mot · FY022037 · 1975-04-09 00:00:00 — av i m. fl. med anledning av propositionen 1975:30 om energihushållningen m. m. I regeringens proposition 1975:30, bilaga 2, behandlas bl. a. riktlinjer för utnyttjande av landets vattenkraftstillgångar. Som grund för diskussion och ställningstaganden ligger bl. a. utredningen och miljö, SOU 1974:22. Utredningen omfattar huvudälvama i södra och norra jämte biflöden. I betänkandet redovisas en analys av förutsättningarna för och konsekvenserna av ytterligare utbyggnad i områdets större älvar. Vidare lämnas förslag till rangordning av olika eventuella vattenkraftsutbyggnader med hänsyn till deras värde från kraftekonomisk synpunkt och till deras inverkan på motstående intressen. Rangordningen har redovisats i fem klasser, 0-4, alltefter bevarandevärdet i de olika projekten. Till klass 4 har således hänförts projekt som berör större sammanhängande älvsträckor där flera riksintressen för bevarandet samverkar. Dessa älvsträckor har enligt utredningsmannen såväl nu som för framtida generationer sådant värde i outbyggt skick att inte ens mycket stor nytta från kraftsynpunkt kunnat motivera placering i annan klass. Utredningsmannen rekommenderar bestämt att de älvsträckor som berörs av projekten undantas från utbyggnad. Klass 3 som således har något lägre bevarandevärde enligt utredningen har delats i två undergrupper, 3 a och 3 b. I beskrivningen till klass 3 anförs bl. a.: Inom denna klass återfinns många av de stora och mycket kontroversiella projekten. Klassen måste betecknas som i hög grad bevarandevärd, men om man trots detta finner en utbyggnad upp till denna nivå nödvändig bör sådana projekt inom klassen som förts till en undergrupp 3 a i första hand väljas. Det främsta kriteriet vid delningen av klass 3 i undergrupperna 3 a och 3 b har varit den betydande kraftnytta som kan redovisas beträffande de projekt som förts till grupp 3 a. I propositionen föreslås en utbyggnad av ca . Därvid skulle , i ovan berört område, komma i fråga för prövning i vanlig ordning genom de projekt som i utredningen tillförts klasserna 0, 1 och 2 med undantag av i . Förslaget innebär att ställningstagande för ev. utbyggnader i såväl Mellanljusnan som Härjedalsljusnan uppskjuts , och denna tidsfrist hälsar vi med tillfredsställelse. Då emellertid det i propositionen redovisade utredningsförslaget SOU 1974:22 med tillhörande klassificering kommer att ha stor betydelse för i vilken omfattning och ordning eventuell fortsatt utbyggnad kommer att ske vill vi här ta upp klassificeringen av vissa projekt i Ljusnans dalgång. Mellanljusnan har av utredningen klassats tillhöra 3 a och Härjedalsljusnan klass 3 b. Enligt vår mening bör båda dessa grupper flyttas upp i klass 4. Mycket vägande skäl för en dylik förändring har anförts av många remissinstanser, som , planverket, , , lantbruksstyrelsen, kammarkollegiet, , , m. fl., vilka vi åberopar. Därutöver vill vi särskilt framhålla följande: och kommuner har upprepade gånger uttalat att ifrågavarande projekt i Ljusnan ej får byggas ut och att de bör tillhöra klass 4. Kommunernas beslut anser vi bör väga mycket tungt i detta sammanhang. Utredningsmannen i "Vattenkraft och miljö har själv uttalat mycket starka skäl för bevarandet av Ljusnan och ansett att ur bevarandesynpunkt hela Härjedalsljusnan samt två projekt av fyra i Mellanljusnan (Forsänge, Ångra) bör placeras i klass 4. En mycket kraftig opinion mot utbyggnad av Ljusnan har bildats i området. En sociologisk undersökning har redovisat att 65 96 av den lokala befolkningen sagt nej till utbyggnad av Mellanljusnan, 15 96 ja medan övriga ej har angivit någon bestämd uppfattning. I har likaledes starka opinionsyttringar gjort sig gällande. Hela Ljusnans dalgång har i olika sammanhang förklarats ha mycket stort riksintresse. Detta gäller bl. a. för kulturminnesvården, den vetenskapliga naturvården och det rörliga friluftslivet. Den relativa närheten till stora befolkningsområden framhäver detta värde ytterligare. I propositionen 46 angående Planering och samordning av samhällets insatser för rekreation och turism markeras ytterligare den betydelse dalgången har från turistoch rekreationssynpunkt. Kraftutbyggnadsintressena har prioriterats, och de från bevarandesynpunkter värdefullaste områdena har redan gått förlorade. Med den ringa andel som är kvar bör bevarandesynpunkterna på återstående orörda älvdelar tillmätas särskilt högt värde. I har redan stora ingrepp verkställts till förmån för kraftutvinning, särskilt genom de stora regleringsdammarna Lossen, och . Enligt vår mening bör en utredning närmare studera verkningarna av redan gjorda ingrepp samt konsekvenserna av ev. nya projekt innan ytterligare utbyggnad sker. Med hänvisning till ovanstående hemställs att vid behandlingen av propositionen 1975:30, bilaga 2, uttalar 1. att Mellanljusnan och Härjedalsljusnan hänföres till klass 4 i den klassificering som skall ligga till grund för det fortsatta vattenkraftsutnyttjandet, 2. att en utredning verkställs om de konsekvenser som en vidare utbyggnad kan ha från miljö-, rekreations-, kulturminnesvårds-, naturvårds- m. fl. synpunkter innan ytterligare utbyggnaderav kraftverk eller regleringsdammari Ljusnans dalgång får komma till stånd. . () i () ()