mot · FY022047 · 1975-04-11 00:00:00 — av i Agnäs m. fl. med anledning av propositionen 1975:46 om planering och samordning av samhällets insatser för rekreation och turism. av turistanläggningar och fritidsområden har i avgivna delbetänkanden lämnat förslg om några primära rekreationsområden i , vilka särskilt berör den samiska folkminoritetens intressen. Regeringens proposition 1975:46 presenterar 24 rekreationsområden, bland dem Åre och som sakkunniga behandlat i departementsskrivelser. Propositionen anger därtill bland sådana områden TärnaGraddis fjällvärd och . Dessa fyra områden omfattar helt eller delvis mark som samerna behöver ta i anspråk för sin näring, men propositionen sysselsätter sig i intet avseende med samernas problemställningar i samband med skapandet av rekreationsområden. Vi vill därför här framföra vår uppfattning att samernas intressen måste beaktas. I betänkandet Turism och rekreation i (SOU 1973:52) har experten i renskötselfrågor. Per , ett särskilt yttrande, där han betonar att utbyggnaden av turismen i fjällvärlden av kommittén för planering av turistanläggningar och friluftsområden förutsätts få en sådan omfattning att rennäringens intressen måste ägnas uppmärksamhet och att man redan på planeringsstadiet måste räkna med vad intrånget kan betyda för renskötseln. Samebyarnas markanspråk bör preciseras och beräkning ske av störningszoner kring samebyarna. Experten anser att turistnäringen kan bli en kombinationsnäring för både renskötande och icke renskötande samer, om man redan från början överväger detta och om samerna själva redan på planeringsstadiet blir representerade i organ. Utbyggnaden bör ske i samråd med samerna och deras samfälligheter. Denna uppfattning, framförd av en sakkunnig som själv är same, kan inte förbigås med tystnad. Det är självklart att samerna bör beredas möjlighet att delta i planering och utbyggnad genom särskilda representanter. I remissvar med anledning av Turism och rekreation i har både kammarkollegiet och pekat på de risker för intressekonflikter som föreligger mellan rennäringen och turismen. dan skedda utbyggnaden av turistanläggningar har sällan skett med hänsyn till renskötselns intressen. Åtminstone på ett ställe i fjällvärlden projekteras en stor stugby utan att samerna blivit hörda. Även då det gäller vattenkraftsutbyggnad, vägbyggnad och kraftledningsnät har renskötseln kommit i kläm. Kaitum, Ritsem, - namnen associeras med ingrepp i naturen som inverkat menligt på både nationalparkernas integritet och samernas näringsliv. i har i ett remissvar anfört att de störningar för renskötseln som befaras bör kunna elimineras genom samordnad planering, information och upplysningsverksamhet. Vi anser att denna uppfattning måhända är alltför optimistisk, med tanke på erfarenheterna från tidigare statlig verksamhet på samernas mark, men att den understryker vikten av samordnad planering. Renskötselns intressen (år inte komma i sista rummet, dvs. prövas i efterhand. I propositionen 46 påpekar föredragande statsrådet områden som är av riksintresse för rekreation och turism är ofta belägna i områden med dålig sysselsättning. Detta är närmast en truism! Men om planering och utbyggnad av turistanläggningar skall ske och hela områden avsättas för i huvudsak rekreation, får detta inte ske så att de människor som vistas och arbetar där inte bara får sin näring försämrad utan också ställs utanför möjligheten att bygga upp och deltaga i driften av de anläggningar som tillkommer genom den nya satsningen. Personalbehovet vid en ytterligare utbyggnad av turismen blir av den omfattningen att samerna, som äger ingående kännedom om fjällvärlden, självklart bör få ökad sysselsättning. De icke-renskötande samerna är för övrigt långt fler än de renskötande. Om planeringen sker i samråd och samarbete med SSR och samebyarna, kan redan på tidigt stadium utformningen av rekreationsområdena i fjällvärlden innebära möjligheter till försörjning för många samer. De primära rekreationsområden som föreslagits är mycket olika till sin struktur. Det torde därför vara riktigt att samma insatser från samhällets sida inte är lämpliga i alla. Skall naturvärdena bevaras måste särskilt fjällområden och samemarker behandlas med stor verksamhet. Den samarbetsdelegation som föreslagits bör, om den bildas, få en sammansättning som garanterar att fjällvärldens integritet skyddas och att samernas rättigheter bevakas. I den beredning som föreslås i propositionen anser statsrådet att företrädare för , , planverket och det nya turistrådet skall ingå samt att kommunerna skall ha representation Den nära kontakt som denna beredning måste ha med övriga organ som kommer i beröring med frågor om rekreation och turism förutsätter enligt vår mening att samerna blir företrädda i den. Statsrådet skriver att regeringen skall besluta i frågor som rör beredningens ställning och sammansättning, men bör uttala sig för att får utse företrädare i delegationen. Endast detta säkerställer deras sak i planeringsstadiet när det gäller de primära rekreationsområden som skall skapas i deras land. Med stöd av det anförda hemställes att vid behandlingen av propositionen 1975:46 beslutar 1. att rennäringens intressen och samernas rättigheter särskilt beaktas vid skapandet av primära rekreationsområden, 2. att samernas behov av kombinationsnäringar särskilt beaktas vid planering av de primära rekreationsområden som berör deras bosättning och betesland, samt 3. att Samernas landsmöte - SSR - får utse företrädare i samarbetsdelegationen för planering av områden av detta slag. () i Agnäs HANS () () PER () i Gäddvik