mot · FY02367 · 1975-01-22 00:00:00 — På hemmamarknaden är vikande tillgång på duktigt sjöfolk å ena sidan och sjöfartens roll i den svenska transportpolitiken å andra sidan frågor av betydelse . trafikutskott förutsatte i ett utlåtande att Kungl. Maj:t vid förhandlingarna med EG vederbörligen skulle beakta kraven på att svensk sjöfart icke skulle komma i sämre konkurrensläge i förhållande till rederierna inom EG. Det sedermera ingångna avtalet med innehöll emellertid inte några sådana garantier. Vi finnér det anmärkningsvärt att regeringen i samband med behandlingen av avtalet med icke bevakat utvecklingen på detta område. Tonnaget under bekvämlighetsflagg har snabbt vuxit. Två betydelsefulla fördelar står att vinna genom en sådan registrering. För det första får redare mot ringa avgift total skattebefrielse för alla sjöintäkter och för det andra reser bekvämlighetsländemas myndigheter inga krav på att få beskatta ombordanställdas löner. Detta har bl. a. fått besvärande konsekvenser för svenska rederier, då välutbildat svenskt sjöfolk i stigande grad lockas över till fartyg under bekvämlighetsflagg. Bekvämlighetsflagg utnyttjas såväl för fartyg som undantagslöst trafikerar utländska hamnar som av redare vars främsta motiv för bekvämlighetsregistrering är att undgå besvärande svenska säkerhets- och arbetsmarknadskrav. För att förbättra sjöfartsnäringens situation erfordras åtgärder för att lindra de nuvarande skattemässiga nackdelarna för svenskt sjöfolk, en förbättring av utbildningen av sjömanspersonalen och en lämplig stimulans åt svensk ungdom som söker sig till sjömansyrket. bör i samråd med i första hand övriga nordiska länder söka finna nya vägar för att bibehålla och stärka handelsflottans konkurrenskraft utan att därför subventionering bör komma i fråga. Ett effektivt samarbete mellan de länder som följer en liberal sjöfartspolitik måste eftersträvas. Den svenska kustsjöfartens möjligheter att hävda sig i konkurrensen med utländska rederier och med landsvägs- och järnvägstransporter är väsentligen beroende av den statliga sjöfartspolitiken. Viktiga medel för samhället är därvid investeringarna i sjöfartens infrastrukturer (hamnar, kanaler, farleder, fyrar, sjömätning, isbrytning m. ), lagstiftning berörande handelsflottan och sjötrafiken samt taxepolitiken. Ofta befinner sig den svenska kustsjöfarten i en ogynnsam konkurrenssituation gentemot utländska rederier genom annorlunda svenska klassningsregler för fartyg och genom en tolkning av internationella konventioner som ofta leder till lägre kostnader för vår sjöfart. Med tanke på kustsjöfartens betydelse inte minst för vår exportnäring, och de små och medelstora fartygens roll i vår totalförsvarsplanering, bör på denna punkt en bättre överensstämmelse med motsvarande praxis i andra länder eftersträvas. Det statliga transportstödet inom det allmänna stödområdet omfattar inte frakter med fartyg. I syfte främst att säkerställa en konkurrens på lika villkor mellan olika transportsätt också inom samt till och från det allmänna stödområdet bör transportstödet enligt vår uppfattning vidgas till att omfatta även sjötransporter. I flera europeiska länder satsar man hårt på en utbyggnad av de inre vattenvägarna. Vi förutsätter att den utredning som behandlar tar i beaktande energifrågornas stora roll i dagens samhälle som en utvärdering företas av den europeiska utbyggnaden av de inre vattenvägarna. För de svenska hamnarna innebär trafikpolitiska beslut att hamnverksamheten inte skall subventioneras vare sig av stat eller kommun och att de som tar hamnarnas tjänster i anspråk skall betala avgifter som täcker kostnaderna för hamnarna. I detta avseende befinner sig de svenska hamnarna i ett ogynnsamt konkurrensläge gentemot de stora kontinenthamnarna. Som exempel kan här nämnas att den västtyska regeringen bidrog med över 90 milj. till investeringar i hamn. I svarar holländska staten normalt för två tredjedelar av kostnaden för att iordningställa inseglingsrännor, skyddsvallar etc. i det yttre hamnområdet. Underhållsmuddringen av inseglingslederna sker helt på statens bekostnad. De franska autonoma hamnarna har förmånen av att staten står för av alla investeringar i den grundläggande infrastrukturen, dvs. inseglingsleder och yttre hamnanläggningar, slussar, dockor etc. Trafiken på de kontinentala hamnarna åtnjuter dessutom den fördelen att några statliga fyravgifter icke förekommer, och detta trots att sjösäkerhetsanordningarna ingår i de statliga åtagandena. Den statliga hamnpolitiken på kontinenten baserar sig på uppfattningen att de stora hamnarna för sjöfart är av väsentlig betydelse för respektive lands totala ekonomi och för utvecklingen av näringsliv och sysselsättning inom regionen. Konkurrensen mellan svenska hamnar och de kontinentala storhamnarna om den transoceana trafiken till och från sker sålunda ej på lika villkor. Näringslivet inte bara i utan i hela har ett starkt intresse av en nordisk centralhamn för denna trafik. Mot bakgrund härav börén omprövning ske av den statliga hamnpolitiken, bl. a. rörande fyravgifter, så att de svenska hamnarnas möjligheter till konkurrens på lika villkor med kontinenthamnarna förbättras. Åberopande det anförda hemställes A. hos regeringen anhåller 1. att regeringen ger trafikpolitiska utredningen till känna vad i motionen anförts angående den framtida statliga trafikpolitiken; 2. att motionen i vad avser sambandet mellan trafikpolitik och regionalpolitik överlämnas till trafikpolitiska utredningen för beaktande; 3. om åtgärder för att möjliggöra köp av genomgående biljetter för resor som sker med olika transportmedel; 4. att är 1976 föreläggs förslag till långsiktigt vägprogram för såväl byggande som drift av vägar; 5. att nya vägar projekteras på sådant sätt att värdefull jordbruksmark i största möjliga utsträckning skyddas från exploatering; 6. att vad som i motionen anförts beträffande taxesystemet vid SJ ges den trafikpolitiska utredningen till känna; 7. om en förutsättningslös utredning angående det svenska inrikesflygets framtida organisation; 8. att sådana åtgärder vidtas att den svenska sjöfarten tillförsäkras möjligheter till konkurrens på samma villkor som gäller EGstaternas handelsflottor; B. beslutar att transportstöd inom allmänna stödområdet även skall omfatta frakter med fartyg; C. i princip uttalar sig för anläggning och drift av vissa större vägprojekt enligt det system med avgiftsfinansiering som angivits i motionen. () () PER () i Gäddvik G. ()