ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY02859 · 1975-01-15 00:00:00 — av m. fl. om förbud mot spridning av vägsalt. har vägförvaltningama alltmer övergått från sändning av isbelagda vägar till spridning av salt och sulfatlut för upplösning av is och snö i syfte att eliminera halka och åtföljande olycksrisker för bilisterna. Åtgärderna har en vällovlig målsättning, men tyvärr kommer andra olycksrisker in i bilden. På grund av den smutsiga snösörjan blir sikten nedsatt med ökade besvärligheter för förarna som följd. En nästan samstämmig opinion bland bilisterna föredrar sändning framför andra metoder att minska halkriskerna vid vinterkörning. Den kostnadsmässiga vinst, som motiverar saltning i stället för sändning av vägarna, motverkas av den skada bilarna utsätts för genom korrosion av salter och andra ämnen, som det utspridda materialet innehåller. Rostskadoma på bilarna blir betydande, och kostnaderna mycket kännbara för bilägarna. Det torde därför inte råda något tvivel om att det från nationalekonomisk synpunkt icke är försvarbart att påföra vägarna sådana kemiska ämnen som väsentligt nedsätter bilarnas hållbarhet och användningstid. Infiltration av brunnar och vattentäkter har också blivit en icke önskvärd följd av vägsaltningen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening uttalar att spridning av vägsalt måtte upphöra. BO () ()
mot · FY02860 · 1975-01-23 00:00:00 — av m. fl. om SJ:s pensionärsbiljetter. Frågan om ändrade regler för det s. k. 67-kortet har varit föremål för många motioner. Förmånerna har visserligen successivt förbättrats, men fortfarande finns det anledning att ytterligare söka underlätta pensionärernas möjlighet att till rimliga kostnader färdas på SJ. Förbättringarna torde inte få den generella verkan som vi motionärer avser genom att som trafikutskottet uttrycker det i sitt betänkande 1974:10 "problemet i övrigt torde få lösas inom ramen för samhällets åtaganden i övrigt på det sociala området". måste exempelvis pensionärer, som utnyttjar allmänna kommunikationsmedel, ha hjälp under resan av någon som kan medfölja som vårdare. Vi anser att det vore befogat att även vårdaren i sådana fall omfattas av den hjälpta personens rabattförmåner. Vid långväga resor är pensionärer ofta i behov av sovvagn för att över huvud taget kunna orka med en järnvägsresa. Innehavare av 67-kort bör därför medges rätt att erhålla sovplats i 2-bäddskupé oavsett om vederbörande färdas i I eller II klass. Därigenom skulle medföljande maka/make kunna få färdas i samma kupé liksom vid behov även medföljande vårdare. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att SJ anmodas att 67-kortsförmånen utvidgas att gälla även medföljande vårdare, 67-kortet skall berättiga till sovplats i 2-bäddskupé oavsett om den resande betalt för resa i I eller II klass. HANS () ()
mot · FY02861 · 1975-01-24 00:00:00 — om ökad forskning rörande bilbälten för barn. Frågan om bilbälten eller ej har varit ett livligt debatterat ämne. Det har emellertid blivit alltmera uppenbart och alltmera accepterat att användning av bilbälte är en faktor, som mycket effektivt kan reducera antalet dödade och skadade i trafiken. Regler som effektivt kan främja användningen av sådant bälte är därför av mycket stor betydelse. gäller också skyldighet att använda bilbälte, där sådant är monterat, för sittplatser i framsäte. Ett stort och viktigt undantag finns dock. Barn är generellt undantagna från användningsplikten. Skyddseffekten hos bilbältet är beroende av bl. a. den åkandes kroppskonstitution och möjligheterna att väl anpassa bältet efter kroppen. Problemen aktualiseras i första hand i fråga om barnen men gäller även andra kortvuxna personer. Av betydelse är såväl vikten som längden hos den åkande. I vad gäller vikten har verkställda undersökningar visat att bilbältet ger en god skyddseffekt inom viktintervallet . Hos småbarn, där kroppsvikten ligger klart under den angivna gränsen, , är skelettet mera deformerbart och kroppsproportionen avviker från de vuxnas. Särskilt påtaglig är disproportionen mellan huvud och hals, vilket kan innebära ökad risk för nackskador. Kort kroppslängd kan medföra att bältet ligger an mot den åkandes hals och ökar skaderisken vid häftig inbromsning. De normer som gäller för anbringande av fästpunkter för bilbälte är så utformade att en gräns för minsta kroppslängd har satts . När det gäller barnen har den nedre gränsen för användning av bilbälte av praktiska skäl bestämts som en åldersgräns - - även om det med hänsyn till barns mycket varierande vikt och längd även i samma ålder hade varit sakligt sett mera korrekt att formulera undantaget så att det omfattat personer som ej uppnått en vikt om och en längd om . För de allra minsta finns bra skydd - dock ej obligatoriskt - i form av särskilda barnstolar som placeras i framsätet med ryggen i bilens färdriktning. Problemet uppstår barnet börjar växa över kanten på barnstolen och kvarstår tills barnet blir och obligatoriskt måste använda bilbälte. Det finns på den svenska marknaden inget godkänt bilbälte för denna speciellt känsliga grupp. Stora svårigheter är förknippade med problemet att finna en lösning som tillgodoser såväl rimliga krav på barnens säkerhet som barnens krav på en viss rörelsefrihet i bilen. Det är därför särskilt viktigt att man från samhällets sida såväl initierar som följer upp redan pågående forskning på detta område. Med anledning av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om att trafiksäkerhetsverket får i uppdrag att initiera och nära följa upp redan pågående forskning i syfte att få fram säkra bilbälten för barn i åldrarna . () ()
mot · FY02862 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om kompetenskravet för motorcykelförare. Vid fyllda äger man rätt att ta körkort för lätt motorcykel max. 125 cc (A=motorcykelkörkort). Vid fyllda äger man rätt att ta körkort för bil (B=bilkörkort). 1 båda fallen skall först teoretisk och praktisk utbildning genomgås. I den praktiska utbildningen för bilkörkort ingår ingen träning för motorcykel, men bilkörkortet ger trots detta automatisk rätt att föra tung motorcykel (över 125 cc) i trafiken (). Med rätt stor säkerhet kan sägas att de allra flesta bilkörkortsinnehavare har ingen eller ringa kunskap om hur en motorcykel körs respektive hur den fungerar vid olika väglag och hur den skall behandlas vid olika situationer som kan uppstå i trafiken. En nybliven bilkörkortsinnehavare kan med lagens rätt köpa sig en tung motorcykel och utan särskild undervisning ge sig direkt ut i trafiken. Körkort för lätt motorcykel vid fyllda leder automatiskt till körkort för tung motorcykel vid fyllda men ej till rätt att föra bil. Detta kan accepteras då utbildning har genomgåtts för lätt motorcykel och rutin att föra motorcykel har erhållits . Liksom det krävs särskilda kunskaper för att fä rätten att föra tyngre lastbil (s. k. trafikkort) bör för motorcykel krävas särskild kunnighet och ej accepteras den utbildning som ges åt bilförare, då denna utbildning inte leder till kunskap och träning i hur en motorcykel skall hanteras i framför allt oberäknade situationer i trafiken. Mot bakgrund av det anförda begär vi 1. att hos regeringen begär att separering görs av motorcykelkörkort så att rätt att föra motorcykel ej följer av bilkörkortet, 2. att hos regeringen begär att särskild praktisk utbildning skall krävas för körkort för motorcykel. () ()
mot · FY02863 · 1975-01-24 00:00:00 — om postverkets skadeståndsskyldighet vid försening av postförsändelse. Enligt beslut av riksdag skall bestämmelser om postverkets ansvarighet för försändelser och medel, som mottagits till postbefordran, i fortsättningen meddelas av Kungl. Maj:t eller, efter Kungl. Maj:ts bemyndigande, av postverket. Maj:t uppdrog därefter åt postverket att fastställa de föreskrifter rörande verkets ansvarighet för försändelser och medel som skulle tillämpas efter utgången av . I 3 § postverkets kungörelse (SFS 1966:120) angående postverkets ansvarighet för försändelser och medel stadgas att postverket bl. a. är fritt från ansvar när förlust eller skada orsakats av försening. Enligt uttryckligt stadgande i paragrafens sista stycke ansvarar postverket inte för indirekt skada eller utebliven vinst. Detta stadgande torde i många fall stå i strid med vad som kan uppfattas som rätt och rimligt. Detta gäller inte minst de fall där tipskupong eller V 5-bong inlämnas till posten men genom försummelse eller olycksfall i arbetet inte vidarebefordras till rätt instans i rätt tid. I de fall kunden - om försändelsen inkommit i rätt tid - skulle ha vunnit ett större eller mindre belopp vägrar således postverket med hänvisning till ovan nämnda kungörelse att ge den skadelidande någon som helst ersättning för den skada kunden förorsakats. Vid riksdagsbehandlingen anförde bevillningsutskottet i sitt betänkande (BeU 1965:52) att åtskilliga skäl framförts såväl för som mot att bestämmanderätten över postverkets ansvarighet av helt eller delvis delegerades till Kungl. Vid sitt ståndpunktstagande att regleringen av ansvarigheten fortsättningsvis borde överlåtas på Kungl. Maj:t fäste utskottet särskild vikt vid de uppgifter som i propositionen lämnats om skadeståndsansvarets ringa ekonomiska betydelse i förhållande till postverkets totala årliga driftskostnader och till att i praktiken den helt övervägande delen av skadeståndsanspråken - såväl antals- som beloppsmässigt - avser rörelsegrenar, vilka inte är monopolskyddade. anförde vidare: "Härtill kommer i fråga om den monopolskyddade verksamheten, att av poststyrelsen utfärdade ansvarighetsföreskrifter kan bli föremål för överprövning i olika hänseenden. 1 ovan anförda fall syns det dock oförsvarligt att en statlig myndighet som har monopol på att befordra brev och tar ut monopolpris för denna service inte anser sig ha något ansvar för att den sköts på ett godtagbart sätt. Starka skäl synes därför föreligga för en skärpning av postverkets ansvarighet vid skada uppkommen genom försening. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att bestämmelser utfärdas som innebär att postverkets ansvarighet skärps i de avseenden som anges i motionen.
mot · FY02865 · 1975-01-24 00:00:00 — om postnummer i telefonkatalogens adressuppgifter. I vårt alltmer komplicerade samhälle är det angeläget att förenklingar som utan störresvårigheter är möjliga verkligen kommer till stånd. En sådan förenkling som utan större olägenhet för berört verk skulle kunna genomföras är att de adressuppgifter som lämnas i telefonkatalogen görs fullständiga, således även med postnummer. Det skulle också kunna vara ett exempel på behovet av ökad samordning mellan statliga verk, i detta fall mellan två verk med näraliggande uppgifter. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om att skyndsamma åtgärder vidtas för att åstadkomma den kompletteringen av telefonkatalogen att fullständiga adressuppgifter, inbegripet postnummer, fogas till namnuppgifterna.
mot · FY02866 · 1975-01-23 00:00:00 — av m. fl. om särskilda behörighetskrav för förare av utryckningsfordon. Behovet av kunnig, vältränad och lämplig personal vid ambulanstransporter är en förutsättning för snabb och säker transport. får ambulanspersonal taga hand om svåra fall vid trafikolyckor eller andra katastrofer. Detta kräver speciella egenskaper hos vederbörande, ett starkt psyke, psykisk balans, förmåga till snabba beslut osv. krävs endast vanligt körkort för ambulansförare,och man kan starkt ifrågasätta om inte det föreligger stora skillnader i den psykiska anspänningen mellan att vara förare av vanligt motorfordon och förare av ambulans. Specialkurser för förare finns, men enligt en av gjord undersökning har hela 57 96 endast vanligt körkort. Att övningsköra utryckningsfordon är f. n. förbjudet, ett förhållande som minskar förutsättningarna för vederbörande att själv känna sig för. Motororganisationerna har i olika sammanhang undrat huruvida inte en enhetlig utbildning av alla förare av utryckningsfordon vore att föredraga. Med hänsyftning till ovanstående hemställs 1. att till regeringen uttalar som sin mening att förare av ambulans obligatoriskt skall inneha tilläggsutbildning, 2. att hemställer att regeringen överväger huruvida samtliga förare av utryckningsfordon skall inneha enhetlig utbildning.
mot · FY02867 · 1975-01-24 00:00:00 — om slopande av den generella hastighetsbegränsningen på väg utanför tätort. De generella hastighetsbegränsningar sorn nu gäller på vägar utanför tätorter kan verkligen diskuteras. Att inte begränsningarna respekteras av flertalet bilister är allmänt omvittnat. Det beror väl ofta på att bilisterna inte uppfattar hastighetsbegränsningarna som befogade. Den hastighet som kan vara befogad kan ju också vara helt onödig beroende på trafikintensiteten. Bilisten har också skyldighet att anpassa farten efter rådande omständigheter, vilket ibland tagits till intäkt för att neka önskade ytterligare fartbegränsningar inom tätorter där behoven av fartbegränsningar kan vara starkt befogade. Om övervakningen från polisens sida skall bli så effektiv att fartbegränsningsbestämmelserna följs utanför tätorterna, krävs enorma polisinsatser. Dessa poliser behövs på annat håll. När det gäller brott mot enskilda skulle dessa polisinsatser säkert vara mer nödvändiga. Eftersom trafikanterna är skyldiga att anpassa farten till rådande förhållanden även utan fartbegränsningsskyltar, synes det lämpligt att besluta att för alla vägar utanför tätorter uppsatta begränsningsskyltar endast anger rekommenderad högsta fart och att överträdelse av dessa rekommenderade farter endast skall beivras om den varit orsak till trafikolycka. Eventuellt skulle genom särskild märkning på trafikskyltar kunna anges om det är rekommenderad fart som avses med skyltningen. I princip torde dock samtliga generella hastighetsbegränsningar utanför tätorter kunna omvandlas till rekommenderade begränsningar. På detta sätt skulle många poliser kunna sättas in på andra områden där större polisinsatser framstår som nödvändiga och mycken irritation i trafiken skulle undvikas. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begära» generella hastighetsbegränsningar på vägar utanför tätorter skall omvandlas till rekommenderade farter.
mot · FY02869 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om enhetlig bullerlagstiftning. Under hänvisning till vad som anförts i motion 1975:768 av m. fl. att uttalar att regeringen skyndsamt bör utfärda de av 1971 begärda tilläggsdirektiven till trafikbullerutred () () ningen angående enhetlig bullerlagstiftning. G. () PER () i Gäddvik
mot · FY02872 · 1975-01-23 00:00:00 — av m. fl. om viss försöksverksamhet vid avseende djurhälsovård. Utvecklingen inom animalieproduktionen under i har på ett markant sätt förändrat husdjurens miljö. Detta har medfört ständigt nya krav på veterinärmedicinen i vad gäller sambanden miljö-djurhälsa-djurskydd. Ett uttryck för detta är de nya bestämmelser i djurskyddslagen som antagits av vårriksdagen 1973. Häri stadgas bl. a. att veterinärmedicinsk granskning av djurmiljöer skall ske innan om- eller nybyggnad får äga rum. I propositionen 1973:31 anförde departementschefen: Det föreslagna tillägget till 2 ii DL ger Kungl. Maj:t eller myndighet som Kungl. Maj:t bestämmer befogenhet att meddela inte bara bestämmelser om förprövning utan också andra föreskrifter beträffande djurstallar som år påkallade från djurskyddssynpunkt. Sådana föreskrifter kan t. ex. avse inredningsdetaljer i stallar eller normer för det utrymme som varje djur skall ha i burar, boxar eller liknande förvaringsrum. Föreskrifterna kan också gälla utformningen av stall eller annat förvaringsrum som inte omfattas av förprövningsskyldighet. Genom bemyndigandet får samhället möjlighet att vid behov snabbt ingripa med föreskrifter som kan anpassas till utvecklingen på djurhållningens område. För att genomföra dessa intentioner krävs försöksverksamhet avseende praktiska djurmiljöförhållandens inverkan på djurhälsan. Forskning på detta nya område har bedrivits och bedrivs av och husdjurshygien. Vid dess avdelning i finns redan utrymme för ändamålet. De resultat som kan förväntas av verksamheten ger underlag för de djurskyddskunnigas och lantbruksnämndernas bedömningar men även för en kontinuerlig uppföljning och komplettering av djurskyddsanvisningarna till ledning för hälsovårdsnämnderna. Detta är angeläget inte minst mot bakgrund av de successiva tekniska förändringar som sker och vilkas fördelar ej kan rätt utnyttjas utan att en försöksverksamhet jämväl inriktas på djurhälsofrågor. Mot bakgrund härav har i årets petita begärt medel för att kunna inrätta en försöksavdelning. Kostnaderna beräknas till . för försöksledare och . för biträdespersonal, resor m. m. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att bemyndiga regeringen att vid Skaraavdelningen av och husdjurshygien inrätta en försöksavdelning, 2. att till : Förvaltningskostnader för /76 anvisa, ett i förhållande till regeringens förslag, med . höjt förslagsanslag på , 3. att till : Försöksverksamhet för /76 anvisa ett, i förhållande till regeringens förslag, med . höjt reservationsanslag på . () i Heden () i Vrångebäck
mot · FY02873 · 1975-01-01 00:00:00 — 1. att hos regeringen begär omarbetning och förslag beträffande miljöskyddslagen med beaktande av de synpunkter som i motionen anförts, 2. att under H 8 i propositionen 1975:1 bilaga 11, , som reservationsanslag anvisar ett till . 3. att under H 11 i propositionen 1975:1 bilaga 11, , som reservationsanslag anvisar ett till . uppräknat belopp, samt 4. att underH 12 i propositionen 1975:1 bilaga 11, , beslutar antaga ändrade regler för statsbidrag till kommunala avloppsreningsverk i enlighet med förslag från och i samband därmed beslutar vidga ramen för statsbidrag till sådana reningsverk, så att bidrag kan beviljas intill ett belopp av . för /76. (vpk) i (vpk) i (vpk) (vpk) PER (vpk) (vpk) i GOTAB 75 8692 S 1975
mot · FY02881 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om beredskapslagring av brödspannmål. I budgetpropositionen 1975, bilaga 11, , föreslår departementschefen en utökning av beredskapslagringen av brödspannmål med och att denna lagring skall ske av skörd. I tilläggsstat till riksstaten har också anvisats 30 milj. kr. för denna utökning av beredskapslagret. Förslaget bygger på statens jordbruksnämnds förslag om utökad beredskapslagring av brödspannmål. Det råder ingen tvekan om att det är en riktig åtgärd att öka beredskapslagret av brödspannmål. Därmed stärks vårt oberoende vid eventuell avspärrning som årsmånsvariationer i avseende på den inhemska skördens storlek och kvalitet kan mötas med större tillförsikt. Därmed ges också möjlighet till en snabbare och effektivare internationell hjälp i bristsituationer liknande den vi nu befinner oss i. Vi har därför ingenting att erinra mot departementschefens förslag om utökad lagerhållning. Vi tror att det är en riktig åtgärd som bör säkerställas för framtiden. Vi anser däremet inte att denna lagring bör ske av skörd utan uppskjutas i avvaktan påen något bättre internationell försörjningssituation. Härigenom möjliggörs en större omedelbar hjälpinsats för katastrofdrabbade länder, vilket torde ligga i linje med uttalande och beslut . Det bör, med de ändå rätt stabila brödsädesskördarna vi har i , inte vara någon omedelbar risk för den inhmeska försörjningen om en utökning av lagerhållningen uppskjuts. Det finns ju också möjligheten att i särskild grad stimulera fram en ökad vårveteodling under innevarande år. Särskilt med tanke på den minskade höstsådden måste detta vara en klok åtgärd. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att beslutar att den av regeringen föreslagna utökningen av beredskapslagret av brödspannmål skall ske tidigast av skörd. () () () i Skärstad
mot · FY02883 · 1975-01-23 00:00:00 — av herrar i Öskevik och i om en skaderegleringsfond för skada av fridlysta djur. I svaret på en enkel fråga i angav chefen för efter vilka principer ersättning utgår för skador av fridlysta djurarter. Ersättning för skador av större rovdjur på tamdjur och av kronhjort på gröda m. m. utbetalas från ett av anvisat anslag enligt givna regler. För skada av älg på gröda m. m. beviljas ersättning ur älgskadefonden enligt kungörelsen om älgavgift. När det gäller skadegörelse av andra fridlysta djur har regeringen uttalat att ersättning kan ges efter prövning från fall till fall. Ingen vill medverka till ett utrotande av djurarter. Fridlysning och reglerad jakt måste för vissa arter tillgripas om utrotning ej skall ske. Bävern är ett exempel på en sådan djurart. Den var, enligt , utrotad med återinplanterades . har bäverstammen ökat i antal och spritt sig, så att omfattande skadegörelse i vissa fall har konstaterats. Ett sådant konkret fall utgör bäverskador på skyddsvallar, anordnade av Tysslinge Sjösänkningsbolag i län. Skyddsvallarna, som under 1960talet reparerades för en kostnad av ca , varår 1974 enligt besiktning av lantbruksnämnden så perforerade av bäverns boplatser, att det krävdes omedelbara och omfattande åtgärder för att återställa av i godtagbart skick. Kostnaderna härför beräknades av lantbruksnämnden till . beviljades Sjösänkningsbolaget ett statligt anslag på . för detta ändamål. Härskall inte diskuteras skäligheten i kostnadsfördelningen. Vi vill emellertid påpeka svårigheterna för de skadedrabbade att kunna göra gällande sina krav då fasta regler för ersättning av skada inte finns. Principen bör vara att den som drabbas av skada, förorsakad av fridlyst djurart, bör erhålla ersättning för hela den skada som åsamkats. Relativt enkla regler bör kunna fastställas för skadereglering. Bidrag bör också kunna utgå till förebyggande åtgärder, där sådana bedöms nödvändiga för undvikande av skador. För att ernå enklaste möjliga bidragsrutiner bör en fond inrättas varur ersättning utgår i bidragsberättigade fall. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar 1. att hos .regeringen begära förslag om regler för utbetalning av ersättning för skada förorsakad av fridlyst djurart enligt vad som anförts i motionen, 2. att hos regeringen begära förslag om en skaderegleringsfond enligt motionens syfte. () i Öskevik
mot · FY02884 · 1975-01-24 00:00:00 — av herrar i Hamburgssund och om höjt anslag till kursverksamhet på fiskets område. 1 budgetproposition (bil. 11. p. E 4) föreslås att till kursverksamhet på fiskets område för /76 anvisas ett reservationsanslag om . För /75 utgår anslag med . Enligt beräkningar torde behovet /76 ligga på . Det föreslagna anslaget kommer ej att räcka till för det avsedda ändamålet. Kursverksamheten på fiskets område måste med största sannolikhet utökas avsevärt under kommande budgetår. Detta har sin grund bl. a. i ökande krav på bokföringsskyldighet för vissa grupper av yrkesutövare, bl. a. fiskare. I samband härmed måste kurser i ämnet bokföring och redovisning anordnas på de flesta fiskelägen efter hela den svenska kusten. En uppräkning av anslaget är därför nödvändig för att dessa kurser skall komma till stånd samt också på grund av ökade kostnader för arvoden, traktamenten, reseersättningar etc. Med hänvisning till ovanstående hemställs att måtte besluta höja det föreslagna anslaget till kursverksamhet på fiskets område till . för /76.