mot · FY021734 · 1975-01-23 00:00:00 — av herrar och Åsling om statsbidrag till uppförande av industribyggnader som kommunalt beredskapsarbete. En av de forsta åtgärder som vidtogs i den aktiva lokaliseringspolitiken () var att låta kommunerna uppföra kollektiva verkstadshus som statskommunala beredskapsarbeten. När sedan lokaliseringsstödet inrättades upphörde i praktiken denna stödform. Emellertid visade det sig att det på mindre orter kunde uppstå svårigheter vid finansiering av industriprojekt, bl. a. beroende på låg bankbelåning av industrifastigheter. 1 en del fall löstes problemet genom att kommunen fick möjligheter uppföra verkstadshus som statskommunalt beredskapsarbete. Erfarenheten av de först byggda verkstadshusen torde också i huvudsak ha varit positiva och underlättat utvecklingen för många företag. Underslutet av uppfördes också flera verkstadshus som statskommunala beredskapsarbeten. ändrades emellertid praxis så, att endast i de fall verkstadslokaler avsåg hantverk eller småindustri med lokal marknad och utan möjlighet att erhålla lokaliseringsstöd kunde verkstadshus uppföras som statskommunalt beredskapsarbete. Speciellt för de mindre orterna försvårade detta ändrade förfarande möjligheterna att främja industriell sysselsättningsökning. Komplikationer har också uppstått i de fall företagare i kommunägd fastighet behöver ytterligare lokaler. Kommunen kan ej erhålla lokaliseringsstöd och ej heller uppföra tillbyggnaden som kommunalt beredskapsarbete. Företagaren kan inte heller erhålla lokaliseringsstöd för utbyggnad av fastighet som han inte äger. I något fall har problemet lösts på det sättet att företagaren fått köpa den delen av verkstadsbyggnaden i vilken han har sin verksamhet inrymd, men en sådan lösning synes inte vara tillfredsställande. Såväl den tekniska utvecklingen som marknadsutvecklingen har medfört att företagens behov av eget kapital ökat. Försäljningsvärdet på industrifastighet utanför de större centralorterna är lågt och innebär begränsade möjligheter till bankbelåning. Om kommunen äger verkstadslokalen kan företagarens egna kapital användas för maskinanskaffning och rörelsekapital, vilket i många fall visat sig ändamålsenligt och av stor betydelse för företagets utveckling. Enligt nu gällande bestämmelser kan regeringen bevilja bidrag till kollektiva industrihus, såvida de ej avser hantverk eller småindustri med lokal marknad då AMS kan fatta beslut. Praxis synes ha varit att AMS avslagit ansökningar som avsett sådan verksamhet som skulle kunna beviljas lokaliseringsstöd med hänsyn till arten av verksamhet. De projekt som berör en mindre ort är oftast av relativt liten omfattning. Tiden för handläggning av ärenden som skall avgöras av regeringen blir vanligen alldeles för lång. Den kompetens att bedöma industriprojekt som finns i länsstyrelse, länsarbetsnämnd och företagareförening bör vara helt tillräcklig för att bedöma de projekt som kan komma i fråga. Från amhällets och näringslivets synpunkt bör beslut i ärenden av detta slag kunna fattas av länsstyrelse efter samråd med länsarbetsnämnd och företagareförening. Med hänvisning till ovanstående hemställes att beslutar att kommuner i det inre stödområdet efter prövning skall kunna beviljas statligt bidrag för att som kommunalt beredskapsarbete uppföra byggnad för uthyrning till industri eller serviceverksamhet. PER () . ÅSLING (c)