mot · FZ021667 · 1975-01-01 00:00:00 — av herrar i och i om de mindre jordbrukens sociala roll Jordbrukets framtid utredes av den tillsatta jordbruksutredningen. I direktiven för den hänvisar departementschefen till de mål för jordbrukspolitiken som ställdes upp av riksdag. Dessa innebar att jordbruket skall åstadkomma en produktion av önskad storlek till lägsta möjliga samhällsekonomiska kostnad som de i jordbruket sysselsatta skall få del av den allmänna standardstegringen. Det sades också i beslutet att kostnaderna för den jordbruksproduktion, som måste upprätthållas främst med hänsyn till försörjningsberedskapen, skulle för konsumenterna bli så låga som möjligt. 1 nämnda direktiv för den nu arbetande jordbruksutredningen uttalade jordbruksministern att de så angivna allmänna målen enligt hans mening borde gälla även i fortsättningen. Vissa avsteg från den nämnda målsättningens huvudprincip skedde genom beslut vid 1971 och riksdagar. Besluten innebar att stöd i vissa fall kan utgå till jordbruk som är begränsat utvecklingsbara. Betydelsen av en geografiskt väl differentierad jordbruksproduktion betonades i beslutet . En viss differentiering av stödet skedde genom beslut om utökat prisstöd till jordbruket i norra . har inte som sin uppgift att behandla den frågan. Landskapsvården behandlades också i samband med beslutet . Vissa högst begränsade åtgärder har senare tillkommit avseende landskapsvård i odlingsbygd. har inte heller att pröva den frågan i det större sammanhanget. Jordbruksnäringens sociala aspekter är inte uppmärksammade i gällande målsättning för jordbrukspolitiken. Huvudtanken har varit att nedtrappningen av jordbrukets omfattning skulle ske successivt och med visst samhällsstöd. Jordbrukets roll i samhället har inte uppmärksammats från social synpunkt. Inte heller den nu arbetande utredningen har direktiv om att jordbrukets roll i det sociala mönstret skall beaktas. Den arbetsgrupp, som inom ramen för jordbruksutredningen utrett frågan om målsättningen för jordbrukspolitiken och redovisat arbetet i Produktionsmål och livsmedelsberedskap (Ds Jo 1975:2), har alltså inte haft att väga in hänsynstagande till miljö och/eller att ta regionalpolitiska hänsyn. Jordbrukets sociala roll är inte omnämnd. Det får därför förutsättas att den inte varit under prövning. Den sociala rollen förbisedd Näringslivet får enligt vår mening inte ses enbart utifrån kortsiktigt ekonomiska utgångspunkter. Det har kommit att mer och mer stå klart för en stor allmänhet att den tidigare ensidiga inriktningen på effektivitet och ekonomisk tillväxt inte är socialt ansvarig och framtidsduglig. Verkningarna på lång sikt av olika åtgärder inom näringslivet måste vi söka överblicka i all den utsträckning detta är möjligt. Negativa sidoeffekter av socialt och miljömässigt slag måste vägas in vid de politiska beslut som på ett övergripande sätt styr utvecklingen. Dessa förhållanden måste också beaktas när målsättningen i stort och i dess enskildheter formuleras för lantbruksnäringarna. Lantbruket är ett begrepp som förutom jordbruket innefattar skogsbruk och trädgårdsodling och i lite vidare mening även fiske, renskötsel och vissa andra produktionsgrenar. Dessa produktionsgrenar har mycket gemensamt. De är alla en biologisk produktion på mestadels en stor areal. I samhällets sociala mönster kommer de in på ett i stort sett likartat sätt. Som näringsgren har lantbruket i flera avseenden en särställning. Skilda delar av lantbruket formar i hög grad landskapets utseende och är således avgörande för hur vi med öga och andra sinnen upplever landet. Lantbruket skapar en bebyggelseform som kontrasterar mot tätbebyggelsen. Den glesbebyggelse som finns baserad på utkomst i andra näringar än lantbruk är i huvudsak anknuten till lantbrukets bebyggelse. Tillsammans ger dessa bebyggelseslag innehållet i begreppet landsbygd, som från social och kulturell synpunkt är en viktig del av vårt samhälle. Det är huvudsakligen lantbruksnäringarnas roll från produktions- och försörjningssynpunkt som blivit belysta i forsknings- och utredningsarbetet. Deras miljömässiga roll har något belysts . Försvarspolitiskt är dessa näringars betydelse just inte beaktade i annan mening än hur de skall klara vår försörjning i kritiska lägen. I detta sammanhang avser vi främst ta upp jordbrukets sociala roll. Denna sociala roll torde inte, som framgått av det föregående, bli beaktad av den nu arbetande jordbruksutredningen. Som också framgått begränsar direktiven starkt utredningens arbete. Om avsikten med utredningen hade varit att jordbrukets betydelse i alla avseenden skulle prövas hade de sociala aspekterna inte kunnat förbigås. En prövning av dem skulle vara naturlig, om det vore fråga om näringens totala bidrag till vår välfärd. Alla människor är skapade olika. Det innebär bl. a. att inte alla har samma förutsättningar för sin yrkesutövning. Detta allmänt kända förhållande blir sällan beaktat när t. ex. näringspolitiken är under prövning. Det beaktas inte heller när jordbrukspolitiken nu är under prövning. Eftersom det finns en benägenhet att blunda för detta elementära förhållande får vi hårda villkor i arbetsliv och samhälle. Detta leder till utslagningar i arbetslivet, ett omfattande behov av skyddad verksamhet och stora kostnader för sociala hjälpåtgärder i efterhand. Skyddad verksamhet i nuvarande former och sociala åtgärder av andra slag torde inte ens på lång sikt kunna undvaras. En framträdande strävan från samhällets sida bör dock vara att göra behovet av sådana insatser så små som möjligt. I flertalet fall torde det vara möjligt för samhället att göra de sociala insatserna på ett i vidaste mening mera välfärdsskapande sätt än som sker. Från social synpunkt är det att beklaga att utslagningen av mindre jordbruk fått fortgå i stor omfattning under ett par årtionden. Det är väl känt att många av dessa gav en mindre god försörjning. Det är då att märka att många av dem man då har i tankarna är människor som skulle ha hävdat sig mindre bra i ackordhetsen på andra platser i näringslivet. Detta förhållande bortser man vanligen från när utkomstmöjligheterna i det mindre jordbruket är på tal. Vad man också bortser från är att dessa mindre jordbruk långt ifrån alltid är dåliga från miljö- och välfärdssynpunkt i vidare mening. Detta bestyrkes av att yrkesutövarna i denna grupp i endast liten utsträckning har förorsakat samhället sociala kostnader. Vi ställer andra välfärds- och jämlikhetskrav . Detta innebär att sysselsättning i ett lantbruksföretag, som inte enbart kan ge en tillfredsställande försörjning, på ett eller annat sätt måste få ett tillskott av samhället. Det kan ges som kontant tillskott, knutet till produktionen, eller som investeringsbidrag eller som kombinationer av dessa. I andra fall bör samma resultat kunna nås genom kompletterande verksamhet av annat slag än jordbruk. Det får förutsättas att denna ibland behöver ett inslag av skyddad verksamhet. Angeläget är också att regionalpolitiken får en sådan inriktning och utformning som anges i en partimotion, avgiven av till årets riksdag. De mindre jordbruken är mycket anpassningsbara. Som helhet kan dessa mindre jordbruk komma till mångsidig användning. Vid en del kan fullgod försörjning uppnås genom specialproduktion. I andra fall kan samma resultat uppnås genom kompletterande verksamhet utanför det egna företaget. Det gäller att utforma en sådan socialt ansvarig politik att beståndet av mindre jordbruk utnyttjas på ett differentierat och ändamålsenligt sätt. Åtskilliga jordbruk bör därvidlag få en speciell social roll. Trots nedläggningen av mindre lantbruksföretag finns ett stort antal kvar. En del av dem är inte alls eller i endast begränsad omfattning utnyttjade, vilket är en följd av att man bortsett från en rad faktorer som påvisats här ovan. Enligt vår mening är det synnerligen angeläget att nuvarande bestånd av mindre och s. k. ofullständiga jordbruk i huvudsak blir bestående. Det bör genom utredning skyndsamt klarläggas vilken social roll de har och vilka framtida uppgifter de kan ges sett från speciell social synpunkt. Lantbruksnäringarnas roller i vidare mening är förbisedda och har inte tagits upp till grundlig prövning. Särskilt brådskande är det att få det mindre jordbrukets olika uppgifter och möjligheter belysta. Där kommer sådana frågor in som olika kombinationer och olika slags produktion. Målet bör vara att få bästa möjliga allsidiga självförsörjning och bästa utnyttjande av våra naturresurser. Där kommer också frågan in vad turism, rekreation och jordbruk har att ge åt varandra, vad jordbruket och inte minst det mindre jordbruket kan göra för landskapsvården, vikten av en geografisk god självförsörjning även i mindre områden av landet osv. Alla dessa frågor behöver bli belysta genom forskning och utredning. Vad vi här efterlyser är att få frågan om jordbrukets sociala roller utredda. Därvidlag är det särskilt brådskande att få de mindre jordbrukens roll i det sociala välfärdsmönstret belyst. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att beslutar att hos regeringen anhålla om att frågan om det mindre jordbrukets sociala roll blir föremål för utredning.