ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY021933 · 1975-04-01 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975:20 om den statliga kulturpolitiken 2. I propositionen 1975:20 anvisas under anslagsposten Bidrag till vissa ändamål inom statens kulturråds ansvarsområde totalt . Av detta belopp beräknas . utgå till teater-, dans-, och musikverksamhet i mindre ensembler och fria grupper, vilket motsvarar en höjning med . i jämförelse med innevarande budgetår. Denna uppräkning är väl motiverad. F. n. utgår . i bidrag för verksamheten vid centrumbildningar, vilket belopp föreslås höjt med . Det föreligger ett samband mellan dessa anslagsposter vilket departementschefen icke synes ha observerat. Det förstnämnda anslaget innebär möjligheter till betydligt ökad aktivitet inom de s. k. fria grupperna. Denna aktivitet kanaliseras i hög grad genom centrumbildningarna, främst dans-, musik- och teatercentra. En förutsättning för att det höjda anslaget effektivt skall kunna utnyttjas är att dessa centrumbildningar får i motsvarande mån förstärkta resurser. Den ovan nämnda föreslagna höjningen av anslaget till centrumbildningarna med . är icke till fyllest - allra helst som dessa brottas med betydande ekonomiska svårigheter i sin förmedlingsverksamhet. Anslaget bör höjas med ytterligare . för att möjliggöra ett rimligt utnyttjande av det förstnämnda anslaget. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att beslutar att anslaget Bidrag till vissa ändamål inom statens kulturråds ansvarsområde utgår med . P. O. ()
mot · FY021934 · 1975-04-01 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975:20 om den statliga kulturpolitiken 2. I propositionen 1975:20 föreslås att Kungliga myntkabinettet skall få en självständig ställning - parallellt med och - under riksantikvarien. Mot detta kan inga invändningar anföras. Av föredragandens text framgår emellertid att myntkabinettet fortsättningsvis skall kallas . En namnändring har veterligen tidigare icke diskuterats eller ens förts på tal. Inga motiveringar framförs. Berörd personal synes icke ha fått tillfälle att yttra sig. Namnändringen kommer helt överraskande och förefaller vara impulsiv. Mot namnändringen kan följande erinringar resas. Beteckningen kabinett (egentligen litet rum) är en gängse benämning på vetenskapligt arbetande mynt- och medaljsamlingar världen runt. Termen museum har, när det gäller sådana samlingar, en något annorlunda innebörd. Bakgrunden till detta förhållande är för mig obekant; jag kan blott konstatera att det är fast etablerat . Skäl föreligger inte för oss i att lämna detta internationella språkbruk. Det är icke uteslutet att prefixet Kungliga på sina håll kan uppfattas som stötande eller störande. Omständigheten är givetvis irrelevant. I många nuvarande republiker, tidigare monarkier, finns gott om exempel på vetenskapliga institutioner som fått behålla sitt ursprungliga namn även om ordet kungliga ingår i detta. Som ett exempel kan nämnas att akademi fortfarande - och sannolikt - heter . Detta beror naturligtvis på pietet och har ingen som helst dagspolitisk innebörd. Vad beträffar det svenska myntkabinettet har detta en faktisk kunglig anknytning. Dess tillkomst hänger samman med personligt intresse hos lil, och . Det finns flera allmänna myntsamlingar i - i , i och i . Beteckningen Kungliga myntkabinettet skiljer den centrala samlingen från de nyssnämnda. Myntkabinettet i är en institution med mycket gott internationellt anseende. Namnet Kungliga myntkabinettet är välkänt. Det torde inte vara möjligt att formulera ett rationellt skäl för att genomföra den nu föreslagna namnändringen. Att den skulle vålla viss förvirring utomlands är ofrånkomligt. Med hänvisning dels till vad ovan anförts, dels till den skrivelse av som ingivits till kulturutskottet, undertecknad av bl. a. fyra tidigare riksantikvarier, får jag hemställa att beslutar att Kungliga myntkabinettet skall få behålla sitt ursprungliga och välkända namn.
mot · FY021936 · 1975-04-01 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975:22 med förslag till lag om ändring i lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, m. m. I propositionen föreslås att innehav av körkort för personbil skall vara ett villkor för rätten att föra spårvagn samt att spårvägstrafiken skall inordnas under vägtrafikreglerna. Trafiken med spårvagn regleras bl. a. i vägtrafikkungörelsen (1972:603) och i allmänna ordningsstadgan (1956:617). F. n. krävs inte körkort för att få föra spårvagn. Det är av flera skäl angeläget att spårvägstrafiken inordnas under vägtrafikreglerna. Inte minst trafiksäkerhetsaspekterna talar för detta. Likaså är enhetliga kompetenskrav, anpassade till bestämmelser för såväl fordonen (spårvagnarna) som den allmänna trafiken, till trafiksäkerhetsregler och lokala trafikregler, av stor betydelse. Mindre angelägen är en genom avlagt prov fastställd färdighet i att framföra exempelvis personbil, då ju spårvägstrafiken till sin karaktär är helt bunden till sina spår. Kunnighet i parkering, backning och omkörning m. m. saknar helt praktisk betydelse i sammanhanget. Av det skälet torde ett auktoriserat spårvagnsförarbevis vara till fyllest för den som skall framföra spårvagn. Av praktiska skäl torde dock krav på normalt personbilskörkort vara ett rimligt kompetenskrav för den som anställs som spårvagnsförare. Emellertid finner vi att de spårvagnsförare, som f. n. är anställda, genom praktisk erfarenhet har dokumenterat sin färdighet som förare och därför helt bör undantagas genom generell dispens. Vi föreslår således att de i propositionen framlagda förslagen endast skall äga sin tillämpning vid nyanställning av spårvagnsförare och att en särskild dispensmöjlighet skall finnas för förare som varit spårvagnsförare, lokförare, förare i tunnelbana eller på annat sätt dokumenterat sin kompetens för yrket i fråga. De eventuella rekryteringssvårigheter som kan komma att uppstå vid införandet av de nya bestämmelserna talar för vår uppfattning i denna fråga samt för en förhållandevis lång övergångstid innan bestämmelserna träder i kraft. Med stöd av vad som anförts hemställs att bifaller propositionen 1975:22 med den ändringen att nu anställda spårvagnsförare undantages genom generell dispens, att särskilda dispensmöjligheter bör finnas vid nyanställning och att en övergångstid om införs innan de nu föreslagna bestämmelserna i sin helhet skall äga tilllämpning. L. () i () i Vrångebäck
mot · FY021946 · 1975-04-01 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975:23 om vidgad vuxenutbildning samt studiestöd till vuxna m. m. I propositionen 1975:23 föreslås vissa förändringar för beräkning av studiemedel. Studiemedel kommer enligt förslaget att utgå av gällande basbelopp för varje hel, sammanhängande tidsperiod för heltidsstuderande och för halvtidsstuderande. För varje sådan period utgör bidragsdelen lil kr. Med nuvarande basbelopp innebär detta att en heltidsstuderande för 9 1/2 månaders studier äger rätt att uppbära . i studiemedel, varav . Enligt nuvarande utbelalningsregler kan den studerande lyfta beviljade studiemedel hos den utbetalningsanstalt han angivit på studiemedelsanvisningen. Studiemedel beviljas vanligtvis för högst två på varandra följande kalenderhalvår, och utbetalningen sker en gång varje kalenderhalvår. Vissa lättnader när det gäller studieintygen har införts, och den som lyfter studiemedel första gången har i huvudsak endast att bevisa att han är inskriven vid studiemedelsberättigad läroanstalt samt garantera att han bedriver studier. Det torde vara klart att de i och för sig nödvändiga förenklingarna i utbetalningsrutinen har medfört ett ökat missbruk i vad gäller första utbetalningen av studiemedel. föreslog också i sitt betänkande "Teknisk översyn av studiemedelssystemet (SOU 1973:17) att utbetalning av studiemedel skulle ske två gånger per halvår. Även om de flesta studerande kan planera sin ekonomi så att inga svårigheter uppstår genom att utbetalning sker med en större summa varje halvår, skulle likväl en uppdelning av studiemedlen på flera utbetalningstillfällen skapa bättre förutsättningar för en god ekonomisk planering. Därtill kommer - vilket är väsentligt - att ett mindre belopp än det nuvarande utbetalningsbeloppet (i ovanstående fall .) skulle minska frestelsen till missbruk. För dem som icke avser att studera men som ändå skriver in sig vid läroanstalt och lyfter studiemedel skulle också den uppkomna skulden minska. Med hänsyn till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om bestämmelser avseende utökning av antalet utbetalningstillfällen för studiemedel.
mot · FY021947 · 1975-04-01 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975:23 om vidgad vuxenutbildning samt studiestöd till vuxna m. m. Propositionen 1975:23 innehåller förslag om vidgad vuxenutbildning samt studiestöd till vuxna m. m. Beträffande studiemedelssystemet föreslås enligt propositionen att reglerna om hänsynstagande till makes inkomst ändras så att fribeloppet för makes inkomst höjs från av basbeloppet per termin till per termin. Detta förslag innebär att makes inkomst kan uppgå till . utan att reducering av studiemedel sker. I propositionen uttalar departementschefen att han inte är beredd att "föreslå ett fullständigt slopande av reglerna för prövning mot makes inkomst. I avvaktan på utredningen om det studiesociala systemet föreslår departementschefen den tidigare refererade höjningen av fribeloppet från av basbeloppet per termin till per termin, vilket innebär att reducering sker först vid . inkomst för make. Detta innebär givetvis en förbättring mot nu rådande förhållanden. Vi motionärer finner det otillfredsställande att en bindning till makes inkomst alltjämt måste ske och förväntar att den utredning som departementschefen ämnar tillsätta också får i uppdrag att se över studiemedelssystemet, så att hänsynstagandet till makes inkomst kan avskaffas. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar överlämna motionen till den aviserade utredningen om det studiesociala systemet för beaktande. () ()
mot · FY021948 · 1975-04-01 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975:25 angående riktlinjer för älgvården. I propositionen 1975:25 angående riktlinjer för älgvården berörs bl. a. frågan om jaktmarkers storlek, älgproduktionsförmåga m. m. I princip föreslås att jakt efter älg skall få utövas på marker, vilka inte är tillräckligt stora att uthålligt producera en vuxen älg . Detta skall kunna ske genom s. k. generell licens eller att marken i fråga medtas i ett jaktmarksområde, vilket berättigar till licens av vuxna älgar. I flera motioner har frågan om reglerad älgjakt tagits upp, varvid krav om en konsekvent reglerad älgjakt har rests. Enligt min mening bör frågan om fastighets ''jaktbarhet även beaktas. Således föreslår jag att endast fastigheter, vilka är taxerade som jordbruksfastigheter eller fastigheter tillhörande jordbruksfastighet, skall anses som möjliga att bedriva älgjakt på. Denna regel bör kunna gälla såväl om en konsekvent reglerad älgjakt genomföres som om en fortsatt förtäckt allmän jakt i form av generella licenser bibehålls. Med stöd av det anförda hemställs att måtte besluta att endast fastigheter taxerade som jordbruksfastigheter eller fastigheter tillhörande jordbruksfastighet skall anses som jaktmarker vilka det är tillåtet att bedriva älgjakt på och att all avskjutning av älg sker efter årlig ansökan till och efter medgivande av länsstyrelse. L. () i
mot · FY021950 · 1975-04-01 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975:25 angående riktlinjer för älgvården. Propositionen 1975:25 behandlar hur älgjakten skall bedrivas. Självklart måste regler utfärdas så att älgstammen kan bevaras. Jag har i stort ingenting att erinra mot propositionens innehåll. Men förhållandena varierar från län till län. I har försöksverksamhet pågått . När nu nya regler införs bör försöksverksamheten upphöra. Även jakttidens längd - - är för vårt län för lång. Med stöd av vad som här anförts hemställer jag att vid behandlingen av propositionen beslutar 1. att försöksverksamheten i upphör, 2. att älgjakten i begränsas .
mot · FY021951 · 1975-04-01 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975:25 angående riktlinjer för älg vården. Försöksverksamheten med enbart licensjakt på älg som pågått i tre län har slagit väl ut. De förslag som lämnats av den särskilda arbetsgrupp, tillsatt av , som behandlat frågan synes väl övervägda. Jaktvårdsintressena måste därvid väga tungt. De förslag som framställs i propositionen riskerar att framkalla en alltför omfattande avskjutning av älg. Arbetsgruppens förslag innebär däremot att totalramar för avskjutningen uppställs för respektive län och älgvårdsdistrikt. Jag förordar en reglering av älgjakten i enlighet med arbetsgruppens förslag. Utskottet torde få utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs att med avslag på propositionen 1975:25 angående riktlinjer för älgvården beslutar att älgjakten regleras i enlighet med arbetsgruppens förslag.
mot · FY021952 · 1975-04-01 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975:25 angående riktlinjer för älgvården. Propositionen 1975:25 angående riktlinjer för älgvården innebär att ett system för samordnad älgjakt införes av . Denna särskilda period för prövning av älgjaktens utformning är motiverad av svårigheter att förutse verkningarna av de ändrade bestämmelserna och av att det i denna fråga råder delade meningar mellan jägarorganisationerna och bland jaktintresserade och övriga berörda. Det har bland annat från allmän jaktvårdssynpunkt uttryckts farhågor att förslaget till nytt system kan komma att innebära att det påbörjade arbetet för en bättre jaktvård äventyras. På grund av att verkningarna av förslaget relativt snabbt kan förändra förhållandena för älgvården är det olämpligt att binda sig till en prövotid . Det finns anledning att se över verkningarna och att kunna införa kompletteringar eller justeringar i bestämmelserna. Över huvud taget är det väsentligt att inte låsa sig utan vara öppen för en kortare försöksperiod. Med hänvisning till det anförda hemställs att vid sin behandling av propositionen 1975:25 angående riktlinjer för älgvården beslutar att systemet för samordnad älgjakt prövas av i första hand efter att det införts i hela landet. 1* 1975.
mot · FY021957 · 1975-04-01 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975:26 om riktlinjer för invandrar- och minoritetspoiitiken m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1975:1956 av m. fl. angående invandrar- och minoritetspoiitiken hemställs att 1. godkänner de delmål som invandrarutredningen uppställt för en kulturpolitik för språkliga minoriteter, 2. uttalar att upprustning av bibliotekens bestånd av litteratur på minoritetsspråk skall fullföljas under flera budgetår, 3. beslutar att utgivning av tidningar och tidskrifter på minoritetsspråk bör erhålla statligt stöd. (m) () G. () PER () i Gäddvik
mot · FY021958 · 1975-04-01 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975:26 om riktlinjer för invandrar- och minoritetspolitiken m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1975:1956 av m. fl. angående invandrar- och minoritetspolitiken hemställs att beslutar att statsbidrag skall utgå till minoritetsskolor. G. () PER () i Gäddvik
mot · FY021959 · 1975-04-01 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975:26 om riktlinjer för invandrar- och minoritetspolitiken m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1975:1956 av m. fl. angående invandrar- och minoritetspolitiken hemställs att 1. uttalar att förutsättningar bör skapas för samhälleligt stöd till ålderdomshem upprättade av invandrar- och minoritetsorganisationer, 2. beslutar att statsbidrag skall utgå till enskilda förskolor för språkliga minoriteter. G. () PER () i Gäddvik
mot · FY021970 · 1975-04-01 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975:32 om återvinning och omhändertagande av avfall. 1 propositionen 1975:32 föreslås bl. a. att i första hand pappersavfall skall förvaras skilt från annat avfall och att kommunerna inom ramen för det kommunala renhållningsmonopolet skall ha ensamrätt på omhändertagandet. Detta förslag är ett nytt led i strävanden att på allt sätt med lagar och straffhot reglera den enskildes hela liv. Det finns föreningar som samlar papper för att något förstärka sin kassa men som har svårt att bli av med allt insamlat papper. Att i det läget föreskriva skyldighet att separera papper under insamling är inte rimligt. Om det läget inträder att det blir god avsättning för återvinningspapper, så finns det säkert många villiga händer som gärna samlar in papper för att tjäna en slant extra. Det kan då också ske på ett smidigare sätt om det sker på frivillig väg. Redan nu är oppositionen mot tillämpningen av den kommunala renhållningslagen ganska våldsam på sina håll. Om den enskilde dessutom tvingas hålla dubbla sopsäckar, på många håll får vägen sönderkörd av ytterligare en omgång tunga otympliga sopfordon och dessutom kanske får en högre sopavgift på grund av detta, så blir reaktionen ännu kraftigare. De föreslagna bestämmelserna behövs inte, leder till ytterligare ofrihet, kommer att vålla problem och ytterligare missnöje med beslutsfattarna. Förslaget bör därför med kraft avslås. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar avslå förslaget till lag om ändring i kommunala renhållningslagen (1970:892) i propositionen 1975:32 utom i vad avser 4 § första stycket.
mot · FY021975 · 1975-04-01 00:00:00 — av herrar och i med anledning av propositionen 1975:36 om ändrade ersättningsregler inom sjukförsäkringen, m. m. Sjukvården måste ges ökade resurser. Det är nödvändigt för att minska väntetiderna, för att lindra personalens arbetsbörda och därmed skapa utrymme för en bättre personlig omvårdnad, en mänskligare vård. är det önskvärt att hålla tillbaka ökningen av landstingsskatten. Därför bör en större del av sjukvårdskostnaderna betalas genom den allmänna försäkringen. Även en viss höjning av patienternas avgifter kan accepteras. Förslagen i proposition 1975:36 följer dessa principer. Det är bra. Men för vissa patienter med långvariga sjukdomar, som fordrar många läkarbesök, kan en höjd avgift bli betungande. Det gäller ännu mer om man fortsätter efter samma linje och om man skulle ge landstingen större frihet att besluta om patientavgiftens storlek. För att skydda patienter med stort behov av sjukvård har t. ex. beslutat införa ett s. k. Det innebär att den som varit hos läkare femton gånger därefter slipper betala avgift för de ytterligare läkarbesök som behövs . I andra lansting har liknande regler införts. Det bör undersökas om sådana bestämmelser, som sätter en övre gräns för vad varje patient behöver betala i sjukvårdsavgifter , kan införas för hela landet eventuellt i kombination med att landstingen och andra sjukvårdshuvudmän får större frihet när det gäller att besluta om avgiften för ett enstaka besök. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär utredning om regler för att skydda patienter med stort vårdbehov mot för höga sjukvårdskostnader, enligt de riktlinjer som anges i motionen. () (fp
mot · FY021979 · 1975-04-01 00:00:00 — av herrar i och med anledning av propositionen 1975:47 om inrättande och finansiering av turistrad, m. m. I propositionen 1975:47 om inrättande och finansiering av turistråd föreslås att styrelsen skall bestå av 16 ledamöter och 16 suppleanter som skall representera såväl stiftarna som konsumenternas och turistnäringens intressen. Propositionens förslag till sammansättning av styrelsen är enligt vår mening en förbättring i förhållande till utredningsförslaget. Landstingens representation i styrelsen är dock för svag. På det regionala planet spelar landstingen en betydelsefull roll och svarar där för av kostnaderna för verksamheten. Mot denna bakgrund anser vi det motiverat med en bredare representation för landstingen i turistråds styrelse. Det är också rimligt att var och en av de tre stiftarna, staten, och , är lika representerade i styrelsen. Vi föreslår därför att styrelsen för turistråd bör utökas, så att ges ytterligare en styrelseplats och en suppleantplats. Med hänvisning till det anförda hemställes att vid sin behandling av propositionen 1975:47 beslutar att styrelsen för turistråd skall ha 17 ledamöter och 17 suppleanter och att därvid skall ha 2 ledamöter och 2 suppleanter. I () i GOTAB 75 9242 S 1975
mot · FY021982 · 1975-04-01 00:00:00 — av herrar och i med anledning av propositionen 1975:49 om godkännande av konsortialavtal mellan staten samt och om samarbete för bedrivande av officiell provning av tryckkärl och stationära lyftanordningar, m. m. 1 propositionen 1975:49 föreslås att godkänner ett avtal mellan staten samt och om samarbete för bedrivande av officiell provning av tryckkärl och stationära lyftanordningar m. m. Inom tryckkärlsområdet är ÅF och TRC helt dominerande. I fråga om stationära lyftanordningar däremot har ÅF en marknadsandel av endast . Detta medför att andra besiktningsföretag, svarande för mer än 2/3 av marknaden, ställs utanför. De vid dessa företag anställda känner oro för framtiden. Det nya halvstatliga bolaget kommer genom sin officiella ställning i allt större omfattning att överta besiktningsuppdrag från det verksamhetsområde som betjänas av utanför bolaget stående besiktningsmän. Departementschefen har i propositionen (s. 10) angett att han nu inte bedömt det möjligt att i ett sammanhang föra samman de utanförstående företagen och besiktningsmännen i det nya bolaget. Några förhandlingar med dessa i detta syfte har emellertid ej förekommit. Dessa ställs genom bildandet av det nya bolaget i en mycket svag förhandlingssituation. Några garantier för att de utanförstående företagen och deras anställda skall komma att ges rimliga villkor har inte lämnats i propositionen. Departementschefen har endast (s. 22) angett att stor hänsyn skall tas då det gäller att till bolaget föra över den övriga verksamhet som bedrivs inom dessa provningsområden och att en samrådsgrupp skall överväga dessa frågor. Det saknas anledning att lämna två företag och deras anställda gynnsammare villkor än övriga på marknaden verksamma företag. Detta har förmodligen inte heller varit departementschefens avsikt. Utöver staten, ÅF och TRC bör då även övriga inom provningsområdet verksamma företag beredas möjlighet att ingå i det föreslagna gemensamma bolaget. Minst 1 500 befattningshavare torde finnas inom denna sektor, varav de allra flesta har sin huvudsakliga sysselsättning såsom besiktningsmän. Om dessa har departementschefen själv sagt i propositionen (s. 9): Jag vill dock framhålla att sakkunskapen hos dem som är verksamma på området är mycket stor och att de omständigheter som jag nämnt inte inneburit att några missförhållanden förelegat i den faktiska verksamhet som bedrivits. Denna sakkunskap är en väsentlig tillgång i den officiella provningsverksamheten och bör utnyttjas på bästa sätt vid skapandet av en riksprovplats. Innan den framtida försörjningssituationen för denna yrkeskår är fullt klarlagd kan föreliggande förslag icke tillstyrkas. Med stöd av vad ovan framförts hemställes att beslutar avslå propositionen 1975:49. () . ()