mot · FY02481 · 1975-01-22 00:00:00 — av m. fl. om rätt för icke kollektivavtalsslutande facklig organisation att utse dtyddsombud, m. m. riksdagsbehandling av regeringens förslag till lag om ändring i arbetarskyddslagen (1949:1) var ägnad att stärka skyddsombudens ställning på arbetsplatserna. Härigenom avsågs att en större effektivitet i skyddsarbetet skulle uppnås. I vissa fall har dock beslut fått en motsatt verkan. I och med att 40 och 41 §§ har ändrats så, att endast lokal facklig organisation, som är bunden av kollektivavtal till arbetsköparen, har rätt att utse skyddsombud (40 §) samt ledamöter till skyddskommittéer (41 §), har möjligheterna för vissa arbetarkategorier att bedriva ett effektivt skyddsarbete väsentligt försämrats. Ett typexempel på detta är förhållanden i de flesta svenska hamnarna. Det är ofta förekommande att den avtalsslutande parten för arbetarna inte har några medlemmar och därför inte kan utse några skyddsombud eller ledamöter till skyddskommittéer. Skyddsverksamheten blir därigenom starkt lidande och satt på undantag. Det är då väl att märka att stuveriarbetet är ett av de farligaste arbetena, vilket också statistiken över inträffade olycksfall ger klart belägg för. I vissa hamnar har företagsledningarna varit tvingade att vända sig till arbetarskyddsstyrelsen för att få gå vid sidan av lagen och låta andra organisationer än den kollektivavtalsslutande få utse skyddsombud. Detta förhållande visar att lagändringarna inte gagnade effektiviteten i skyddsarbetet. En ändring av ifrågavarande paragrafer är därför nödvändig. Den nya lagsiftningen är genom sin bundenhet till viss fackförening diskriminerande mot andra fackliga organisationer och borde redan av det skälet ändras. Att lagstiftningen dessutom fått en negativ inverkan på skyddsarbetet i de svenska hamnarna är ytterligare ett tungt vägande skäl för en ändring med det snaraste. Det är oacceptabelt att de farligaste och mest olycksdrabbade arbetsplatserna i landet genom lagstiftning skall få ett sämre arbetarskydd . Arbetarskyddslagen bör därför ändras så att lokal facklig organisation, som företräder en betydande del av arbetarna på ett arbetsställe, också skall ha möjlighet att utse såväl skyddsombud som representanter till skyddskommittéer. Om en annan lokal facklig organisation än den kollektivavtalsslutande företräder exempelvis en femtedel av de anställda, motiverar det att organisationens medlemmar får möjlighet att utse skyddsombud. Det kan anses skäligt, oavsett styrkeförhållandena mellan de fackliga organisationerna, att den kollektivavtalsslutande organisatio nen alltid får utse minst ett skyddsombud och alltid blir representerad i skyddskommitté. Mera långtgående krav bör dock ställas på lokal facklig organisation, som inte är bunden av kollektivavtal i förhållande till arbetsköparna, när det gäller representation i skyddskommittéer. Det är skäligt att sådan organisation vilken företräder två tredjedelar eller mer av de anställda också blir representerad i skyddskommittéer. Samma krav bör ställas på organisationer i vad gäller tillsättande av huvudskyddsombud. Här bör den kollektivavtalsbundna organisationen ha en viss favör jämfört med annan lokal facklig organisation. Men företräder den icke kollektivavtalsbundna organisationen mer än två tredjedelar av de anställda på ett arbetsställe, bör den organisationen också utse huvudskyddsombud. Med stöd av det anförda föreslås att beslutar anta ändringar i arbetarskyddslagen (1949:1) enligt följande. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse På arbetsställe, där minst fem arbetstagare regelbundet sysselsättas, skall bland arbetstagarna utses ett eller flera skyddsombud. Skyddsombud skall utses även på annat arbetsställe, om arbetsförhållandena påkallar det. För skyddsombud bör ersättare utses. Skyddsombud utses av lokal facklig organisation, som är bunden av kollektivavtal i förhållande till arbetsgivaren. Finnes ej sådan organisation utses skyddsombud av arbetstagarna. För arbetsställe där skyddskommitté ej tillsatts äger yrkesinspektionen, om förhållandena påkallar det, medgiva att lokal avdelning av sådan organisation, som är att anse som huvudorganisation enligt lagen (1936:506) om föreningsoch förhandlingsrätt, utser skyddsombud utanför kretsen av arbetstagare. På arbetsställe, där minst fem arbetstagare regelbundet sysselsättas, skall bland arbetstagarna utses ett eller flera skyddsombud. Skyddsombud skall utses även på annat arbetsställe, om arbetsförhållandena påkallar det. För skyddsombud bör ersättare utses. Skyddsombud utses dels av lokal facklig organisation, som är bunden av kollektivavtal i förhållande till arbetsgivaren, och dels av lokal facklig organisation som företräder minst en femtedel av arbetstagarna på arbetsstället. Fördelningen av skyddsombuden, då mer än en arbetstagarorganisation enligt andra stycket är berättigad utse skyddsombud, sker i förhållande till antalet arbetstagare som respektive organisation företräder, dock att den kollektivavtalsslutande organisationen erhåller minst ett skydds-' ombud. Finns vid arbetsställe mer än ett skyddsombud, skall ett av ombuden utses att vara huvudskyddsombud med uppgift att samordna skyddsombudens verksamhet. Vid arbetsställe, där minst femtio arbetstagare regelbundet sysselsättas, skall finnas skyddskommitté, sammansatt av företrädare för arbetsgivaren och arbetstagarna. skall tillsättas även vid arbetsställe med mindre antal arbetstagare, om det begäres av arbetstagarna. Företrädare för de anställda utses bland arbetstagarna av lokal facklig organisation, som är bunden av kollektivavtal i förhållande För arbetsställe där skyddskommitté ej tillsatts äger yrkesinspektionen, om förhållandena påkallar det, medgiva att lokal avdelning av sådana organisationer, som är att anse som dels huvudorganisation enligt lagen (1936:506) om förenings- och förhandlingsrätt och dels annan facklig huvudorganisation som enligt stadgarna har till uppgift att tillvarataga arbetstagarnas intressen rörande förhållande till arbetsgivaren, utser skyddsombud utanför kretsen av arbetstagare. Finns vid arbetsställe mer än ett skyddsombud, skall ett av ombuden utses att vara huvudskyddsombud med uppgift att samordna skyddsombudens verksamhet. Lokal facklig organisation som är bunden av kollektivavtal i förhållande till arbetsgivaren utser huvudskyddsombud om organisationen företräder en tredjedel eller mer av arbetstagarna på arbetsstället. I annat fall utses huvudskyddsombudet av annan lokal facklig organisation som företräder mer än två tredjedelar av arbetstagarna på arbetsstället. Vid arbetsställe, där minst femtio arbetstagare regelbundet sysselsättas, skall finnas skyddskommitté, sammansatt av företrädare för arbetsgivaren och arbetstagarna. skall tillsättas även vid arbetsställe med mindre antal arbetstagare, om det begäres av arbetstagarna. Företrädare för de anställda utses bland arbetstagarna dels av lokal facklig organisation, som är bunden av kollektivavtal, om orga Finns ej sådan organisation, utses företrädare av arbetstagarna. (vpk) i PER (vpk) (vpk) i nisationen företräder minst en tredjedel av arbetstagarna på arbetsstället, och dels av annan lokal facklig organisation som företräder två tredjedelar av arbetstagarna på arbetsstället. Fördelningen av de anställdas företrädare, då mer än en arbetstagarorganisation enligt andra stycket är berättigade utse företrädare, sker i förhållande till antalet arbetstagare som respektive organisation företräder, dock att den kollektivav talsslutande organisa tionen erhåller minst en företrädare. Finns ej sådana organisationer som sägs i andra stycket, utses företrädare av arbetstagarna. (vpk) i