ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FZ02156 · 1975-12-04 00:00:00 — Motion 1975/76:156 av i och med anledning av propositionen 1975/76:31 om ändrade beskattningsregler för pensionsförsäkringar m. m. Behovet av privata pensionsförsäkringar har erkänts av alla. Olikheter i uppfattningen har främst kommit till uttryck i fråga om pensionsnivån. Enighet råder därom att behoven av enskilda pensionförsäkringar starkt varierar. Med hänsyn härtill bör utrymme finnas för en i möjligaste mån individuell anpassning av förmånerna. Avdrag bör därför få åtnjutas såvitt gäller jordbrukare och rörelseidkare av inkomsten. Vidare bör ett minimiavdrag fastställas för att möjliggöra ett sådant utrymme och minimiavdraget rimligen ej sättas lägre än till fyra basbelopp för jordbrukare och enskilda rörelseidkare och till två basbelopp för övriga fall. Härigenom löses i praktiken de problem som enligt förslaget i propositionen uppstår vid starkt varierande inkomster. nedbringas antalet dispensfall. Det förhållandet att dessa pensionsförsäkringar är bundna och inbetalda medel fördelade enligt statsmakternas beslut till olika delar av kapitalmarknaden visar försäkringssparandets särskilda karaktär. Även detta är ett starkt skäl för de angivna två basbeloppen. Avdragsrätt bör medgivas från samtliga A-inkomster och för inkomst av annan fastighet, eftersom den senare till stor del beror helt på ägarens arbetsinsats. Åberopande det anförda hemställs att beslutar att allmänt avdrag för pensionsförsäkringspremie får åtnjutas av den som haft inkomst av jordbruksfastighet eller rörelse intill fyra basbelopp eller av sådan inkomst samt av annan skattskyldig intill två basbelopp eller av summan av inkomst av tjänst och inkomst av annan fastighet.
mot · FZ02158 · 1975-12-04 00:00:00 — 1975/76: 158 med anledning av propositionen 1975/76:31 om ändrade beskattningsregler för pensionsförsäkringar m. m. I propositionen 1975/76:31 föreslår departementschefen utan motivering borttagande av dispensreglerna för pensionsförsäkring i utländska bolag. Tydligen bortser departementschefen då från de starka motiv som förelåg vid dess införande, nämligen att bereda de utländska medborgare, som under har sysselsättning i , en möjlighet att kunna vidmakthålla det försäkringsskydd som vederbörande hade före inflyttningen hit. Med hänsyn till det stora antal utländska medborgare som har sin sysselsättning i vårt land finner jag det väl motiverat att bibehålla denna dispensmöjlighet. Med stöd av vad som ovan anförts hemställer jag att beslutar anhålla hos regeringen om att dispensregler om avdragsrätt för pensionsförsäkring alltjämt skall finnas kvar. N. () i Trobro
mot · FZ02160 · 1975-12-04 00:00:00 — 1975/76 160-166 Motion 1975/76: 160 av herrar och i Trobro med anledning av propositionen 1975/76:31 om ändrade beskattningsregler för pensionsförsäkringar m. m. I propositionen 1975/76:31 föreslås väsentligt sk,ärpta regler för frivilliga pensionsförsäkringar. Grundtanken är att sådana försäkringar inte skall kunna utnyttjas i annat syfte än för pensionering. Emellertid har regeringen i propositionen gått betydligt längre än nödvändigt och därvid i betydande omfattning underlåtit att beakta väsentliga konsumentbehov. Detta visar sig både i att de kvalitativa villkoren är utomordentligt snäva och att de kvantitativa villkoren också har utformats så snävt, att det i många fall är omöjligt att tillgodose "pensioneringsbehov. Enligt propositionen får såsom förmånstagare endast make, samboende eller barn insättas. Kretsen är alldeles för snäv. Det saknas anledning att anta att en vidare krets skulle förorsaka några som helst skattemässiga problem. Varför får exempelvis inte föräldrar insättas som förmånstagare? De kan ofta vara helt beroende av att en son eller dotter hjälper dem med försörjningen. Vidare finns det starka skäl att utsträcka den tid som barn kan gälla som förmånstagare. I propositionen är, om barnet självt är insatt som förmånstagare, begränsad tills barnet fyllt . a. med hänsyn till önskemålet att barnet inte onödigt skall skuldsätta sig vid studier bör åldersgränsen höjas till åtminstone . Anledning saknas också att i de fall försäkringen tagits på makes liv tillämpa en annan åldersgräns för efterlevandepension till makarnas barn. Det får ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig lagtext. Under åberopande av det anförda hemställes att beslutar anhålla hos regeringen om att den föreslagna ändringen i anvisningen till 31 5 kommunalskattelagen ges en sådan utformning att kretsen förmånstagare vidgas till att avse, förutom maka, samboende och barn , föräldrar, syskon och andra personer, vilka är beroende av försäkringstagarens försörjning vid försäkringens tecknande. () N. () 1 / 973/ 76.
mot · FZ02161 · 1975-12-04 00:00:00 — Motion 1975/76: 161 med anledning av propositionen 1975/76: 31 om ändrade beskattningsregler för pensionsförsäkringar m. m. I proposition 1975/76:31 beträffande begränsning av rätt till avdrag vid beskattningen för erlagda pensionsförsäkringsavgifter föreslår regeringen att jordbrukare och egenföretagare vid försäljning av sin rörelse icke skall få avdraga av realisationsvinsten. När propositionen emellertid föreslår en begränsning till 6 basbelopp kan vi inte finna något motiv för att begränsa rätten till pensionering, när vederbörande under sin verksamma tid inte haft möjlighet bygga upp sin pension. Med stöd av vad som ovan anförts hemställes att beslutar anhålla hos regeringen om att rätt till avdrag för pensionsförsäkringspremie skall få ske för hela realisationsvinsten inom ramen för 6 basbelopp . () ()
mot · FZ02164 · 1975-12-04 00:00:00 — 1975/76: 164 av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:31 om ändrade beskattningsregler för pensionsförsäkringar m. m. Med anledning av propositionen 1975/76:31 om ändrade beskattningsregler för pensionsförsäkringar m. m. får vi härmed framföra vissa synpunkter på det i propositionen framlagda förslaget till ikraftträdandebestämmelser avseende försäkringar tillkomna före ny lagstiftning. () föreslog att de av kommittén ifrågasatta bestämmelserna skulle tillämpas på försäkringar som hade tecknats efter . Att denna tidpunkt valdes berodde på att kommittén - i strid mot vad som varit gängse på lagstiftningsområdet - långt betänkande var klart offentliggjorde i en kommuniké vilka ändringar man ämnade göra. Avsikten med kommunikén var till en del att via försäkringsbranschens företrädare ge blivande försäkringstagare möjlighet att anpassa försäkringarna till vad som skulle komma att gälla om en framtida lagstiftning utformades i enlighet med vad majoriteten i kommittén ansåg. Detta minst sagt besynnerliga förfaringssätt, som skulle innebära retroaktivitet långt innan något förslag ens framlagts, har regeringen accepterat. Vår inställning till lagstiftning med tillbakaverkande kraft överensstämmer på ett helt annat sätt med medborgarnas anspråk på rättssäkerhet. Vi kan därför inte acceptera att lagstiftningen ingriper mot redan tecknade försäkringar. Efter har emellertid de svenska livförsäkringsbolagen rekommenderat sina nytillträdande försäkringstagare att iakttaga de beloppsgränser för avdragsrätten som LSK föreslagit. Detta har givetvis gjorts i förlitan på att ingen försäkringstagare som följt rekommendationen skulle få sin avdragsrätt beskuren genom den väntade nya lagstiftningen. Flera uttalanden i propositionen tyder även på att det varit avsikten att iaktta åtminstone detta synsätt. Avsikten har dock inte fullföjts; en lagstiftning enligt propositionen skulle i åtskilliga fall innebära en försämrad avdragsrätt beträffande redan ingångna försäkringsavtal. Skattskyldig, som har sådan inkomst av tjänst som enligt LSK:s terminologi ej är "planinkomst, skulle enligt LSK:s förslag kunna göra avdrag för premiekostnader upp till 30 (10 + 20) resp. 40 (10 + 30)96 av sådan inkomst. Enligt propositionen skulle en dylik skattskyldig vid taxering endast kunna dra av 20 96 från inkomst av tjänst. Vi vill i detta sammanhang vidare understryka att jordbrukare och rörelseidkare, som enligt LSK:s förslag kunnat erlägga premie 1975/76: 164 motsvarande av inkomsten, enligt propositionen skulle tvingas sänka premien till av ifrågavarande inkomst. Vid premienedsättning uppkommer förlust för försäkringstagaren och detta måste undvikas. Även på detta område har den hittillsvarande nyteckningen av försäkringar anpassats till LSK:s förslag. Åberopande det anförda hemställes att övergångsbestämmelserna ges sådan utformning att pensionsförsäkringar tecknade före i sin helhet godkännes i enlighet med äldre regler. N. () i Trobro HANS NYHAGE (m)
mot · FZ02166 · 1975-12-04 00:00:00 — Motion 1975/76: 166 med anledning av propositionen 1975/76:31 om ändrade beskattningsregler för pensionsförsäkringar m. m. Slopandet av taket vid beräkning av vissa socialavgifter har medfört att den marginella inkomstskatten tillsammans med nämnda avgifter i vissa fall kan komma att uppgå till över 100 96. I propositionen 1975/76:31 har föreslagits ändrade beskattningsregler för pensionsförsäkringar m. m., innebärande bl. a. att rätten till avdrag för pensionsförsäkringspremier begränsas till 30 96 av inkomst av jordbruksfastighet och rörelse och till 10 96 av inkomst av tjänst, dock högst 20 gånger basbeloppet. Kostnaden för pensionsförsäkringen avdrages under allmänna avdrag enligt 46 5 i kommunalskattelagen. För vissa jordbrukare och egenföretagare med rörelse skulle de synnerligen höga marginella kostnaderna för skatter och socialavgifter reduceras, om kostnaderna för egen pensionsförsäkring fick avdragas från inkomst i förvärvskällan jordbruksfastighet respektive rörelse. På vederbörande utskott torde fl ankomma att utarbeta erforderlig författningstext. Åberopande det anförda hemställes att beslutar att kostnaderna för egen pensionsförsäkring får avdragas från inkomst i förvärvskällan jordbruksfastighet respektive rörelse. GOTAB 75 10476 S Slockholm I97S
mot · FZ02167 · 1975-12-11 00:00:00 — Motion 1975/76: 167 med anledning av propositionen 1975/76:81 med förslag 0111 ändring i lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område, in. I propositionen 1975/76:81 framläggs förslag om ändring i lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område, m. m. Lagförslaget innebär bl. a. att den svagare parten i ett avtalsförhållande föreslås få sin ställning stärkt genom att jämkningsmöjligheterna ökas. Enligt vår mening är förslaget väl motiverat, och starka skäl talar för att genom en skärpning av den ovan nämnda lagen skapa största möjliga garantier för att den i avtalsförhållandet svagare parten får sin rätt tillgodosedd genom en övergripande lagstiftning. Så som denna princip föreslås formulerad i 36 § andra stycket i lagen kan man lätt få intrycket att denna endast avser att ge detta skydd åt konsumenterna, utan att närmare motivera vem som kan inbegripas i detta begrepp. Visserligen har föredragande statsrådet i sin specialmotivering framhållit att lagen skall läsas så, att envar som intar en underlägsen ställning i avtalsförhållandet skall ges det förstärkta skyddet. Men enligt vår mening skulle varje risk för misstolkning undanröjas om det redan av lagtexten framgick att jämkningsmöjligheterna m. m. skall gälla alla och envar som befinner sig i underläge i avtalsförhållandet. Detta kan ske genom att orden i egenskap av konsument eller eljest får utgå ur lagtexten. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi att beslutar att 36 5, andra stycket, lagen om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område ges följande lydelse: Vid prövning enligt första stycket skall särskild hänsyn tagas till behovet av skydd för den som intager en underlägsen ställning i avtalsförhållandet. () () GOTAB 75 10519 S 1975 1 1975/76.