mot · FY021837 · 1975-03-06 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1975:19 om lagstiftning om skydd mot avlyssning. 1 den nämnda propositionen lägger regeringen fram förslag om nya straffbestämmelser i till skydd mot olovlig avlyssning med tekniska hjälpmedel. Det är en angelägen fråga som här aktualiseras. har handeln med olika hjälpmedel för ljudupptagning och avlyssning ökat mycket starkt. Apparaturen har förfinats och mikrofoner och sändare tillverkas i mikroformat som är lätta att anbringa och dölja i boningsrum eller på utsidan av en byggnad för avlyssning av personer som befinner sig inomhus. Det är helt klart att det stora och okontrollerade utbudet av sådana artiklar befrämjar riskerna för missbruk som är kränkande för den personliga integriteten. Mot den bakgrunden är det angeläget att det snabbt vidtas effektiva åtgärder för att motverka möjligheten att i lönndom utforska andra människors privatliv eller att i annat sammanhang utsätta människor och grupper för otillbörligt intrång. I integritetsskyddskommitténs betänkande (SOU 1970:47) beskrivs den utveckling som har medfört att man fått allt mindre format på modern elektronisk apparatur och de ökade risker detta för med sig i fråga om användning för hemlig avlyssning. Kommittén nämner en rad av de tekniska hjälpmedel som finns att köpa. Det är spikmikrofoner, mikrofoner med kamouflerade höljen, ljudkikare, telefonadaptrar m. m. All denna nya, effektiva och behändiga apparatur befrämjar olaga avlyssning. I propositionen läggs fram förslag om nya straffbestämmelser i som förbjuder sådan avlyssning eller upptagning som sker i hemlighet och som avser tal i enrum, samtal mellan andra och förhandlingar vid sammanträde eller annan sammankomst vartill allmänheten inte äger tillträde och som gärningsmannen inte själv deltar i eller som han obehörigen berett sig tillträde till. Även olovligt anbringande av tekniska hjälpmedel med uppsåt att utföra olovlig avlyssning eller inspelning föreslås bli straffsanktionerat. Detta är väsentligt, men en ny lagstiftning bör gå ett par steg längre än vad som föreslås i propositionen. Departementschefen för visserligen ett resonemang om möjligheten till åtgärder på det näringsrättsliga området, men det mynnar inte ut i något förslag. Vi anser att propositionen borde ha innehållit förslag om förbud mot okontrollerad försäljning av sådan utrustning som är särskilt lämpad för integritetskränkande avlyssning. För innehav och inköp av sådan utrustning bör krävas tillstånd på samma sätt som gäller för exempelvis explosiva varor eller vapen. En sådan åtgärd skulle inte bara förstärka skyddet mot integritetsangrepp utan också få en direkt brottsförebyggande effekt. Trots detta avvisar departementschefen tanken på näringsrättsliga åtgärder av angivet slag. Motiveringen är att en sådan lagstiftning lätt kan urholkas genom undantag, beroende på att det kan vara svårt att fastställa i vilken omfattning viss apparatur kan ha nyttiga och legitima användningsområden. Liksom i många andra fall kan sådana avvägningsfrågor finnas, men det kan rimligtvis inte avhålla samhället från att vidta åtgärder som är nödvändiga för att skydda den personliga integriteten. Samma problematik finns på många andra områden, men det hindrar inte användningen av ramlagstiftning. Om prövning för tillståndsgivning sker, ger man också möjlighet att bevilja tillstånd för dem som av legitima syften kan ha användning av den apparatur som här kan komma i fråga. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att uttalar sig för en lagstiftning innebärande att tillstånd skall erfordras för innehav, införsel och överlåtelse av teknisk utrustning för olaga avlyssning, samt 2. att hos regeringen hemställer om framläggandet av förslag till författningstext härför, i princip enligt i SOU 1970:47 s. 12 utformat lagförslag. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) i GOTAB 75 9065 S 1975