mot · FY021848 · 1975-03-07 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975:13 om lokalradio och vissa andra rundradiofrågor. Jag ställer mig i huvudsak bakom de synpunkter och yrkanden som framförs av m. fl. i motionen 1975:1842 i anledning av regeringens proposition 1975:13 angående lokalradio m. m. Jag vill emellertid här framföra vissa kompletterande åsikter, främst rörande lokalradions organisation och formerna för publikkontakt. I propositionen föreslås att lokalradion inrättas som ett dotterbolag till . Departementschefen avvisar här såväl förslag att lokalradion bör byggas ut inom den nuvarande rundradioverksamheten 69:s förslag om ett helt fristående företag. Ett fristående företag skulle bli orimligt kostsamt med hänsyn till lokaler, teknik etc. Onödiga problem skulle komma att uppstå vid avtalsförhandlingar med upphovsmännens organisationer och i vad gäller t. ex. sändningstider och frekvenser. Dessa nackdelar får inte underskattas. I propositionen har man alltså valt modellen moderbolag-dotterbolag. Det är en neutral lösning med hänsyn till den sittande radioutredningens arbete. Det är dessutom enligt min mening den bästa organisationsformen. Ett dotterbolagssystem ger goda möjligheter till ett rationellt utnyttjande av de tekniska och administrativa faciliteter som redan existerar. Därutöver kan lokalradions finkamningar på ett bättre sätt ge impulser för verksamheten inom den regionala televisionen, rikstelevisionen och riksljudradion. Det är mycket angeläget att dessa fördelar beaktas. Frågan om lokalradions organisation måste emellertid ses i ett större kulturpolitiskt och programpolitiskt perspektiv. Jag har bl. a. i tidigare motioner hävdat att nuvarande i sin helhet bör omorganiseras. Målsättningen för den nuvarande rundradioverksamheten är hög. Det talas om variation och mångfald i ett kvalitetsmässigt högtstående programutbud, präglat av de djärva initiativen, förnyelse av programstoffet och originalitet i presentationen. Dessa målsättningar formulerades . Jag ifrågasätter inte ambitionen hos huvudparten av programproducenter. Man har dock inte lyckats infria målsättningens krav. Anmärkningar kan riktas mot kvaliteten i många program och programinslag - detta gäller särskilt televisionen. Att kvaliteten internationellt sett kan betecknas som tämligen hög saknar här relevans. Att haft ekonomiska bekymmer kan här ställas åsido. Det väsentliga är att man inte lyckats nå de mål som satts. Enligt min mening hänger dessa problem främst samman med det nuvarande organisation och struktur. Vid riksdagsbeslut räknade man med att kvalitetsmålen skulle kunna nås genom en inre konkurrens inom ett enda företag. Erfarenheterna tyder på att detta var en felbedömning. Härav följer att man måste pröva andra organisationsformer och formulera nya målsättningar. De nya målsättningarna kan enklast sammanfattas i termerna "differentiering och decentralisering. Enligt min mening måste programproduktionen fördelas på ett antal självständiga televisions- och ljudradioföretag. Jag vill betona att de skall vara självständiga men inte från varandra fristående. De skall alla vara dotterbolag till moderbolaget . Moderbolaget skall inte ha några programproducerande uppgifter men, jämlikt avtal med staten, bära ansvaret för fördelningen av ekonomiska medel mellan dotterbolagen och för omfattningen av programverksamheten ge dotterföretagen deras specifika programuppgifter, ställa upp regler för nyttjandet av de tekniska resurserna, fördela sändningstid och kanaler etc. I denna modell skall styrelserna för dotterbolagen bära ansvaret för programproduktionen och arbeta dels med utgångspunkt i de principer som fastställts i avtal mellan moderbolaget och staten, dels med ledning av särskilda avtal som tecknats mellan moder- och dotterbolag. Härigenom kan man uppnå en kulturpolitiskt acceptabel differentiering i programproduktionen (vilket man inte kan nå med fristående företag). Man kan vidare nå fram till en decentralisering av programproduktionen som inte bara har geografisk karaktär utan som också innebären förskjutning utåt vad angår beslut, ansvar och produktion. Produktionens förslag innebär ett steg i den riktning som jag ovan skisserat. För mig framstår det som angeläget att lokalradion utformas som ett dotterföretag inom . I propositionen sägs att det bör ankomma på regeringen att taga ställning i frågan om storleken och sammansättningen av styrelsen i dotterbolaget. Departementschefen uttalar att lokalradiobolagets styrelse bör bestå av nio ledamöter, av vilka fem (inklusive ordföranden) utses av regeringen. Jag delar inte denna uppfattning. Jag finner det riktigare att pröva vägar som bättre sammanfaller med vad som är vanligt i vårt land i liknande sammanhang. Jag föreslåratt lokalradiobolagets styrelse utökas till elva personer, av vilka tre publikrepresentanter utses av moderbolagets bolagsstämma, tre samhällsrepresentanter av moderbolagets styrelse, tre personalrepresentanter av personalorganisationer samt två företräder moderbolagets styrelse. 1 direktiven radioutredning påpekas att en mera direkt kontakt med publiken är önskvärd. Utredningen fick i uppdrag att särskilt granska och pröva möjligheterna för ett publikinflytande på rundradioverksamheten. I propositionen föreslås att lokalradioföretaget i avvaktan på utredningens betänkande prövar olika former för publikkontakter och därvid särskilt de programkonferenser som förordas av 69. Frågan om publikinflytande har diskuterats länge, inte bara i vårt land utan också i grannländerna. Förslag har lagts fram från olika håll om tillskapande av en eller annan form av programråd, bestående av representanter för föreningar, folkrörelser och intresseorganisationer. Stundom har man använt termen lekmannanämnd. Jag vill betona att behovet av publikkontakter framstår som särskilt starkt vad angår lokalradioverksamheten. Dess program riktar sig ju till en ganska liten och geografiskt avgränsad grupp människor. Det kan alltså ligga nära till hands att föreslå en institutionaliserad form för denna kontaktverksamhet. Jag ställer mig avvisande mot tanken att konstituera programråd eller "lekmannanämnder. Jag gör detta främst av två skäl. Det är svårt, egentligen omöjligt, att formulera regler för hur ett sådant programråd eller en sådan lekmannanämnd skall utses. Här finns uppenbara risker för att stora och tungt vägande organisationer kan få ett otillbörligt inflytande på lokalradions verksamhet. Det är nödvändigt att lokalradiostationerna metodiskt håller en bred kontakt med publiken, men jag delar departementschefens uppfattning att det bör ske genom informella och icke bindande programkonferenser. Med hänvisning till vad ovan sagts får jag hemställa 1. att beslutar att lokalradions styrelse utses av moderbolagets styrelse, bolagsstämma och personalorganisationer, 2. att vad som i övrigt anförts överlämnas till radioutredning för beaktande. P. O. () GOTAB 75 9071 S