mot · FY02254 · 1975-01-20 00:00:00 — av herrar Henmark och i om ytterligare sänkning av pensionsåldern. Den sänkning av pensionsåldern från 67 till som beslutades har påyrkats från olika håll och hälsas med tillfredsställelse. Utvecklingen inom skilda sektorer av näringslivet med krav på ökad effektivitet, ökad teknik m. m. ställer allt större krav på den enskilda människan. Stressen i arbetet och de skärpta kraven på teknisk precision sliter på den mänskliga individen så hårt att man icke alltid orkar fullfölja sin uppgift ens till . Det har också framhållits vid bedömning av den nu som arbetslös redovisade arbetskraften att många icke kan gå in i vanlig produktion på grund av att deras ålder och fysiska kondition icke ger möjlighet att fullgöra den uppgift som krävs. är i åldersklasserna enligt erhållna uppgifter, vilka visserligen icke är preciserade eller hundraprocentigt säkra, 80 000 människor förtidspensionerade eller beviljade sjukbidrag, 11 000 arbetslösa och 2 500 i skyddat eller halvskyddat arbete. Denna grupp utgör tillsammans 93 500 eller praktiskt taget lika många som antalet 64-åringar, vilka vid ingång var 93 705 personer. Utöver dessa, som på grund av sjukdom eller annat handikapp eller arbetsbrist sålunda står vid sidan om arbetslivet, finns omkring 165 000 anställda i statlig, eller landstingskommunal tjänst, vilka enligt för dem gällande reglementen pensioneras . Om man räknar med en tjänstetid för dessa kommer ca 5 500 att pensioneras. Detta måste beaktas, om man skall beräkna kostnaden för en sänkning av pensionsåldern. Det finns nämligen skäl som talar för att en ytterligare sänkning av pensionsåldern under , som beslutas, bör ske. Betydande grupper har redan en lägre pensionsålder. Vissa grupper med påfrestande arbete, exempelvis gruvarbetare sysselsatta underjord, har krävt en sänkning av pensionsåldern. De lagar som antagits med avsikt att trygga den äldre arbetskraften vittnar om att vissa människors ställning i arbetslivet är osäker. För den enskilde måste det kännas psykologiskt påfrestande att efter en samhällsnyttig fullgod insats nödgas sluta sin arbetsinsats omsluten av en skyddsmur, som visserligen bereder trygghet men som kan tänkas ge en känsla av att man är utslagen eller mindre önskvärd i produktionen. För den gruppen med förtidspension som är ganska stor är det självfallet bättre att få pension än att uppleva sig vara föremål för andra social åtgärder. 1 flera länder har man redan en lägre pensionsålder. en pensionsålder för kvinnor . , , , och . För män är pensionsåldern i bl. a. , och . En sänkning av pensionsåldern på lång sikt till innebär en rättvisereform i förhållande till dem som redan har denna pensionsålder, utan att dessa senares villkor försämras, en motiverad reform för alla grupper med särskilt påfrestande arbete, en psykologisk tillfredsställande reform för dem i den aktuella åldern som upplever sig som föremål för social omvårdnad och slutligen en möjlighet för alla att innan åldern skapar alltför stora hinder kunna njuta av de rikedomar livet kan ge. En sänkning av pensionsåldern får emellertid icke innebära att all insats i produktionen avbryts. För många är det just arbetet, dess miljö och kamratskap, som utgör livets största och rikaste innehåll. För människor med god andlig och fysisk spänst och med vilja att fortsätta måste möjlighet till fortsatt arbete beredas. Detta förhållande är en väsentlig del i eventuell utredning rörande pensionsålderns sänkning liksom hur en sådan arbetsinsats efter pensionsålderns uppnående skall inverka på pensionens storlek eller på annat sätt belönas. Kostnaderna för en sänkning av pensionsåldern från 65 till är stora. Man kan tänka sig att en sänkning kan ske i etapper, exempelvis i första hand till , vilket kostnadsmässigt borde närma sig kostnaden för den nu aviserade sänkningen från 67 till . Allt detta bör noggrant utredas och olika alternativ framläggas beträffande kostnader och andra konsekvenser icke minst på näringslivet. Med hänvisning till det anförda hemställes att hemställer om en utredning rörande kostnader och övriga konsekvenser av att sänka pensionsåldern till . () HANS () GOTAB 75 8550 S 1975