mot · FY021703 · 1975-01-14 00:00:00 — av herrar i Stenkyrka och i om klassificering av som primärt centrum. 1 anledning av regeringens proposition angående regional utveckling och hushållning med mark och vatten fattade riksdag beslut om en ortsklassificering omfattande storstäder, primära centra, regionala centra och kommuncentra. I samtliga län utom betecknades vissa orter som s. k. primära centra. klassificerades som s. k. regionalt centrum I propositionen angavs att flertalet primära centra karakteriseras av att de är centralorter för hela län, i några fall centra, åtminstone inom någon samhällssektor, även för en hel landsdel. Deras arbetsmarknad är i regel förhållandevis väl differentierad men motsvarar ofta inte utbudet av kvalificerad arbetskraft och av kvinnlig arbetskraft. Serviceutbudet är i allmänhet brett och den erbjudna servicen av hög kvalitet. Orterna är centra för kommunikationerna i län eller landsdelar. Normalt är miljöproblemen mindre än i storstadsregionerna. Som åtgärder för utveckling av primära centra, så att en ökande del av ofrånkomliga befolkningsomflyttningar kan gå till dessa orter i stället för till storstadsområdena, angavs att näringslivet måste byggas ut, att omlokalisering av central statlig förvaltning liksom av enskild central förvaltning skulle påverkas att flytta till orter av detta slag, att utbyggnad av kvalificerade samhällsfunktioner i fråga om bl. a. kommunikationer, utbildning och sjukvård borde ske samt att för primära centra inom stödområdet, vilka i förhållande till omlandens storlek och med anledning av sysselsättningsproblemen där har lokaliseringsstöd, dylikt stöd liksom skulle komma i fråga. Som en huvuduppgift för samhällsplaneringen angavs att klarlägga förutsättningarna för utvecklingen av de primära centra efter olika mönster alltefter de skilda orternas näringsgeografiska och andra förutsättningar. De funktioner som angavs vara karakteristiska för primära centra överensstämmer i stort med de funktioner som har att fylla i . Visserligen uppfyller inte denna länshuvudort uppställda krav på befolkningstal med omland omfattar ca 35 000 personer , men de åtgärder som anses önskvärda för utveckling av primära centra syns i allt väsentligt vara nödvändiga för att bibehålla och stärka möjligheter att fungera, så att de ofrånkomliga befolkningsomflyttningarna i största möjliga utsträckning kan begränsas till omflyttningar inom länet. 1 detta sammanhang bör också framhållas, att den befolkningsram som i nämnda proposition angavs för , 52 000-55 000 invånare , synes vara för låg. I vart fall förefaller den undre gränsen, 52 000 invånare 1980, vara oacceptabel om en erforderlig servicegrad beträffande t. ex. utbildning, vård och kommunikationer, skall kunna upprätthållas och stärkas. I anledning av propositionen uttalade inrikesutskottet (InU 1972:28) bl. a. att i flera avseenden, framför allt när det gäller sysselsättningen, har ett besvärligt läge som kan jämföras med de utsatta delarna av skogslänen. Det kan erinras om att utskottet mot den bakgrunden tog ställning för länets införlivande med allmänna stödområdet. Vidare infördes ett särskilt fraktstöd för färjetransporter till . Ytterligare åtgärder kan emellertid behöva sättas in inom regionalpolitikens ram. bör sålunda inte undantagas från åtgärder som eljest skall ifrågakomma för primära centra. uttalande hade en positiv innebörd men har sannolikt, bl. a. då det gäller samhällsforskningen, varit svårtolkat. Så har , t. ex. på ERU:s sammanfattande kartor över välfärdslandskapet i , undantagits från redovisning utan särskild motivering. Likaså har ERU i sitt betänkande Orter i regional samverkan (SOU:1974:l) diskuterat flygförbindelser mellan primära centra utan att taga med , som dock mera än någon annan region i vårt land är beroende av ett utvecklat transportsystem då det gäller flyget. har i sitt yttrande över Länsplanering 1974 starkt understrukit vikten av att en omprövning av Visbys ortklassificering sker. De skäl som anförs för att /bör klassificeras som primärt centrum är i korthet följande: är den enda länshuvudort som inte klassificerats som primärt centrum. Detta kan verka komplicerande i lokaliseringsfrågor och hämmande i den regionala utvecklingsplaneringen. Visbys betydelse för är väl så stor som övriga länshuvudorters betydelse i sina län. speciella ö-karaktär med kostsamma och ofta obekväma transporter till fastlandet gör att befolkningen är nästan helt beroende av det utbud av arbete och service som finns i regionen. kan inte repliera på andra regioners serviceutbud eller arbetsmarknader i någon större utsträckning. är mer beroende av väl fungerande transporter över länsgränsen än något annat län. är centrum för kommunikationerna med fastlandet. är ett udda län i landet. Det finns en tendens att glömma detta faktum i den statliga planeringen. Genom att klassificeras som primärt centrum bör denna typ av misstag kunna nedbringas i antal. När kommunen sålunda önskar föra fram /som primärt centrum, sker detta i helt medvetande om att öns ringa befolkningsunderlag (54 000 inv.) kan motivera vissa undantag från de åtgärder som statsmakterna i övrigt vidtar för primära centra. På grund av öns avskilda läge bör man dock inte hemfalla till att enbart strikt agera på basis av befolkningsunderlaget. Även om t. ex. inte kan göra anspråk på en universitetsfilial, kan detta i viss mån kompenseras genom ett större utbud av universitetskurser än vad befolkningsunderlaget kan anses motivera och detta på grund av kommunikationshindren. Vad beträffar kommunikationerna bör inga undantag tillåtas från vad som gäller för primära centra. Detta gäller speciellt beträffande flygtrafiken. Målen för regionalpolitiken har angetts i beslut om regionalpolitiken åren 1964, 1970 och 1972. Enligt dessa beslut anges strävanden som har till syfte att förena ett effektivare resursutnyttjande på kortare och samt ökad ekonomisk tillväxt med förbättrad jämvikt i ekonomiskt, socialt och kulturellt avseende mellan människor i olika regioner. Detta mål innefattar också ett ansvar för att strukturomvandlingen och den ekonomiska tillväxten sker på ett sådant sätt att de enskilda människornas trygghet värnas. Beredskapspolitiska synpunkter bör också beaktas i det regionalpolitiska arbetet. Inte minst den sistnämnda synpunkten bör tillmätas stor vikt när det gäller . Vår uppfattning är att de regionalpolitiska målen för del skulle vara lättare att uppnå om länshuvudorten i utvecklingsplaneringen klassificerades som primärt centra. Med hänvisning till det anförda hemställes att till regeringen uttalar att , då det gäller den regionalpolitiska utvecklingsplaneringen, klassificeras som primärt centrum. () i Stenkyrka