig att stormarknader vid söndagsöppet ordnar diverse jippon under medverkan av s. k. kändisar, undanrycks definitivt grunden för småbutikernas existens. De grupper av konsumenter som därvid kommer i en svår situation är äldre, sjuka, handikappade och alla icke bilburna i vårt samhälle. Alla de som redan har det sämst ställt får nu en försämrad service i inköpsfrågan. Snabba åtgärder torde vara nödvändiga om ytterligare allvarliga skadeverkningar på handelns struktur skall kunna undvikas. Vi anser att ett öppethållande borde vara fullt tillräckligt. Allmänhetens behov av att handla och är, enligt min åsikt, inte så starkt att ett öppethållande utöver i det föregående angivna tider är motiverat. och helgdagsafton bör öppethållandet avslutas . Mot bakgrund av det anförda hemställes att beslutar att affärstidsregleringen återinföres.
mot · FY0262 · 1975-01-10 00:00:00 — av herrar Fågelsbo och i angående statstjänstemans löneavdrag vid ledighet för uppdrag som Alla politiska partier torde numera använda ordet jämlikhet såsom varande en del av sitt politiska budskap. Ordet har olika innebörd beroende på vilket parti som ger uttryck loren jämlikhetspolitisk uppfattning. Alla människors lika värde och rättigheter anger vi inom som grundvalen för vår politik. De jämlikhetspolitiska strävandena torde emellertid för alla partier innebära ett undanröjande av obefogade privilegier. I vårt land harvi onekligen gjort en hel del framsteg i det avseendet. Man kan t. ex. peka på hur tidigare de besuttna hade privilegier på skolans område. Att vi formellt nått en jämlikare situation innebär emellertid inte att man får slå sig till ro. Ännu finns avsevärda klyftor i samhället att överbrygga, och ett omfattande opinionsbildande arbete måste bedrivas för att klara detta. Det är i det sammanhanget orimligt att de främsta opinionsbildarna skall ha oskäliga privilegier på det sätt som vissa riksdagsmän har. Enligt allmänt avlöningsavtal förstatliga och vissa andra tjänstemän (AST) skall tjänsteman för tid då han är tjänstledig på grund av uppdrag som ledamot av eller kyrkomötet eller som revisorer vidkännas s. k. B-avdrag förhöjt . I nedanstående sammanställning anges för vissa lönegrader på löneplan F utgående bruttolön i dyrort 5, avdrag enligt ovanstående samt behållen bruttolön. Det kan tilläggas att lönegrad F 12 är tillämplig på ordinarie ämneslärare på högstadium. Lönegrad / äldre motsvarighet Bruttolön, kr. Avdrag, kr. Behållen bruttolön, kr. F 6/A 19 F 12/ A 25, U 17 F 15/A 28 F 22/ U 26 F 24 (ålderstill 0)/ C 1 Vi aktualiserar frågan i medvetande om att dessa problemställningar löses genom förhandlingar i allmänna avtal. Vi anser emellertid att måste vara oförhindrad att göra ett uttalande om de olika förmåner som riksdagsmännen får. En grundläggande princip måste vara att ersättning utgår för utfört arbete. Detta innebär att det arbete en riksdagsman lägger ner på ett civilt jobb inte pågår skall ersättas lönemässigt i vanlig ordning, lika väl som att andra smärre sysslor som utföres parallellt med riksdagsarbetet skall ersättas. Däremot finner vi det vara helt felaktigt att staten betalar ut två löner om bara ett arbete utförs. Särskilt efter den revidering som ägt rum för beräkningsgrunden av arvodet för riksdagsmannauppdraget. Vi vill också betona att förändringar i vad gäller riksdagsmännens olika löneförmåner inte får påverka anställningsförhållandena. Frågeställningar av den typen saknar enligt vår mening helt samband med beräknandet av löneavdraget vid tjänstledighet. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att uttalar att statstjänsteman vid tjänstledighet för offentligt uppdrag som ledamot av bör vidkännas Cavdrag.
mot · FY02625 · 1975-01-23 00:00:00 — av herrar i och i om undantag från marknadsföringslagen för vissa stiftelser m. fl. antog en lag om otillbörlig marknadsföring, vilken finns införd i under nummer 412 för . Enligt ifrågavarande lag är bl. a. vissa marknadsföringsmetoder icke tillåtna för näringsidkare. Vid lagens tillkomst torde otvetydigt ha förutsatt att med näringsidkare förstås person, som yrkesmässigt bedriver eller försörjer sig på näringsverksamhet. Däremot torde det icke ha varit uppfattning att av ideella organisationer bedriven insamlingsverksamhet även om den skulle kunna karakteriseras som näringsverksamhet skulle falla inom ifrågavarande lags ram. Denna fråga har emellertid aktualiserats för olika välgörenhetsorganisationer, bl. Rädda barnen, korset och . Den sistnämnda organisationen har bedrivit insamlingsverksamhet genom att skicka ut en julkortsförsändelse till allmänheten och därigenom fått medel till sin verksamhet. Kammarrätten i häri dom förklarat att insamlingsverksamheten genom utsändande av julkort ej kan anses vara ett led i av bedriven rörelse utan bör bedömas såsom en utpräglad insamling, vilken således icke varit skattepliktig. En helt motsatt uppfattning har hävdats av . Denna har i ett beslut förklarat att De handikappades riksförbunds insamling medelst utsändande av julkort varit att betrakta som otillbörlig marknadsföring. Vi anser det stridande mot rättssäkerheten i landet att olika administrativa domstolar i helt likartade ärenden kommer till diametralt motsatta uppfattningar. Då syftet med marknadsföringslagen har varit att komma till rätta med otillbörlig marknadsföring, som bedrivits av personer i vinningssyfte, bör det intagas en bestämmelse i marknadsföringslagen om att ideella organisationer icke skall omfattas av de bestämmelser som regleras i ifrågavarande lag. För att emellertid undvika missbruk, genom att personer i förvärvssyfte använder sig av en ideell organisation, torde det emellertid vara på sin plats att en mycket omsorgsfull kontroll görs av de ideella organisationer vilka ej skall omfattas av marknadsföringslagens bestämmelser. Det enklaste sättet att angripa detta problem torde vara att sammanknyta marknadsföringslagens bestämmelser med de stadganden som finns i 3 § förordningen om arvsskatt och gåvoskatt av , vilken finns intagen i 1941:416 med efteråt följande förändringar. I denna paragraf stadgas att skattebefrielse tillkommer vissa ideella stiftelser eller sammanslutningar. En rättspraxis har även utvecklats på detta område genom de allmänna domstolarnas försorg, varför en betryggande säkerhet finns om man sammankopplar de skattebefriade organisationerna enligt arvs- och gåvoskatteförordningen med det nedan föreslagna tillägget till marknadsföringslagen. Med hänvisning till vad som anförts föreslår vi att beslutar att i 1 § i lagen om otillbörlig marknadsföring införs ett tredje stycke av följande lydelse: Denna lag omfattar ej stiftelse, sammanslutning eller annan organisation, vilken enligt 3 § förordningen om arvsskatt och gåvoskatt är befriad från skyldighet att utgiva arvsskatt.