mot · FY02786 · 1975-01-23 00:00:00 — av fröken och om statligt stöd till kommunala musikskolor. Den kommunala har under loppet av endast några decennier vuxit ut till en omistlig institution i samhället. Dess kulturellt-sociala strävan att tillgodose musikutbildningsbehovet hos alla dem som anmält sig har lett till att skolformen ger undervisning åt ungefär 300 000 elever. Kommunernas kostnader för utbildningen torde belöpa sig till omkring 150 milj. kr. Det är tydligt att de kommunala musikskolorna fyller ett mycket stort behov av musikutbildning som inte har kunnat rymmas inom det ordinarie skolväsendet. Man kan dock säga att denna utbildning ligger inom ramen för den målsättning som i läroplan för uttrycks bl. a. på följande sätt: "Skolan bör ta vara på alla möjligheter att berika och utveckla elevernas känsloliv. Bland annat måste skolan söka lära dem uppfatta och njuta av konst, litteratur, musik och natur samt att frigöra deras personliga uttrycksmöjligheter och på olika sätt låta dem få ge utlopp åt fantasi och spontan skaparlust." Undervisningen är frivillig, men ändå börjar omkring hälften av eleverna i redan i . Alla fullföljer visserligen inte utbildningen, men många fortsätter ända upp på gymnasiestadiet. Även vuxna deltar i undervisningen i . Utöver insatser på musiklivets område bör påpekas att den liksom skolväsendet i övrigt ger ungdomarna sysselsättning och engagemang som är av ovärderlig betydelse från social synpunkt och sålunda troligen besparar samhället andra utgifter, som skulle kunna tänkas bli aktuella på ungdomsvårdens område. Musikskolorna drivs ofta synnerligen ambitiöst och strävar så långt möjligt att ge undervisning i enlighet med varje elevs förutsättningar och önskemål. De kommunala musikskolornas verksamhet ger också större möjligheter för den som yrkesmässigt vill ägna sig åt musik att på ett tidigt stadium få hjälp och vägledning. På olika håll efterlyser man musikledare inte minst från ungdomsorganisationernas sida. Kommer intentioner beträffande fria och frivilliga aktiviteter att realiseras, innebär det. så långt vi förstår, också ett ökat utbud av musikaktiviteter inom skolans ram. Ju större efterfrågan blir på kvalificerade musikledare desto bredare bas av musikutbildning behövs för att ge tillräckligt underlag för ett gott urval. Den kommunala kämpar emellertid med stora ekonomiska svårigheter. a. har den ur annan synvinkel sett välkomna lagen om an ställningstrygghet medfört ökade kostnader för den kommunala . Undervisningen har ofta skötts av timlärare, som endast haft tillfällig tjänst. Trygghetslagen har medfört att flera fasta tjänster har inrättats, vilket i sin tur har dragit med sig ökade sociala kostnader. Då kommunerna i sitt trängda ekonomiska läge inte kunnat öka anslagen till musikskolorna, har detta haft till följd en minskning av verksamhetens omfattning. Någon kommun har t. o. m. övervägt möjligheten av att helt lägga ner verksamheten. Skall inte ytterligare förändringar i den riktningen ske, krävs därför snara åtgärder för att trygga de kommunala musikskolornas möjligheter att fungera i nuvarande omfattning. som frågan om statligt stöd till den kommunala utretts har gång efter anna gjorts positiva uttalanden för sådant stöd. års musikutbildningskommitté (Musikutbildning i , SOU 1968:15) menade att den frivilliga musikundervisningen utgjorde grunden för samhällets musikliv och ansåg vidare att den borde uppbära statligt stöd på samma grunder som övrig undervisning. I propositionen 1970:25 var emellertid departementschefen inte beredd att "förorda insatser beträffande frivillig musikundervisning av den omfattning som musikutbildningskommittén föreslagit. I utredningen kulturpolitik (SOU 1972:66) återkommer till behovet av statligt stöd till den kommunala musikverksamheten. Frågorna om målen och de pedagogiska vägarna för verksamheten bör tas upp till ytterligare diskussion och analys, anser man, men principerna att staten bör stödja denna verksamhet är man angelägen om att framhålla. Såväl musikutbildningskommitté som är alltså ense i sin bedömning i fråga om behovet av statligt stöd till den kommunala musikskoleverksamheten. Mot denna bakgrund hade det varit naturligt att förslag till lösning av frågan om statligt stöd till den kommunala hade framlagts i förra årets proposition om den statliga kulturpolitiken. Så blev emellertid inte fallet. I stället hänförde departementschefen frågan till och det nyinrättade statliga , där ärendet nu vilar i en ny Törnrosasömn. Det kan omöjligen vara försvarbart att ytterligare förhala lösningen av en fråga som så länge har varit aktuell och som varit föremål för inte mindre än två ordentliga utredningar, vilka båda kommit fram till samma principiella lösning. bör principbeslut fattas om statligt stöd till kommunala musikskolor för att ge ekonomiskt trängda kommuner den uppmuntran de behöver för att våga fortsätta med en kulturell verksamhet som i dagens samhälle upplevs som omistlig. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om statligt stöd till den kommunala musikskoleverksamheten.