mot · FY02261 · 1975-01-21 00:00:00 — av m. fl. om en utbyggd barnomsorg. Barnomsorgsverksamheten tillhör de ur progressiv synpunkt klart väsentligaste delarna av samhällslivet. Dels skall barnomsorgen tillgodose barnens rätt till god intellektuell, psykisk och social utveckling, dels är barnomsorgen en grundförutsättning för att kvinnans rätt till ekonomisk och social frigörelse skall kunna förverkligas. Med dagens höga levnadsomkostnader, som främst märks i höga hyror och matpriser är det ofta omöjligt för familjer att klara försörjningen på en inkomst. Därför blir förvärvsarbete och barnomsorg för många familjer en absolut nödvändighet. De flesta kvinnor arbetar därför att inkomsten är nödvändig för uppehället. För att lösa de försörjningsproblem som de unga barnfamiljernas ökande socialhjälpsbehov visar på, måste den kommunala barnomsorgen väsentligt byggas ut. Andelen ensamhushåll med barn stiger och för ensamförsörjare blir barnomsorgen livsviktig. Kapitalismens utvecklingslagar skapar en för barnen fientlig och socialt olämplig miljö. Utslagningsprocessen producerar allt fler specialproblem. Det är ofta de sämst ställda barnen som är mest utsatta och sårbara och deras intellektuella, psykiska och sociala utveckling hämmas. Uppväxtvillkorens brist på utvecklingsstimulans och gemenskap måste kompletteras genom att en alternativ miljö kan erbjudas barnen, där de får möjlighet att utvecklas under ledning av pedagogiskt utbildad personal till självständiga och kritiska individer. Förskoleverksamheten medför att barn från skilda miljöer utvecklingsmässigt får ett mera likartat utgångsläge när den egentliga skolan börjar och förskoleverksamheten utgör på detta sätt ett viktigt led i demokratiseringsprocessen. Detta förutsätter i sin tur att denna verksamhet står öppen för alla. Alla barn skall ha rätt till och beredas plats i samhällets barnomsorg. Barn till förvärvsarbetande eller studerande föräldrar bör erbjudas plats i heltidsförskola. Möjlighet till omsorg för spädbarn fyller en viktig funktion för förvärvsarbetande föräldrar och särskild och mer uppmärksamhet måste i fortsättningen ägnas denna typ av barnomsorg. För övriga förskolebarn skall omsorgen ske i deltidsförskola. För att med säkerhet nå de barn som bäst behöver barnomsorg i förskola skall förskolan göras obligatorisk från . Barn i lägre skolålder med förvärvsarbetande föräldrar skall ges omsorg i fritidshem. Möjlighet till vistelse i fritidshem skall finnas från 7 till och med . Samhällets stöd till barnfamiljerna i form av barnomsorg håller på att byggas ut, men utbyggnaden är klart otillräcklig och sker i alltför långsam takt. Det finns ungefär 800 000 förskolebarn i landet. Av dessa har ungefär 400 000 barn förvärvsarbetande mödrar. Det finns för dessa 400 000 barn bara 63 000 platser i heltidsförskola. 200 000 skolbarn på lågstadiet med förvärvsarbetande mödrar behöver fritidshemsplats. Men i hela landet finns bara 18 000 fritidshemsplatser. Förvärvsintensiteten bland kvinnor med barn i åldern är för vissa förortskommuner i . En realistisk siffra på kvinnlig förvärvsintensitet med barn i aktuell förskoleålder torde vara i tätorter. Enligt Byggforskningen är antalet barn i i åldrama 1,2 per förvärvsarbetande moder. En enkel summering visar att av det totala barnantalet skulle vara i behov av heltidsförskoleplats. Den kvinnliga förvärvsintensiteten fortsätter att öka över hela landet. Det är inte bara barn med förvärvsarbetande föräldrar som är i akut behov av barnomsorg. Barn med sociala, fysiska, psykiska eller språkliga handikapp har enligt barnstugeutredningen särskilda behov av barnomsorg. En väl utbyggd kollektiv barnomsorg framstår sålunda som synnerligen angelägen i områden som präglas av högexploatering eller som erbjuder miljömässigt mindre gynnsamma uppväxtförhållanden. Barnomsorgsgruppen redovisar att andelen barn , som bedömts vara barn med särskilda behov av stöd eller stimulans, i Hanninge kommun uppgår till . Motsvarande andel i kommun är . Kommuner med många invandrare får helt naturligt en större andel barn med särskilda behov av stöd och stimulans. Den bästa åtgärden för att hjälpa barnet och familjen är placering i förskola. De planeringssiffror som framkommit i debatten om barnomsorgsutbyggnaden är helt otillräckliga. talar 1980 skall av det akuta behovet av heltidsplatser vara fyllt. LO-ordföranden påpekar att med nuvarande planering kommer av behovet att tillgodoses och Delegationen för jämställdhet tror inte heller att den låga procentsatsen kan uppfyllas. är kommunerna suveräna när det gäller utbyggnadsgrad och utbyggnadstakt av barnomsorgen. De normer för barnomsorgsutbyggnad, om det alls finns sådana, som tillämpas i kommunerna ligger långt ifrån det verkliga behovet. Barnomsorgsutbyggnaden blir helt beroende av enskilda förtroendemäns inställning. 1 den av antagna förskolelagen åläggs kommunerna visserligen att redovisa behovet av förskolor samt i vilken utsträckning och på vilket sätt behovet skall tillgodoses. Men enbart en planering och en statistisk teoretisk redovisning garanterar eller förpliktigar inte till någon utbyggnad. Förhållandet att central normering av utbyggnaden saknas är olyckligt. Det behövs en planering av det latenta totalbehovet av barnomsorgsplatser, och statliga barnomsorgsnormer för att åstadkomma en garanterad utbyggnad Utbyggnadsnormerna skall anpassas inte bara till det akuta behovet utan till det verkliga behovet av barnomsorgsplatser. Ett av kommunalmännens argument mot utbyggnad av barnomsorg har varit att det saknats ekonomiska resurser i kommunerna. Men åtskilliga utredningar i frågan visar att kommunerna tvärtom tjänar på att bygga bort bristen på förskole- och fritidshemsplatser. Bland kommunernas förtjänster kan nämnas: ökat skatteunderlag från de kvinnor som kan gå ut i förvärvsarbetet om deras barnomsorg ordnas, minskade socialhjälpskostnader och minskade utlägg för kommunalt bostadsbidrag. Dessutom finns det värden som inte kan mätas i kronor, nämligen barnens möjlighet till stimulerande utveckling och kvinnans rätt till arbete. Driftsbidragen till heltidsförskolan höjdes för innevarande budgetår till . och för fritidshem till . Anordningsbidraget höjdes till . per plats och år för daghem och fritidshem. Med denna storlek på anordningsbidraget täcktes så gott som hela kommunernas byggkostnad för barnomsorg. Med dessa ökade bidrag skulle kommunerna kunna bygga ut antalet platser utan att detta skulle medföra höjda kostnader. Det är obestridligt att denna ekonomiska satsning till kommunerna haft viss effekt. byggdes fler förskoleplatser än . Planerna /76 visar enligt en kommunenkät som gjort en mycket kraftig nedgång. I årets budgetproposition föreslås en ytterligare höjning av driftsbidragen till . för heltidsförskoleplats och till . Anordningsbidraget föreslås till . för båda typerna av omsorg. Det innebär i realiteten en sänkning av anordningsbidraget. bör därför även fortsättningsvis utgå som ett stimulansmedel till kommunerna. Trots ökade statliga ekonomiska satsningar till kommunerna för barnomsorg är det uppenbart att dessa ekonomiska stödåtgärder inte är tillräckliga. För att möjliggöra en snabb barnomsorgsutbyggnad måste en genomgripande kostnadsfördelning mellan stat och kommun ske. bör enligt vår mening staten överta samtliga kostnader för barnomsorgen. Ett första led i denna omfördelning är att staten tar över kostnaderna för personalen. påpekar att personalkostnaderna tar mellan av driftskostnaderna. Den höjning på 500 respektive . i driftsbidrag per plats som föreslås i budgetpropositionen åtgår i hög grad till automatiska kostnadsökningar. Förutom en kvantitativ utbyggnad av förskolorna och fritidshemmen måste en kvalitativ utbyggnad ske. Det finns normer för hur mycket mark som skall reserveras för t. ex. parkeringsplatser. Motsvarande normer finns inte för förskole- eller fritidshemsverksamhet. Erfarenheten visar att det är svårare att få mark avsatt för barnstugor och allmänna lekområden än för parkeringsplatser och köpcentra. för barnomsorg måste reserveras i markdispositionerna. För att kunna täcka behovet av förskolor och fritidshem i hårdexploaterade tätorter blir lägenhetsförskolor och lä genhetsfritidshem ofta det enda tänkbara realistiska utbyggnadsalternativet. Det finns helt enkelt ingen mark kvar att ta i anspråk för utbyggnad av barnomsorg och alternativet lägenhetsbarnstuga bliren tvingande nödvändighet i många kommuner. Många av våra tätortskommunerärengenerationssamhällen med stora toppbehov av endera förskolor eller fritidshem eller kvarterslokaler för ungdom och vuxna. Våra nyare bostadsområden genomgår en förändringscykel, där behovet av lokaler för skilda ändamål skiftar. Därför måste förskolorna och fritidshemmen föras flexibla för att kunna användas för andra ändamål allteftersom behovet förändras. Förskolorna och fritidshemmen ska ligga i barnens hemmiljö. Sociala konflikter löses lättare om barnen får vistas i sin naturliga hemmiljö med hemmiljöns kamratkrets. En fråga om grundläggande betydelse är personaltätheten. Bindande planeringsnormer för personaltäthet, innebärande 2 vårdare på 5 barn i småbarnsgruppema och 1 vårdare på 5 barn för övriga grupper måste ställas upp. Dessutom finns det en betydande brist på utbildad personal inom barnomsorgen. Från kommunernas sida har ofta hävdats att bristen på utbildad personal hämmar utbyggnadstakten av barnomsorgen. kan anges som ett exempel, där nära 4 000 barn köade till heltidsförskolan som institutioner stod färdiga men utan tillgång på utbildad personal. har beräknat att det för fanns en brist på mellan 1 600 och 2 000 utbildade förskollärare. Den jämförelse gjort mellan personalbehov och personaltillgång visar att det finns risk för att bristen på utbildad personal vid en fortsatt utbyggnad av förskolan och fritidshemsverksamheten kommer att bli ännu större. Utredningen har därför försökt att uppskatta storleken av de ökade utbildningsinsatser, utöver nuvarande och planerad utbildningskapacitet, som är nödvändiga vid olika utbyggnadsalternativ för att personaltillgången ska kunna motsvara personalbehovet. Enligt dessa beräkningar måste det utbildas mellan 29 800 och 58 000 personer utöver vad som planerats för att barnstugornas behov av adekvat utbildad personal ska kunna tillfredsställas. Variationerna i beräkningarna beror på svårigheterna att bedöma vilken utbyggnadstakt och grad som kommer att förverkligas. I budgetpropositionen föreslås en ökning av intagningen till förskollärarutbildningen med 384 platser till sammanlagt 3 048 platser. Mot bakgrunden av det redovisade behovet anser vi att intagningen till förskollärarutbildningen väsentligen måste utökas, såväl som . I en följdmotion ställer vi konkreta förslag härom. Mindre barngrupper är nödvändigt för att kunna förverkliga en kvalitativ barnomsorg. Småbarnsgrupperna bör inte omfatta mer än 10 barn och syskongrupperna inte mer än 15 barn. Ingen överinskrivning bör tillåtas. Överinskrivning omöjliggör ett meningsfullt pedagogiskt arbete och medför stora påfrestningar för både barn och personal. Överinskrivning innebär för per sonalen inte bara fler barn utan också fler föräldrar att lära känna och arbeta tillsammans med. En hörnpelare ifråga om kvalité i barnomsorgen är kravet på sex timmars arbetsdag. Det är tyvärr inte ovanligt med en arbetsdag för barnen. Barnens tid i heltidsförskola och fritidshem måste reduceras. Arbetslivet är inte anpassat till de vuxnas roll som vårdare av barnen och därför kommer barnen i kläm mellan föräldrar och yrkesarbete. Arbetslivet måste förändras och anpassas även till barnens behov av mer kontakt med föräldrarna. Sex timmars arbetsdag blir därför en nyckelreform för alla förvärvsarbetande och för alla barn på heltidsförskola och på fritidshem. Sex timmars arbetsdag kan förkorta vistelsen på barnstugan och ger familjen större chans till en meningsfull fritid. Vpk kräver i en särskild motion nedskärning av arbetstiden, så att 7-timmarsdagen är uppnådd och 6-timmarsdagen . Barnvårdarverksamhet är ett nödvändigt komplement till barnomsorgen. Barnvårdare ska kunna anlitas när ett barn som vistas på förskola eller fritidshem blir sjukt. Ju fler platser som anordnas i förskola och fritidshem desto större blir behovet av barnvårdare. Utbyggnaden av barnvårdarverksamheten måste därför ske i takt med övrig utbyggnad av barnomsorgen. Andra viktiga kvalitetskrav är att tillgången på läkare, pedagogiska konsulter och psykologmedverkan förstärks inom barnomsorgen. Med hänvisning till i motionen anförda synpunkter föreslås att beslutar A. beträffande utbyggnaden av barnomsorgen: 1. dels att uttala att alla barn tillerkännes rätt till barnomsorg i förskola samt fritidshem och att i överensstämmelse härmed den allmänna förskolan görs obligatorisk från ; 2. dels att kommunerna utöver givna uppdrag att utarbeta en plan för utbyggnad av förskolan även företar motsvarande planering för anordnande av fritidshem; 3. dels att hos regeringen hemställa om utarbetande av förslag till statliga normer för utbyggnad av barnomsorg med hänsyn tagen till såväl det verkliga behovet av barnomsorg som till behovet i skilda typer av kommuner; 4. dels att bindande normer utarbetas för markreservation för barnst ugeverksa m het; B. för en hög kvalité inom barnomsorgen: 1. dels att en allmän översyn at barnstugeverksamheten sker med avsikt att kvalitativt förbättra standarden; 2. dels att en personaltäthet fastställes av 2 vårdare på 5 barn i småbarnsgrupper och 1 vårdare på 5 barn i övriga grupper; 3. dels att den maximala gruppstorleken sätts till 10 barn i småbarnsgrupper och 15 barn i övriga grupper. C. finansieringsfrågor: 1. dels uttala att staten övertar kommunernas kostnader för barnstugeverksamhet och som ett första steg övertar lönekostnaderna för personalen; 2. dels att anordningsbidraget till heltidsförskolan och fritidshem under D 2 Bilaga 7 av budgetpropositionen höjes till . (vpk) i INGA (vpk) (vpk) i