mot · FY02590 · 1975-01-22 00:00:00 — av m. fl. om en plan för miljö- och landskapsvårdande insatser. Höjd levnadsstandard är inte detsamma som ökad produktion och växande materiell välfärd. Allt fler ansluter sig till uppfattningen att människan också har rätt till frisk luft, rent vatten och en trygg livsmiljö. Stundom kan emellertid konflikter uppstå mellan å ena sidan intresset av att skapa förutsättningar för stigande produktion och å andra sidan intresset av att värna om väsentliga miljökvaliteter. Så är fallet på bl. a. energiförsörjningens område, inte minst vid exploateringen av våra älvar och vattendrag. , långt in , ställdes som regel minimala miljökrav på intressenterna. Dessa ekonomiskt starka grupper kunde genom olika former av ersättningar och exploateringsavgifter till bl. a. mark-, strand- och fiskerättsägare inom ramen för gällande lagstiftning köpa sig fria från skador, som i samband med överdämningar och torrläggningar åsamkades naturen. Den svagare parten, allmänheten, saknade oftast medvetenhet och förutsättningar att på ett tillfredsställande sätt hävda miljö- och naturvårdsintressena. Två följder av den på många håll i landet mycket hårdhänta exploateringen förtjänar att särskilt påtalas. För det första har landskapsbilden på vissa platser förfulats. Anblicken av torrlagda älvfåror och strandplan som är överhopade av bråte möter i åtskilliga älvdalar och inom många reglerade områden. På sina håll har insatser gjorts för att dölja spåren, men insatserna har sällan sträckt sig utöver föreskrivet minimum. 1 exempelvis Ljusnans och vattensystem giordes en rad mindre, lokala kraftverksutbyggnader, varvid vattnet på vissa sträckor fördes från älvfåran in i tunnlar i berget. För Ljusnans vidkommande innebar detta mer eller mindre torrläggning av älven på en sträcka av från dammen ovanför Dönjefallen, genom vissa centrala delar av kommun till utloppet i sjön . För del skedde motsvarande från dammen i Malvik ovanför Alftaströmmarna, genom centralort till utloppet nedströms samhället. Även på en sträcka i Sunnerstaholm, från sammanflöde med Ljusnan, har älven torrlagts. En del spegeldammar liksom en badplats har anlagts och vissa fiskevårdande åtgärder vidtagits, men de samlade åtgärderna har varit otillräckliga. Frågan om ytterligare sådana har bl. a. mot den bakgrunden förts till Det anförda illustrerar det faktum att det på många platser i landet, trots aktningsvärda insatser också från kommuner och miljövårdande organ, finns fula lämningar och minnen från den tid då vattenkraftsexploateringen skedde utan nutida omtanke om miljön. är skadorna ohjälpliga, men i andra fall kan ytterligare insatser göras för att återställa eller nyskapa väsentliga miljövärden. Enligt vår uppfattning bör en del av de önskvärda miljösaneringarna kunna göras som beredskapsarbeten i AMS-regi och med kraftintressenterna som medansvarig part. Som underlag för insatserna bör tjäna en inventering av skadornas omfattning och art inom berörda vattensystem och dalgångar samt en därpå grundad handlingsplan. En annan följd av älvexploateringarna, värd att notera, är deras inverkan på ekologin i älvlandskapet som helhet. Bedömningen kan alltså inte begränsas enbart till de områden som direkt berörs av utbyggnadsprojekten. Effekterna på växt- och djurlivet är nämligen mera vidsträckta och djupgående än man i förstone kan ana. I denna del synes det nödvändigt med väsentligt förstärkta forskningsinsatser av bl. a. limnologisk expertis. Vidare fordras en väl utbyggd fältorganisation för den kontinuerliga vattenvården. Lämpligen bör den sistnämnda uppgiften vila på vattenvårdsförbund med representanter för länsstyrelse, kommuner, kraftintressenter, industrier, fiskevårdsområden, naturskyddsförening m. fl. Frågan om en aktivering av vattenvårdsförbunden och en utvidgning av deras verksamhetsfält har behandlats av vattenlagsutredningen i dess tredje betänkande (SOU 1973:31). Regeringens fortsatta beredning av betänkandet måste förutsättas resultera i förslag om att vattenvårdsförbundens ställning stärkes. Med hänvisning till vad som anförts i det föregående dels beträffande miljö- och landskapsvård, dels om den arbetsmarknadspolitiska planeringen och beredskapen hemställs att beslutar att hos regeringen begära en plan - grundad på en omsorgsfull inventering av genom vattenkraftsutbyggnad torrlagda eller på annat sätt miljöskadade sjöar och vattendrag - för miljö- och landskapsvårdande insatser, vilka kan ges formen av beredskapsarbeten. () ()