mot · FY021611 · 1975-01-27 00:00:00 — Placering av i näringslivet måste ske på sådant sätt att centralisering och maktkoncentration motverkas. Från decentraliseringssynpunkt är det vidare angeläget att företagsdemokratin utvecklas och att möjligheter skapas för ett löntagarsparande som ger löntagarna goda förutsättningar till delägande i företag. Tillkomsten av kooperativa företag och företag, som ägs av dem som arbetar i företaget, måste stimuleras. Det är en angelägen uppgift att förnya arbetslivet så att människorna får goda arbetsmiljöer och god trygghet i arbetet. Detta har avgörande betydelse för människornas hälsa, arbetsglädje och trivsel på arbetsplatsen och därmed också för ett bra arbetsresultat. Arbetsmiljöåtgärderna måste ta sikte på att undanröja de risker för hälsa och välbefinnande som mekaniseringen, användningen av gifter i produktionen m. m. för med sig och på att undanröja orsaker till skadlig stress och andra psykiska besvär. Detta innebär en anpassning av arbetsplatserna, som bör minska bristen i överensstämmelse mellan utbud och efterfrågan på arbete. Näringslivet måste ges möjligheter att bära upp sådan förnyelse. Arbetsplatser och arbetsuppgifter måste anpassas till individens totala förmåga och förutsättningar, inte bara fysiskt utan även psykiskt. är det angeläget att genom anlagsprövning, yrkesvägledning och arbetsanalys ge enskilda människor bättre möjligheter att finna lämpliga yrkes- och arbetsuppgifter och att klara dem. Betydelsefulla reformer har genomförts för t. ex. bättre anställningstrygghet, bättre arbetarskydd och kontroll av giftanvändning. Lokaler och utrustning har förbättrats, och många allvarliga hälsorisker har undanröjts. Men alltjämt finns stora och oacceptabla brister i många arbetsmiljöer. Det fortsatta arbetet måste inriktas på miljöpolitiskt säkrare normer och riktlinjer för t. ex. bemästrande av luftföroreningar och skadligt buller, för kontroll av kemiska ämnen i arbetsmiljön och för en miljöpolitiskt tillfredsställande utformning av lokaler, maskiner, arbetsprocesser och arbetstider. De psykiska eller psykosociala arbetsmiljöproblemen, som gäller arbetets och arbetsmiljöns psykiska inverkan på människan, har blivit alltmer svårbemästrade. Många arbetar under ett hälsovådligt tryck med belastningar som den mänskliga organismen inte tål. Den tekniska utvecklingen har i många fall medfört att de psykiska påfrestningarna ökat. Strävandena måste särskilt inriktas på förbättring av de psykosociala arbetsmiljöerna i syfte att motverka skadlig stress och psykisk otrygghet i arbetslivet. En utvecklad företagsdemokrati medför större engagemang i arbetet, höjd trivsel på arbetsplatsen och ökad effektivitet och jämlikhet i arbetslivet. Koncentrationen till stora företag och den centralisering, som därmed följt av beslut och inflytande, hindrar enskilda initiativ och viljan att ta ansvar. Ett decentraliserat näringsliv har bättre förutsättningar för företagsdemokrati. ger i princip goda naturliga möjligheter till direkt kontakt och samråd. är utvecklingen av företagsdemokratin ett viktigt led i näringslivets decentralisering. Vissa reformer har genomförts i fråga om t. ex. styrelserepresentation för de anställda i stora företag, ökade uppgifter för företagsnämnder, förstärkt ställning för skyddsombud och skyddskommittéer. Försöksverksamhet med olika former av företagsdemokrati pågår i såväl näringslivet som den offentliga sektorn. har det dock varit anmärkningsvärt trögt för strävandena till en fördjupad företagsdemokrati. En viktig näringspolitisk målsättning måste vara att åstadkomma ökade möjligheter för de anställda att göra sig gällande. Den betydelsen som arbetskraften har för näringslivet är en naturlig utgångspunkt för strävandena till en företagsdemokrati, som ger den anställde goda möjligheter till inflytande över sin egen arbetssituation. Arbetet bör ledas och fördelas i samråd så att det ger utrymme för självständighet och personligt ansvarstagande. Det är angeläget att pröva systemet med självstyrande grupper. Utvecklingen måste byggas på försöksverksamhet och på utvärderingen av dessa. Det är viktigt att finna företagsformer, som ger goda förutsättningar för företagsdemokrati. En fördjupad företagsdemokrati har ett väsentligt värde i en aktiv arbetsmiljöpolitik. Den skapar förutsättningar för trivsel på arbetsplatsen och upplevelse av arbetet som stimulerande och meningsfullt. Näringslivet, miljön, naturresurserna Det är nödvändigt att näringspolitiken inriktas på en god hushållning med natur- och miljöresurserna. Skall en värld med bevarade natur- och miljöresurser kunna överlämnas till kommande generationer, måste misshushållningen och miljöförstöringen övervinnas. Vi måste forma om teknik och näringsliv så att den ekologiska balansen i naturen upprätthålls. Detta nödvändiggör en hushållningsplan för naturresurserna, som näringslivet måste vara underordnat. Näringslivet är till väsentlig del orsak till miljöförstöringen i form av förorenade och förgiftade vattendrag, förstört grundvatten, skadlig luft och förstörda skönhetsvärden i landskapet. Produktionsprocesserna måste formas så att naturen inte tillförs avfall som inte kan ingå i naturens eget kretslopp. En sträng hushållning med ändliga råvaror och naturtillgångar är nödvändig. Målsättningen måste vara att bruka - utan att förbruka. För detta syfte är det nödvändigt att i viss mån förskjuta skatteuttaget till energiförbrukning och knappa, icke förnyelsebara råvaror, dvs. att ta ut en knapphetsskatt. Det är en mycket viktig näringspolitisk uppgift att främja återvinning av värdefulla ämnen ur avfall från näringslivets produktion och hushållens konsumtion. En återvinningsindustri måste byggas upp. Knapphetssituationen gäller för den överskådliga framtiden särskilt energiområdet. Vårt näringsliv är i mycket hög grad beroende av oljan som energiråvara, men oljan är en ändlig tillgång. Vi står inför hotet av en energikris. Det är nödvändigt att både främja en sparsammare och effektivare energihushållning och att stimulera strävandena att få fram nya, outnyttjade och från miljö- och säkerhetssynpunkt tillfredsställande energikällor. Ett utbyggt näringsliv med ökad produktionsförmåga är såsom framgått nödvändigt för att vi skall kunna klara produktion, sysselsättning, bytesbalans och resurser till angelägna reformer. För detta krävs, såsom framhållits i de grunder och riktlinjer vi diskuterat i motionen, en aktiv näringspolitik. Denna måste skapas genom samlade åtgärder från olika politiska fält. Det är en avsevärd svaghet inom näringspolitiken att samhällets åtgärder inte är samordnade i en helhetssyn på näringslivet och på dess uppgifter och förhållande till anställda, konsumenter och samhällsliv. Samhällets näringspolitiska planering måste konkretiseras i ett näringspolitiskt handlingsprogram med en helhetssyn. När frågan om ett näringspolitiskt handlingsprogram tidigare aktualiserats, har förslaget av riksdagsmajoriteten avvisats som orealistiskt med motiveringen dels att uppdraget skulle vara alltför omfattande och svårt, dels att det skulle vara omöjligt för de politiska partierna att komma överens om en helhetssyn på näringspolitiken. Övergripande program om näringslivet skulle därför vara en uppgift för partierna - inte för samhället. Naturligtvis är det en uppgift för partierna att forma övergripande handlingsprogram om näringspolitiken - liksom i fråga om andra viktiga politiska områden. Men det är självklart också en uppgift för samhället. Om invändningen skulle vara riktig, att ett övergripande näringspolitiskt program för samhället inte skulle kunna arbetas fram, skulle praktiskt taget allt parlamentariskt utredningsarbete vara omöjligt. Näringspolitiken som helhet intar härvidlag inte någon särställning i förhållandet till andra områden, som varit eller är föremål för parlamentariska utredningar. har fastställt handlingsprogram för delar av näringspolitiken som t. ex. jordbrukspolitiken. Vidare har program fastställts för arbetsmarknadspolitiken, regionalpolitiken och bostadspolitiken. Detta är självfallet ett argument för att också ett övergripande näringspolitiskt handlingsprogram kan och bör fastställas till grund för samhällets näringspolitik. Vi medger att det är en svår uppgift att forma övergripande grunder och handlingslinjer för näringspolitiken, eftersom det är fråga om samlade åtgärder från strängt taget hela det politiska fältet. Men just detta, som innebär att den nuvarande bristen i överblick är desto allvarligare, gör det angelägnare att forma ett övergripande program. Behovet har alltmer dokumenterats av utvecklingen och situationen i näringsliv och samhälle. Den parlamentariska sysselsättningsutredning som tillsatts skall kartlägga de framtida sysselsättningsmöjligheterna inom olika samhällssektorer. Detta är en angelägen kartläggning. Men det måste alltså ske också en näringspolitisk planering i form av ett näringspolitiskt handlingsprogram. Det är naturligt att sysselsättningsutredningen får sitt uppdrag vidgat till att också omfatta det näringspolitiska handlingsprogrammet. Med stöd av vad ovan anförts får vi hemställa att hos regeringen begär att grunder och handlingslinjer för en aktiv näringspolitik skyndsamt utarbetas enligt motionens syfte och att den parlamentariska sysselsättningsutredningen ges i uppdrag att genomföra denna näringspolitiska planering i form av ett handlingsprogram. () i Lane-Herrestad () i Glömminge