mot · FY02914 · 1975-01-24 00:00:00 — av i m. fl. om kustsjöfartens kapitalbehov. På grund av långa kustlinje och genom att de stora insjöarna är förbundna med havet genom kanaler är transporter med kusttonnage mycket ändamålsenliga. Sjötransporter är dessutom energisnåla och miljövänliga. I de trafikprognoser som redovisades räknade man med att inrikessjöfartens andel av det totala godstransportarbetet i landet skulle öka . skulle sjöfartens andel vara av de totala transporterna i landet. Sett mot den bakgrunden är den snabba minskningen av det svenska kusttonnaget mycket betänklig. Sålunda sjönk antalet kustfartyg från 178 1/1 1974 till 150 1/1 1975,bruttotonnaget sjönk undersamma tid med 9 301 brt till 70 172 brt. Tillbakagången för den mindre sjöfarten framgår också av den utredning som har gjort för statens lånefond för den mindre skeppsfarten. Enligt denna utredning minskade antalet sysselsatta i kustsjöfarten från 12 667 till 4 427. Vidare har det utländska tonnagets andel av inrikessjöfarten ökat från till 20 96. Utredningen finner att en av anledningarna till det svenska tonnagets svaga konkurrenskraft är bemanningsbestämmelserna, där den svenska tolkningen av mätningsreglerna spelar stor roll. Att denna tolkning speciellt missgynnar de mindre fartygen visas av följande exempel. Om man sätter lönekostnaderna för ett svenskt fartyg om 999 brt och med en maskin på 1050 hk till 100, så är samma kostnader för ett identiskt norskt fartyg 91,2, ett danskt 62,8 ett finskt 71,4, ett belgiskt 58,9, ett holländskt 66,3, ett engelskt 48,5 och ett västtyskt 75,0. Om man på samma sätt sätter lönekostnaderna för ett svenskt fartyg om 2670 brt och en maskin på 2450 hk till 100, så är kostnaderna för ett identiskt norskt fartyg 102,8, för ett danskt 80,3, för ett finskt 78,2, ett belgiskt 79,3, ett holländskt 91,9, ett engelskt 59,7 och ett västtyskt 98,1. Eftersom bemanningsbestämmelserna är grundade på mätningsregler som i sig säger ganska lite om ett fartygs verkliga storlek och ingenting om dess utrustning och manöverbarhet torde det vara påkallat med en översyn av bemanningsreglerna så att besättningens storlek blir beroende av fartygets fysiska storlek och utrustning. Det självklara villkoret för en sådan översyn är att varken säkerheten eller de ombordanställdas berättigade krav åsidosätts. Utredningen pekar också på svårigheterna att finna riskvilligt kapital till den mindre sjöfarten. En genomgång av möjligheterna att få och villkoren för riskvilligt kapital liksom en översyn av lånefonden för den mindre skeppsfarten synes därför vara angelägen. Vidare bör det skapas möjligheter att ackumulera kapital för nyanskaffning inom de redan existerande företagen. Detta kan lämpligen ske genom en nyanska'ffningsfond. Många av skepparna inom småtonnaget är även delägare i, ofta huvudredare för sina fartyg. De är praktiska handlingsmänniskor som har valt sitt yrke just för att det skiljer sig från maschettyrkena. Det är därför, enligt utredningen, viktigt att deras administrativa plikter minskas så mycket som möjligt. Vacj som avses är den omfattande uppgiftsskyldighet m. m. som gäller för smårederier. Med stöd av vad ovan anförts hemställs1 att hos regeringen begär att förslag om åtgärder för att bättre tillgodose den mindre sjöfartens behov av riskvilligt kapital och av lånefinansiering föreläggs . georg Aberg (fp) elver () 1 Se även motionerna 1975:704 och 1975:850 GOTAB 75 8720 1975