mot · FY02283 · 1975-01-21 00:00:00 — om tekniskt stöd till små och medelstora företag. För att skapa nya arbetstillfällen och i flera avseenden utveckla svenskt näringsliv fordras centrala serviceåtgärder utöver de vanliga politiska styrinstrument som i huvudsak är av ekonomisk karaktär. Konstruktion, tillverkning och distribution av varor är mera av teknisk än av ekonomisk natur. Det tekniska stödet bör ökas utöver det somföretagarföreningar m. fl. organisationer nu ger. Visst är det angeläget med ekonomiska stödåtgärder av förekommande slag. Men ledningen för de flesta mindreforetag har sannerligen så mycket tid och bekymmer för den ekonomiska delen av företagsdriften att tiden och effektiviteten för konstruktion och nyskapande blir lidande därav. Detsamma gäller utredning av verkligt marknadsbehov, produktval och marknadsföring m. m. Med den snabba utvecklingstakt som råder på världsmarknaden leder ovan påtalade förhållanden till en viss efterblivenhet och isolering från de försäljningsmarknader som skulle kunna ge ökade arbetstillfällen för svenska mindreföretag. Då det från finanshåll deklareras att de svenska orderportföljerna är ganska välfyllda, bör man ha klart för sig att detta vanligen gäller de stora företagen som haren välorganiserad organisation ute på världsmarknaden. Härigenom vet man årsvis hur mycket generatorer, kullager, plåt eller dylikt som efterfrågas - och som alltså kan säljas. Men olika krav på produkternas kvalitet, utseende, förpackning, normering m. m. ökar mycket snabbt i världens alla delar, och anpassning härtill kan också ske genom utlandsrepresentationens rapportering hem till moderföretagen. Detta är mycket viktigt för att kunna upprätthålla respektive exportmarknader. Men allt detta viktiga fungerar tills vidare inte för mindreföretagen som har mycket liten kännedom om och dålig kontakt med världsmarknaden. Fördem blir exportförsöken ofta en dyrbar chansning som inte så ofta lyckas. Mindreföretagen är vanligen skickliga tillverkare, men de har stora svårigheter att hålla erforderliga kontakter med avlägsna marknader. Det är inte alls svårt att tillverka varor - det skulle svensk företagsamhet lätt kunna göra i mycket högre grad än som sker. Svårigheten ligger däremot i att sälja varorna, inte bara att sälja inom landet - så länge vårt folk har råd att köpa - utan framför allt att sälja på utlandsmarknaden. Om det är vår avsikt att vårt land skall leva och utvecklas genom industriell produktion, så är det i längden endast genom en framgångsrik försäljning på utländska marknader som den produktionen kan upprätthållas. Mot bakgrunden av det gamla uttrycket alla produkter som säljs har tillverkats - men långt ifrån alla produkter som har tillverkats säljs bör det vara berättigat att begära en mera aktiv näringspolitisk stödverksamhet med bl. a. avsevärd utökning av representationen på de platser där viktiga säljmarknader finns. För undvikande av missförstånd påpekas att det här inte avses att upprätta försäljningsorganisationer. Förslagsvis kan man i stället använda benämningen organ för marknadsstudier. Uppsökande marknadsstudier behövs - men på världsmarknaden Årets budgetproposition avseende (prop. 1975:1, bil. 12) upptar en liten ökning i utgifterna för främjande av utrikeshandeln. Men de ca 37 miljoner som avses för exportråd, handelssekreterare och övriga exportfrämjande åtgärder - som alltså skall kunna ge arbetstillfällen inom landet - är alltjämt av det belopp som AMS förfogar över för att förbättra arbetsmarknadsläget. Detta kan inte vara en rimlig fördelning. Det är inte att satsa tillräckligt på förebyggande verksamhet. Vanligen är våra svenska varor produktionsinriktade - alltså anpassade till den egna företagssituationen. För att i möjligaste mån anpassas till exportmarknaden bör produkterna i större omfattning än vara marknadsinriktade. Det finns ju i realiteten ett mycket stort varubehov på skilda delar av vår jord - både i och . Det är de olika behoven som vi därför bör uppsöka och försöka vara med om att fylla. Men här gäller verkligen regeln rätt man på rätt plats! Förslagsvis bör nuvarande handelskammare och handelssekreterare kompletteras med tekniskt inriktad personal - gärna av innovativ karaktär med uppdrag att söka efter lämpliga tillverkningsobjekt på de olika marknaderna. Jag vågar påstå att de för uppdraget rätta personerna kommer att upptäcka oerhört många produktbehov som personer utan innovativ eller kreativ läggning inte förmår upptäcka. Och det gäller såväl existerande som skäligen förväntade behov i både industriländer och tekniskt lågutvecklade länder. För de senare länderna avses i huvudsak produkter som kan vara till hjälp för den av respektive länder eftersträvade självutvecklingen. De för sådan uppsökande marknadsföring eller marknadsstudier lämpliga personerna bör kunna tillhandahållas genom rekommendationer och förmedling genom svenskt näringslivs organisationer. Det synnerligen viktiga uppdraget kräver som antytts ovan personal av erkänt hög kapacitet och lämplighet för frågeställningen: Vad kan svensk industri producera för just den aktuella marknaden? Ty det är verkligen angeläget att de svenska småföretagen får avsevärt utökade tekniska kontaktytor med världsmarknaden. Det räcker inte med att sitta hemma och hoppas på bättre kon Varje enskilt industriland måste med egna kraftfulla insatser bidra till att skapa den konjunkturförbättring som man önskar. Vir nuvarande statliga utlandsrepresentation - och hur den lämpligen bör utbyggas Några synpunkter på riktlinjerna för utlandsrepresentationen med avseende på handels- och marknadsföringsfrågorna må anföras: Den nuvarande organisationen - utanför landet - är uppbyggd och dimensionerad för att utföra av svenskt näringsliv beställd utrednings- och marknadsföringshjälp, dvs. att på givna uppdrag försöka marknadsföra vissa svenska produkter som vanligen är grundanpassade för den svenska marknaden. Då de svenska mindreföretagen vill nå ut på exportmarknaden med sina produkter förmedlas detta genom gemensamma företagarorganisationer, genom exportråd samt genom handelssekreterare eller handelshus i respektive land eller ländergrupp. Om produkten och priset passar för marknaden i fråga kan försäljningen komma i gång med större eller mindre framgång. Om produkten däremot inte passar blir det tyvärr inga affärer den gången. Och det är verkligen många produkter som inte passar. Ungefär så fungerar det f. n. - med 24 handelssekreterarekontor på olika platser i utlandet. De uppdrag som tilldelas den utländska handelsrepresentationens personal genomförs helt säkert mycket tillfredsställande inom ramen för dess instruktioner. Men det är just den ramen som är för trång för att inrymma vad som verkligen bör företagas för att aktivera vår export. Det räcker inte med att bara genomföra den beställningsverksamhet som sker. Att som försöka att bjuda ut redan tillverkade svenska produkter är troligen inte tillräckligt effektivt för att försörja svenskt näringsliv. Det kan ifrågasättas om den nuvarande, i huvudsak merkantilt inriktade, personalen kan utnyttjas för den form av uppsökande verksamhet som motionen förespråkar med avseende på marknadsstudier och marknadsanpassning. Härtill synes det vara lämpligare att komplettera med tekniskt skolad personal - gärna med innovativ läggning. För detta talar även det faktum att svenska exportprodukter i allt väsentligt är teknologitunga produkter. Ett mindre antal av de svenska handelssekreterama är tekniskt utbildade, och dessa - jämte de tekniska attachéerna vid ambassaderna i några framstående industrinationer - representerar den tekniska kvaliteten men långtifrån den erforderliga kvantiteten. Krav på produkten okar snabbt I industriländerna - men även i betydande grad på övriga marknader - ökar kraven på varornas anpassning till allmänna och lokala normeringsoch övriga kravspecifikationer, tekniska miljöfordringar, skydds-, transport Det är inte minst kreditinstitut och försäkringsbolag i olika länder som vill tvinga fram kvalitetsgarantier och undvika många grundfel som utvecklingsländerna redan har passerat. Det är därför av stor vikt att de svenska exportörerna känner till dessa fordringar redan vid produkternas planering. För rätt marknadsanpassning måste alltså denna återkoppling till svenskt näringsliv fungera snabbt och effektivt. Även detta är alltså en angelägen form av marknadsstudier. Det är också mycket viktigt att man har en teknisk uppföljning av övriga prdukter, tillverkningsmetoder, materialsorter m. m. som snabbt ökar på världsmarknaden genom den våldsamt tilltagande internationella konkurrensen. Det räcker därför inte med merkantilt utbildad handelsrepresentation och med de tekniska attachéerna i några länder. Här måste det tillföras personer som har praktisk och, som sagts, gärna innovativ läggning. Den erforderliga länken mellan världsmarknad och svenska mindreföretagare De svenska mindreföretagen arbetar mycket isolerade från världsmarknadernas krav och möjligheter. Det är ju fullt naturligt och förståeligt att alla småföretagare inte har tid och möjligheter att resa omkring i världen och söka tillverkningsobjekt samt skaffa sig nya idéer och kunskaper. Det är nödvändigt att vara hemma och se till att maskinerna hålls i gång hjälpligt, så att företaget kan bestå. Den i motionen skisserade serviceverksamheten erbjuder nu en välbehövlig teknisk kontakt med världsmarknaden. Det får väl anses vara en naturlig utveckling av svenska strävanden att hålla exportmöjligheterna vid liv på ett rationellt sätt. eller senare kommer vi att tvingas till att gå ut i världen och söka jobb på detta eller liknande sätt. Det kan inte finnas någon anledning att vänta . Den tekniska kontaktytan mellan världsmarknad och svenska mindreföretag måste ökas effektivt. motioner i samma ärende redovisar ännu mera detaljerat såväl bakgrunden till detta tänkande som förslag till genomförande. Det gäller motionerna 1972:1316, 1972:1874, 1973:1461 och 1974:1493. De tekniska ombuden bör ha en kontorsplats vid respektive handelssekreterarekontor men skall i huvudsak vara ute och studera marknaden efter huvuddirektiven: Vad kan svensk industri producera för just den aktuella marknaden? Tillverkningsvärda objekt, aktuella mängdleveranser, marknadskrav och idéer m. m. sänds hem via de ordinarie kanalerna. Central idé- och uppdragsgivare till intresserade företag Alla värdefulla informationer som bör komma landets näringsliv till godo samlas i en central idé- eller projektbank. Om en sådan bör ligga helt hos näringslivets organisationer, vid STU, patentverket eller annorstädes skall inte beröras här. Vad som behövs är någon form av sammanhållande teknisk instans, till vilken intresserade hjälpbehövande företag kan anmäla sin produktionsinriktning och -kapacitet m. m. Hit inmatas även alla tillgängliga tillverkningsidéer, tillverkningsvärda patent m. m. jämte de uppgifter som enligt ovan inhämtas från världsmarknaden. Intressanta tillverkningsprojekt fördelas till lämpliga företagare som anmält förestående tillverkningsbehov, varefter planering, beräkning, offertgivning m. m. sker i önskvärd grad av samverkan. Genom ovan skisserade åtgärder kan lämpligt utrustade svenska företag - med anmälda sysselsättningsbehov - ges möjlighet till produktval samt nödvändig hjälp till produktutveckling m. m. Slutligen sker marknadsföring i respektive länder med hittillsvarande meioder. För att uppmuntra och underlätta säljverksamheten av svenska produkter på utomeuropeiska marknader bör den mindre industrin - utöver ovan skisserad service - ges möjlighet att erhålla långsiktiga krediter till detta ändamål. I den alltmer hårdnande världskonkurrensen räcker det inte med att enbart avvakta en eventuellt kommande högkonjunktur. Det finns ett mycket stort antal värdefulla framtidsprodukter att projektera och tillverka bl. a. inom miljö- och utbildningsområdena samt inom livsmedelssektorn m. m. Vad tidigare motioner i hithörande frågor (1972:1316,1972:1874,1973:1461 och 1974:1493) syftade på - utöver att bättre tillvarataga och stödja landets tekniskt kreativa förmågor - var att stimulera produktion av nya, unika produkter. Då vårt land har svårigheter att konkurrera med billig arbetskraft är en av de återstående möjligheterna att försöka återvinna något av ställningen som en av de världsledande nationerna på teknikens och industrins område. Den möjligheten har vi ännu kvar inom landet med den skickliga personal inom alla kategorier som landet förfogar över - och med den ännu inte tillvaratagna idéproduktionsreserven som landets innovatörer utgör. De små och medelstora företagen är ofta innovationsstarka och presterar utmärkta produktionsresultat. Deras i grunden största problem ligger vanligen inte på tillverkningssidan utan på försäljningssidan. Detta gäller främst på exportmarknaden där de saknar erforderliga känselorgan. Detta kan inte varje enskild företagare ordna för egen del; det måste ordnas effektivare än genom centrala åtgärder. I den mån näringslivets egna organisationer ej förmår att helt ombesörja detta bör staten medverka genom lämplig förstärkning av befintliga organisationsenheter i utlandet. Det är angeläget att framhålla att det här inte är fråga om styrning i någon form eller grad. Det är i stället en - kanske mycket snart livsviktig - samordnings- och servicefråga för att hjälpa svenskt näringsliv att fungera lättare och ge de anställda större anställningstrygghet. Motionens innehåll avser i hög grad sysselsättningsbefrämjande åtgärder, vilket i sista hand berör landets löntagare och dessas arbetstillfällen. I den mån de föreslagna åtgärderna befinns vara värda att genomföra, helt eller delvis, bör inga invändningar resas från löntagarnas sida om kostnaderna för genomförandet till lämplig omfattning föreslås att lånas ur AP-fonden. Till driftkostnaderna bör viss del tillskjutas av de företag som utnyttjar organisationens tjänster. Under hänvisning till det anförda får jag föreslå att i syfte att underlätta situationen för de svenska mindreföretagen till regeringen uttalar sig i motionens inriktning med följande delförslag: 1. ytterligare utökande av den planerade utlandsrepresentationen med tekniskt inriktad personal av hög kapacitet för att i uppsökande syfte undersöka vad svenskt näringsliv kan producera och leverera till aktuella marknader samt i övrigt fånga upp nya produktidéer och marknadskrav, 2. inrättandet av en idébank (eller annan lämplig benämning) i avsikt att snabbt och effektivt kunna återfinna och hantera marknadsbehov, tekniska idéer, forskningsresultat och projekt till nytta för svenskt näringsliv, 3. inrättandet av en effektiv dokumentationscentral för patentfrågor och övriga frågor av teknisk och vetenskaplig art i nära anknytning till patent- och registreringsverket, 4. utse och anvisa för mindreföretag lättillgängliga, snabba och prisbilliga utprovnings- och rådgivningsresurser, bl. a. befintliga försöksanstalter och institutioner, 5. underlätta långsiktig kreditgi vning på lämpliga villkor till mindreföretag att användas för välplanerade och väldokumenterade försäljningsinsatser på utländska marknader som kan ge nya arbetstillfällen inom landet. A. ()