mot · FY021264 · 1975-01-27 00:00:00 — om förverkande av berusningsmedel m. m. i vissa fall. Enligt 13 § lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall (LSPV) får den som är intagen på sjukhus med stöd av lagen underkastas det tvång som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet med vården eller för att skydda honom själv eller omgivningen. Med stöd av denna bestämmelse kan överläkaren omhänderta föremål som ankommer till eller anträffas hos en patient och som överläkaren av vårdskäl anser det nödvändigt att ta ifrån patienten under dennes vistelse på sjukhuset. Bestämmelsen ger sålunda i praktiken överläkaren samma befogenhet att omhänderta alkoholhaltiga drycker och andra berusningsmedel samt injektionssprutor och kanyler som tillkommer föreståndare och motsvarande enligt 63 § nykterhetsvårdslagen, 88 a § barnavårdslagen och 63 § lagen om kriminalvård i anstalt. Däremot saknas motsvarighet till de i dessa lagrum intagna föreskrifterna om hur det skall förfaras med den omhändertagna egendomen. Enligt 31 kap. 3 § kan vård beredas en psykiskt utvecklingsstörd i omsorgsvårdens specialsjukhus med stöd av domstols förordnande. Bland dem som sålunda av domstol överlämnas till vård i specialsjukhus eller tas in på sådant sjukhus oberoende av samtycke enligt 35 § lagen (1967:940) ang. omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda (omsorgslagen) finns åtskilliga som har alkohol- och narkotikaproblem. I omsorgslagen saknas emellertid motsvarighet till den laga befogenhet att underkasta patienterna tvång som getts överläkaren m. fl., i 13 § LSPV. Ej heller finns någon motsvarighet till de i 63 § nykterhetsvårdslagen, 88 a § barnavårdslagen och 63 § lagen om kriminalvård i anstalt medgivna befogenheterna. JO har i skrivelse till Konungen anfört bl. a. följande: Vid jämförelse med den noga reglerade ordning för omhändertagande av alkoholhaltiga drycker, andra berusningsmedel samt injektionssprutor och kanyler som tillskapats för nykterhetsvården, barnavården och kriminalvården framstår det som en betänklig brist att frågan är så ofullständigt reglerad för den slutna psykiatriska vårdens och omsorgsvårdens del. JO ansåg att bristen möjligt borde botas lagstiftningsvägen. Jag delar denna uppfattning. En annan brist i berörd lagstiftning är att det inte finns några klara bestämmelser om hur det skall förfaras med andra föremål såsom stiletter. knivar, inbrottsverktyg m. m. som omhändertagits hos patienterna. Sådana föremål skall i princip återlämnas till patienterna när de lämnar sjukhuset. Jag anser därför att - för den händelse förverkandereglerna i inte kan anses tillämpliga - lagstiftningen bör kompletteras med bestämmelser om att föremål som på grund av sin särskilda beskaffenhet och omständigheterna i övrigt kan befaras komma till brottslig användning skall kunna förklaras förverkade. Under hänvisning till det anförda hemställs att anhåller att regeringen lägger fram förslag om att alkoholhaltiga drycker och andra berusningsmedel samt föremål, som på grund av sin särskilda beskaffenhet och omständigheterna i övrigt kan befaras komma till brottslig användning, skall kunna omhändertas och förklaras förverkade, om de påträffas hos patient som intagits på sjukhus enligt lagen om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall eller, i fall som anges i motionen, intagits på specialsjukhus enligt lagen angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda.