mot · FZ02152 · 1975-12-04 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:31 om ändrade beskattningsregler för pensionsförsäkringar m. m. I propositionen 1975/76:31 föreslås ändrade beskattningsregler för pensionsförsäkringar och arbetsgivares kostnader för anställds pensionering. Bakgrunden är det missbruk som skett av gällande regler för att minska skattebelopp som annars skulle ha utgått till stat och kommun. Denna skatteflykt har antagit betydande proportioner och gäller stora belopp. Som belysning av dessa förhållanden kan anföras några av de uppgifter som återfinns i livförsäkringsskattekommitténs betänkande (SOU 1975:21). Antalet s. k. P-försäkringar, där alltså premierna är avdragsgilla vid beskattningen, har ökat från 119 1963 till 149 1973. Det sammanlagda försäkringsbeloppet i sådana försäkringar har emellertid ökat från 4 819 milj. kr. till 15 936 milj. kr. Den genomsnittliga försäkringssumman ökade från . Ser man enbart till rena nyteckningar, har antalet sådana i P-försäkring ökat från 4 1963 till 10 1973. Den genomsnittliga försäkringssumman i de nytecknade försäkringarna har ökat från . har gjort en särskild undersökning om de personer som medgivits stora avdrag för pensionsförsäkringsavgifter. Denna bygger på en totalräkning av alla fysiska personer som vid den statliga taxeringen erhållit andra allmänna avdrag än underskottsavdrag på sammanlagt . Undersökningen visar att dessa inkomsttagare hade en total avdragssumma på 865,6 milj. kr., varav 691,7 milj. kr. eller utgjordes av avdrag för pensionsförsäkringsavgifter. För inkomsttagare med mindre avdrag kan den totala avdragssumman uppskattas till ca 4 750 milj. kr., varav ca 300 milj. kr. utgörs av avdrag för pensionsförsäkringsavgifter. Sådana avdrag har alltså till avgörande del betydelse för personer med höga avdrag, dvs. med höga inkomster. Av den totala avdragssumman för pensionsförsäkringsavgifter på ca 990 milj. kr. föll 227,7 milj. kr. eller på de 1 169 inkomsttagare som har dylikt avdrag på . Undersökningen visar att det genomsnittliga avdraget för pensionsförsäkringsavgifter ökar med stigande inkomst, ålder och förmögenhet. För samtliga personer i undersökningen - något över 14 000 personer - uppgick det genomsnittliga avdraget till , men för skattskyldiga med . i bruttoinkomst till . och för skattskyldiga med minst i förmögenhet till . En undersökning av yrken och 1975/76: 152 titlar hos inkomsttagare med avdrag för pensionsförsäkringsavgifter på . visar att de vanligaste titlarna är: direktör 2 180, 970, ingenjör 910, läkare 840, hemmansägare 710, åkeriägare 540, disponent 530, tandläkare 430, fru 390 och fabrikör 370. De av livförsäkringsskattekommittén föreslagna och i regeringens proposition med viss förenkling upptagna nya reglerna för beskattning av pensionsförsäkringar m. m. går i rätt riktning. Både de strängare regler som uppställs för att en pensionsförsäkring skattemässigt skall fä behandlas som P-försäkring och de direkta beloppsmässiga begränsningarna i avdragsrätten vid beskattningen minskar möjligheterna till skatteflykt. Även vid ett genomförande av förslagen i propositionen 31 kvarstår emellertid möjligheten för höga inkomsttagare att fl betydande skatteförmåner genom att teckna P-försäkringar. Enligt vår mening borde man ha gått längre i vad gäller skärpning av beskattningsreglerna. Målsättningen borde ha varit att man helt avlägsnat möjligheten att genom en kombination av P-försäkringarna och avdragssystemet vinna skattemässiga fördelar. Det problem som finns genom att begränsade grupper även efter pensionssystemets utbyggnad saknar planpension borde lösas genom att samhället erbjuder ett pensionssystem för dessa grupper. kunde, såsom anförs i det särskilda yttrandet till livförsäkringskommitténs betänkande av ledamöterna , lämpligen stå som huvudman för ett sådant pensionssystem. Frivilliga P-försäkringar i samhällets regi skulle erbjuda en rad fördelar jämfört med utredningens förslag. I det särskilda yttrandet framhålls bl. - Rätten till avdrag för P-försäkringspremie kunde helt enkelt slopas för andra försäkringar än kollektiva tjänstepensionsförsäkringar, till vilka även samhällets frivilliga P-försäkring skulle räknas. -Systemet skulle bli självkontrollerat. Pensioneringssyftet byggs in i försäkringsvillkoren. Dessa behöver inte göras generösare än vad man är beredd att godta med avseende på inkomstnivå osv. Rimligt är, att systemet görs jämförbart med ITP. Inom den ramen godtas avdrag för premie. - Även för försäkringstagarna borde systemet vara fördelaktigt. Påfallande är att frivilliga P-försäkringar är ganska dyra. Genom att sammanföra alla frivilliga P-försäkringar och standardisera dem borde de kunna erbjudas betydligt billigare. Några av remissinstanserna har gett sin anslutning till tanken på frivilliga P-försäkringar i samhällets regi. stöder sålunda helt detta förslag. anser förslaget vara intressant men framhåller att det finns många frågor att lösa om frivillig Pförsäkring skall sammanföras i ett pensionssystem i samhällets regi. För vår del anser vi att frågan om frivillig P-försäkring i samhällets regi bör utredas. En sådan utredning står inte på något sätt hindrande i vägen för att omedelbara reformer genomförs när det gäller beskattningsreglerna för pensionsförsäkringar m. m. Målsättningen måste, som redan 1975/76: 152 framhållits, vara att helt avlägsna möjligheten att vinna skattemässiga fördelar genom kombinationen av P-försäkringama och avdragssystemet. När det gäller det konkreta ställningstagandet till de i propositionen föreslagna ändringarna av beskattningsreglerna för pensionsförsäkringar m. m. måste starkt framhållas att skattereglerna även efter dessa ändringar kommer att ge stora förmåner till högre inkomsttagare. Ett avdrag för P-försäkring med högst 10 96 av A-inkomst i inkomstslaget tjänst och med högst av A-inkomst i inkomstslagen jordbruksfastighet och rörelse (vartill kommer vissa möjligheter till dispenser) samt med en övre gräns så att avdrag icke får beräknas på inkomst över 20 basbelopp innebär visserligen en skärpning men lämnar dock fortfarande utrymme för relativt stora avdragsmöjligheter för höginkomsttagare. Förutsättningen för att man skall kunna göra stora avdrag för pensionsförsäkring är liksom tidigare att man har råd att betala höga och har en hög inkomst att dra av dem från. innebär ett avdrag från inkomsten vid taxeringen med nuvarande skattesystem en större skattelättnad för en person med höga inkomster än för en person med något lägre inkomster. Avdragssystemet gynnar alltså på ett dubbelt sätt de höga inkomsttagarna och missgynnar låginkomsttagarna. Såsom framhålls i remissyttrandet års skatteutredning är det i och för sig inte självklart att skattelättnader i samband med premiebetalning skall medges i form av avdrag vid taxeringen: Den pågående översynen av skattesystemet kan t. ex. komma att visa att avräkning från slutskatten (skattereduktion) är en lämpligare metod. skatteutredning behandlar f. n. frågan om den från olika synpunkter lämpligaste formen för ett avdragssystem är avdrag vid taxeringen eller avräkning från slutskatten. Den senare formen har fördelen att skattskyldiga med lika stora kostnader för en viss avdragsgill post också får tillgodogöra sig lika stora reella avdrag. Det är svårt att rycka loss ett avdrag, som t. ex. avdraget för P-försäkringspremie, och för detta föreslå omedelbar övergång till systemet med skattereduktion. Avdragsfrågoma bör lösas i sin helhet. bör emellertid uttala att en sådan form måste sökas för bibehållna avdrag i skattesystemet att dessa får samma reella betydelse för skattskyldiga med olika inkomst. De i propositionen föreslagna avdragsreglerna synes oss alltjämt ge orimliga skatteförmåner till högre inkomsttagare som kan utnyttja P-försäkring för skattenedsättning genom de medgivna avdragen. Det bör här påminnas om att enligt livförsäkringsskattekommitténs egen bedömning den alldeles övervägande delen av nu förekommande P-försäkringar ryms inom de av oss föreslagna gränserna. "Genom förslaget stoppas enligt vår mening missbruk av . Lojala försäkringstagares dispositioner torde däremot inte påverkas nämnvärt. Då vi anser att gällande system ger från rättvisesynpunkt oacceptabla fördelar till de höga inkomsttagarna föreslår vi att avdragsrätten för till P-försäkringar ytterligare begränsas så att i inget fall avdrag får beräknas 1975/76: 152 på inkomst över 10 basbelopp. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att avdrag för P-försäkring i inget fall får beräknas på inkomst över 10 basbelopp, 2. att hos regeringen begära förslag till sådan utformning av avdragen i skattesystemet att dessa får samma reella betydelse för skattskyldiga med olika inkomst, t. ex. genom övergång till avräkning från slutskatten, 3. att hos regeringen begära utredning om frivillig P-försäkring i samhällets regi. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)