mot · FY021512 · 1975-01-27 00:00:00 — om demokratiskt inflytande över regionala vägfrågor. Inflytande från allmänheten och de förtroendevalda över samhällsplaneringen är en viktig del av principerna för närdemokrati. Detta gäller inte minst frågan om vägplaneringen. Vägbyggande kommer ofta i konflikt med andra intressen, inte minst önskemålen om skydd av naturen och den odlade jorden. har en rad konflikter uppstått kring konkreta vägprojekt. Vi vill erinra om striden kring vägbygget mellan och (Fållan) och den nya vägen till . Ett annat omdiskuterat projekt gällde vägsträckningen genom backar. På olika håll i landet har kritik rests mot att man bygger och planerar vägar som tar i anspråk värdefull jordbruksmark. Av dessa skäl är det angeläget att öka allmänhetens och de förtroendevaldas möjligheter att påverka beslut om vägbyggande. riksdag beslöt i anledning av en motion från att tillståndsplikt enligt miljöskyddslagen borde krävas för byggande av vägar som kan medföra miljöstörningar av väsentlig betydelse. Vad jordbruksutskottet därvid anförde gavs Kungl. Maj:t till känna. Genom en sådan prövning kommer vissa konkreta byggprojekt att handläggas så att fler människor än kan få inflytande, förutom att miljökraven vid avvägningen kan ges betydligt större tyngd. Det finns dock anledning att ytterligare förbättra handläggningen av beslut om vägbyggande från demokratisk synpunkt. Den rutin som gäller innebär bl. a. att länsstyrelserna yttrar sig över flerårsplaner, fördelningsplaner och arbetsplaner för vägbyggnad som görs upp och som sänds till . Om och då har olika uppfattningar avgör regeringen i frågan. När det gäller en konkret vägsträckning får tillfälle att ta ställning först när arbetsplanen för en väg är färdig. Visserligen skall samråd finnas mellan och men detta är inte bindande för . och dess lekmannastyrelse har ett övergripande regionalt planeringsansvar, vilket dock i praktiken är tämligen begränsat när det gäller vägplaneringen. Något lekmannainflytande i övrigt över de regionala vägfrågorna finns knappast heller. Länsvägnämnderna är endast rådgivande organ. Det finns anledning att öka det demokratiska inflytandet i vägfrågor såväl när det gäller planering och prioritering sorn när det gäller möjligheterna att påverka hur en viss vägsträckning skall göras. Den forsta aspekten har ett klart samband med frågan om en länsdemokratisk reform, där ett ökat planeringsansvar bör läggas på ett förtroendevalt organ. I avvaktan härpå bör vissa förbättringar dock kunna ske t. ex. genom att länsvägnämndernas ställning stärks. De bör lå större resurser. ordförande bör också ha närvarorätt vid behandling av vägfrågor. Genom länsvägnämnderna bör också opinion kunna kanaliseras när det gäller prioritering av vägbyggen och val av vägsträckningar etc. Det är vidare angeläget att informationen om planerade vägbyggen förs ut i mycket god tid innan arbetena skall påbörjas. I flera av de fall där kraftiga opinionsstormar väckts har förberedelserna gått så långt att det varit mycket svårt att ändra på planerna. Möjligheterna att finna från olika utgångspunkter godtagbara lösningar underlättas om informationen förbättras och kommer så tidigt att ändringar kan göras. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till åtgärder som ökar det demokratiska inflytandet över regionala vägfrågor, t. ex. genom förstärkning av länsvägnämndernas ställning.