mot · FY022153 · 1975-05-14 00:00:00 — av m. il. med anledning av propositionen 1975:100 med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /76, m. m. (kompletteringsproposition). Sedan regeringen presenterade sin bedömning av den ekonomiska aktiviteten i har flera händelser inträffat som påverkat det ekonomiska förloppet. har tvåårsavtal träffats mellan arbetsgivare och löntagare på de flesta större avtalsområdena. Även om t. ex. utgången av förhandlingarna för industri tjänstemännen ännu är en öppen fråga, är det klart att arbetsfreden nu är räddad för mycket stora delar av arbetsmarknaden. Bidragande orsak härtill har den överenskommelse varit som träffats mellan regeringen, och om sänkning av den statliga skatten . Denna sänkning torde ge de flesta löntagare en större köpkraftsförstärkning än den avtalsuppgörelsen resulterat i. Den tredje faktor som påverkar den ekonomiska politiken är beslut att uppdra åt regeringen att utarbeta en konjunkturpolitisk beredskapsplan. Beslutet föranleddes av den syn på den ekonomiska utvecklingen som lades fram i motion från och och det förslag om en sådan beredskapsplan som där restes. Den reviderade finansplan som regeringen nu presenterar bär självfallet spår av dessa händelser. Den ekonomiska bedömningen är därför enligt vår mening nu mer realistisk än den som presenterades . Vi vill ändå fortfarande varna för överdriven optimism och understryka vikten av hög beredskap över hela det ekonomisk-politiska fältet. Vår kritik mot regeringens bedömning av den ekonomiska utvecklingen gällde främst exportutsikterna. Då höll regeringen en ökning av exporten för trolig. Det var, med vetskap om den djupa lågkonjunktur som rått i de flesta av våra avnämarländer, en överdrivet optimistisk prognos. har regeringen reviderat denna ökning till . Det är mer realistiskt. Men t. o. m. oförändrad exportvolym kan framstå som något av en prestation mot bakgrund av den snabbt sjunkande orderingången till Det är självklart att denna förändring i den ekonomiska bedömningen får genomslag på arbetsmarknaden. Effekterna av bortfallet av försäljning på exportmarknaden måste därför motverkas genom användning av efterfrågestimulerande medel. Avsättningsmöjligheterna på exportmarknad och hemmamarknad är avgörande för företagens lust och möjligheter att investera. Det är därför helt följdriktigt att prognosen för industrins investeringar sänks något i regeringens nu presenterade försörjningsbalans. Prognosen för tillväxten av industrins investeringar ligger dock fortfarande på en mycket hög nivå, nämligen på . Prognosen för industrins investeringsökning avspeglar en i och för sig lovvärd inställning från regeringens sida, nämligen att starkt prioritera industrins investeringar. Stor investeringsvolym i nuvarande läge är betydelsefull ur flera aspekter. En utbyggd produktionskapacitet ökar möjligheterna att tillfredsställa en större efterfrågan utan inflationsdrivande överefterfrågan, när konjunkturen åter vänder uppåt. Den ger oss vidare bättre möjligheter att återställa balansen i våra utlandsaffärer. Dessutom skulle en lägre prioritering av investeringarna ofelbart leda till ökad arbetslöshet. Det råder alltså inget tvivel om att det finns behov av en stor omfattning av industrins investeringar. Företagens möjligheter att finansiera investeringarna har dessutom förbättrats och våren. Kreditrestriktionerna har mildrats, och upplåningen i utlandet har ökat volymen på den svenska lånemarknaden. De företag som har vinstmedel att tillgå insatta i olika typer av investeringsfonder får också rätt att disponera dem. Störst betydelse för omfattningen av investeringsverksamheten torde därför nu företagens bedömning av avsättningsmöjligheterna här hemma och i utlandet ha. Vi vill i det här sammanhanget emellertid ta upp frågan om villkoren för disposition av medel i investeringsfonderna. Enligt vad regeringen nu meddelar kommer företag inom stödområdet att kunna disponera medlen i fonderna utan särskild prövning, medan framställningar från övriga företag bedöms från fall till fall. Om det är regeringens mening att med investeringsfondernas hjälp stimulera industrins investeringar, är detta en onödig begränsning av dispositionsrätten. Prövningen kan ju bara ha något värde, om regeringen menar att det finns risk för alltför stor investeringsverksamhet i någon region och därför vill förbehålla sig möjligheten att förhindra att vissa projekt kommer till stånd. Denna risk är med nuvarande konjunkturutsikter försvinnande liten, och ett förhindrande av investeringar, vilka företagen själva bedömer som realistiska, kan endast reducera möjligheterna att nå den ökning av investeringsvolymen som regeringen själv finner angelägen. Vi kräver därför att medlen i investeringsfonderna generellt släpps fria för hela landet enligt 9 § 1 mom. förordningen om investeringsfonder för konjunkturutjämning. Det viktigaste målet för den ekonomiska politiken är full sysselsättning. Med den bedömning regeringen nu gör av den ekonomiska aktiviteten kan inte det målet upprätthållas. För att motverka att arbetslösheten ökar jämfört med nuvarande nivå krävs sannolikt en tillväxt på . Regeringen bedömer nu att tillväxten stannar vid . Detta resulterar följaktligen i en ökad arbetslöshet. Om ingenting görs, kommer arbetslösheten som en följd av den lägre aktiviteten sannolikt att stiga med 30 00040 000 personer . När den svenska ekonomin befann sig i ett konjunkturläge som liknar det nuvarande, prioriterade regeringen uppbyggnad av valutareserv framför bevarad full sysselsättning. Som vi påpekat ovan är det endast med utbyggd produktionskapacitet som vi kan häva det nuvarande underskottet i handelsbalansen. Målen full sysselsättning och förbättrad balans i utlandsaffärerna är därför förenliga. Misstagen /72 får därför inte upprepas. Beredskapen för att med olika ekonomisk-politiska medel stimulera efterfrågan och upprätthålla sysselsättningen måste vara hög. Vi vill i det sammanhanget understryka vikten av att stimulera utbildning i olika former, när produktionen sjunker. Erfarenheterna med s. k. företagsutbildning, som kan sättas in i stället för friställningar, är mycket goda. Bidragen till denna typ av utbildning bör därför expandera, när konjunkturerna försämras. Likaså är det angeläget att den kapacitet som finns i den av AMS bedrivna arbetsmarknadsutbildningen används fullt ut när sysselsättningsläget försämras. Det finns en risk för att antalet platser vid AMU-centra inte kommer att besättas, trots försämrad arbetsmarknad på grund av att de förbättrade bidragsreglerna till eleverna inte träder i kraft förrän vid nyår. har därför i annan motion föreslagit en höjning av de nuvarande grundbidragen i syfte att stimulera påbörjandet av studierna vid AMU-centra . har i olika sammanhang krävt åtgärder för att förbättra ungdomarnas situation på arbetsmarknaden. Det har visat sig att andelen unga bland de arbetslösa har ökat. Särskilda åtgärder är därför motiverade för att stödja deras inträde på arbetsmarknaden. har föreslagit att en garanti för arbete eller utbildning skall ställas från samhällets sida gentemot alla arbetslösa ungdomar. Redan innan den kan förverkligas är det emellertid nödvändigt att med särskilda åtgärder förbättra ungdomars utsikter på arbetsmarknaden. Bland de åtgärder som vi i en annan motion föreslagit är återinförandet av det bidrag till arbetsgivare, som anställer och utbildar ungdomar , vilket tidigare utgått. Vi föreslår att detta bidrag möjligt återinförs och utgår efter de regler som gällde vid förra tillfället. Bidraget bör dock med hänsyn till den höjda lönekostnadsnivån utgå med förslagsvis . i stället för som tidigare med /tim. Främst till följd av överenskommelsen om skattepolitiken och avtalsuppgörelsen kan bedömningen för det närmaste året nu ske med något större säkerhet än . Huruvida den ökning av hushållens inkomster som blir en följd av skattesänkningen och löneökningarna resulterar i en ökad privat konsumtion beror emellertid dels på prisutvecklingen, dels på utvecklingen av sparandet. Regeringen gör den bedömningen att den privata konsumtionen skall kunna öka i volym . var motsvarande bedömning . Det finns anledning att ha en något ljusare syn på utvecklingen av den privata konsumtionen , sedan avtalen blivit klara, än vad som var realistiskt . liksom då menar vi emellertid att regeringens bedömning av ökningen ligger på en för hög nivå. Som jämförelse kan nämnas att tillväxten av den privata konsumtionen under blev obetydligt högre än den regeringen nu förutser . ligger den privata konsumtionen på en hög nivå. kommer utbetalningarna av retroaktiva lönehöjningar att ytterligare förstärka hushållens köpkraft. De nya högre lönerna kan beräknas leda till något högre konsumtion. Regeringen beräknar att prisstegringarna kommer att uppgå till . Det är sannolikt ett för lågt antagande. Denna fortsatt höga inflation innebär att de nya lönernas köpkraft successivt och alltför snabbt urholkas. Som tidigare påpekats är det mycket troligt att vi får kraftig känning av en konjunktursvacka med åtföljande försämTat sysselsättningsläge. Såväl den sjunkande efterfrågan, till följd av pågående prisstegring, som effekterna av försämrat sysselsättningsläge leder till slutsatsen att åtgärder för att med olika generellt verkande medel stimulera efterfrågan måste prövas efter hand. Det är enligt vår mening mycket viktigt att den ekonomiska politiken sköts med mjuk hand. Både överhettning och avmattning i den ekonomiska aktiviteten skall motverkas så fort tendenserna är helt klara. Vi har därför förordat en stegvis övergång till en expansiv ekonomisk politik . Lättnaderna i kreditpolitiken, utlandsupplåningen och fondfrisläppen utgör de första stegen. Lagerstöd, tidigareläggning av offentliga beställningar och investeringar är nu aktuella. Vi föreslår att den tidigare beslutade höjningen av barnbidragen till . träder i kraft redan fr. o.m. och att bidragen till kommunerna för byggande och drift av daghem och fritidshem höjs från samma datum. Längre fram bör det vara dags att överväga generellt efterfrågestimulerande åtgärder. Erfarenheterna från den temporära momssänkningen från visar att det i första hand är åtgärder av det slaget som bör komma i fråga. Den redovisning av erfarenheterna som regeringen presenterar i den reviderade nationalbudgeten borde leda till samma slutsats. Det är emellertid f. n. omöjligt att säga exakt, när en sådan åtgärd bör sättas in. finns det ur ekonomisk-politisk synvinkel ingen anledning att stimulera efterfrågan i den storleksordning som skulle ske med en så kraftig sänkning av momsen som krävs för ett märkbart genomslag i hushållens budget. Vi förutsätter dock att finansutskottet noga prövar tanken på en ny temporär momssänkning. I debatten har bland lämpliga åtgärder nämnts borttagande av den allmänna arbetsgivaravgiften. Barnfamiljerna blir oftast hårdast drabbade av de fortgående prisstegringarna. Det beror bl. a. på att barnbidraget, som är till för att förstärka barnfamiljernas köpkraft, inte är värdebeständigt. har hävdat att barnbidragen borde följa höjningen av den allmänna prisnivån på sätt som sker med t. ex. folkpensionerna. Tyvärr har riksdagsmajoriteten avslagit det förslaget. Efter förslag från och har emellertid beslutat att höja barnbidraget till . per barn och år. I beslutet ingår också att vid senare tillfälle skälen för att tidigarelägga denna höjning till skall prövas. Det förutsattes att finansutskottet vid sin behandling av föreliggande proposition överväger en sådan tidigareläggning i samband med den nu föreliggande kompletteringspropositionen. Enligt vår bedömning är det angeläget att denna tidigareläggning kommer till stånd. Både för att allmänt upprätthålla barnfamiljernas köpkraft och för att tillföra ekonomin en dos efterf rågestimulans finns det skäl att låta barnbidragshöjningen träda i kraft ett kvartal tidigare än enligt nuvarande beslut. Detta bör enligt vår mening bli beslut vid den förnyade prövningen. har tidigare vid detta krävt att en tioårsplan skulle uppgöras för utbyggnaden av barnomsorgen. Bristen på platser i barnstugor och familjedaghem är förfärande stor. finns ca 400 000 förskolebarn med förvärvsarbetande föräldrar. Ca 70 000 barn har plats i daghem och 40 000 i familjedaghem. En kraftig utbyggnad av daghemmen är därför, tillsammans med införande av ett rejält vårdnadsbidrag och inrättandet av fler platser i familjedaghem, nödvändig för att öka föräldrarnas frihet att välja olika former för barntillsynen. För att påskynda utbyggnadstakten krävs i första hand förbättrade bidrag till kommunerna. Statens stöd till kommunerna utgår dels med bidrag för byggande av daghem och fritidshem (anordningsbidrag), dels med bidrag till driften. För nästa budgetår utgår driftbidraget med . per plats och fr. o. m. med samma summa i anordningsbidrag. I kompletteringspropositionen aviserar nu regeringen att förhandlingar skall inledas med i syfte att diskutera frågan på vilket sätt och inom vilken tidsperiod föreliggande behov av platser för barnomsorgen skall tillgodoses. Det är enligt vår mening mycket angeläget att dessa förhandlingar utmynnar i ett sådant program för utbyggnaden av barnomsorgen som föreslagit och i ett helt nytt och för kommunerna mera förmånligt bidragssystem. har tidigare pekat på möjligheten att staten övertar lönekostnaderna för daghemspersonalen. Det skulle innebära att de statliga bidragen inte urholkades på grund av penningvärdeförsämringen såsom nu sker. Det skulle också innebära likartat bidragssystem som det som gäller för skolväsendet. Alla åtgärder för att påskynda utbyggnadstakten kan emellertid inte skjutas i avvaktan på att dessa förhandlingar slutförs. Om fler daghem skall komma till måste kommunerna få besked om ev. förbättrade ekonomiska villkor redan före budgetbehandlingen . Då kan man inte, som regeringen avser, vänta med beskedet till dess budgetpropositionen offentliggörs . Det måste dessutom ur alla aspekter vara angeläget att påskynda planerad utbyggnad av fler daghem då aktiviteten i ekonomin förväntas bli låg. Det vore därför beklagligt om den relativt snabba utbyggnaden av daghem och fritidshem som skedde skulle resultera i minskad igångsättning 1975 och 1976. Det enda sättet att förekomma den risken är att öka bidragen till kommunerna. den 15 oktober 1973den gällde tillfälligt förhöjda anordningsbidrag på . till både daghem och Det resulterade i en betydande tidigareläggning av byggande av daghem och fritidshem. Det förhöjda bidraget hade alltså så långt av har emellertid skett en motsvarande svacka i utbyggnaden av daghem och fritidshem. Det hänger sannolikt samman med att den stora kostnaden för kommunerna är knuten till driften av daghem. I nuvarande mycket ansträngda ekonomiska läge vågar sig därför många kommuner inte på att ytterligare påskynda utbyggnaden av barnomsorgen. Statens insatser måste mot denna bakgrund inriktas på både att ge ökade bidrag till anordnande av fler daghem och att avlyfta en större del av de betungande driftkostnaderna från kommunerna. Vi föreslår därför att beslutar höja anordningsbidraget för byggande av daghem och fritidshem till den nivå som gällde , dvs. Vi föreslår vidare att driftbidraget för daghem höjs till . och för fritidshem till . De höjda bidragen bör träda i kraft redan fr. o. m. innevarande år. Dessa höjda bidrag bör senare avlösas av en permanent förändring och förstärkning av statsbidragen till den kommunala barnomsorgen. Med stöd av vad som anförts hemställs att som ett uttryck för behovet av konjunkturpolitiska stimulansåtgärder beslutar att 1. hos regeringen begära att medel ur investeringsfonderna för konjunkturutjämning skall ställas till företagens förfogande enligt 9 § 1 mom. förordningen om investeringsfonder för konjunkturutj ämning, 2. höja statens bidrag till kommunerna för byggande av daghem och fritidshem från . till , för drift av daghem från . samt för drift av fritidshem från . per plats att utgå innevarande år. t *75 750043