ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY021413 · 1975-01-27 00:00:00 — om försök med långsammare studiegång för sjuksköterskor m. fl. Många studerande har behov av att hålla en lägre studietakt i den eftergymnasiala utbildningen. Det kan t. ex. gälla dem som vill studera jämsides med visst yrkesarbete eller dem som tar upp studierna efter att ha varit hemma med barnen och som fortfarande måste ägna en avsevärd tid åt hem och familj. Kurser med långsam studiegång har tillämpats i vissa universitetsämnen, t. ex. så att de kunskaper, som normalt tar en termin att skaffa sig, nu får inhämtas på två. Undervisningen förläggs i stor utsträckning till . Sjuksköterskeutbildningen är ett exempel på en yrkesutbildning med hög studietakt, där en långsammare studiegång vore motiverad. Detsamma gäller vidareutbildningen för sjuksköterskor och utbildningen till vårdyrkeslärare. Särskilt dessa kortare utbildningar borde vara lämpade för försök med långsammare studiegång. Även när det gäller andra eftergymnasiala studier bör en kartläggning göras av intresset för och möjligheterna till att införa en långsammare studiegång som alternativ. Med hänvisning till det anförda hemställer jag 1. att uttalar att försök med långsammare studiegång inom grundutbildning och vidareutbildning för sjuksköterskor bör komma till stånd, 2. att uttalar sig för en kartläggning av intresset för och möjligheterna till att införa långsammare studiegång även inom andra eftergymnasiala utbildningsvägar.
mot · FY021414 · 1975-01-27 00:00:00 — om biologiämnets ställning i gymnasieskolan, m. m. Skolämnet biologi, omfattande både botanik och zoologi, har traditionellt intagit en framstående plats i den svenska skolundervisningen. har ämnet dock väsentligt skurits ned på framför allt vissa gymnasielinjer och har fått en sämre ställning än i så gott som alla västeuropeiska kulturländer. Läget är följande. Som självständigt studieämne på gymnasiet förekommer biologi endast på den treåriga naturvetenskapliga linjen, där ämnet dock endast läses under två av läsåren med vardera 1,5 och , alltså sammanlagt för hela gymnasiet eller i medeltal 1 2/varje skolår. På samtliga övriga treåriga linjer ingår biologi i blockämnet naturkunskap, som meddelas . Naturkunskap omfattar fysik, kemi, naturgeografi och biologi. Målet för undervisningen i naturkunskap på dessa linjer är att ge en orientering om företeelser och skeenden inom naturvetenskapens områden. På tvåårig social linje meddelas undervisning i naturkunskap under sammanlagt . På teknisk linje - såväl två- som fyraårig - och på tvåårig ekonomisk linje samt på övriga yrkesinriktade linjer i gymnasieskolan saknas i vårt land helt undervisning i biologi. Denna ställning för biologiundervisningen är på flera punkter helt otillfredsställande. Helt allmänt kan man säga att det börjat framstå allt klarare vilken central roll kunskapen om biologiska sammanhang spelar, både för den enskilda människan och för samhället i dess helhet. Genom bättre kunskaper hos den enskilde om människokroppens funktioner och reaktioner och om de principer, efter vilka man når hälsa och bibehåller den, kan behovet av läkar-, tandläkar- och sjukhusvård pedbringas. För beslutsfattare och planerare på olika nivåer och olika områden har kunskap om och hänsynstagande till biologiska konsekvenser av skilda projekt blivit allt viktigare. Inte minst gäller detta tekniska experter. Goda kunskaper i biologi är en primär förutsättning för att man rätt skall kunna förstå problemen med handhavandet av naturresurserna och därmed sammanhängande naturmiljöer, såsom bevarandet av jordens fertilitet, vattendragens ekosystem och atmosfärens renhet. Mot denna bakgrund synes det uppenbart att ämnet biologi åter måste ges en större roll i undervisningen, såväl i som i gymnasie skolan, och anpassas efter tidens krav. Speciellt otillfredsställande synes det vara att de tekniska linjerna helt saknar undervisning i biologi. Man bör också uppmärksamma att det i kompetenskommitténs betänkande föreslås att endast matematik, fysik och kemi men ej biologi skall utgöra förkunskapskrav för tillträde till ett antal postgymnasiala utbildningsvägar, såsom läkar-, tandläkar-, apotekar-, veterinär-, agronom- och jägmästaryrkena. Detta förslag har inte närmare motiverats i utredningen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär 1. att biologiämnets ställning i gymnasieskolan utreds, 2. att biologi blir förkunskapskrav för postgymnasial utbildning med teknisk-naturvetenskaplig inriktning. 1* 1975.
mot · FY021415 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om översyn av yrkesutbildningen. Näringslivets behov av yrkesutbildad arbetskraft är stort och har varit det även i tider med betydande arbetslöshet. Den tidigare yrkesskolan, liksom de av landstingen bedrivna verkstadsskolorna, kunde på ett helt annat sätt tillgodose detta behov än vad de yrkesinriktade linjerna på gymnasieskolan kan göra. Dessa yrkeslinjer ger inte en utbildning som motsvarar näringslivets krav. Detta drabbar framför allt de mindre företagen som har möjlighet att kompensera sig genom internutbildning på samma sätt som större företag kan göra. Yrkesutbildning bedrivs, förutom i gymnasieskolan, genom bl. a. stöd till inbyggd utbildning, genom stöd till lärlingsutbildning och genom en omfattande omskolningsverksamhet. De inbyggda skolorna, liksom lärlingsutbildningen, är från samhällets synpunkt en billig utbildningsform, och dessa utbildningsvägar borde därför stimuleras genom bl. a. förbättrade statsbidrag. Att efterfrågan på bidrag till lärlingsutbildningen numera minskat beror inte på ett minskat behov av sådan utbildning, utan detta hänger främst samman med att bidragsbeloppet ligger på en helt otillräcklig nivå. Den av bedrivna omskolningsverksamheten är av betydande omfattning, men den bedrivs numera på ett sådant sätt att den på vissa områden blivit en med det ordinarie utbildningsväsendet konkurrerande utbildningsorganisation. Detta beror inte minst på att det från elevens synpunkt kan vara ekonomiskt fördelaktigt att välja en klart målinriktad yrkesutbildning i en omskolningskurs i stället för att välja en utbildning på någon av gymnasieskolans yrkesinriktade linjer, där det inte utgår några bidrag. Det finns således många skäl att se över hela yrkesutbildningen, dels i syfte att förbättra utbildningen inom gymnasieskolan, dels för att få en ökad satsning på den inbyggda utbildningen och på lärlingsutbildningen hos hantverksmästare. Den ovan relaterade konkurrenssituationen mellan gymnasieskolans linjer och omskolningsverksamheten behöver också uppmärksammas. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär en skyndsam utredning av yrkesutbildningen. HANS NYHAGE (m) ()
mot · FY021416 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om speciallärarutbildning vid i . För att avhjälpa den nuvarande bristen på speciallärare föreslår bl. a. att speciallärarutbildning förläggs till i med en intagning av 48 elever till /76. Detta förslag avvisas emellertid av föredraganden i budgetpropositionen bl. a. med hänvisning till att någon utökning av speciallärarutbildningen, gren 1, ej bör ske i avvaktan på ställningstagande till förslagen från utredningen om skolans inre arbete. Speciallärarutbildningens gren 1 ger kompetens för inte mindre än sex olika handikappområden, och den nuvarande utbildningen av speciallärare kan inte på dessa områden ersättas med den av föreslagna sanbbutbildningen i specialpedagogisk metodik. Tvärtom finns på dessa områden behov av speciallärare med gedigen utbildning forsin svåra och viktiga uppgift. i har gjort sig känd genom betydande forskningsinsatser, exempelvis när det gäller barn med läs- och skrivsvårigheter, och på den pedagogiska institutionen finns flera lärarkrafter som är i hög grad inriktade på speciallärarutbildningen. i har därigenom goda förutsättningar att starta den av föreslagna speciallärarutbildningen. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att beslutar om inrättande av speciallärarutbildning vid i i enlighet med vad föreslagit.
mot · FY021417 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om utbildningspolitiken på socialvårdsområdet. I vårdutbildningshänseende är det fortfarande så att begreppet vård ofta likställes med sjukvård. Härav foijer att man med vårdutbildning menar sjukvårdsutbildning - vanligen institutionsvård. I praktiken är landstingen huvudmän för vårdutbildningen. En konsekvens av detta är ofta att landstingen prioriterar den verksamhet som står dem närmast, nämligen sjukvården. Socialvårdens utbildningsbehov kommer därmed i andra hand. I stort sett är landstingens vårdområden (sjukvård/omsorgsverksamhet) och primärkommunernas (åldringsvård, handikappvård, barn- och ungdomsvård) personalkrävande i relationen 3:2. Den vårdpersonal som är sysselsatt inom primärkommunernas socialvård haren lägre grad av utbildning än sjukvårdspersonalen. är av de ca 20 000 vårdbiträdena vid ålderdomshemmen utan utbildning; av de omkring 3 000 föreståndarna saknar tillfredsställande utbildning. Inom den s. k. öppna vården saknar av de ca 85 000 personer som arbetar som hemhjälpspersonal utbildning. Även när det gäller ledningspersonalen, dvs. omkring I 000 hemvårdsassistenter och motsvarande, saknar i stort sett adekvat utbildning. Inom den kommunala barnavården, i synnerhet på barnomsorgssidan, finns det också stora utbildningsbehov. Främst gäller det den expanderande barnstugeverksamheten där det bortsett från förskollärarna behövs utbildad personal på andra nivåer, t. ex. när det gäller barnsköterskor. Men det finns uppdämda utbildningsbehov även inom familjedaghemsverksamheten, fosterbarnsvården, barnvårdarverksamheten osv. Inriktningen av den vårdutbildning som tillhandahålles präglas ofta av att den leds av sjukvårdsutbildad personal. Konsekvensen av detta blir att utbildningen inte är helt adekvat för kommunernas vårdpersonal. Lockelsen att lämna socialvården och övergå i reguljärsjukvård kan också bli stor, med följd att just utbildad personal lämnar socialvårdsområdet. Ett särskilt problem som måste uppmärksammas är följande. I och med att vårdlinjen i gymnasieskolan ökar sin utbildningskapacitet och den s. k. KV-linjen startar kommer skillnaden i nivå mellan de nyutbildade ungdomarna och gruppen vuxna (kvinnor) med bristfällig eller ingen utbildning att bli alltmer uppenbar. De vuxna som bär den tyngsta bördan för svårt att hävda sig i befordringshänseende. Från rättvisesynpunkt kan en sådan utveckling inte godtas. Utbildningsproblemen inom den sociala sektorn är allvarliga . Med tanke på att socialvårdens verksamheter inte enbart är inriktade på att förebygga mer krävande socialvårdsbehov utan också på att förebygga sjukvårdsbehov torde en kraftfull satsning på utbildningssidan vara klart motiverad. En sådan satsning måste föregås av en genomgripande analys av utbildningens principiella inriktning med anknytning till socialvårdens mål. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att beslutar hemställa hos regeringen om en skyndsam utredning angående riktlinjerna för utbildningspolitiken på socialvårdsområdet.
mot · FY021418 · 1975-01-24 00:00:00 — om undervisning av invandrare som är analfabeter. har i sitt betänkande om invandrarnas utbildningssituation kommit med förslag om alfabetiseringsundervisning. Dessa förslag har ej genomförts. tillsatte SÖ en expert, som skulle utreda frågorna rörande alfabetiseringsundervisningen för vuxna invandrare. SÖ har också tillsatt en arbetsgrupp med liknande arbetsuppgifter. Något arbetsresultat har ej kommit fram. I sin anslagsframställning säger invandrarverket att den alltmer påtagliga förekomsten av analfabetism bland vissa kategorier invandrare gör det nödvändigt att ge alfabetiseringsfrågan högsta prioritet. Hur många analfabeter som finns i är ej känt. tror sig med stöd av vissa stickprovsundersökningar veta att betydligt fler kvinnor än män bland invandrarna saknar förmåga att läsa och skriva sitt eget språk. Den lagstadgade rätten för invandrare att få ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning föreligger ej i fråga om alfabetiseringsundervisningen. Denna måste i stället ordnas av den kommunala skolstyrelsen. Statsbidrag utgår för undervisningen. Däremot är ej frågan löst hur invandrarna skall försörja sig . föreslog ett studiesocialt stöd motsvarande utbildningsbidrag. KAMU avlämnade sitt betänkande SOU 1974:79. I detta säger utredningen (s. 215) att en av orsakerna till att alfabetiseringsundervisningen fått mycket liten omfattning är att studiefinansieringsfrågan ej är löst. KAMU anser att utbildning av analfabeter måste vara en viktig utbildningspolitisk uppgift och säger att de studiesociala problemen borde kunna lösas inom ramen för det allmänna studiesociala stödet till vuxna. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att hos regeringen begär förslag rörande alfabetiseringsundervisningen för invandrare.
mot · FY021419 · 1975-01-24 00:00:00 — av i och senkel om svenskundervisning för invandrare utan anställning. föreslog i sitt betänkande SOU 1971:51 en grundutbildning av i svenska språket och svenskt vardagsliv. Anställda invandrare skulle få lön under utbildningen. Icke anställda invandrare skulle få en premie som ekonomisk stimulans. I vad avser de anställda invandrarna har förslaget genomförts. 1 fråga om icke anställda invandrare har endast viss utbildning kommit i gång. Bland icke anställda invandrare är hemarbetande kvinnor den största gruppen. SÖ och invandrarverket har i begränsad omfattning resurser, som ger utrymme för vissa studiecirklar med uppsökande verksamhet och barntillsyn. 1 sitt remissyttrande över invandrarutredningen föreslog invandrarverket att icke anställda invandrare som deltog i grundutbildningen i stället för premie borde få sådant studiesocialt stöd som förekommer vid arbetsmarknadsutbildning. har det framhållits att det är helt nödvändigt att bryta den isolering som främst hemarbetande invandrarkvinnor kan råka ut för. Ett första steg måste då vara att tillförsäkra dem en acceptabel undervisning i svenska språket. För att få invandrarkvinnorna att komma till denna undervisning måste de först och främst ha garantier för att barntillsynen ordnas. Vidare behövs troligen någon form av ekonomisk stimulans för att locka till utbildningen. begärde 1973 ett handlingsprogram för svenskundervisning av icke förvärvsarbetande vuxna invandrare. De åtgärder som vidtagits kan enligt vår uppfattning ej anses utgöra ett handlingsprogram. bör därför upprepa sin begäran och begära ett handlingsprogram. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att rikdagen hos regeringen begär omedelbara åtgärder för att förbättra svenskundervisningen för icke anställda vuxna invandrare.
mot · FY02142 · 1975-01-15 00:00:00 — om sänkt minimigräns för aktiekapitalet i aktiebolag. Minsta aktiekapitalet i ett aktiebolag skall efter riksdagsbeslut vara i stället för som tidigare . För de bolag som bildats före ikraftträdandet medgavs en övergångstid , vilket innebär att kapitalhöjningen för dessa bolag skall vara verkställd före utgången av 1978. Den genomförda höjningen av lägsta aktiekapitalbeloppet till skapar nya svårigheter för de mindre företag sorn arbetar i aktiebolagsform. Många bolag kommer att nödgas ta dolda reserver i anspråk för att klara en sådan höjning, vilket leder till minskade möjligheter för företagen att stärka sin konsolidering. Den kraftiga höjningen av aktiekapitalet kommer att leda till att många mindre företag som arbetar i aktiebolagsform kommer att upphöra. Höjningen av aktiekapitalets minimigräns kommer också att resultera i en minskning av den redan tidigare svaga nyetableringen. Ett aktiekapital på är mera lämpligt och kan dessutom ge en rimlig avkastning. En sådan höjning överensstämmer också med vad aktiebolagsutredningen föreslog. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att minimigränsen för aktiekapitalet i aktiebolag skall vara .
mot · FY021420 · 1975-01-24 00:00:00 — om decentralisering av högskoleutbildningen. Den traditionella högskoleutbildningen har delvis varit förlagd till universitetsfilialer. Även om tillströmningen av högskolestuderande tillfälligt har minskat, finns det ingen anledning anta att filialverksamheten kommit i fara. Tvärtom synes numera enighet råda om hur värdefullt det är att flera studerande har tillgång till högskoleutbildning i någorlunda närhet av sin hemort. Inte minst ur vuxenutbildningens synvinkel framstår ett sådant förhållande som angeläget. I olika sammanhang har fråga väckts om tiden nu inte är mogen för en ännu längre gående decentralisering. I motioner i har från olika delar av landet framförts synpunkter i denna fråga. Sålunda har tidigare för läns vidkommande tanken om förläggning till , och av sådan högskoleutbildning med stöd av universitetsfilialen i och högskolan i forts fram. som vi upprepar dessa tankar vill vi fora in en ny aspekt i sammanhanget. Det finns ett antal välskötta folkhögskolor runt om i riket. Många av dessa har numera utöver de traditionella längre kurserna också många andra typer av utbildning, inte minst vuxenutbildning. Enligt vår mening borde man överväga att med folkhögskolorna som bas låta ett antal högskolestuderande bedriva sin verksamhet i tämligen omedelbar närhet av hemorten. Folkhögskolorna, deras rektorer och lärare skulle säkerligen inspireras i sitt arbete, om också högskoleutbildning i samarbete med högskolor och universitetsfilialer kunde knytas till folkhögskolorna. Det borde dessutom kunna bli en värdefull del i den nyorientering av folkhögskolornas inriktning som får sägas vara aktuell. Med anledning av det anförda hemställes att beslutar undersöka möjligheterna att ytterligare decentralisera den traditionella högskoleutbildningen genom bl. a. samarbete mellan högskolorna och folkhögskolorna.
mot · FY021421 · 1975-01-24 00:00:00 — av herrar och i om en yrkesteknisk högskola i . Intresset (orden kvalificerade formen av yrkesteknisk utbildning i enlighet med tankarna i U 68-förslaget synes vara stort bland presumtiva studerande. Många har säkert tagit förslaget som ett uttryck för en ökad satsning på värdet av en tids, kanske fyra , yrkeserfarenhet. Det är säkerligen angeläget att denna premiering av yrkeserfarenhet nu sker i det svenska utbildningsväsendet. Beträffande förläggningen av de blivande utbildningsenheterna är det önskvärt att en så stor spridning som möjligt sker till olika delar av landet. Det är viktigt att tillfallen till högre yrkesutbildning skapas på så många orter som möjligt och gärna i landsdelar som förut har ganska liten del av den samlade högre utbildningen. En sådan landsända är utan minsta tvivel län. Självfallet kommer förläggning av den högre yrkesutbildningen liksom all annan högskoleutbildning också att ha stor lokaliseringspolitisk betydelse. Inte minst från den synpunkten förtjänar det framhållas att det är angeläget att förlägga högre utbildning till län. Tillgången till ett rikt differentierat näringsliv är av värde vid val av lokaliseringsort för den tilltänkta högre utbildningen. län har bl. a. träindustri, verkstadsindustri och livsmedelsindustri. Enligt vår mening borde kunna bli förläggningsort för en yrkesteknisk högskola med inriktning på utbildning i verkstadsyrken och livsmedelstillverkning. Med hänvisning till det anförda hemställes att i samband med beslut om införande av yrkesteknisk högskoleutbildning beslutar förlägga en högskola, inriktad på exempelvis verkstads- och livsmedelsutbildning, till . () ()
mot · FY021422 · 1975-01-27 00:00:00 — om möjlighet för invandrarbarn att välja sitt eget modersmål som tillvalsämne på högstadium. 1 vårt land finns stora invandrargrupper. Att anpassa sig till förhållandena i vårt land och söka behålla sin kulturella identitet har medfört stora problem, vilka har ägnats stor uppmärksamhet . Invandrarnas rätt till svenskundervisning på betald arbetstid, stödundervisning i skolan på hemspråk och den uppsökande verksamheten från studieförbundens sida bland hemarbetande invandrare är betydelsefulla åtgärder. Särskilt invandrarkvinnorna har en mycket besvärlig situation. Ofta är kulturmönstret i deras hemland sådant att dessa kvinnor i vårt samhälle blir isolerade. Det är därför glädjande att regeringen nu satsar på en uppsökande verksamhet, kombinerad med bl. a. möjlighet att lösa barntillsynsfrågor, så att kvinnorna fåren reell möjlighet att delta i svenskundervisning. Invandrares rätt till svenskundervisning på betald arbetstid är viktig och självklar. På många arbetsplatser har dock invandrarna inte blivit informerade om sina rättigheter. Det finns skäl understryka att det är varje arbetsgivares skyldighet att informera sina anställda om denna rättighet. För alla kategorier invandrare gäller att deras möjlighet till deltagande i svenskundervisning underlättas och att utvecklingen följs med stor uppmärksamhet. Barnens språkutveckling är ett mycket allvarligt problem hos invandrargrupperna. Ofta inträffar det att de inte utvecklar vare sig svenskan eller hemspråket. De blir vad man kallar halvspråkiga. Denna tendens måste med kraft motverkas. För att ge invandrarbarnen en i förhållande till svenska barn likvärdig möjlighet i skolan utgår /67 statsbidrag till stödundervisning av invandrarbarn. Bidraget utgår för högst per undervisningsgrupp, varav får disponeras för undervisning på elevens eget modersmål. Enligt vår mening är de insatser som görs för invandrarbarnen i och för sig värdefulla. De måste emellertid anses otillräckliga för att ge dem en rimlig möjlighet att bevara sin kulturella identitet. Kontakten med hemlandet, dess språk och traditioner måste ges förutsättningar att utvecklas. Det är nödvändigt att man redan i förskoleåldern beaktar invandrarbarnens språkutveckling. Genom hela måste stor vikt fästas vid att barnen ges möjlighet att utveckla sina språkfärdigheter i hemspråket. Det är betydelsefullt att söka undanröja alla organisatoriska hinder för att kunna Särskilt svårt har det visat sig vara att på högstadiet, där eleverna normalt ofta byter undervisningsgrupp, finna en lämplig organisation som ger kontinuitet i undervisningen i hemspråket. På högstadiet anser vi därför det vara rimligt att invandrarbarnen bereds möjlighet att välja hemspråk som tillvalsämne. Med hänvisning till ovanstående hemställes att hos regeringen begär att invandrarbarn bereds möjlighet att välja hemspråk som tillvalsämne på högstadium. () ()
mot · FY021423 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om obligatorisk praktisk utbildning i . Man lär inte för skolan utan för livet, heter det. Den obligatoriska skolans läroplan uttrycker samma tanke men med andra ord: utbildningen skall förbereda eleverna för deras fortsatta verksamhet utanför och efter skolan. Det är därför naturligt att ger en såväl praktisk som teoretisk utbildning. Mot den bakgrunden har stark kritik riktats mot en förment ensidig teoretisk inriktning som skall ha fått genom Lgr 69. Denna kritik har inte i första hand gällt att de s. k. tvåbokstaviga linjerna försvann utan att det praktiska inslaget i skolarbetet upphörde. Det är enligt vår uppfattning viktigt att,skolan på något sätt uppfångar hantverksintresset hos eleverna, ger det praktiska handlaget och förmågan en chans att komma till sin rätt och höjer de praktiska yrkenas status. En hantverksmässig allmänbildning kommer att tillgodose många av de krav flertalet elever sannolikt förr eller senare kommer att ställas inför. Att betrakta elever i rollen som t. ex. blivande lägenhetsinnehavare eller småhusägare kan utgöra en fruktbar utgångspunkt för bestämmande av innehållet i läroplanen. Erfarenhetsmässigt väljes praktiska ämnen som tillvalsämnen främst av de elever som är lågpresterande i teoretiska ämnen. Därför är det väsentligt att ett eventuellt tillskapat praktiskt ämne blir obligatoriskt för alla elever. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar att hos regeringen begära att motionen överlämnas till mål- och utvärderingskommittén för beaktande. () ()