mot · FY0274 · 1975-01-13 00:00:00 — av m. fl. om ökat anslag till internationellt utvecklingsarbete. beslöt av intensiv debatt att det svenska u-landsbiståndet skulle uppgå till av bruttonationalprodukten /75. och begärde att enprocentsmålet skulle uppnås senast /73. majoritet - bestående av socialdemokraterna och - röstade dock igenom en plan för att uppnå enprocentsmålet vilken sträckte sig t. o. m. 1974/75. Majoriteten i gjorde klart att man borde sträva efter att uppnå målet tidigare än 1974/75. Utskottet förutsätter, skrev statsutskottet i en passus som anslöt sig till, att det av Kungl. framlagda förslaget om /75 som det år då enprocentsmålet senast skall ha uppnåtts är en minimimålsättning. Därav följer att i den mån det allmänna budgetläget så tillåter en snabbare ökningstakt bör eftersträvas. Inget som helst tvivel rådde om att målet skulle vara uppnått /75. Att så skulle ske var inte bara en ambition eller en föresats det var ett bestämt löfte till de fattiga länderna, upprepat i många sammanhang. Vårt program innebär, att det uppställda enprocentsmålet skall vara uppnått /75, stod det i det u-landsprogram som antogs av regeringspartiet vid dess extra partikongress 1967. Låt oss säga 1974/75 och lova att vi skall hålla detta vårt löfte, deklarerade den dåvarande utrikesministern. Regeringens förslag innebär att skall svika det löfte fick 1968 och som senare upprepats år . Vi anser det vara en moralisk plikt att anslår de pengar som krävs för att nå lovat. Regeringens linje innebär att når upp till en procent av BNP i u-landsbistånd först nästa budgetår. Vårt förslag innebär att håller sina löften och att de som är hårt drabbade får 500 milj. kr. Det är med stor förvåning vi nu konstaterar att regeringen utan en enda kommentar avstår från att föreslå någon som helst ökning av u-hjälpsanslagen för innevarande budgetår. De extra katastrofinsatser som utlovats från svensk sida förutsätts bli finansierade med redan beviljade anslag, avsedda för andra och mera långsiktiga åtgärder inom biståndspolitiken Resultatet av detta blir inte bara att vi sviker det uppställda enprocentslöftet. Det innebär också att de ytterligare katastrofinsatser som regeringen uttalat sig för, bl. a. vid FN:s extra generalförsamling och vid livsmedelskonferensen i , antingen inte kommer till stånd eller, om de kommer till stånd, medför inskränkningar på andra biståndsområden. Detta är särskilt allvarligt mot bakgrund av det katastrofala läge många just nu befinner sig i. Redan utgångsläget är skrämmande. Minst en halv miljard människor lider av allvarlig undernäring. I många dör av de barn som föds innan de hinner bli . Fattigvärldens människor berövas i genomsnitt en tredjedel av den livslängd vi åtnjuter. tillkommer i u-världen 65 miljoner människor - att mätta och sysselsätta. Var fjärde u-landsinnevånare är arbetslös eller undersysselsatt. Nya jättestäder av slum växer upp i de stora u-landsstädernas utkanter. Analfabeterna blir några tiotal miljoner fler . Det är från detta utgångsläge som situationen ytterligare drastiskt försämrats i många . Det mest alarmerande är bristen på livsmedel. Livsmedelsreserverna i världen har halverats, om man tar hänsyn till folkökningen. Då har ändå hela den amerikanska jordreserven tagits i anspråk. Reserverna svarar nu mot knappt fyra veckors världskonsumtion. I takt med att lagren krympt har livsmedelshjälpen till u-ländema från och halverats . har många drabbats av skördekatastrofer, som ytterligare tvingat dem ut på världsmarknaden för att få livsmedel. Där har priset fördubblats på vete och fyrdubblats på ris. De priserna har inte som redan tidigare fått sina ekonomier sönderslagna råd att betala. För u-världen som helhet har förändringarna i världsekonomin inneburit en dyster ekvation: O Ca skall betala tillbaka i räntor och amorteringar på gamla lån. De här återbetalningarna kräver år för år en stadigt ökande andel av u-ländemas knappa exportintäkter. Genom att det offentliga biståndet från de rika länderna nästan inte ökat alls och kraftigt sjunkit som andel av de rika ländernas produktion har uländerna tvingats ta lån och exportkrediter på allt oförmånligare villkor. O Kostnaderna för import av livsmedel ökade 1974 med . Det beror både på att importbehovet ökat och priserna rakat i höjden. O Samma mängd importerad konstgödsel kostade mer än den kostade 1973. O De som inte har någon egen olja måste 1974 betala ca mer för att få in samma mängd olja som den man tog in 1973. Det är lika mycket som hela den rika världens u-landsbistånd. En del tjänar på den prisutveckling som varit. De stora förlorarna är de som redan tidigare hyser massfattigdom: , , , stora delar av och . För dessa länder händer nu detta: De tvingas betala mångdubbelt för import av olja, konstgödsel och spannmål. De får betala mer för de industrivaror de importerar från den rika världen. De får svårare att exportera till den rika världen. De rika länderna har egna ekonomiska problem. Infaltionen sveper fram. Den yttre balansen rubbas. Följden har blivit en åtstramning som slår hårt på importen från många . De rika länderna blir så upptagna av sina egna ekonomiska problem att de inte tycker sig ha råd att vara solidariska med länder som befinner sig i ett så oändligt mycket mer utsatt läge. Det katastrofala läget för de fattigaste länderna har varit en huvudfråga vid en rad stora FN-konferenser . FN:s extra generalförsamling beslöt dels om en omedelbar räddningsaktion t. o. m. i syfte att göra det möjligt för de hårdast drabbade u-ländema att upprätthålla livsnödvändig import, dels om en särskild fond för katastrofhjälp och utvecklingsbistånd, avsedd att starta sin verksamhet . Den svenska tog fasta på den extra generalförsamlingens beslut och uttalade sig för att solidariskt skall göra sin insats för de hårdast drabbade länderna. förutsatte att regeringen skulle återkomma med förslag till en sådan insats och jämväl lämna förslag till finansiering härav. Vidare uttalade att ett ställningstagande om svenskt bidrag till FN-insatser bör göras på ett tidigt stadium. Detta ligger i linje med strävandena att snabbt uppnå enprocentmålet. Utvecklingen skärper betydelsen av ställningstagande: O Svältläget har ytterligare förvärrats. Bedömningarna av det akuta behovet av spannmål utifrån i de mest svältdrabbade länderna varierar men ligger kring 10 milj. ton. Det motsvarar mat för ca 40 miljoner människor. O Det nödhjälpsbistånd som utlovats i FN täcker inte på långt när det akuta behovet, som till hälften beräknas finnas i två länder: och . 0 fick 1974 ett rekordstort överskott av spannmål, som svälten härjar i fattigvärlden. Trots denna utveckling har regeringen inte satt in en enda krona extra med anledning av att världen nu upplever den värsta hungerkatastrofen De insatser som gjorts eller utlovats grundas på tidigare beviljade anslag. Också det beslut om ytterligare veteleveranser som fattade efter ett folkpartiinitiativ byggde på omfördelningar inom ramen för redan givna anslag. Men när uttalade att ett tidigt ställningstagande om svenskt bidrag till FN-insatser skulle ligga i linje med strävandena att snabbt uppnå enprocentsmålet, avsåg man givetvis bidrag utöver de 2 100 milj. kr. I annat fall skulle ju inte kopplingen till enprocentsmålet ha någon mening. Det står nu klart att den särskilda fonden inom FN för de hårdast drabbade länderna inte kommer till stånd inom angiven tid. Vi beklagar livligt att upprättande av den särskilda fonden mött sådana svårigheter och sådan brist på intresse från många rika länder. I det akuta hungerläge som råder måste emellertid det avgörande vara att vi med snabba och verkningsfulla insatser når de länder som behöver omedelbar hjälp. Om vi inte kan använda den särskilda fonden som ett medel för detta får vi söka oss andra vägar. Vi vill här erinra om att ett enhälligt utrikesutskott underströk att generalförsamlingens resolutioner inte bara förutser stöd till den särskilda fond som avses påbörja sin verksamhet omkring utan också andra stödåtgärder, däribland ökat bilateralt bistånd och bidrag till multilaterala organ. Biståndsministern framhöll själv i att man i detta läge måste överväga andra metoder att bistå de länder som drabbats av den ekonomiska krisen. Genom multilaterala bidrag kan vi utnyttja en redan utbyggd biståndsadministration. Flera av de som drabbats hårt tillhör kretsen av svenska programländer. I dessa fall kan vi alltså nå det angivna syftet genom en utbyggnad av det bilaterala samarbetet. framhåller i sin senaste petita, där man utgår ifrån att enprocentsmålet skall nås innevarande budgetår, att samma syfte som med ett anslag till den särskilda fonden kan uppnås också genom bistånd via andra kanaler: De redan existerande FN-programmen såsom UNDP/och kan visa sig ha kapacitet att nyttiggöra ökade bidrag. Program och projekt för regionalt samarbete och regionala organ av olika karaktär kan absorbera ett ökat svenskt stöd. Det direkta svenska katastrofbiståndet kan behöva ökas. Vi vill här särskilt peka på att - - ännu inte fått ihop mer än 62 miljoner av de som man räknat med för att kunna driva en effektivare kamp mot svälten bland världens barn. Det får självfallet ankomma på regeringen och SIDA att i detalj bedöma vilka biståndskanaler som är lämpligast att använda. Avgörande är att hjälpen når de svältande människorna i de som är hårdast drabbade. Den beredvillighet att anslå 500 milj. kr. /75 till FN:s fond för de hårdast drabbade länderna som riksdag och regering visat måste rimligen i lika mån gälla för varje annan insats som fyller samma syfte. Med ytterligare 500 milj. kr. i anslag 1974/75 uppfyller enprocentsmålet och fullföljer sin föresats . Konkreta nya anslag fordras också om de långtgående tolkningar av innebörden i beslut som under riksdagsdebatten gjordes från flera håll skall ha något värde. Om vi bl. a. möjliggör köp av spannmål för ett sådant anslag kan vi ge mat åt 3 miljoner människor under : det halva år som behövs för att nya skördar skall kunna räta upp katastrofläget. Ett annat exempel på vad ett anslag skulle kunna betyda: det kostar . att förse ett av de svältande barnen med ett tillskott på och protein - det tillskott de behöver. 500 milj. kr. skulle räcka för att hålla 10 miljoner barn i fattigvärlden på rimlig näringsstandard. Vi vill här också framhålla att det behövs både katastrofinsatser och långsiktiga insatser. Vi kommer i en särskild motion att närmare utveckla vår syn på den långsiktiga u-landspolitiken. Kortsiktiga insatser kan inte ersätta de långsiktiga, t. ex. de omfattande åtgärder som krävs för att förbättra eget jordbruk. I länder som drabbas av långvariga eller återkommande katastrofer gäller det att fl till stånd både katastrofhjälp av omedelbar räddningskaraktär och långsiktiga biståndsprogram för att hjälpa till att ändra de bakomliggande förhållandena. Insikten att det fordras ett långsiktigt och tålmodigt arbete liksom stora sociala, politiska och ekonomiska förändringar får inte bli ett hinder för snabba insatser i katastroflägen. Vi vet att svälten har långsiktiga verkningar. Oförminskad och kanske t. o. m. växande svält medför att miljontals människor i de hårdast drabbade länderna blir mentalt handikappade - om de alls överlever. Dessa människor kommer inte att ha kraft att förändra sina samhällen till större rättvisa. Åtskilliga katastrofinsatser har positiva långsiktiga verkningar. Och genom att få massivt stöd för att klara en katastrofsituation kan ett Iand fl möjlighet att fullfölja sina mer långsiktiga utvecklingsplaner. Vi är självfallet beredda att medverka till en finansiering av det ökade anslag vi begär för att uppfylla löfte om enprocentsmålet. Det naturliga hade dock varit ,att regeringen utgått ifrån som en självklarhet att enprocentsmålet skall nås inom angiven tid och anpassat budgetarbetet efter det. När så inte skett är olika finansieringsalternativ möjliga. Vi vill - liksom tidigare - framhålla att en omläggning och skärpning av energibeskattningen är starkt motiverad, inte minst med hänsyn till resursförbrukningen i världshushållet. Förslag till vårriksdagen i fråga om energibeskattningen aviseras också av regeringen i dess budgetproposition. Vid prövning av förslaget om anslag för att nå enprocentsmålet innevarande budgetår kan en sådan uppläggning av en omlagd och skärpt energibeskattning övervägas att finansieringen . Under hänvisning till vad som anförts hemställer vi att - med beaktande av vad i motionen anförts om finansieringen - i syfte att uppnå enprocentsmålet och fullfölja internationella ansvar beslutar anslå ytterligare 500 milj. kr. för Internationellt utvecklingssamarbete under /75 - varvid förutsätts att medlen väsentligen används för stöd till de hårdast drabbade . () PER ()