mot · FY02775 · 1975-01-24 00:00:00 — om slopande av vissa inskränkningar i rätten till bidragsförskott. Genom förslag i årets budgetproposition om att bidragsförskott skall utgå även till här i landet bosatta personer som inte är svenska medborgare fullföljs ytterligare ett av familjepolitiska kommitténs reformförslag och ett viktigt sådant. minst lika viktig fråga, som vi anser måste lösas med det snaraste, gäller utbetalningen av bidragsförskott i de fall modern inte väsentligt hjälpt till att lösa faderskapsfrågan. Bidragsförskott utgår enligt 2 § e) i lagen om bidragsförskott inte därest vårdnadshavaren utan giltigt skäl underlåter att vidtaga eller medverka till åtgärder för att få underhållsbidrag eller faderskap till barnet fastställt. I 4 §, fjärde stycket, stadgas i anslutning härtill följande: Bidragsförskott utgår ej med högre belopp än underhållsbidraget, därest vårdnadshavaren utan giltigt skäl underlåter att vidtaga eller medverka till åtgärder för att få underhållsbidraget höjt. Bestämmelserna i 2 § e) och 4 § fjärde stycket bidragsförskottslagen sammanhänger med att rätten till bidragsförskott, enligt den reform som genomfördes , är avhängig av att dom eller avtal om underhållsbidrag föreligger. var detta en förutsättning för att bidragsförskott skulle utgå. I fråga om barn, för vilka faderskapet inte kunnat fastställas, gällde dock den särbestämmelsen att bidragsförskott fick utgå oberoende härav sedan barnet fyllt . Enligt familjepolitiska kommittén innebär de nuvarande reglerna en kompromiss mellan å ena sidan samhällets önskan att tillgodose angelägna sociala behov hos en mycket utsatt föräldragrupp och å andra sidan samhällets intresse av att faderskap fastställs och underhållsbidrag utgår. Av regeringsrättens praxis framgår att det framför allt är i en typ av fall som bidragsförskott vägras modern, nämligen då hon som fader utpekat en man, vilken sedan frias i en faderskapsrättegång, och hon ändå vidhåller att mannen i fråga är fadern. För av de utomäktenskapliga barnen fastställs inte faderskapet. Andelen beviljade bidragsförskott som med anledning härav dras in är obetydlig. Antalet fall då nämnderna redan från början avslagit ansökningar om bidragsförskott synes, enligt utredningens undersökningar, vara ringa. Problemen för dem som drabbas av dessa påföljder kan emellertid bedömas som mycket svåra. Vi anser i likhet med familjepolitiska kommittén att möjligheten att dra in bidragsförskotten är ett olämpligt påtryckningsmedel för att uppnå att faderskap blir fastställt. Sanktionen är mycket hård summan av bidragsförskott uppgår vid nuvarande basbelopp till nära . och den drabbar ytterst barnets försörjningssituation. Det är också ytterst osäkert om bestämmelsen har någon större effekt på mödrarnas vilja att medverka till faderskapets fastställande. a. konstaterat att barnavårdsnämnderna ofta får godta även mycket ofullständiga uppgifter som tillräcklig medverkan från moderns sida att få faderskapet fastställt. a. har också barnavårdsnämnden i framhållit att det knappast är troligt att en mer generös tillämpning av bidragsförskottslagen skulle medverka till en ökning av antalet fall där faderskapet inte blir fastställt, och man anser också att indragningen av bidragsförskott i många fall har drabbat förälder som i hög grad varit i behov av samhällets stöd. Samtliga remissinstanser utom en har tillstyrkt eller lämnat utan erinran kommitténs förslag. , som hade att behandla denna fråga vid fjolårets riksdag, erkänner också att starka skäl talar för ett genomförande av kommitténs förslag. Dock var man rädd att bestämmelserna skulle ge utrymme för möjligheter till missbruk och ansåg att det borde undersökas, om det inte skulle kunna införas någon form av spärregel som förhindrade detta. Vi kan förvår del inte förstå denna rädsla för missbruk och anser att om det skulle föreligga uppenbara risker härför borde det i så fall ha påtalats av några av de många remissinstanserna inte minste på grund av att många av dem besitter praktisk erfarenhet på området. Vi vill framför allt understryka att bidragsförskotten är avsedda som en hjälp till barnets försörjning och en ersättning för att man inte har mer än en försörjare i familjen. Vi anser att det ytterst är barnet som drabbas av sanktionerna mot förälder och kan därför inte acceptera nuvarande lagstiftning. Kostnaderna för ett genomförande torde också bli blygsamma. Vi föreslår därför att 2 § e) upphävs. Som en konsekvens av att 2 § e) tas bort bör också 4§ fjärde stycket, utgå. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att 2 § e) i lagen om bidragsförskott upphävs och att 4 § fjärde stycket utgår.