ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY02802 · 1975-01-24 00:00:00 — Att så kan ske är viktigt för att framför allt filialerna skall ha rimliga möjligheter att hävda sig i konkurrensen med övriga universitets- och högskoleorter. En utarmning och nedskärning av utbildningsutbudet kommer otvivelaktigt att förstärka den negativa utvecklingen för filialernas del. För nästa budgetår föreslås att ovannämnda anslag skall utgå med oförändrat belopp. Det innebär i realiteten minskade insatser för att upprätthålla ett tillfredsställande utbildningsutbud på de aktuella orterna. Vår uppfattning är att strävandena måste vara de motsatta. Vi föreslår därför att totalt 3 milj. kr. anvisas för ändamålet nästa budgetår. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi Latt för /76 anvisar 8 milj. kr. till Stöd- och innovationsåtgärder för grundutbildningen inom filosofisk fakultet, 2. att för /76 anvisar 3 milj. kr. för att garantera bredd i utbildningsutbudet vid i , högskolan i samt universitetsfilialerna, 3. att för /76 anvisar 2 milj. kr. utöver vad regeringen föreslagit till Samhällsforskning, 4. att för /76 anvisar 1 milj. kr. utöver vad regeringen föreslagit till Decentraliserad universitetsutbildning, 5. att fr. o. m. /76 beslutar inrätta en professur i franska vid inkl. , 6. att fr. o. m. /76 beslutar inrätta en professur i spanska vid inkl. , 7. att fr. o. m. /76 beslutar inrätta 5 tjänster som forskarassistent vid samhällsvetenskaplig fakultet, 8. att uttalar att en kraftig utbyggnad av den humanistiska forskningen bör ske i enlighet med vad som anförts i motionen, 9. att uttalar att universitet och högskolor bör ges stor frihet att inrikta forskning och utbildning så att verksamheten får en lokal profil, 10. att begär att regeringen uppdrar åt universitetskanslersämbetet och statens råd för samhällsforskning att lägga fram en plan för den långsiktiga utbyggnaden av den samhällsvetenskapliga forskningen. PER () ()
mot · FY02805 · 1975-01-23 00:00:00 — av fröken m. fl. ont slopande av avgift för fyllnadsprövning vid självstudier. Maj:ts kungörelse SFS 1972:314 måste den som önskar undergå särskild prövning eller fyllnadsprövning enligt bestämmelserna för , gymnasieskolan eller och statlig vuxenutbildning erlägga en avgift till med . för varje ämne och prövningstillfälle. Bestämmelsen innebär att en elev som exempelvis genom självstudier skaffat sig grundskolekompetens eller gymnasieskolekompetens i ett eller flera ämnen måste betala . vid varje tentamenstillfälle. Om en gymnasiekurs omfattar exempelvis 14 ämnen, innebär det att eleven för en fullständig gymnasiekurs måste erlägga . enbart för att undergå tentamen. Denna bestämmelse är ju desto mer anmärkningsvärd som undervisningen på de stadier för vilken avgiften gäller är avgiftsfri i allmänna skolor. Om en elev i stället för att skaffa sig grundskole- eller gymnasiekompetens genom självstudier går i reguljära skolor kostar elevplatsen mellan ca 8 000 och . I jämförelse med dessa stora samhällskostnader för den reguljära grundskole- och gymnasiala undervisningen ter sig ovannämnda provningsavgift som orimlig och får konsekvenser bl. a. för sådana personer som avlastat samhället kostnader för studier genom att fullgöra dessa som självstudier. Sannolikt torde också denna avgift för prövning inom skolväsendet vara utan betydelse som inkomst för statsverket. Ett slopande av avgiften kan möjligen innebära att en ökad chansning vid prövning kan uppstå. Men denna chanstagning kan elimineras exempelvis genom att den prövande före prövningen får redovisa det sätt varpå kunskaperna inhämtats. Med hänvisning till vad som ovan anförts föreslås 1. att beslutar att särskild prövning eller fyllnadsprövning enligt bestämmelserna för grundskola och gymnasieskola samt för och statlig vuxenutbildning inte skall vara förenad med någon avgift, 2. att hos regeringen begär att får i uppdrag att utforma reglerna för sådan prövning så att ett slopande av avgiften inte leder till orimliga konsekvenser beträffande chansprövningar.
mot · FY02814 · 1975-01-24 00:00:00 — om särskild utbildning för undervisning av dova, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1975:777 hemställs 1. att beslutar att uttala sig för en särskild utbildning för dem som skall undervisa döva och att de skall kallas dövlärare, 2. att beslutar att de s. k. specialskolorna för hörselskadade skall byta namn och i fortsättningen benämnas specialskolor för döva.
mot · FY02815 · 1975-01-23 00:00:00 — av och om huvudmannaskapet för . För att möjliggöra för den barndomsdöva handikappgruppen att få tillgång till vuxenutbildning startades Västanviks folkhögskola i . Det var som var initiativtagare och som fortfarande driver skolan och har det ekonomiska ansvaret för den. Skolan blev från början filial till i , och dess styrelse svarar för en del av det administrativa och för den pedagogiska verksamheten. I samråd med Fornby folkhögskolas styrelse har ansett tiden mogen att Västanviks folkhögskola får bli självständig och riksförbundet har ansökt hos om detta. Bakgrunden till de dövas önskan att få en egen folkhögskola är handikappets särart och behovet av speciell inlärningsmetodik. Undervisningen sker i grupper om åtta elever med stöd av teckenspråk och andra visuella läromedel. Ämnesvalet är främst svenska språket, samhällskunskap, matematik och psykologi. Skolan hade i sin första årskurs 14 elever, och efter successiv utbyggnad startade det sjätte läsåret med 32 elever. Antalet sökande var 42, men skolans resurser är begränsade till att omfatta fyra grupper. Ett starkt behov av att få en tredje årskurs har tillgodosetts. räknar man med att kunna arbeta med tre grupper i en första årskurs, två i andra och en grupp i tredje årskursen. Skolan har utöver vinterkursen även annan kursverksamhet för döva, och ordnas två åttaveckorskurser med 8-10 deltagare i varje, sexveckors pensionärskurser och veckokurser i föreningskunskap m. m. Skolan har visat utomordentliga insatser för handikappgruppen, som blivit kulturellt och socialt eftersatt. Vi anser det vara angeläget att skolan stöds och att dess arbetsformer förenklas med ett positivt beslut i självständighetsfrågan. Med stöd av vad som anförts hemställer vi att anhåller hos regeringen om åtgärder för att göra Västanviks folkhögskola till en självständig skola.
mot · FY02820 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om arvodestjänster för huvudlärare och institutionsföreståndare inom den kommunala vuxenundervisningen. I budgetpropositionen (s. 433) förordar föredraganden att en ny typ av lönegradsplacerade tjänster inrättas inom den kommunala vuxenundervisningen, något som måste betecknas som ett betydelsefullt steg på vägen mot en fastare och ändamålsenligare organisation av denna undervisning. är föredraganden emellertid icke beredd att biträda tidigare framförda och upprepade förslag om arvodestjänster för huvudlärare och institutionsföreståndare inom den kommunala vuxenundervisningen. Ingen torde kunna bestrida att lärarorganisationen inom den kommunala vuxenutbildningen ytterligare behöver förstärkas. Tacknämligt är att det redan nu i vissa fall finns arvodesanställda studierektorer. Tjänster som huvudlärare och institutionsföreståndare är lika betydelsefulla. Inom ungdomsskolan existerar sådana arvodesbefattningar. Det finns ingen anledning att behandla en skolform med den kommunala vuxenutbildningens omfattning och samhällsbetydelse sämre i pedagogiskt och organisatoriskt avseende än ungdomsskolan. Det av utredningen om skolans inre arbete () initierade förslaget om en omvärdering av systemet med huvudlärare har knappast någon relevans i fråga om den kommunala vuxenundervisningen, vars inre problem har föga likhet med . Det är väl dokumenterat att såväl huvudlärare i sin nuvarande form som institutionsföreståndare har betydande uppgifter att fylla inom vuxenundervisningen. Erfarenheterna visar klart att det inom vuxenutbildningen föreligger ett stort behov av inte endast allmänpedagogisk utan även ämnespedagogisk handledning av inte minst lärarna, vilkas flertal saknar egentlig vuxenpedagogisk utbildning till men för undervisningens kvalitet och effektivitet. En pedagogisk förstärkning är i hög grad påkallad. Under åberopande av det anförda hemställs att hos regeringen begär att arvodestjänster som huvudlärare och institutionsföreståndare vid de särskilda skolenheterna för vuxenutbildning inrättas. HANS NYHAGE (m) () i Agnäs () . NISSER (m) () ()
mot · FY02822 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om höjt anslag till Bidrag till Svenska diakonsällskapets sociala utbildningsverksamhet. Svenska diakonsällskapets utbildning vid institutet har varit ett pionjärarbete av stor betydelse. Den ändrade strukturen i vårt samhälle, som medfört större behov av socialvård och vidgad utbildning för socionomer och andra verksamma i liknande arbete, har för del medfört omläggning av kurser, men alltfort har institutets utbildning en speciell profil. Förutom den utbildning som i stort motsvarar de sociala högskolornas har man integrerat vissa teologiska ämnen med den sociala utbildningen, vilka gör den studerande förtrogen med livs- och världsåskådningsproblem och underlättar arbetet inte minst bland invandrare av olika nationer och religioner, något som är av vikt för människovärden. Det är fastlagt att Sköndalsdiplomerade i stor utsträckning fått sina uppgifter i den s. k. tunga socialvårdens barnavård, nykterhetsvård, socialvård och kriminalvård. Betydelsefull för elever som har brister i sin grundläggande utbildning är även propedeutiska kurs, genom vilken eleverna utöver baskunskaperna får tillägna sig god studieteknik. Vid institutet har man också kunnat ta emot och utbilda elever som haft vissa handikapp. Ett betydande antal sådana elever har diplomerats från sociala linje. När Svenska diakonsällskapets direktion för det kommande budgetåret begärt ett med . ökat anslag synes det oss behjärtansvärt. är en omistlig del av vårt lands sociala utbildningsmöjligheter. Med hänvisning till det anförda hemställs att till Bidrag till Svenska diakonsällskapets sociala utbildningsverksamhet för /76 anvisar ett anslag av . () () C. NISSER (m) HANS NYHAGE (m) () () () () i Agnäs
mot · FY02823 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om rätt för skolstyrelse att fritt besluta rörande den s. k. förstärk ningsresursen. Utredningen om skolans inre arbete () fäster i sitt huvudbetänkande Skolans arbetsmiljö (SOU 1974:53) mycket stort avseende vid frågan om den friare resursanvändningen. Inget tvivel kan råda om att denna fråga är en av de mest centrala i hela utredningen. Förslagen till en friare användning av resurserna ges en utförlig motivering. a. anförs att det inte kan vara rimligt med riksgiltiga bestämmelser för hur resurserna skall användas vid varje enskild skola. Avgörande måste i stället vara elevernas svårigheter, som på ett påtagligt sätt kan variera från skola till skola. En förutsättning för ett meningsfullt utnyttjande av resurserna är därför att dessa desponeras på ett friare sätt på det lokala planet. Inga väsentliga meningsskiljaktigheter torde råda om vad utredningen har att anföra i detta ärende. Enligt nu gällande bestämmelser för är användningen av förstärkningsresursen mycket detaljstyrd genom stadgor och förordningar. Resurserna skulle säkert få avsevärt större betydelse, om de i likhet med vad förordar kunde få disponeras med större frihet. Den lokala skolledningen torde säkrast kunna bedöma var insatserna skall göras för att bli utnyttjade så effektivt och rationellt som möjligt. Det kan inte finnas någon reell anledning att inte handla i enlighet med SIA:s intentioner på det här området. Möjligheter till en friare användning av förstärkningsresursen, dock ej resurstimmar för fritt valt arbete, bör alltså ges redan fr. o. m. /76, vilket bör ske inom ramen för nu gällande bestämmelser om tilldelningen av resurserna. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller om en sådan ändring av läroplan för och skolstadgan att skolstyrelsen i varje kommun äger besluta hur den enligt nu gällande bestämmelser tilldelade förstärkningsresursen skall disponeras. HANS NYHAGE (m) () . NISSER (m) L. () i
mot · FY02827 · 1975-01-24 00:00:00 — av herrar och om statsbidrag till företagsskolorna. Ett viktigt komplement till den yrkesutbildning som sker i gymnasieskolans yrkesinriktade linjer är den yrkesutbildning som ges i företagsskolor. Ett foretag står då som huvudman och svarar för undervisningen med ett visst statsbidrag. Detta utgår för heltidskurser med normalläsår med högst . Rekryteringen av elever till utbildningen kan styras av företaget. De kurser som ges i företagsskolor är starkt yrkesinriktade med ett visst inslag av teori. De har genom sin inriktning möjlighet att attrahera ungdomar som inte vill söka till gymnasieskolan utan som direkt efter söker sig ut på arbetsmarknaden. I de delar av landet där ungdomsarbetslösheten är hög kan samhället genom dessa kurser nå ungdomar med utbildning som annars skulle gå arbetslösa. En undersökning i visar t. ex. att av 943 arbetssökande var och (). I andra delar av landet utgör företagsskolan ett komplement till de inbyggda kurserna. Detta gäller t. ex. företagsskolorna vid varven i . Där beräknar man enligt uppgift från att statsbidraget täcker av kostnaderna för utbildningen. När statsbidraget till företagsskolorna infördes var avsikten att det skulle täcka kostnaden för en helårslön till en instruktör. En motsvarande relation skulle innebära att bidraget skulle behöva trefaldigas. Det finns dock skäl som talar för att hela konstruktionen bör ses över och att nya bestämmelser för statsbidragen tas fram. I väntan på ett sådant förslag bör dock statsbidraget fördubblas och således utgå med . för heltidskurs med normalläsår. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att hos regeringen begär förslag på ny konstruktion av statsbidraget till företagsskolorna, 2. att beslutar att statsbidraget till företagsskolorna tills vidare skall utgå med . per heltidskurs och normalläsår.
mot · FY02829 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om översyn av specialkurserna för vårdutbildning vid gymnasieskolan. Genom införandet av den nya gymnasieskolan överflyttade en stor del av vårdyrkesutbildningen från landstingens vårdyrkesskolor till gymnasieskolan. Förutom den tvååriga vårdlinjen inrättades ett stort antal specialkurser. Inträdesfordringarna varierar från krav på genomgången grundskola till krav på genomgången vårdyrkesutbildning med efterföljande praktik. Antalet specialkurser har ständigt ökat, och kurstiderna varierar starkt från ett pär veckor till sex terminer. En genomgång av förteckning av specialkurser och högre specialkurser inom gymnasieskolan visar att närmare ett hundratal olika linjer och utbildningarmed olika timplaner står den utbildningssökande till buds. För åtskilliga av kurserna är timplanerna dessutom endast provisoriska. Också inom den kommunala vuxenutbildningen finns ett utbud av vårdutbildningskurser. Vårdutbildning erbjuds dessutom genom arbetsmarknadsutbildningen, vilken anordnade 33 olika vårdutbildningskurser. Totalt torde antalet kurser inom vårdområdet uppgå till ca 140. Allteftersom nya behov av viss utbildning gör sig gällande försöker man åstadkomma timplan för en sådan, och utbildning sker sedan inom den ordinarie gymnasieskolans ram, inom den kommunala vuxenutbildningen eller genom AMS-utbildning. På många håll förekommer en dubblering som, inte minst mot bakgrund av den begränsade tillgången på lärarpersonal för vårdutbildning, måste betraktas som i hög grad oekonomisk. Åtskilliga av gymansieskolans specialkurser har rent historiskt värde, och timplanerna är starkt föråldrade mot bakgrund av moderna elevers förkunskaper. Möjligheter till samundervisning och gemensamma läroplaner i grundläggande ämnen kan inte utnyttjas med den nuvarande splittrade uppläggningen av specialkurserna. Allteftersom kursernas antal ökar blir administrationen också svårare. För den enskilde eleven saknas möjlighet att efter inhämtade grundfardigheter kunna välja specialisering inom visst område; detta val måste ske redan vid ansökan till viss specialkurs. U 68 har föreslagit att viss vårdyrkesutbildning skall räknas som postgymnasial. Ett stort antal specialkurser måste emellertid finnas kvar inom gymnasieskolan, och vi anser att dessa måste bli föremål för en översyn. Nuvarande system är alltför otidsenligt och svarar dåligt mot dagens krav på rationell och effektiv utbildning. Alltför många timplaner är dessutom provisoriska och skapar osäkerhet om utbildningens framtida uppläggning. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av specialkurser och högre specialkurser inom gymnasieskolans vårdutbildning. () HANS NYHAGE (m)
mot · FY02830 · 1975-01-24 00:00:00 — om en yrkesteknisk högskola i . Intresset förden kvalificerade formen av yrkesteknisk utbildning i enlighet med tankarna i U 68-förslaget synes vara stort bland presumtiva studerande. Många har säkert tagit förslaget som ett uttryck för en ökad satsning på värdet av en tids - kanske - yrkeserfarenhet. Det är säkerligen angeläget att denna premiering av yrkeserfarenhet nu sker i det svenska utbildningsväsendet. Beträffande förläggningen av de blivande utbildningsenheterna är det önskvärt att en så stor spridning som möjligt sker till olika delar av landet. Det är viktigt att tillfallen till högre yrkesutbildning skapas på så många orter som möjligt och gärna i landsdelar som förut har ganska liten del av den samlade högre utbildningen. En sådan landsända är utan minsta tvivel län. Självfallet kommer förläggning av den högre yrkesutbildningen liksom all annan högskoleutbildning också att ha stor lokaliseringspolitisk betydelse. Inte minst från den synpunkten förtjänar det framhållas att det är angeläget att förlägga högre utbildning till län. Tillgången till ett rikt differentierat näringsliv är av värde vid val av lokaliseringsort för den tilltänkta högre utbildningen. län har bl. a. träindustri, verkstadsindustri och livsmedelsindustri. Enligt min mening bör förläggning av en yrkesteknisk högskola med inriktning på träindustri kunna förläggas till . Med hänvisning till det anförda hemställes att i samband med beslut om införandet av yrkesteknisk högskoleutbildning beslutar förlägga en yrkesteknisk högskola till , exempelvis för träindustri.
mot · FY02833 · 1975-01-23 00:00:00 — om tillkännagivande av skolmyndighets beslut. I förvaltningslagens 18 8 stadgas om underrättelse om beslut. Föreskriften har följande lydelse: "Sökande, klagande eller annan part skall underrättas om innehållet i beslut varigenom myndighet avgör ärende, om det ej är uppenbart obehövligt. Är det uppenbart att beslutet går honom emot, skall han även underrättas om vad han har att iakttaga vid talan mot beslutet och om skiljaktig mening som antecknats i protokoll eller annan handling. Underrättelse får ske genom delgivning. Första stycket äger motsvarande tillämpning om annan som får överklaga beslutet begär att skriftligen få del av detta. I anslutning härtill har lämnat vissa anvisningar rörande tjänstetillsättningsärenden (). Av dessa framgår att förvaltningslagens bestämmelser som innebär direkt delgivning till berörd part sätts ur spel genom skolstadgans regler om delgivning. Av särskilt intresse i sammanhanget är skolstadgans kapitel 17, 8$ 19, 38 och 48. I 8 19 sägs: "Tillkännagivande om beslut angående förordnande av rektor skall möjligt införas i Post- och ." I 8 38 heter heter det: "Tillkännagivande av myndighets beslut angående tillsättning av ordinarie tjänst som lärare införes möjligt i Post- och ." 1 8 48 stadgas: "Innan slutligt beslut meddelas om förordnande på ickeordinarie tjänst som lärare, skall styrelsen för skolan förvissa sig om att den som styrelsen ämnar utse är beredd att mottaga förordnandet samt, när så är föreskrivet, infordra läkarintyg från honom. Tillkännagivande öm beslut angående tillsättning av icke-ordinarie tjänst som lärare anslås genast i styrelsens kansli med uppgift om den dag när anslaget skedde. Meddelande om tillsättningen och uppgift som nämnts nu sändes med posten till varje sökande och, i fall som avses i 44 8, till arbetsförmedlingen. Av vad som redovisats framgår att markanta olikheter finns i fråga om olika skolorgans skyldighet att delge beslut med besvärshänvisning. Enligt min mening bör och länsskolnämndernas förpliktelser i berörda avseenden vidgas. Förebilden bör därvid vara vad som stadgas i skolstadgans kapitel, 17, 8 48. I enskilda fall har det visat sig att annonsering i Post- och inte varit till fyllest. Dels är tidningens spridning inte den i och för sig önskvärda, dels är den inte, särskilt , särskilt lätt tillgänglig ens för den som önskar bevaka ett ärende. Huruvida åtgärder för att uppnå bättre överensstämmelse mellan å ena sidan förvaltningslagens anda och intentioner och å andra sidan gällande bestämmelser och praxis på det berörda området bör ske genom kompletteringar av skolstadgan eller genom ändringar av gällande anvisningar och praxis bör övervägas. Med hänvisning till vad som anförts hemställes att hos regeringen begär åtgärder, syftande till att undanröja de brister som finns i fråga om vissa skolmyndigheters förpliktelser i vad gäller delgivning av beslut om förordnanden och tillsättningar.
mot · FY02834 · 1975-01-23 00:00:00 — om stöd åt läromedelsproduktionen för gymnasiets tekniska och ekonomiska linjer. Elevunderlaget har för vissa gymnasielinjer varit vikande . Särskilt gäller detta de tvååriga tekniska och ekonomiska linjerna. I årets budgetproposition föreslås därför en kraftig minskning av antalet tvååriga tekniska och ekonomiska linjer och någon minskning av antalet tre- och fyraåriga. Då vissa av de läroämnen som ingår i dessa linjer är av mera begränsad omfattning, har läromedelsframställare och förlag uppenbarligen bedömt marknaderna vara så små att de inte ger underlag för läromedelsproduktion till rimliga priser. På grund av den minskning av antalet linjer som föreslås kommer dessa redan små marknader att bli ännu mindre. Förutsättningarna för att föreliggande brist på läromedel skall komma att täckas på normala vägar är därför små. Det torde inte kunna bestridas att brist på läromedel är en allvarlig nackdel för de studerande och för undervisningens effektivitet. Det är därför angeläget att åtgärder vidtas för att hjälpa upp situationen. Detta synes kunna ske genom att bereds möjlighet att lämna erforderligt stöd till lämpliga författare för att stimulera dem att framställa manuskript, avsedda att erbjudas förlagen. Med hänvisning till det anförda hemställs att anhåller att regeringen ger i uppdrag att utreda omfattningen av och formerna för de stödåtgärder, som erfordras för att läromedel i tillräcklig omfattning skall kunna framställas för gymnasiets tekniska och ekonomiska linjer.
mot · FY02837 · 1975-01-24 00:00:00 — om bidrag till kursverksamhet inom . Enligt budgetpropositionen (bil. 10, punkt G 14) föreslås under rubriken till vissa organisationers centrala kursverksamhet bl. a. att bidrag skall utgå till () med , vilket är oförändrat i jämförelse med innevarande budgetår. För t. ex. föreslås i samma proposition ökning av bidraget . Enligt nämnda proposition föreslås att SFR och LRF skall erhålla bidrag enligt samma grunder som löntagarorganisationerna. För dessa organisationer föreslås i propositionen höjning av bidragen bl. a. till inackordering och undervisningskostnader. Samma uppräkning av anslaget till SFR bör därför ske. Med tanke på ökade kostnader och ökad central kursverksamhet inom SFR beräknas kostnaderna för /76 uppgå till ca . a. på grund av de hastiga omsvängningarna i fiskets struktur planeras flera centrala kurser med deltagande av fiskare från samtliga kuststräckor samt insjöfisket. Det är därför nödvändigt med en uppräkning av ifrågavarande anslag. Med stöd av vad som ovan framhållits hemställs att beslutar höja bidraget till kursverksamheten inom från föreslagna . för /76.