mot · FY02935 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om ett organ för samråd i flyktingfrågor, m. m. Den praxis, som utbildade sig på asylrättens område under och åren närmast därefter, lagfästes utlänningslag. Vid utformning av bestämmelserna om flykting togs hänsyn till innehållet i konvention om flyktingars ställning som ratificerat . I utlänningslagen upptogs en principdeklaration om asylrätten. Enligt deklarationen får utlänning, som är i behov därav, inte utan synnerliga skäl vägras i riket, om han i sitt hemland löper risk att på grund av sin härstamning, tillhörighet till viss samhällsgrupp, religiösa uppfattning eller eljest på grund av politiska förhållanden utsättas för förföljelse, som riktar sig mot hans liv eller frihet eller eljest är av svår beskaffenhet, eller om han riskerar att åläggas allvarligt straff på grund av politiskt brott. Utlänningslagens bestämmelser om för politisk flykting innebär en begränsning av möjligheterna att av exempelvis arbetsmarknadspolitiska eller samhällsekonomiska skäl vägra utlänning, som omfattas av bestämmelserna, att inresa och vistas i landet. Det är att märka att asylbestämmelserna gäller endast utlänning som är att betrakta såsom politisk flykting och som är i behov av asyl. Politisk flykting som fått en i är liksom andra utlänningar skyldig att ha uppehållstillstånd under vistelsen här. Det skydd mot förföljelse som enligt principdeklarationen tillkommer politisk flykting får sitt reella innehåll genom reglerna om politiskt verkställighetshinder i 53 och 54 §§ utlänningslagen. Dessa regler gäller i princip alla utlänningar men får i första hand betydelse för politiska flyktingar. Huvudansvaret för verkställigheten av statsmakternas beslut om kollektiv överföring av flyktingar till har vilat på . Även , statens invandrarverk och deltar. Flyktingfrågorna handläggs inom arbetsmarknads-, utrikes-, social- och utbildningsdepartementen. Främst på det internationella planet men även inom kompletteras de statliga insatserna av frivilliga organisationer. har också ett ombud i den exekutivkommitté som drar upp riktlinjer för FN:s flyktingkommissaries verksamhet. Samarbetsgrupper finns redan nu på tjänstemannanivå i flyktingärenden. Vidare existerar olika former av samarbete mellan departement, ämbetsverk, organisationer och flyktingkommissariens ombud i . stematiskt samarbete förekommer dock inte. Behovet av sådant samarbete och samråd har särskilt framträtt , då de flyktingproblem som konfronterats med har varit av en mera skiftande karaktär än tidigare när flyktingarna huvudsakligen kom från . Flyktingfrågornas ändrade karaktär motiverar en viss översyn av myndigheternas och andra berörda instansers handlingsberedskap, eftersom samma mönster för handläggningen av frågor om uttagning, överföring och mottagande av flyktingar gällt . Ett uttryck för det aktuella behovet av sådant institutionaliserat samarbete mellan flertalet berörda parter är det möte som ägde rum inför FN:s flyktingkommissariats exekutivkommittés sammanträde i , då företrädare för departement, myndigheter och organisationer diskuterade principerna för samordningen av de olika instansernas insatser för flyktingar. I sammanträdet deltog företrädare för , och samt Svenska röda korset, Rädda barnen och . Även ägde ett sammanträde rum med nämnda parter. , som avlämnade sitt huvudbetänkande, har tyvärr inte behandlat flyktingfrågan. Vi vill därför föreslå att ett samarbetsorgan för flyktingfrågor inrättas och att häri bör ingå representanter för såväl berörda ämbetsverk som frivilliga hjälporganisationer samt ombud för FN:s flyktingkommissariats exekutivkommitté. Samarbetsorganet bör vara ett rådgivande, initiativtagande och samordnande organ men i princip inte ha några verkställande uppgifter. Det föreslagna samarbetsorganet bör framför allt handlägga frågor rörande 1) uttagning, mottagning och omhändertagande av flyktingar, 2) arbetsmarknadspolitiska åtgärder för flyktingar, med en större differentiering än , 3) flyktingarnas anpassning och liknande åtgärder, 4) socialpolitiska åtgärder för flyktingar, 5) utbildningspolitiska åtgärder, 6) anslagsframställningar till regeringen. Samarbetsorganets arbete bör inte bara inriktas på kollektivt överförda grupper; det är minst lika viktigt att enskilda flyktingar får samma möjligheter och hjälp till anpassning och utbildning. Som inledningsvis nämnts regleras flyktingars ställning här i genom utlänningslagen. En ändrad praxis har emellertid medfört att lagen inte ger uttryck för de handlingslinjer som gäller beträffande vår invandrings- och flyktingpolitik. har 1972 avlämnat delbetänkandena Asyl och Flyktingskap, men regeringen har aldrig redovisat sin ståndpunkt i dessa frågor, inte heller har fått möjlighet att ta ställning. Detta är föga tillfredsställande i en så viktig fråga, där handläggande myndigheters bedömning i många fall ter sig helt obegriplig för allmänheten och berörda En översyn av utlänningslagen lär pågå inom . Den lär dock endast komma att gälla vissa punkter. Vi anser det därför vara ytterst angeläget att en redovisning av gällande praxis och en samlad översyn av utlänningslagen med det snaraste föreläggs . Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att 1. hos regeringen anhåller att förslag framläggs om inrättande av ett samrådsorgan i flyktingfrågor, 2. hos regeringen anhåller att förslag till ny utlänningslag framläggs efter en fullständig översyn av nu gällande lag. () ()