ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY02280 · 1975-01-21 00:00:00 — av m. fl. om tillvaratagande av skogsavfall, m. m. Under vårsessionen 1974 fattade beslut som innebar att satsningen på skogsvård i inre stödområdet skulle utvidgas. Detta beslut grundades på proposition 1974:61 och jordbruksutskottets betänkande 1974:16. Beslutet innefattade också en anvisning av 2 milj. kr. till forskning och utveckling rörande maskiner och metoder för tillvaratagande av skogsavfall m. m. Beträffande denna del framhåller departementschefen i propositionen: "Verksamheten bör administreras av skogshögskolan efter samråd med . Medlen ber användas så att forskningen kan omsättas i praktiken så snabbt som möjligt. läns inland är svårt drabbat av sysselsättningssvårigheter. Alla tillfallen att minska dessa måste därför tas till vara. Även en verksamhet av det slag som det åberopade anslaget kan ge upphov till betyder ett välbehövligt tillskott av sysselsättningstillfällen. Detta är ett skäl för att koncentrera insatserna till ett begränsat område. Ett annat skäl är att en sådan koncentration bör ge möjlighet att få ut maximal effekt av de anslagna medlen. Inom kommun utgör skogsbruket en viktig näring. Rationaliseringar har där, som på många andra håll, inneburit att antalet skogsarbetare minskat. För de återstående kan tillgången till sysselsättning av och till vara vikande. Med hänsyn till det allmänt sett svåra sysselsättningsläget i området borde det vara angeläget att just där sätta in de medel som ställts till förfogande genom fjolårets riksdagsbeslut. Området har dessutom goda naturliga förutsättningar för den verksamhet som avses. Försöken skulle där pågå under sådana förhållanden att de kunde ge besked om möjligheterna att tillvarata avfall även vid stora snödjup och kyla. Råvarubehovet vid ASSI:s anläggningar i är ytterligare ett argument för att försöksverksamheten förläggs till detta område. Den skulle dessutom öka möjligheterna att bibehålla revis som en självständig förvaltningsenhet, vilket en stark lokal opinion förespråkar. Med stöd av det anförda föreslås att förordar revir som försöksområde för verksamhet av det slag som avses i fjolårets beslut om 2 milj. till stöd till forskning och utveckling rörande maskiner och metoder för tillvaratagande av skogsavfall m. m. (vpk) (vpk)
mot · FY02281 · 1975-01-21 00:00:00 — av i om avsättning till statens utvecklingsfond. Statens utvecklingsfond (SUFO), som inrättades , är en självständig myndighet men administrativt knuten till styrelsen för teknisk utveckling (STU). SUFO ger stöd till riskbetonade investeringar i industrin för utveckling av nya produkter, processer eller system för industriell produktion och utgör ett komplement till STU och investeringsbank. Genom den speciella finansiering som fonden erbjuder har den särskild inriktning på den mindre och medelstora industrin. För lån från SUFO krävs inga säkerheter utöver själva projektet. Lån utgår med villkorlig skyldighet till återbetalning, dvs. lånen skall - helt eller delvis - amorteras och förräntas endast om det finansierade projektet marknadsförs och ger upphov till intäkter. För projekt som erhåller stöd från fonden bör utvecklingsarbetet ha nått så långt att projektets tekniska osäkerhet kan bedömas vara låg. Fram till har fonden mottagit mellan 125-130 låneansökningar. Därav har drygt 40 beviljats till ett totalt belopp av ca 11 milj. kr. Det i förhållande till tillgängliga resurser låga utlåningsbeloppet och att fondens verksamhet dominerats av ganska små projekt - de flesta från enskilda uppfinnare eller en- och tvåmansföretag - beror till stor del på att fondens verksamhet inte varit känd. har emellertid en aktiv insats gjorts för att sprida kännedom om fondens verksamhet. Flera av de projekt som har fått stöd skulle om inte fonden medverkat vid finansieringen ha fått läggas ner eller fördröjts. Erfarenheterna från fondens hittillsvarande verksamhet tyder också på att SUFO:s verksamhet är betydelsefull när det gäller stöd till industriell innovations- och utvecklingsverksamhet. Det finns alltså ett starkt behov av en finansieringsform av det slag som utvecklingsfonden erbjuder, och utlåningsvolymen kommer att öka allteftersom verksamheten blir mer allmänt känd. För att kunna utveckla verksamheten i takt med behovet hemställer fonden om ett anslag av 30 milj. kr. för /76. Under punkt E 19, statsverkspropositionen 1975:1 bil. 15, beräknar industriministern att ett medeltillskott av 5 milj. kr. bör göra det möjligt att möta den förväntade ökade efterfrågan på lån. Även om vissa lån kan komma att återbetalas /76, får man räkna med att fonden inte förrän kommer att få tillbaka medel i en utsträckning som märkbart påverkar dess finansiella ställning. Fonden är därför beroende av tillförsel av kapital för att kunna fullfölja sin uppgift. Men förslaget i budgetpropositionen löser inte fondens mera långsiktiga finansiering, utan den kommer i praktiken att övergå från att vara fond till att leva på årsanslag. Det är en olycklig utveckling. En fast årlig avsättning bör ske under uppbyggnadsarbetet. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att beslutar att . av vinsten för för investeringsbank AB avsätts till statens utvecklingsfond. . () i
mot · FY02282 · 1975-01-21 00:00:00 — av herrar i och Hovhammar om ökade lånemöjligheter för marknadsinvesteringar. Den negativa utveckling av vår handelsbalans som har följt i oljeprishöjningarnas spår måste från svensk sida mötas med ökad exportaktivitet. Även om i förhållande till omvärlden kan visa upp goda exportsiffror per capita, bör alla tänkbara åtgärder och projekt prövas för att förbättra vår ställning som exportnation. Det är därför viktigt att de bristande möjligheterna att finansiera marknadsinvesteringar undanröjs. Dessa hindrar ofta ett effektivt utnyttjande av svenskt tekniskt och organisatoriskt kunnande. Framtagandet av nya produkter och idéer sker ofta genom lånefinansiering från privat bank eller från någon av de statliga låne- och utvecklingsfonderna. Det finns alltså relativt goda möjligheter att lånefinansiera ett utvecklingsprojekt. Men det räcker inte med att fö fram en god produkt eller idé - det måste också finnas en marknad. Brist på marknadskunnande, kontakter och pengar gör emellertid att goda förutsättningar inte kommer till användning. Investeringar i utveckling och marknadsföring har det gemensamt att resultatet inte kan ställas som säkerhet för vanliga lån. Företag och uppfinnare med projekt i denna utvecklingsfas har vanligtvis maximalt utnyttjat sina finansieringsmöjligheter. Genom att göra det möjligt att på samma sätt som för utvecklingsinvesteringar finansiera marknadsaktiviteter skulle goda utvecklingsprojekt snabbare kunna ge resultat i form av sysselsättning och valutainkomst. Utveckling av nya marknader kan med avseende på angelägenhet och risk likställas med teknisk utveckling, och lån borde därför kunna ges på samma villkor. För att lån med villkorlig återbetalningsskyldighet skall kunna beviljas, bör självfallet den sökande framlägga en realistisk marknadsplan med angivande av mål på såväl kort som . Som lämplig myndighet att bedöma och medverka vid lånefinansiering av marknadsaktiviteter synes statens utvecklingsfond vara. Fonden, som regelmässigt har kontakter med innovatörerna för att bedöma exploateringsmöjligheterna och tillsammans med dessa göra en bedömning av produktbehov marknadsförutsättning, har därigenom god erfarenhet hur man på lämpligaste sätt bör närma sig marknaden. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär att frågan om lånemöjligheter för marknadsinvesteringar utredes. . () () GOTAB 75 8555 S Slockholm 1975
mot · FY02284 · 1975-01-01 00:00:00 — av i m. fl. om återinförande av affårstidslagen. Sedan afTärstidslagen avskaffades vid utgången av , har denna fråga varit föremål för en mycket livlig debatt. I väcktes ett flertal motioner med krav på utredning men också med krav på lagens snara återinförande. Vid frågans behandling års riksdag framhöll näringsutskottet bl. a. i sitt betänkande att de skäl för en utredning av de fria affärstidernas effekter som framförts var vägande, och man konstaterade att flertalet remissinstanser stödde förslaget om en utredning. Utskottet hemställde också om att borde ge Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört om en utredning om affärstiderna i anledning av motionerna 1974:337,1974:852 och 1974:872. Detta blev också beslut. , som tillsattes för att följa utvecklingen efter lagens slopande och vars treåriga mandatperiod skulle upphöra , förväntas nu lägga fram sin redovisning. När så har skett bör den av beslutade utredningen tillsättas. Med hänsyn till affärstidsnämndens arbete och den debatt som förekommit i frågan bör det finnas ett bra underlag för en utredning att kunna snabbehandla frågan. Att lagen måste återinföras är allt fler ense om, ävenså att en kommande affärstidslag, i förhållande till den förutvarande lagen, måste skärpas och inte medgiva så generösa dispensmöjligheter som varit fallet. Det torde vara ganska onödigt att upprepa alla de argument som framhållits i förra årets motioner för lagens återinförande; det torde räcka med att åberopa dem. Men det bör ändå påpekas att söndags- och helgdagsöppethållandet, åtminstone på en del orter, har fortsatt att öka. Egentligen är det väl ingen som vill det, men allt fler tvingas till det av konkurrensskäl. Handelsanställdas förbunds avd. 6 i företog en undersökning härav en helt vanlig söndag, , och den utvisade att inte mindre än 59 affärer runt om i hade öppet. Man betecknade detta resultat som mycket nedslående. kommer också, enligt en tidningsuppgift, att kräva återinförande av en skärpt affärstidslag. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att utredningen om affärstidslagens återinförande tillsätts och bedrivs på ett sådant sätt att frågan kan förläggas för beslut ,dock senast under vårriksdagen 1976.
mot · FY02285 · 1975-01-17 00:00:00 — av i m. fl. om förbud mot tillverkning och användning av pyrotekniska artiklar. Vid några av våra , speciellt nyår och påsk, har det blivit alltmer vanligt att barn och ungdomar förser sig med ett antal s. k. smällare och andra pyrotekniska artiklar, att användas för att på detta sätt ge uttryck för sin livsglädje. Detta smällande och skjutande har tagit en sådan omfattning, speciellt inom bostadsområdena, att det för de flesta människor blivit en ren plåga. Det är framför allt äldre och sjuka människor som har obehag härav, men med den omfattning som det nu har tagit har det blivit störande för de flesta. Under den gångna nyårshelgen förekom det exempelvis att s. k. smällare stoppades in genom brevinkasten hos äldre personer, och var och en kan förstå hur de reagerar för detta. Det förekom också att ungdomar kastade in s. k. kvartersbomber i trappuppgångarna i bostadshusen med fruktansvärda smällar som följd. Detta har medfört att allmänheten kraftigt reagerat och vill ha ett stopp för detta ofog. Det är heller inte ofarligt för dem som utövar detta ofog. Enbart i skadades 14 personer av smällare under nyårshelgen, och vid den handkirurgiska avdelningen vid fick man på nyårsnatten ta hand om ett 20-tal patienter. Det gör troligen ingen nytta att höja åldersgränsen för inköp av sådana artiklar, utan enda möjligheten att få stopp på ofoget är att i lag förbjuda tillverkning och användning av sådana pyrotekniska artiklar som förorsakar skador på dem som anbringar dem och som verkar störande för allmänheten. I vårt grannland lär enligt uppgift ett liknande förbud redan vara infört. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställes att hos regeringen begär åtgärder för att stävja användningen av pyrotekniska artiklar.
mot · FY0229 · 1975-01-10 00:00:00 — av i m. fl. om inkomstprövning av änkepension. Änkepensionen inom folkpensioneringen utgår utan inkomstprövning till kvinnor, vilkas män avlidit efter . Har makens bortgång inträffat är änkepensionen behovsprövad. En från början relativt stor grupp änkor drabbas hårt av dessa regler, vilket vid olika tillfällen påtalats i . Gruppen har undan för undan minskat, varför det nu inte är fråga om något större antal. Det är dock från rättvisesynpunkt inte riktigt att en kvinna som blivit änka före inte skall åtnjuta samma möjlighet till den garanterade ekonomiska ersättning som en änkepension utgör som den kvinna som blivit änka efter ovannämnda datum. Även om ifrågavarande grupp är liten, bör det vara en rättvisesak att frågan löses, så att dessa änkor erhåller änkepension efter samma grunder som de som blivit änkor efter . Den grupp kvinnor det här är fråga om har svårt att hävda sig på arbetsmarknaden. I de flesta fall gäller det dessutom hemarbetande kvinnor som saknar yrkesutbildning och den grundutbildning som är nödvändig även inom mindre kvalificerade arbetsområden. Från samhällsekonomisk synpunkt kan detta inte bli av avgörande betydelse med hänsyn till den lilla grupp det här kan bli fråga om. Av både humanitära skäl och rättviseskäl bör dessa s. k. övergångsänkors pensionsförhållande rättas till. Gång efter annan, senast vid fjolårets riksdag, har motionskrav på ändringar i pensionsreglerna avvisats. Vi finner det synnerligen beklagligt att inte frågan om övergångsänkornas pensionsförhållande rättas till, så att full jämställdhet uppnås, och vi vill än en gång upprepa vårt krav på att frågan löses. Med stöd av det anförda hemställes att hos regeringen begär att pensionsålderskommittén får i uppdrag att utreda frågan om slopande av inkomstprövning av änkepension inom folkpensioneringen. () ()
mot · FY02292 · 1975-01-20 00:00:00 — om anslag till ett ekofritt rum vid statens provningsanstalts anlägg ning i . För /75 bemyndigade Kungl. medge beställning för SP i inom en kostnadsram av . 1974:1, bil. 15 s. 136, NU 1974:7, rskr 1974:81). I detta belopp ingick utrustning för ett ekofritt rum vid SP:s akustiska laboratorium inom en kostnadsram av . Genom regleringsbrevet 1974:75 fick emellertid SP ej medgivande att beställa utrustning till det ekofria rummet. Av föreliggande proposition (1975:1, bil. 15 s. 155) framgår att föredraganden nu vill överföra medel från det ekofria rummet till andra verksamhetsgrenar. Det har vidare erfarits att byggnaden för det ekofria rummet ej ryms inom den anmälda kostnadsramen av 103,4 milj. kr. Avsaknaden av ett ekofritt rum i får allvarliga konsekvenser för det akustiska laboratoriets uppgifter genom att flera verksamhetsområden av samhälleligt intresse äventyras. Som exempel på detta må nämnas att SP ej kan fullgöra sina åligganden som riksmätplats inom det akustiska området eftersom bl. a. kalibreringar av mikrofoner kräver tillgång till ett ekofritt rum, att även regelbunden opartisk kalibrering och kontroll av bullermätare som krävs för bl. a. riksprovplatsernas funktion omintetgörs, att kommer att sakna en central opartisk institution som mäter bullerutstrålning från olika typer av maskiner - vilket var ett av de planerade verksamhetsområdena för det ekofria rummet - varför möjligheterna till förbättrad arbetsmiljö i bullerhänseende försämras, eftersom en reproducerbar opartisk mätresurs av bullerkällor enligt vedertagen internationell praxis kommer att saknas, att SP:s vidareutveckling av metoder för bl. a. konsumentupplysning inom hemelektronikområdet försvåras. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar anslå medel för byggande av ett ekofritt rum för statens provningsanstalts anläggning i innebärande 1. att kostnadsramen för byggnader räknas upp med 1,3 milj. kr. från 103,4 milj. kr. till 104,7 milj. kr. 2. att härvid byggnaden för det ekofria rummet planeras bli uppförd med övriga lokaler för det akustiska laboratoriet, eftersom annars en betydande kostnadsökning uppstår.
mot · FY02293 · 1975-01-20 00:00:00 — om anslag till stickprovskontroll av färdigpackade varor. En ny lag (1971:1081) om bestämning av volym och vikt trädde i kraft . Flera betydelsefulla ändringar i syfte att skapa ett bättre konsumentskydd infördes härvid jämfört med tidigare författningar. Lagen föreskriver bl. a. om offentlig stickprovskontroll av mängduppgifter på färdigförpackade varor. Genom den med lagen sammanhörande kungörelsen (1973:85) har statens provningsanstalt (SP) bemyndigats att utföra tillsyn beträffande efterlevnaden av lagen, något som tidigare gjordes av polisen. Därmed har SP fått ökade myndighetsuppgifter. SP har för /76 beräknat kostnaderna för dessa myndighetsuppgifter till , varav . För det senare ändamålet beviljade en anslagsförstärkning om . Maj:ts förslag (prop. 1974:1, bilaga 15, s. 135) för innevarande budgetår. Den nu begärda anslagsökningen från . motiveras av vunna erfarenheter. Som exempel kan nämnas: att av 290 butiksförpackade charkvarupartier undersökta vid förstagångsbesök hade 45 96 undermål med mer än 1 96, att av 432 butiksförpackade charkvarupartier undersökta vid förstagångsbesök hade 5396 undermål med mer än 1 96, att av 158 butiksförpackade charkvarupartier undersökta vid återbesök hade 26 96 undermål med mer än 1 96, att således de genomförda stickprovsundersökningarna av butiksförpackade varupartier givit en signifikant förbättring avseende antal partier med undermål med mer än 1 96. De rapporterade erfarenheterna styrker således behovet av en ökning av omfattningen i stickprovsundersökningarna. I budgetpropositionen har emellertid inga medel reserverats för denna verksamhet som i stället föreslås bli finansierad genom avgifter från justering och ädelmetallkontroll (prop. 1975:1, bilaga 15, s. 152). Det är emellertid knappast rimligt att brudpar, innehavare av vågar och bensinstationer skall belastas med kostnader för stickprovsundersökningarna. Med hänvisning till ovanstående hemställs att för att åstadkomma ökad omfattning av stickprovskontroll av färdigförpackade varor räknar upp bidragsanslaget till statens provningsanstalt med . och således till Bidrag till statens provningsanstalt för /76 anvisar ett reservationsanslag av .
mot · FY02296 · 1975-01-20 00:00:00 — av i m. fl. om utredning rörande lämplig huvudman för lokaliseringsstödet. De lokaliseringspolitiska insatserna har spelat en viktig roll för att skapa sysselsättningstillfällen i de norra delarna i vårt land. Det statliga lokaliseringsstödet i form av bidrag och lån har en mycket viktig roll att spela. Det har aktiverat företag i besvärligheter, stärkt näringslivets konkurrenskraft och förhindrat akuta sysselsättningskriser och kapitalförstöring. Dessa insatser har emellertid i hög grad skett utifrån arbetsmarknadspolitiska synpunkter och i allmänhet utan att beakta de strukturella industripolitiska effekterna. Följden har blivit dels att insatserna kommit att koncentreras till vissa branscher, dels att företag utanför stödområdet råkat i svårigheter till följd av industrietableringen med hjälp av lokaliseringspolitiska medel. Det framstår därför som önskvärt att bedömningen av lokaliseringsinsatserna i högre grad kommer att avse även de industripolitiska effekterna. Detta har tagits upp av bl. lokaliseringsutredning, som menade att lokaliseringsstödet inte längre bör betraktas som ett i huvudsak sysselsättningspolitiskt medel utan i stället ingå som en bland många åtgärder för en aktiv näringspolitik och samordnas med statsmakternas övriga insatser på området. Också kommerskollegieutredningen betonade i sitt slutbetänkande sambandet mellan lokaliseringspolitik och näringspolitik. I båda fallen ligger tonvikten på insatser för att skapa permanenta och trygga sysselsättningstillfällen. Från den utgångspunkten förordade utredningen att lokaliseringspolitiken skulle ges en mera offensiv prägel innebärande att stödåtgärderna närmare inordnas i en aktiv näringspolitik och samordnas med statsmakternas övriga insatser på området. Mot denna bakgrund vore det naturligt att det nya industriverket som tillkom den blev huvudman även för lokaliseringsstödet. Inom verket kommer att finnas den sakkunskap och kompetens som fordras för att kunna bedöma dessa frågor. När det gäller att finna varaktiga lösningar, att skapa livskraftiga etableringar, är inte kunskaper om arbetsmarknadssituationen tillräckliga och avgörande. I stället gäller det att kunna bedöma lokaliseringsprojektens ekonomiska avkastning, företagsledningarnas kompetens och marknadssituation. kommer genom sina s. k. branschgrupper att till sitt förfogande få denna sakkunskap och kompetens som behövs för att göra de svåra men nödvändiga bedömningarna. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär att frågan om lämplig myndighet för lokaliseringsstödet blir föremål för fortsatt utredning samt att förslag med anledning härav föreläggs . . () i
mot · FY02298 · 1975-01-21 00:00:00 — av m. fl. om ökat anslag till intensifierad sysselsättningsplanering. För att öka sysselsättningen för lokalt bunden arbetskraft i glesbygderna har Kungl. beviljat särskilda medel för att i regi försöksvis utföra vissa arbeten som kommunerna i samarbete med vederbörande länsarbetsnämnd vid inventering av arbetsobjekt funnit lämpliga för ortsbunden arbetskraft. häri regleringsbrev /75(DnrPB 1239/74 och PB 1246/74, delvis) meddelat närmare föreskrifter för verksamheten. De berörda kommunerna under innevarande budgetår är: , , , , , , , , , och , vilka vardera erhållit . för verksamheten under budgetåret. I , och kommuner är verksamheten inne på det fjärde budgetåret. Erfarenheterna bestyrker uppfattningen att en ingående objektinventering och sysselsättningsplanering på nivå förbättrar möjligheterna att sysselsätta den lokalt bundna arbetskraften. har i sitt betänkande (DS In 1972:10) anfört att kommunerna bör ges friheten att arbeta inom årliga medelsramar, även om deras val av objekt måste göras med hänsyn till insatserna av övriga arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Utredningen föreslog en kostnadsram på 1 milj. kr. per kommun och år samt att beslutet borde omfatta en relativt , förslagsvis . Till och med /73 utgick också 1 milj. kr. till de då berörda kommunerna. Från och med /74 utvidgades verksamheten till fler kommuner som bidragsramen sänktes till . Dessutom ändrades bidragsbestämmelserna från att avse bidrag till lönekostnaden till bidrag till totala kostnaden för respektive objekt. I propositionen 1975:1, bilaga 13, föreslår departementschefen oförändrat belopp till intensifierad sysselsättningsplanering för /76 med hänvisning till att en utvärdering av verksamheten kommer att ske inom ramen för den pågående sysselsättningsutredningen. Försöksverksamheten, som är inne på det fjärde året, har väckt ett mycket stort intresse bland befolkningen i de berörda kommunerna. Detta intresse har bland annat kommit till uttryck vid de inventeringar av lämpliga arbetsobjekt som föregått den egentliga försöksverksamheten. åtgärder i sysselsättningsskapande syfte för äldre, lokalt bunden arbetskraft är stort i glesbygdsområdena. En nackdel för kommunerna är dock att bidrag beviljas endast för ett budgetår i sänder. En långsiktig planering av verksamheten är svår att genomföra, om inte verksamheten kan beräknas fortgå . De positiva sysselsättningseffekterna motiverar också att anslaget justeras i enlighet med glesbygdsutredningens ursprungliga förslag. Med hänvisning till vad som här anförts hemställer vi 1. att hos regeringen anhåller om en skyndsam utvärdering av försöksverksamheten med intensifierad sysselsättningsplanering, 2. att en långsiktig plan - i första hand för av - för verksamheten presenteras , 3. att bidragsbeloppet därvid justeras i enlighet med glesbygdsutredningens ursprungliga förslag. () () green (s)