mot · FZ024 · 1975-10-15 00:00:00 — med anledning av skrivelse 1975:88 med överlämnande av årsredovisning för I Statsföretags koncernöversikt framhålles att den dominerande delen av de gångna fem årens investeringar är lokaliserad till . Hos såväl NJA som överstiger investeringsutbetalningarna . har investerat i . De investeringar som man redogör för i koncernöversikten är nödvändiga och positiva från det nordligaste länets synpunkt sett. Men det har också avslöjats hur konjunkturkänsliga de norrbottniska statsföretagen är. malmlager fick onormala proportioner beroende på avsättningsbekymmer, varför NJA och tvingades minska produktionen. Den nuvarande situationen utgör en källa till oro, inte bara för länet som helhet utan också för de anställda i respektive statsföretag. I sin årsredovisning sysslar i mycket ringa omfattning med dessa problem som dock bör uppfattas som allvarliga varningssignaler. Huvudorsaken till svårigheterna är visserligen att söka i den kapitalistiska världskrisen, men det står också klart att de i mycket stor utsträckning beror på de statliga företagens huvudsakliga inriktning på export av råvaror och halvfabrikat. När det gäller verksamhet i finns det anledning att fästa uppmärksamheten på det ständigt ökade malmuttaget i malmfältsgruvorna. Detta har tillfälligtvis dämpats något på grund av kärvare marknadsläge, men uttalade målsättning är att även i fortsättningen öka malmuttagen. Man kan med skäl hävda att denna rovdrift med malmtillgångarna utgör ett hot mot gruvsamhällena och att det i längden är nationalekonomiskt oförsvarligt. På s. 9 i årsredovisningen heter det bl. a.: Vi skulle vilja gå vidare med malmförädlingen. Längre utvecklas inte tankegången. Det är knappast tillfredsställande. Enligt vår mening är det nödvändigt med en omprövning av hela exportpolitik. Alternativet till fortsatta mycket höga malmuttag är en långt driven förädling av malmen också på malmfälten. Den nuvarande ensidiga produktionsuppläggningen kan innebära konsekvenser av katastrofartat slag för malmfälten och dess befolkning. bör igångsätta ett planeringsarbete med den målsättningen, att den helt dominerande delen av norrbottensmalmen skall förädlas före export. får malmuttaget i nuvarande gruvor inte öka utan bör successivt minska i takt med uppbyggandet av en långt driven förädling även inom malmfältsområdet. Som ett led i en förnuftig resurspolitik bör gruvbrytningen breddas till andra järnmalmsfyndigheter, varav Kaunisvaara bör komma i första rummet och öppnas för gruvdrift . Också när det gäller NJA måste perspektivet vara en mycket långtgående förädling. 80 är ett betydelsefullt steg på den vägen, men nya åtgärder för att ytterligare differentiera produktionen måste vidtas. En tredubbling av stålförädlingen jämfört med nuvarande utbyggnadsetapp borde vara en riktpunkt. Frågan om ett valsverk nämns inte i årsredovisningen trots att det är ett känt faktum att utredning av olika alternativ pågår. Vi vill som vår mening uttrycka vikten av att det blir ett valsverk, eftersom ett sådant måste betraktas som en naturlig länk i utvecklingskedjan. bör dock uttala sig mot ett samarbete med Krupp-verken, vilket har nämnts i sammanhanget. Planering för ett valsverk i egen regi bör redan nu inledas, liksom också för ytterligare differentiering av produktionen. I årsredovisningen sägs ingenting om vilka planer som föreligger när det gäller industriell spridning i anslutning till utbyggnaden av NJA. Vi efterlyser en sådan planering. Stora förhoppningar har knutits till NJA-utbyggnaden också från övriga delar av . Situationen är nu sådan att det krävs sysselsättningsfrämjande åtgärder av betydande format i en rad kommuner. Att vidta alla åtgärder för att söka åstadkomma bredast möjliga industrispridning måste därför ses som en ytterst angelägen uppgift. börsom sin mening i anslutning till koncernredovisningen framhålla, att sådant planeringsarbete måste bedrivas med största möjliga skyndsamhet. I den del av koncernredovisningen som handlar om AB heter det bl. a. att otillfredsställande lönsamhet tidigare och tilltagande råvarubrist begränsar kapacitetstillskott och produktion. Det heter också att kommer att driva förädlingen av sina produkter vidare. Den ambitionen måste hälsas med tillfredsställelse, men nog hade det varit bra om detta tema vidareutvecklats. Den statliga träindustrin, inte minst i , kännetecknas fortfarande av ett mycket begränsat produktionsregister. En dominerande del av den årliga skogsproduktionen lämnar länet helt eller delvis oförändlad. Det måste betraktas som högst otillfredsställande. Alternativet till detta är en långtgående fmförädling av pappersproduk tionen, ökad träkemisk forskning och på sågverkssidan en industriell uppföljning där hela förädlingssidan fram till trähustillverkning och möbelproduktion utvecklas. bör ge till känna nödvändigheten av att AB går i spetsen för en långt driven förädling av skogsråvaran. Det skapar ökad ekonomisk stabilitet och innebär också möjligheter till en bättre hushållning med våra skogliga resurser. I ASSI:s redogörelse (s. 16 i årsredovisningen) heter det: Vi kommer att vara aktiva vid den fortsatta omvandlingen av strukturen i svensk skogsindustri. Men först skall vi anstränga oss ytterligare en period att samla ekonomisk styrka med hjälp av främst de resurser vi nu har. Sedan kommer vi att se oss om efter nya projekt. Vi vill i detta sammanhang understryka att för sin investeringsverksamhet inte kan få vara beroende av vare sig konjunkturens svängningar eller tillgången på egna medel. Regeringen och bör anslå de medel som erfordras för en snabb och planmässig utbyggnad av den statliga träindustrin. Tillgång till nödvändigt kapital och en djärv och framsynt planering kan göra den statliga träindustrin till ett mönster när det gäller såväl användningen av råvara som produktutveckling. En annan statlig företagare utöver de här nämnda, , minskar nu i rask takt sitt utbyggnadsarbete i , vilket självfallet innebär sjunkande behov av arbetskraft. Hårdast drabbas kommun av dessa konsekvenser och utsätts för en förödande minskning av sysselsättningen. Här måste åtgärder snabbt sättas in, och det är staten som måste ta huvudansvaret. Som alternativt förslag för att lösa sysselsättningskrisen har nämnts ett aluminiumverk som skulle ge arbete åt mellan 500-800 människor. Sker inte en satsning av minst den storleken hamnar kommun i ett helt ohållbart läge. Inte någonstans i AB Statsföretags årsredovisning, som också innehåller ett kapitel med rubriken , antyds att man intresserar sig för hur det nämnda problemet skall lösas. Det måste betraktas som anmärkningsvärt efter de löften som givits på hög nivå och mot bakgrund av de enorma resurser i form av elektrisk energi som kommunen släppt ifrån sig till det övriga . bör som sin mening uttala att ofördröjligen planerar för ett uppbyggande av det nämnda aluminiumverket eller annan statlig industri av minst lika stor sysselsättningsskapande karaktär. spelar en avgörande roll i det norrbottniska näringslivet och kan inte längre få stanna kvar i sin nuvarande inriktning på i huvudsak produktion av råvaror och halvfabrikat. Inom vissa statliga sektorer sker betydelsefulla investeringar, men det gäller att snabbt gå vidare över hela fältet. De statliga företagen skall betrakta som en enhet och i sin planering utgå från detta synsätt. Nya statsföretag, där vissa regioner bör prioriteras, måste snabbt komma till stånd. De nuvarande statliga företagen skall i sin planering satsa på största möjliga industrispridning. Totalt är det angeläget att råvaruutvinningen minskar och förädlingsgraden ökar. Målsättningen bör vara att den helt dominerande delen av malm och skogstillgångar utnyttjas för en mycket långtgående förädling på hemmaplan. Mot bakgrunden av de anförda synpunkterna till den i proposition 1975:88 lämnade årsredovisningen av Statsföretag AB:s verksamhet föreslås att måtte uttala A. att gruvbrytningen påbörjas vid Kaunisvaara, såvitt möjligt ; B. att den statliga företagsamhetens utveckling - såväl som tillgodoseendet av viktiga regionala och sysselsättningsintressen - kräver en markerad nyorientering från Statsföretag AB:s sida på att utveckla industrin genom bl. 1. en långtgående förädling av den norrbottniska malmen; 2. anläggandet av ett valsverk i NJA:s egen regi; 3. industriell spridning inom regionen i anslutning till NJA:s fortsatta utbyggnad; samt 4. utveckling av den statliga träindustrin genom finförädling av pappersproduktionen, ökad träkemisk forskning samt industriell uppföljning av sågverksindustrin.