mot · FY022026 · 1975-04-08 00:00:00 — av i m. fl. med anledning av propositionen 1975:65 med förslag till lag om ändring i lagen (1916:156) om vissa inskränkningar i rätten att förvärva fast egendom m. m. Propositionen 1975:65 innebär en välbehövlig skärpning av lag i vad gäller rätten för utländsk medborgare att förvärva fritidsfastighet i vårt land. Vi ansluter oss till de principer som ligger till grund för propositionens förslag. Det är självfallet riktigt att utländska medborgare som arbetar här eller eljest har speciell anknytning till inte skall drabbas av den skärpta lagstiftning som har blivit en nödvändighet på grund av den starkt ökande efterfrågan på fritidsfastigheter från utlandet. Särskilt i det tätbefolkade har utvecklingen varit sådan att det utländska efterfrågetrycket direkt har kolliderat med möjligheterna för breda folkgrupper i vårt land att kunna förvärva fritidsfastigheter och sommarstugor till någorlunda rimliga priser. Därför är propositionen särskilt välkommen i dessa delar av landet. En central del av lagförslaget utgör formuleringen att utländskt köp skall tillåtas där förvärvet avser fastighet inom område, där efterfrågan på fritidsfastigheter icke är så betydande att på grund därav risk föreligger för stegring av fastighetsvärdena (§ 1, 2 mom. b). Vi instämmer i detta. Den konkretisering av den citerade lagregeln som det föredragande statsrådet gör på sidan 9 i propositionen kan däremot ge upphov till vissa problem. Statsrådet säger där: Effekten av den föreslagna regeln blir i fråga om utländska medborgare utan särskild anknytning till vårt land att de i stor utsträckning hänvisas till inköp av fritidsfastigheter i områden där stort efterfrågetryck inte råder. Regeln innebär vidare att personer, som är bosatta i landet, inte behöver konkurrera med utomlands bosatta utländska medborgare vid förvärv av fritidsfastigheter i särskilt attraktiva områden. Som framhålls i promemorian bör uttrycket område ges en vidsträckt innebörd och kunna avse en längre kuststräcka, ett skärgårdsområde, ett område vid en större insjö etc. Med den överblick i egenskap av planmyndighet har över bebyggelsen i länet torde den ha goda möjligheter att kunna bilda sig en uppfattning om i vilka områden av länet efterfrågan på fritidsfastigheter är särskilt stor. Enligt vår uppfattning är en sådan detaljinriktad uppläggning av arbete med den föreslagna lagstiftningen säkerligen riktig och lämplig i de delar av landet där det utländska efterfrågetrycket inte är eller kan väntas bli särskilt starkt i relation till utbudet av fritidsfastigheter. I de södra delarna av är emellertid situationen annorlunda. Där kan man konstatera att den utländska efterfrågan på fritidsfastigheter sprider sig till varje del av respektive län och inte bara koncentreras till särskilt attraktiva fritidsområden, som propositionen speciellt uppmärksammar. De mera attraktiva områden är dessutom som regel redan hårt exploaterade i , och länsstyrelsernas planeringsresurser är i forsta hand inriktade på att där tillgodose det rörliga friluftslivets behov. Ser man det utifrån de vanliga inkomsttagarnas behov, är det också så att deras möjligheter att förvärva en fritidsfastighet ligger i köp utanför de särskilt attraktiva fritidsområdena. Erfarenheterna från bl. a. , , och är alltså att det utländska efterfrågetrycket träffar generellt och inte begränsar sig till speciella områden, som på förhand kan utpekas. För att komma till rätta med detta förhållande utan onödigt administrativt krångel bör det, enligt vår mening, vara möjligt för en länsstyrelse att besluta om förbud mot utländska förvärv av fritidsfastigheter inom hela eller större delen av sitt län. bör göra ett klarläggande uttalande på denna punkt, eftersom propositionens skrivning här är oklar. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställes att med anledning av propositionen 1975:65 uttalar att förbud mot i ej bosatta utländska medborgares förvärv av fritidsfastigheter skall kunna avse länet i sin helhet, om länsstyrelse så beslutar.