mot · FY02179 · 1975-01-16 00:00:00 — om begränsning av råvaruexporten från malmfälten, m. m. Det är ingen överdrift att säga att malmfältskommunernas väl och ve huvudsakligen står och faller med malmhantering. Detta är på sitt sätt oroande och skapar en osäkerhet som inte enbart är betingad av möjligheterna till svängningar i malmkonjunkturerna. Med nuvarande brytningstakt kommer malmen att ta slut inom en icke allt för avlägsen framtid. kommer att producera drygt järnmalm, varav en del halvförädlas till slig och kulsinter. Det har också framgått att förbereder sig för en språngartad utveckling av brytningstakten så att man kommer upp till malm. Mot den bakgrunden skall man bl. a. se 300-miljonersinvesteringen på hamnbygget i . kommer då att hämtas upp ur Kirunagruvan, från och 3 å från . Med ett sådant uttag får berörda gruvor ingen lång livstid. För skulle det, enligt uppgifter, kunna handla om högst , för Svappavaaragruvan och möjligen för . Det är ett hotfullt kort perspektiv för gruvorna och även för samhällena som i stor utsträckning står och faller med gruvdriften. Oron över detta förhållande blir allt större bland människorna i malmfälten, och allt starkare blir också kraven på att dels skall minska brytningstakten, dels satsa på ökad förädling och annan industri. I ett uttalande från fackliga centralorganisation kommer denna oro till uttryck. Där heter det bl. och samhällen står och faller med malmhantering. Detta är tyvärr en sanning och kommer att vara det framåt - ända till dess att annan industri har etablerats och kan överta ansvaret för sysselsättningen. Ytterligare en bitter sanning är att malmen kommer att ta slut. När den dagen infaller är ännu för tidigt att ta ställning till. Men klart är att denna gruvans kan påverkas genom ökade eller minskade uttag av malm. har kännetecknats av en ständigt ökad brytningsvolym och har företaget lämnat uppgifter om att ytterligare utökning av råmalmsuttag i Malmbergsgruvan kommer att ske. En utbyggnad av utlastningskapaciteten i vittnar om ambitioner att totalt öka exporten, främst av råmalm. Allt detta oroar i hög grad gruvarbetarna och invånarna i de båda samhällena. Ökad brytning betyder även en snabbare avsänkning av gruvan, högre brytningskostnader och därmed sämre konkurrensläge, försämring av arbetsmiljön, kontinuerlig skiftgång och därmed svårigheter att anpassa fa miljens gemensamma fritidsintressen. Ett alternativ till den ökade råmalmsexporten bör vara en ökad förädling till järn och stål än vad som är fallet . bör ha ansvaret för att sådan utbyggnad sker inom järn- och stålhanteringen. Tidningen har också uppmärksammat vad som håller på att ske. Under rubriken går man till attack mot rovbrytning och påpekar vilken kort livslängd man därmed också ger gruvsamhällena. Tidningen finner det märkligt att gigantiska exportplaner inte togs upp i samband med beslutet om 80 och varnar för kommande generationers dom. kommunisterna och dess har varnat för konsekvenserna av denna rovbrytning och fört kampanj mot densamma. Också i samband med beslutet om 80 uttrycktes i vpk:s partimotion stark oro över höga exportambitioner som det inhemska malmbehovet ökar. Man framhöll också det nödvändiga i åtgärder för att få till stånd en mera balanserad utvinning av länets malmtillgångar genom öppnandet av nya gruvor. När det gäller det statliga gruvbolagets fortsatta politik bör enligt vår mening tre saker skjutas i förgrunden. Råvaruexporten bör minskas till rimligare proportioner, inte minst med hänsyn till gruvornas livslängd och vårt lands framtida behov. Hela , inte bara , och , är beroende av en förnuftig exploatering av dessa tillgångar. Rovdrift av malmen innebär ett uppenbart katastrofhot såväl mot hela länet som mot gruvsamhällena. exportpolitik bör därför revideras. bör verka för långtgående förädling av malmen i stället för att satsa på oupphörligt ökad brytning. Det kan ske genom upprättandet av ett andra statligt järnförädlingsverk förlagt till malmfälten, men också genom upprättandet av annan typ av industri. Det skapar större trygghet för människorna i malmfälten, det innebär bättre hushållning med råvaran och det är nationalekonomiskt förnuftigt. Återhållsamhet med malmutvinningen i redan etablerade gruvor innebär att nya fyndigheter måste exploateras. Gruvbrytningen i bör breddas, och det finns också förutsättningar härför. bör därför gå in för ett långsiktigt program, innebärande intensifierad malmletning och prospektering och ett snabbt öppnande av redan kända malmförekomster. Dit hör främst Kaunisvaara och Mertainen. 1 båda dessa fall är förberedelserna så långt framskridna att gruvbrytning snabbt kan startas. En rad skäl talar för att radikalt bör lägga om sin politik. Det statliga gruvbolaget får inte låsas fast vid gigantiska exportplaner utan måste ges sådana direktiv att malmen bryts i normal takt och med tanke på gruvornas och samhällenas livslängd. Det är lika viktigt att en del av miljarderna från gruvbrytningen i malm falten investeras i form av förädlingsindustri. råder oro för framtiden hos invånarna i malmfälten. Med full rätt kräver man en annan framtidsförsäkring än den man kan skönja i uttalade planer. Med hänvisning till det anförda föreslås att uttalar sig för 1. en dämpning av råvaruexporten från malmfältsgruvorna, 2. att regeringen ger att verka för ökad förädling och industrialisering i och kommuner, 3. att regeringen anmodar att skyndsamt utarbeta en plan för breddad gruvbrytning i genom exploatering av nya redan kända malmfyndigheter. (vpk) (vpk)