mot · FZ02186 · 1975-12-13 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975/76:88 om åtgärder inom skärgårdsområdena Stark försenad har propositionen om åtgärder inom skärgårdsområdena förelagts . Den är i många hänseenden förtjänstfull men redovisar inte det samlade handlingsprogram för utvecklingen i skärgårdsområdena som vore motiverat av den faktiska situationen i dessa och av den långa beredningstiden. Härigenom blir propositionen symptomatisk för regeringspartiets behandling av skärgårdsfrågorna: , för litet och för splittrat. I och för sig representerar de flesta förslagen i propositionen mycket väsentliga förbättringar, som bör genomföras. Detta första försök att samla ett stort antal frågor, som rör skärgårdarna, för gemensam behandling är också lyckat, även om utbildnings- och kulturfrågor, fritidsbåtstrafiken, skatte- och taxeringsfrågor m. m. inte tagits med. Den skärgårdsutredning som i lade fram och som förutsatte en rad beslut från statsmakternas sida berörs inte i propositionen men har uppenbart legat till grund för många av förslagen. Den utredningen har genom förseningen av regeringens proposition i viss utsträckning förlorat i aktualitet, vilket i kan förorsaka ytterligare dröjsmål med de nödvändiga åtgärderna. Skärgårdsbornas kritik mot utredningar som inte ger resultat saknar inte fog. Självklart hälsar jag med tillfredsställelse att konkreta förslag till åtgärder i skärgårdsområdena nu läggs fram. Det ger möjlighet att komplettera beslutet, t. ex. efter de riktlinjer som angavs redan i motionen 1968:AK. 373, där f. ö. begreppet en levande skärgård lanserades och en utredning av det slag som senare genomfördes i föreslogs. Den långa motionstiden, , ger också möjlighet till de genomarbetade motioner som sakfrågan motiverar. Eftersom mitt förordnande som ersättare för riksdagsledamot löper ut , kan jag personligen direkt påverka beslutet enbart genom att redan nu väcka denna motion, som med hänsyn till att propositionen varit tillgänglig bara inte kan göra anspråk på fullständighet. Den bofasta skärgårdsbefolkningen måste vara utgångspunkten för varje verklighetsförankrat handlingsprogram för våra skärgårdsområden. Skärgårdsbornas frihet att bo och verka i sin bygd måste tryggas. är unika, kanske våra främsta miljötillgångar. Skärgårdarnas kulturlandskap är produkter av århundradens odlargärning och mänsklig verksamhet i övrigt. Tillsammans med naturens förutsättningar utgör de ovärderliga rekreationsområden, som för sin funktion kräver en betydande bofast befolkning. Valfriheten för både de bofasta och fritidsbesökarna måste tillmätas avgörande betydelse. Även nya grupper, utan fritidshus och egen båt, måste ges möjlighet till fritidsvistelse i skärgård. Lika litet som vi kräver ekonomisk lönsamhet i kulturvård eller friluftsliv kan vi kräva det för insatserna i skärgårdarna. Men med ett samhällsekonomiskt synsätt kan ändå varje rimlig satsning på dessa anses vara lönsam. 11, ex. kan utvecklingen vändas i positiv riktning, en levande skärgård behållas och utvecklas för en kostnad som motsvarar ett paket cigarretter och vuxen innevånare i länet - detta enligt den kostnadsberäkning som görs i skärgårdsutredning. Skärgårdarnas problem är så speciella att de måste lösas med skräddarsydda metoder. Lagstiftning och administration som är utformade generellt passar . Byråkratin i t. ex. byggnadslovs- eller dispensärenden blir ofta orimligt betungande för enskilda människor. Den känsliga miljön ställer vidare sina krav på anpassade åtgärder. Här möter vi nästan hela skalan av samhällsproblem, fokuserade och rum. Lösningar måste nu fram som anknyter till verkligheten och dess problem. är det beslutsfattarnas handlingskraft och förmågan till samordning i kommuner, landsting, länsstyrelser, regering och riksdag det kommer an på. Målet är en skärgård för alla - för alla som är beredda att ta sin del av ansvaret för den känsliga skärgårdsmiljön. 1 propositionen betonas kommunernas ansvar för planeringen av olika sektorer av utvecklingen i skärgårdarna. En sammanhållen fysisk ekonomisk planering är av särskild vikt. På flera punkter innebär propositionens förslag härvid ett verksamt stöd för pågående kommunala försök med förenklad fysisk planering, med serviceplanering och med trafikplanering. Resultatet av skärgårdsplaneringen i varje kommun och län bör resultera i ett handlingsprogram, ur vilket t. ex. enskilda människor kan läsa ut vilka villkor som kan erbjudas i olika hänseenden. Det är då nödvändigt att handlingsprogrammet innefattar garantier från programmyndigheternas sida avseende genomförande och vidmakthållande av t. ex. servicefunktioner som affär, skola, förskola och kommunikationer. bör uttala att den förutsätter att sådana samlade handlingsprogram upprättas. För att underlätta genomförandet av enskilda projekt måste berörda myndigheter i större utsträckning än normalt medverka i samordningen av de ofta många och komplicerade myndighetskontakterna. måste handläggningen som sådan på allt sätt förenklas och göras snabbare, bl. a. genom länsvisa riktlinjer från regeringens sida för beredning av dispensärenden som skall behandlas av regeringen samt genom motsvarande riktlinjer från länsmyndigheter och kommunala organ. bör uttala att sådana riktlinjer skall redovisas. För samordning av den enskilda skärgårdsföretagarens eller skärgårdsbons kontakter med myndigheter, kreditinstitut osv. i särskilt komplicerade ärenden bör särskilda tjänster inrättas vid berörda länsstyrelser. Dessa tjänster för projektledare bör förenas med särskilda befogenheter att biträda även annan statlig myndighet, företagarförening, kommun etc. med beredning av ärende. Propositionens förslag om ökade anslag till företagarföreningarna i skärgårdslänen kan i detta sammanhang noteras som särskilt värdefullt. Stuguthyrning anges ofta, även i propositionen, som en viktig verksamhet för skärgårdsföretag. Uthyrningsstugor är också ett viktigt inslag i en socialt inriktad rekreationsservice. Det är besvärande att bristen på uthyrningsstugor i skärgårdarna är så stor, medan tillgången på fritidslägenheter i t. ex. tycks vara nästan obegränsad. I propositionen undantas emellertid uthyrningsstugor från de investeringar till vilka avskrivningslån bör kunna utgå med motiveringen att de utgör objekt som lätt kan likvideras. Denna motivering kan inte accepteras. Genom reglering i exploateringsavtal, plan- eller naturreservatsbestämmelser, lånevillkor m. m. kan fullt tillfredsställande garantier mot försäljning av stugor uppnås. Även villkoret att stugor, till vilka avskrivningslån utgår, skall korttidsuthyras kan tillgodoses. De kalkyler som gjorts, bl. a. i skärgårdsutredningen i , visar att bidrag i form av t. ex. avskrivningslån är en nödvändig förutsättning för utbyggnad i ensklid regi av stugbyar. Stöd till turistnäringen i skärgårdsområdena Inte minst mot bakgrund av den stora satsning på turism i som kommer att göras av är det angeläget att turistnäringen i skärgårdsområdena ges särskilt goda utvecklingsmöjligheter. Här är den korta säsongen ett allvarligt problem för lönsamheten, vilket måste ägnas särskild uppmärksamhet. Skärgårdarna torde tillhöra våra mest attraktiva områden för turism. Även om de inte till alla delar ingår i primära rekreationsområden, måste en heltäckande satsning göras på turistnäringen där. Den utveckling som har kunnat iakttas är att en snabb nedläggning av turistanläggningar i skärgårdarna försiggår. För att om möjligt vända denna utveckling måste lokaliserings- och sysselsättningsstöd kunna lämnas inte bara, som propositionen föreslår, till industriell och industriliknande verksamhet utan även till turistnäringen. Inom har en särskild arbetsgrupp med representanter för statsrådsberedningen samt kommunikations-, finans-, jordbruks, handels-, arbetsmarknads- och bostadsdepartementen förberett propositionen. Denna grupps arbete bör nu inte betraktas som avslutat. Genomförandet av de åtgärder som föreslås propositionen och därutöver kan komma att beslutas av kräver fortsatt samordning och inte minst fortlöpande kontakter med berörda myndigheter, organisationer m. fl. Jag ser det därför som en nödvändighet att arbetsgruppen bibehålls. Detta torde emellertid inte var en fråga som det med gällande kompetensfördelning ankommer på att ta ställning till. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer jag att vid behandlingen av proposition 1975/76:88 beslutar 1. att uttala att handlingsprogram upprättas i berörda kommuner och län enligt vad som anförts i motionen, 2. att uttala att riktlinjer bör redovisas för dispensärenden, 3. att hemställa om förslag till särskilda samordningstjänster vid berörda länsstyrelser, 4. att avskrivningslån skall kunna utgå även för uppförande av uthyrningsstugor på i motionen angivna villkor, 5. att lokaliserings- och sysselsättningsstöd skall kunna lämnas även till turistnäringen i skärgårdsområdena.