mot · FY022061 · 1975-04-16 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975:37 med förslag om nytt förmånssystem för värnpliktiga m. fl. och ändringar i familjebidragsförordningen (1946:99) m. m. Regeringen föreslår i propositionen 1975:37 förbättrade förmåner för de värnpliktiga. Med hänsyn till utvecklingen inom samhället i övrigt är förbättringar av de värnpliktigas ekonomiska situation angelägna. Ersättningsfrågan har också stor betydelse som en åtgärd att förbättra utbildningsbetingelserna. Ett lämpligt utformat system måste säkerställa dels att alla värnpliktiga ges ekonomisk och social trygghet, dels att de som ges större ansvar och därmed mera krävande arbetsuppgifter får rimlig ersättning härför. Mot denna bakgrund ställer vi oss tveksamma till förslaget att slopa sambandet mellan lön och grad. Den militära graden följer på en mera kvalificerad utbildning. Med denna följer ökade arbetsuppgifter och ökat ansvar, varför det ter sig naturligt att med krav på mera kvalificerade arbetsuppgifter bör följa ökade löneförmåner. Men även om vi uttrycker viss tveksamhet på denna punkt är vi beredda att godta propositionens förslag om höjningar trappstegsvis av dagersättningen under förutsättning att ingen grupp av värnpliktiga kommer i en sämre ekonomisk situation vid övergång till det nya systemet. En fördel med systemet är utan tvivel att det är administrativt enkelt. När det gäller utbildningspremier kan vi däremot icke godta propositionens förslag. Utbildningspremierna bör bibehållas i princip i likhet med vad nu gäller. Utredningen om förmåner åt värnpliktiga (UFV) uttalar i sitt betänkande SOU 1972:68 bl. a. följande: Utbildningspremierna har däremot helt andra syften (än dagspenningen), nämligen att skapa motivation för kvalificerad utbildning m. m. Eftersom den helt övervägande delen av befäl inom försvaret i krigstid består av värnpliktigt befäl är rekrytering och utbildning av dessa i fred en väsentlig beredskapsfråga. Ett försämrande av det värnpliktiga befälets kvalitet skulle få en allvarligt negativ effekt på försvarets förmåga att lösa sina uppgifter. Utbildningspremierna är kompensation för det ansvar och merarbete som åläggs grupp- och plutonsbefälsuttagna värnpliktiga. Denna motivering har i propositionen godtagits som skäl för att särskild befattningspenning skall utgå under repetitionsutbildning. Sådant ansvar och merarbete åläggs gruppoch plutonsbefälsuttagna också under grundutbildningen. Då formerna för detta ansvar och merarbete varierar under olika skeden av utbildningen, kan ersättningen inte utformas på samma sätt som under repetitionsutbildningen. Utbildningspremie är därför under dessa förhållanden en lämplig kompensationsform. Vi anser också att utbildningspremierna är en betydande stimulans i utbildningen såväl för värnpliktigt befäl under grundutbildning som förde värnpliktiga som frivilligt ägnar sig åt befälsutbildning. Vi kan därför inte dela den uppfattning som departementschefen ger uttryck för i propositionen då han säger att får anses vara ett i princip främmande inslag i ett ersättningssystem för den obligatoriska utbildningstiden. Mer betalt för längre arbetstid och högre lön för ökat ansvar är en allmänt godtagen princip i vårt samhälle. Varför skall då inte denna princip också godtas inom det militära området? Det värnpliktiga befälet har en betydligt längre arbetsdag - förberedelser för övningar och lektioner liksom efterarbete efter övningar - än vad övriga värnpliktiga har. Att med befälsställning följer ökat ansvar torde väl ingen kunna bestrida. Detta gäller såväl under grundutbildning som under repetitionsutbildning. Flertalet befälsuttagna värnpliktiga har också ambitionen att bidra med den extra insats som erfordras för att leva upp till de krav som ställs på dem. Det är därför rimligt att belöna denna positiva inställning med annan ekonomisk gottgörelseän den rent tidsbundna ökningen av dagsersättningen. Premien sporrar också den värnpliktige till att arbeta för att bli godkänd i befälsutbildningen och därigenom komma i åtnjutande av den ekonomiska gottgörelse som utbildningspremien utgör. UFV framhöll utbildningspremiernas positiva betydelse och föreslog en uppräkning för att återställa deras realvärde. Vi ansluter oss helt till UFV:s uppfattning rörande utbildningspremiernas betydelse. Inte bara antalet utbildningsdagar utan även utbildningens innehåll och kvalitet måste bestämma ersättningens storlek. De som tas ut till befäl åläggs ett större ansvar än övriga värnpliktiga. Deras aktiva medverkan i utbildningen måste på allt sätt stimuleras för att resultatet skall bli tillfredsställande. Vi motsätter oss bestämt att utbildningspremierna tas bort. De är, som vi tidigare framhållit, av utomordentligt stor betydelse och måste bibehållas. I vad gäller kadettskolor och reservofficerskurser bör en uppräkning av premierna göras på sätt som UFV föreslagit. Frågan om premiernas framtida storlek bör övervägas i särskild ordning. Beloppen bör dock under inga förhållanden reduceras. Förslaget kan i princip godtas. Genom föreslaget system skapas förutsättningar för att överföra betalningsansvar och kostnader till socialhuvudtiteln, vilket är önskvärt. Det måste dock säkerställas att försämringar inte blir följden för någon grupp värnpliktiga. Det är inte helt uteslutet att många värnpliktiga, bl. a. genom att hela ersättningen görs skattepliktig, får lägre ersättning än de får med dagens system. Det föreslagna systemet bör därför, även om det i princip accepteras, studeras ytterligare innan beslut rörande införandet fattas. Lika väl som under grundutbildning bör under repetitionsutbildning förhöjd ersättning ges åt sådana värnpliktiga som har särskilt ansvar och merarbete. Genom befattningspenning tillgodoses detta krav. Vi biträder alltså propositionens förslag att värnpliktigas ersättning under repetitionsutbildning utgår enligt sjukförsäkringssystemets modell. Det bör dock iakttas att ersättningen under repetitionsutbildning efter skatt uppgår till minst dagsersättningen vid grundutbildning. Vid fastställande av befattningspenningens storlek för olika befattningshavare bör den betydande skillnad som finns mellan lägsta och högsta sjukpenningklass uppmärksammas. En värnpliktig kompanichef på ett repetitionsförband, vilken befinner sig i lägsta sjukpenningklass, kan råka i den situationen att han trots befattningspenning får en lägre total ersättning än flera av kompaniets värnpliktiga, vilka har ersättning enligt den högsta sjukpenningklassen. Detta står icke i överensstämmelse med den av oss tidigare hävdade principen att ersättning bör utgå vid militär tjänstgöring på grund av vederbörandes utbildning och grad samt arbetsuppgifternas omfattning och ansvar. Vi förutsätter att frågan uppmärksammas vid detaljutformningen av de värnpliktigas förmåner vid repetitionsutbildning, dels i form av befattningspenning, dels vid fastställande av ersättning enligt en nedre garantinivå som departementschefen talar om. Finansieringsfrågan är av avgörande betydelse. Slutlig ställning till förslagen kan inte tas förrän finansieringsfrågan behandlats. Redan nu måste dock påtalas att ramhöjningar erfordras efter hand som åtgärder avses bli genomförda. Vi vill framhålla att kostnader som inte kan anses tillhöra försvarsutgifterna inte heller bör belasta försvarsanslagen. Rent sociala kostnader för de värnpliktigas familjer bör därför belasta socialhuvudtiteln i stället för försvaret. Genom en sådan överföring skulle förbättringar av de värnpliktigas sociala och ekonomiska förhållanden kunna ske parallellt med vad som gäller för samhället i övrigt. Det finns inget skäl att särbehandla de värnpliktiga och deras familjer i detta hänseende samhället tar dem i anspråk för värnpliktstjänstgöring. Med hänvisning till ovanstående hemställs att vid fastställande av riktlinjer för ersättning åt värnpliktiga m. fl. som sin mening uttalar 1. att utbildningspremierna bör bibehållas i princip i överensstämmelse med vad som gäller samt uppräknas i enlighet med UFV:s förslag, 2. att regeringen vid fastställande av ersättning till värnpliktiga under repetitionsutbildning beaktar vad i motionen anförts, 3. att finansiering av sociala kostnader för värnpliktiga under tjänstgöring hänförs till socialhuvudtiteln. () ()