mot · FY0293 · 1975-01-15 00:00:00 — av m. fl. om fördjupning och utbyggnad av demokratin. Sammanfattning av motionens innehåll Moderata samlingspartiet arbetar för ett samhälle, där det är den enskilde individens krav på frihet, trygghet och välfärd för sig och de sina som står i centrum för samhällsarbetet. Vi ställer oss därför främmande till samhällsuppfattningar och idéer, i vilka de enskildas önskemål och krav skjuts i bakgrunden. Moderata samlingspartiet bygger på de socialkonservativa och liberala idéer som visat sin livskraft och sin styrka som fundament i de fria och demokratiska västerländska samhällena. I dagens moderata politik förenas social konservatismens ansvarsmedvetande, gemensamhetskänsla och moderation med liberalismens frihetskrav och reformsträvanden. Bekännelsen till demokratin intar en central och avgörande plats i partiets syn på hur ett samhälle byggt av och för den enskilde individen och dennes familj skall organiseras och fungera. När vi nu befinner oss i en samhällsutveckling, där medborgarnas möjligheter att påverka samhällsbesluten alltmer kommit att äventyras och där allt fler kommit att uppleva ett ökat avstånd mellan sig själva och samhället kräver vi åtgärder för att fördjupa och utveckla demokratin. En sådan politik är ett självklart svar på den nya individualism, på den vilja till ökat ansvarstagande och ökad delaktighet som kommit till så starkt uttryck . Ett demokratiskt samhälle bärs upp av fria och oberoende medborgare, men detta individernas oberoende förutsätter att deras rätt till ett skyddat privatliv respekteras. I dagens samhälle utgör den alltmer utbredda registreringen av personuppgifter med datateknik ett allvarligt hot mot de enskilda medborgarnas integritet. För att begränsa framför allt offentliga myndigheters registrering av uppgifter om enskilda individer föreslås att dessa frågor prövas i samband med ett ställningstagande till grundlagsskydd av de mänskliga fri- och rättigheterna. Ett sådant skydd bör avsevärt effektivare än begränsa registreringen av olika personuppgifter. Vår representativa demokrati bygger på politiska partier. I syfte att stimulera en utveckling inom dessa i riktning mot mer demokratiska nomineringsförfaranden föreslås att sammanställningar av partiernas nomineringsprocesser skall publiceras i anslutning till allmänna val. I dagens valsystem är väljarens möjligheter att på valdagen påverka vilka personer som skall representera honom i olika församlingar i stort sett obefintliga, och det är därför ett starkt önskemål att det utredningsarbete som inletts om ett personvalsmoment vid val till och till minskning av de nuvarande valkretsarnas storlek snabbt leder till ett beslut. Ett sådant reformerat valsystem bör kunna tillämpas fr. o. m. Även ledamotsantal bör i detta sammanhang minskas. har vid två olika tillfällen uttalat sig mot kollektivanslutning av exempelvis fackföreningsmedlemmar till politiskt parti. uttalande har emellertid nonchalerats. Enligt moderata samlingspartiets mening bör nu ta steget fullt ut och genom lagstiftning förbjuda kollektivanslutning. Grundlagen bör ändras så att beslutande folkomröstningar i grundlagsfrågor möjliggörs. utskott borges möjlighet att anordna offentliga utskottsutfrågningar. Den kommunala och regionala demokratin utgör ett omistligt inslag i vårt folkstyre. Det är därför angeläget att olika åtgärder vidtages för att återge den kommunala demokratin den förankring den förlorat genom det ofta bryska kommunsammanläggningar. Eftersom det är uppenbart att dessa sammanläggningar i vissa fall lett till avsevärda men för den lokala demokratin och att de dessutom mött motstånd hos betydande lokala opinioner, bör en omprövning av sammanläggningarna i vissa speciellt besvärliga fall kunna komma till stånd. Arbetet på att skapa en verklig länsdemokrati måste fullföljas. Det kommunala valsystemet bör reformeras så att samma princip om strikt proportionalitet som gäller för val till också tillämpas vid val till kommuner och landsting. Kommunallagen bör ändras så, att rådgivande kommunala folkomröstningar möjliggörs. De kommuner som så önskar skall ges möjlighet att inrätta direktvalda kommundelsråd. Moderata samlingspartiet vill arbeta för en samhällsutveckling som tillgodoser de enskilda människornas önskemål och behov. I centrum står samhällsmedborgarens krav på frihet, trygghet och välfärd för sig och de sina. Det är på denna bas vi vill bygga ett fritt och demokratiskt välfärdssamhälle. Uppslutningen kring demokratin intar en central plats i partiets syn på hur samhället skall vara organiserat. Endast i ett i verklig mening demokratiskt samhälle är det möjligt att ge medborgarna den frihet och det oberoende som de eftersträvar. Och endast i ett i verklig mening demokratiskt samhälle är det möjligt att säkerställa att samhällsutvecklingen även i övrigt sker i överensstämmelse med den breda folkmajoritetens önskningar och behov. Den frihet som är all mänsklig utvecklings motor har demokratin som sin livsluft. Samhällsbyggandet måste tillåta den enskilda människan att i största möj1* 1975. 3. sami. liga utsträckning fritt forma sitt liv. Samhällets åtgärder för att ge alla medborgare garantier för trygghet och välfärd måste utformas under beaktande av individens behov av frihet och oberoende. I mångt och mycket strävar de demokratiska partierna och idéströmningarna mot samma mål. Alla säger sig sätta den enskilda individens intressen i centrum. Trots detta skiljer sig såväl deras framtidsföreställningar som deras praktiska politik. I botten på de politiska motsättningarna ligger ofta grundläggande skillnader i uppfattningen av hur det samhälle skall vara byggt som bäst tjänar individen. Det senaste århundradets politiska motsättningar har till stor del rört frågan om gränsdragningen mellan de offentliga organens och den enskilda individens uppgifter och ansvar. Kollektivet har ofta satts mot den enskilde medborgaren. En extrem individualism har ofta stått mot en extrem kollektivism. Moderata samlingspartiet företräder intet av dessa båda alternativ. Med sitt ursprung i gångna tiders socialkonservatism kan partiet aldrig anklagas för att vara statsförnekande eller för att sträva efter den nattväktarstat som extrema liberaler ofta sett som sitt ideal. Från den sociala konservatismen har partiet fört vidare såväl förståelsen för behovet av gemensamma samhällsinsatser som insikten om att samhällsarbetet måste grundas på realism, moderation och enskilt ansvarstagande. Dagens moderata samlingsparti är emellertid inte enbart ett parti, som till vår tid för vidare socialkonservatismens ideologi. har de liberala dragen i partiets grundvärderingar successivt stärkts. Partiets politik har i allt högre grad kommit att inspireras av de idéer om individens frihet och oberoende som utgör liberalismens väsentligaste bidrag till idéutvecklingen i de västerländska demokratierna. förenas i moderata samlingspartiets politik socialkonservatismens ansvarsmedvetande och gemensamhetskänsla med liberalismens frihetsbegär och reformsträvanden. Som grund för partiets människosyn ligger ytterst den tradition av humanism och medmänsklighet som kan föras tillbaka på det kristna kärleksbudskapet. I viljan att slå vakt om den enskilde medborgarens valfrihet går en grundläggande skiljelinje mellan moderata samlingspartiet och de socialistiska partierna. Socialismen reducerar alltför lätt individen till objekt för samhällsinsatser, för en social ingenjörskonst som syftar till att göra samhället bättre men som alltför ofta leder till att de enskilda individernas egna konkreta krav och önskemål skjuts i bakgrunden. Det kollektiva betraktelsesätt som dagens socialdemokrati förfäktar tar sig alltför ofta uttryck i misstro mot individen och dennas förmåga samt i en övertro på nödvändigheten och möjligheten att med hjälp av kollektiva insatser förändra och förbättra de enskilda medborgarnas situation och inbördes relationer. Det starka samhälle som är socialdemokratins ideologiska credo framstår för många människor som ett förmyndarsamhälle, vars företrädare alltid vet bättre än den enskilde. Fria och oberoende individer utgör grunden för den socialt styrda marknadsekonomi som givit vårt lands medborgare en hög levnadsnivå. Inom de ramar som stat och kommun drar upp förvaltar och vidareutvecklar enskilda medborgare vår nations samlade välfärd. Genom expansionskraften och mångsidigheten i ett sådant ekonomiskt system skapas möjligheter till fortsatt välfärdstillväxt och trygghet. Men detta ekonomiska system förutsätter en långt gående decentralisering av beslut och inflytande. Genom en fri konkurrens mellan företag inom de ramar som samhället dragit upp säkras att konsumenternas vilja slår igenom i produktionen. Åtgärder måste därför ständigt vidtagas från statens sida för att säkra den decentraliserade strukturen i vårt ekonomiska system och för att motverka sådan koncentration och monopolisering som kan vara till men för systemets sätt att fungera. En parlamentarisk demokrati måste bygga på mångsidighet och pluralism. Samverkan mellan oberoende, ansvarstagande individer och samhällsgrupper är en nödvändig förutsättning för det västerländska folkstyret. Dagens samhälle kontrolleras emellertid alltmer av centrala politiska beslut. Den offentliga sektorn har växt, och samhällets inflytande har blivit större än vad det var bara för något decennium sedan. Decentraliserat beslutsfattande ersätts alltmer av myndighetsbeslut, vilket betyder att makten läggs i händerna på ett litet antal politiker eller tjänstemän. Den snabba tekniska utvecklingen och kraven på åtgärder till skydd för naturresurser och miljö leder till att nya uppgifter måste angripas med gemensamma ansträngningar. Därför är det angeläget att handhavandet av de gemensamma insatserna sker på sådant sätt att friheten och mångsidigheten kan bevaras. Kraven på respekt för individens integritet måste skärpas, allteftersom statsmakten byggs ut. Den enskildes möjligheter att hävda sina intressen gentemot en allt mäktigare statsmakt kommer att bli ett av de kommande decenniernas allra mest angelägna problem. Men som de kollektivistiska dragen i samhället blir allt tydligare, och allt fler människor upplever utrymmet för eget ansvarstagande och egna initiativ som allt mindre, finns det en utbredd vilja till ökat enskilt ansvarstagande i samhället. De medborgare som under det starka samhällets glansdagar i den socialdemokratiska politiken känt ett ökat avstånd mellan sig själva och det samhälle de lever i har vänt sig mot socialdemokratins visioner och kräver en politik som verkligen vill utnyttja deras ansvarstagande, framåtanda och initiativkraft i samhällsarbetet. Från moderat håll har vi talat om en ny individualism, en ny vilja till ansvarstagande och delaktighet i samhällsarbetet. Ett krav från de människor som mer än andra kommit att uppleva det starka samhällets överstarka sidor är att fl bli myndigförklarade som medborgare i ett fritt samhälle. Denna den nya individualismen måste mötas med en ny politik: Med en bostadspolitik som sätter den enskildes valfrihet i centrum. tepolitik som tar hänsyn till den enskilde medborgarens ekonomiska situation. Med en ny syn på behovet av att slå vakt om individens integritet, när nu koncentrationen och den teknologiska utvecklingen i förening öppnar perspektiv där den enskilde människans oberoende successivt försvinner. Med en politik, som på ett helt annat sätt än den nuvarande ger den enskilde möjlighet till ett direkt inflytande över och insyn i det samhälle i vilket hon lever och verkar. I arbetet på att skapa en politik som bättre än dagens svarar mot de enskilda människornas önskningar och aspirationer måste ansträngningarna för att fördjupa och bredda vårt folkstyre och vårt öppna samhälles institutioner inta en central plats. Demokratin och dess förutsättningar Demokrati är ett politiskt system som, pä grundval av fri opinionsbildning och fri tillgäng till information, gör det möjligt för största möjliga del av befolkningen att påverka viktiga beslut genom att fritt kunna välja bland de partier som tävlar om den politiska makten. Systemet skall ge regelbundna, grundlagsfästa möjligheter att byta ut de styrande. Denna vår definition av demokratin inbegriper en rad betingelser, som är nödvändiga för att demokratin inte skall missbrukas, uttunnas eller övergå i enpartivälde. För det första krävs ett stort mått av värdegemenskap och ett allmänt värdesystem, som anger vilka institutioner - politiska partier, fri press etc. - som bör finnas. Självklart måste det finnas ett eller flera politiska partier i regeringsställning men också en erkänd opposition, som söker erövra regeringsmakten. Historien visar att en viktig förutsättning för demokratins bestånd är att demokratins spelregler accepteras av alla partier som konkurrerar om makten. Demokratin som styresform ställer krav på medborgarna. Respekt för medmänniskorna, tolerans mot oliktänkande och en vilja till hänsynstagande mäste prägla ett demokratiskt styresskick. Demokratin är en krävande styresform. Den är därför sårbar. Det visar inte minst utvecklingen utomlands, där demokratins idéer ofta kvävs av militärdiktaturer, kommunistiska eller andra totalitära regimer. Därför är det viktigt att demokratidebatten ständigt hålls levande. Demokratins idéer måste genomsyra hela samhället och omfattas av varje ny generation. När så är fallet, är demokratin dessutom något av ett sätt att leva. Demokratidebatten i dagens handlar om hur de enskilda människornas inflytande och kontroll över den offentliga makten skall kunna byggas ut och förbättras och om hur medborgarna skall kunna ges bättre möjligheter än att direkt påverka sin livsmiljö och det samhälle i vilket de lever. Men begreppet demokrati används alltför ofta på ett slarvigt eller t. o. m. direkt missvisande sätt i den partipolitiska debatten. Förslag, som får till effekt en förstärkt byråkratisering, en utsuddning av ansvarsförhållandena och en försvårad insyn i väsentliga samhällsangelägenheter, framställs inte sällan som exempel på demokratiska åtgärder. När socialdemokraterna talar om ekonomisk demokrati är det således i första hand en utbyggnad av de socialistiska inslagen i vår ekonomi och ett kringskärande av den fria marknadshushållningen som man åsyftar, trots att detta i många fall får ur strikt demokratisk synvinkel direkt skadliga effekter. I bjärt kontrast mot socialdemokraternas krav på en planekonomi under en ekonomisk demokratis bristfälliga täckmantel står kraven på ett starkt utbyggt medinflytande från de anställdas sida över sina arbetsplatser, de må vara inom den enskilda eller inom den offentliga sektorn av vår ekonomi. Inte minst från vårt partis sida har vid upprepade tillfällen understrukits vikten av ett omfattande reformarbete i detta syfte - ett reformarbete som har den enskilde individens krav och behov som sin självklara utgångspunkt. pågår en politisk kamp om vad som skall avgöras genom gemensamma beslut och vad som kan överlåtas åt enskilda grupper och individer utanför det politiska systemet att själva besluta om. Också i demokratidebatten framträder de ideologiska motsättningarna mellan borgerlig och socialistisk uppfattning. Den borgerliga åskådningen betonar den personliga självbestämmanderätten och strävar efter att decentralisera beslutsprocessen i samhället, medan den socialistiska åskådningen hävdaratt snart sagt alla aktiviteter i samhället är politiska till sin natur och därför bör föregås av gemensamma beslut via valda representanter. Motsättningarna mellan borgerliga och socialister gäller alltså i första hand synen på den offentliga sektorns omfattning. Vi tar avstånd från den socialistiska synen, eftersom den leder till en totalpolitisering av människan och samhället, till centralisering och byråkratisering och till att den enskildes bestämmanderätt successivt blir allt mindre. En sådan utveckling kan inte förenas med ett bibehållande av vår öppna och mångsidiga demokrati. I demokratidebatten har det rått delade meningar om huruvida demokratin skall ses enbart som en styresform eller om man dessutom kan se till sakinnehållet i fattade beslut utifrån demokratins krav. Olika politiska riktningar har försökt driva igenom sina förslag genom att påstå att sakinnehållet i deras förslag skulle vara mer "demokratiskt än motståndarnas. Innehållet har primärt inget med styresformen att göra. Man kan anse att en ekonomisk utjämning i samhället är både en förutsättning för och en konsekvens av den politiska demokratin, men något begreppsmässigt samband existerar inte. Demokratin bör ses som en styresform. Demokratin anger på vad sätt inte vad. Det reella innehållet i de beslut som fattas måste för klarhetens skull skiljas från sättet varpå de fattas. Gör man inte det, blir varje diskussion om demokrati intetsägande och därmed också meningslös. Det förvirrar den mer än det klarlägger. Demokratin grundar sin existens på ett stort mått av frihet eller friheter av olika slag. Det som främst skiljer en liberal demokratiuppfattning från en socialistisk är sättet att se på den ekonomiska friheten, på privat egendomsägande och den därmed sammanhängande uppfattningen om hur stor del av samhällets alla olika aktiviteter som skall läggas under gemensamt ansvar, dvs. vad som skall omfattas av respektive skall ligga utanför den offentliga sektorn. Nationellt oberoende är en självklar förutsättning för ett folks möjligheter att styra sitt land i demokratisk ordning. Vill man försvara demokratin kräver detta, att man sluter upp kring och värnar om sitt lands nationella frihet och oberoende med alla de medel som kan visa sig nödvändiga. Ett starkt försvar är i dagens värld en nödvändig konsekvens av en fast bekännelse till demokratin. Ekonomiska resurser, möjlighet till utbildning, tillgång till information etc. är nödvändiga betingelser för en fungerande och utvecklad demokrati. Samhället bör därför ge medborgarna en sådan grad av ekonomisk och social rättvisa, att deras möjligheter att aktivt deltaga i den demokratiska processen inte hindras av sociala eller ekonomiska omständigheter. Rätten till privat egendom är ett nödvändigt men naturligtvis inte ett tillräckligt villkor för den politiska demokratins fortbestånd. Det är alldeles uppenbart att demokratin fungerar bäst i länder med liberal ekonomi. Inget land har med bevarad politisk demokrati kunnat göra drastiska inskränkningar i den privata äganderätten eller den fria marknadsekonomin. Sambandet mellan en socialistisk ekonomi och diktatur är ingen tillfällighet. I alla socialistländer har diktaturen framstått som ett nödvändigt medel att upprätthålla och tillämpa den planekonomiska ordningen. Det torde inte vara möjligt att förneka, att en generell socialisering medför en mycket stark begränsning av den politiska frihet som är ett ofrånkomligt villkor för demokratins existens. Äganderätt och pressfrihet är exempel på detta. Rätten att äga tryckerier och bokförlag är en förutsättning för existensen av en från statsmakterna oberoende opinionsbildning. Inte i något socialistiskt land förekommer frihet för var och en att äga och ge ut en tidning, tidskrift eller annan tryckt skrift. Yttrande- och organisationsfrihet. Utan yttrande- och organisationsfrihet, friheten för medborgarna att i tal och skrift kunna framföra sina åsikter, skulle demokratin helt förlora sin mening. Men denna frihet har också ett egenvärde. Att kunna tala fritt, att få protestera mot det man finner vara orätt, att forma och få formas i ett fritt meningsutbyte med andra är för de flesta människor en väsentlig förutsättning för att de skall kunna känna sig som fria medborgare. Alla den politiska demokratins fri- och rättigheter äventyras den dag dä rättssäkerheten i ett samhälle undergrävs. Medborgarna måste kunna lita på att lag gäller och att de folkstyrets ramar och villkor som läggs fast i grundlagar och andra lagar också skall tillämpas för alla och envar, oavsett social eller ekonomisk ställning, politisk åskådning eller ursprung. Att låta myndigheter registrera medborgare endast och allenast på grund av dessas uppfattning i olika samhällsfrågor kan t. ex. svårligen förenas med våra principer för ett demokratiskt styrelsesätt. Ett demokratiskt samhälle bärs ytterst upp av fria och oberoende medborgare. Ett samhälle, i vilket medborgarnas oberoende av den statsmakt de skall styra och kontrollera är allvarligt äventyrad, kan visserligen i formell mening fortfarande vara demokratiskt, men demokratins möjligheter att vara de fria medborgarnas instrument för att styra sitt samhälle blir i ett sådant samhälle starkt begränsade. I en sådan situation är risken uppenbar att det blir det politiska systemet som styr medborgarna i stället för tvärtom. Medborgarnas frihet och oberoende gentemot såväl statsmakten som andra offentliga eller enskilda maktkoncentrationer förutsätter att varje enskild individs integritet och rätt till privatliv respekteras. Det måste finnas en privat sfär kring varje medborgare och familj, en sfär in i vilken det offentliga aldrig får tränga utan särskilda och i förväg strikt definierade skäl. Det utveckling har medfört att de tekniska möjligheterna att allvarligt äventyra eller t. o. m. fullständigt omintetgöra de enskilda samhällsmedborgarnas integritet stegrats ofantligt. Genom datateknikens framsteg och genom att allt fler myndigheter och ämbetsverk tagit stora datoranläggningar i sin tjänst har det skapats tekniska möjligheter för en utomordentligt omfattande registrering och kontroll av de enskilda medborgarnas liv. I många fall kan motiv finnas för den registrering med datorers hjälp som sker. Inte desto mindre finns det all anledning att fråga sig vart den nuvarande utvecklingen kan komma att leda, om den inte redan från början underkastas en mycket sträng kontroll och reglering. Riskerna får inte bagatelliseras så att vi hamnar i ett samhälle där den enskilde medborgaren upplever sin integritet som så urholkad att den i realiteten känner sig utlämnad. Även på andra områden har utvecklingen kommit att innebära nya hot mot den enskilde samhällsmedborgarens integritet. Inom socialvården ägnas nu allt större uppmärksamhet åt olika typer av s. k. uppsökande verksamhet, och även om en sådan i vissa fall utan tvivel kan vara motiverad får man inte blunda för den inskränkning i den enskildes integritet som denna verksamhet utgör. Det finns därför all anledning att mana till en betydande restriktivitet när det gäller olika former av uppsökande verksamhet inom t. ex. socialvården. Frågan om respekten för och värnet av den enskilda individens rätt till integritet kan inte särskiljas från den allmänna frågan om demokratin i Det finns, som ovan framhållits, ett oupplösligt samband mellan medborgarnas oberoende och integritet å den ena sidan och den pluralism, vitalitet och öppenhet som är demokratins livsluft å den andra sidan. har fattat beslut om en särskild datalag och inrättat en särskild myndighet, datainspektionen, vilken främst skall handlägga de tillståndsärenden som uppkommer genom datalagen. 1 lagen föreskrivs att register inte får föras med dators hjälp utan tillstånd, om de omfattar personuppgifter av annan än mycket okomplicerad natur. Trots att det inte är mer än något datalagen började tillämpas och datainspektionen inledde sin verksamhet, står det fullt klart att ytterligare åtgärder kommer att vara påkallade för att stärka skyddet för den enskildes integritet och för att begränsa den mycket omfattande registreringen av personuppgifter. Störst intresse tilldrar sig självfallet de stora register som byggs upp vid olika offentliga myndigheter dels därför att dessa register har en mycket stor bredd, ofta stora delar av befolkningen, dels därför att de ofta innehåller uppgifter av känslig natur.