mot · FZ02154 · 1975-12-04 00:00:00 — 1975/76 154-159 Motion 1975/76:154 med anledning av propositionen 1975/76:31 om ändrade beskattningsregler för pensionsförsäkringar m. m. Enligt argumentering i propositionen 1975/76:31 skall syftet med pensionsförsäkringen i första hand vara att tillgodose ett pensioneringsbehov. Sådana försäkringar skall inte längre kunna tas för att ge en viss inkomstutjämnande verkan med pensionering som följd. I direktiven till livförsäkringskommittén angavs uttryckligen att behovet av inkomstutjämning mellan olika år borde övervägas. Detta underlät kommittén emellertid att verkställa. Det har framstått som den enda utvägen i många fall - med den höga progressivitet som rått inom vår inkomstbeskattning och som blivit än mer utpräglad - att utnyttja pensionsförsäkringssystemet för att få rimliga skatteverkningar. Det är i sig inte något önskemål att ge alltför besvärande verkningar vid ojämnt inflytande inkomster. Av administrativa och skattetekniska skäl har den svenska inkomstbeskattningen anknutits till principen om beskattningsårets slutenhet. Det är självklart att det saknas anledning att ta ut större inkomstskatt av en skattskyldig än som motsvarar hans inkomstförhållanden sådana de framträder än det enstaka beskattningsåret. Skattekraften ökar inte för att inkomstutfallet varit ojämnt; man har snarare att räkna med motsatsen. Det är därför principiellt felaktigt, bl. a. från rättvisesynpunkt, att utta sammanlagt högre skatt än som bort förekomma vid en mera stabil inkomstnivå. Genom olika åtgärder för resultatutjämning, för beskattning av s. k. ackumulerad inkomst, förlustutjämning m. m. har några av de mest iögonfallande olägenheterna av beskattningsårets slutenhet kunnat undanröjas. Det kan dock inte sägas att, med den progressivitet som rått inom inkomstbeskattningen, de införda författningsbestämmelserna sammantagna eliminerar alla de med progressionen och den korta beskattningsperioden sammanhängande olägenheterna. Den progressiva inkomstbeskattningen är alltjämnt otillfredsställande, då årsinkomsterna varierar och om man betraktar skatteförmågan än beskattningsåret. Som en följd härav har yrkanden väckts och förslag utarbetats om rätt för de skattskyldiga att under vissa omständigheter få sina inkomster fördelade på flera beskattningsår för att mildra den kraftiga progressionen vid ojämna årsinkomster. Dessa förslag har tid efter annan skjutits och inte föranlett lagstiftning. Ett argument mot att vidta ytterligare åtgärder i progressionsutjämnande syfte har varit att skattelagstiftningen erbjuder 1 1975/76.3 sami. 1975/76: 154 så pass många förskjutningsmöjligheter, bl. a. genom pensionsförsäkringssystemet, att det i praktiken går att ta hänsyn till ojämnheterna. Enligt min mening förtjänar i dagens progressionsläge de tidigare framlagda förslagen allt beaktande, om inte andra åtgärder vidtas för att mildra de negativa verkningarna av progressiviteten i kombination med regler om beskattningsårets slutenhet. Om den snäva lagstiftning som föreslås i propositionen 1975/76:31 genomförs, blir det helt nödvändigt att införa andra åtgärder inom skattelagstiftningen med inkomstutjämnande verkningar. Under åberopande av vad som anförts hemställer jag att ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande behovet av snabba åtgärder för att ersätta de möjligheter till inkomstutjämning vid skatteberäkningen som pensionsförsäkringssystemet erbjudit.