ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY02626 · 1975-01-23 00:00:00 — av i m. fl. om en fond för det gotländska näringslivet. Den gotländska kalk- och märgelstenen är en betydande råvara för bl. a. framställning av cement. Man kan jämföra den med vad malmen är för den norrländska järn- och stålframställningen. uttas stora mängder sådan sten i de gotländska stenbrotten. uppskattas kvantiteten till , och man beräknar att dubblera denna mängd. Utan tvivel har denna stenbrytning en relativt god sysselsättningseffekt. Cementindustrin har ca 270 personer anställda vid sin anläggning i . Storugns kalkbrott i länets största har ca 120 personer sysselsatta. Vidare bedriver NJA och Johnsonkoncernen en viss verksamhet i sina brott. Det finns även en annan naturtillgång än kalksten som f. n. är föremål för bearbetning och analys, nämligen oljan. Ännu har dock inte lämnats några preciserade siffror på den mängd olja som tagits upp ur den gotländska jorden, men eftersom det halvstatliga företaget begärt att få fortsätta borrningarna på kan man förmoda att vissa förutsättningar föreligger för utvinning av olja på . I detta sammanhang skall inte bortses från att det även finns negativa effekter av såväl stenbrytningen som borrningen efter olja, nämligen de ingrepp som måste ske i naturen. Även om stenbrytningen ger en relativt god sysselsättning också på kan denna näring inte ensam klara den ökade efterfrågan på arbetstillfällen som enligt framräknade prognoser föreligger. i har nämligen uppskattat att är i behov av ca 2 000 nya arbetstillfällen fram . Dels har då beaktats den underbalans som föreligger mellan arbetssökande och tänkbara arbeten, dels har beräkningarna grundats på den avgång från jordbruket som fortgår. har en procentuellt större andel sysselsatta i jordbruk än någon annan del av landet. En sådan ökning av arbetstillfällen kan av naturliga skäl inte ske utan betydande insatser för främjande av den industriella utvecklingen. För att skapa någon form av ekonomiska möjligheter att stödja forsknings- och utvecklingsarbete, som syftar till att vidareförädla gotländska råvarutillgångar eller eljest är av betydelse för det gotländska näringslivet och därigenom tillskapa nya arbetstillfällen, skulle medel från stenbrott och oljeuttag kunna avsättas i en fond. Utan tvivel skulle denna fond nå önskad effekt om exempelvis en krona per uttaget ton råvara avsattes till en sådan fond. Den redan existerande Norrlandsfonden bör kunna användas som förebild vid utformningen av stadgar o. d. Det skall betonas att i den föreslagna fonden även bör ingå det privata näringslivet. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att ger regeringen i uppdrag att låta utreda och framlägga förslag om inrättande av en fond för främjande av det gotländska näringslivet. () ()
mot · FY02627 · 1975-01-22 00:00:00 — av i och i om anslag för främjande av sameslöjden. Sameslöjden är en viktig del av den samiska kulturen och likaledes en betydelsefull näring. På samma sätt är sameslöjden om omistlig del av kulturen i det svenska samhället. Samerna själva har främst genom Same-Ätnams slöjdutskott aktivt verkat för en hög kvalitet, bl. a. genom en omfattande utbildningsverksamhet för vilken även statligt stöd numera utgår. Dessutom har Same-Ätnam sökt att förbättra sameslöjdarnas möjligheter att anskaffa råmaterial (hudar, horn, tenntråd m. och försälja färdiga produkter. togs initiativ till att bygga upp en ekonomisk förening, Sameslöjd och Material. De försök som gjordes att få stöd för denna samiska företagsverksamhet, bl. a. hos företagarföreningen i , gav inget resultat. Samerna lyckades dock få kommerskollegium att utreda ekonomiska och andra förhållanden om sameslöjden. Utredningsbetänkandet, Sameslöjdens ekonomiska roll i , färdigställdes . Där konstateras att sameslöjdens problem kan sammanfattas i tre punkter: råvaruanskaffning, marknadsföring och utbildning. För att avhjälpa denna situation föreslås att en företagsverksamhet organiseras. Denna måste enligt utredningen ägas och drivas av samerna själva i någon form så att den därmed får en djup och bred förankring bland de slöjdande samerna. () och Same-Ätnam har beslutat att ingå som huvudmän för den ekonomiska föreningen och Material och att utse en interimsstyrelse för att närmare utreda hur denna samiska företagsverksamhet för sameslöjden skall finansieras m. m. Enligt vår mening bör denna samernas och sameorganisationernas egna företagsverksamhet för sameslöjden på sätt konstaterats i kommerskollegiets utredning få nödvändigt ekonomiskt stöd av det svenska samhället. Av den anledningen bör ett anslag om . utgå utöver av industridepartementet föreslaget anslag till främjande av hemslöjden. Med hänvisning till det anförda hemställs att till främjande av sameslöjden för / 76 anvisar ett anslag av .
mot · FY02629 · 1975-01-23 00:00:00 — av i Gäddvik m. fl. om ändrade redovisningsprinciper för . Frågan om statens vattenfallsverks kommunala beskattning av rörelseinkomst från kraftverksrörelse har varit föremål för debatt och utredningar. Fortlöpande har frågan aktualiserats i riksdagsmotioner. hemställde om att regeringen skulle låta utreda frågan enär det ansågs principiellt riktigt att blev skattskyldigt till resp. kommuner efter samma förutsättningar som gällde för enskilda kraftföretag. Förhoppning uttalades även om att utredningens förslag skulle framläggas så snart sorn möjligt. Inte ens de mest utpräglade pessimisterna riksdag kunde väl drömma om att det skulle dröja innan frågan blev färdigutredd och färdig för riksdagsbeslut! Liksom nödgas vi uttrycka tvivel om att förståelsen för detta långa dröjsmål varit lika stor utredningsarbete, om enskilda kraftverk arbetat med gynnsammare konkurrensvillkor än statliga kraftverk. När näringsutskottet behandlade en motion i ärendet anförde utskottet i sitt betänkande 1974:9 bl. a.: Vid tidigare riksdagsbehandling av frågan har som sagts betonats att det är viktigt att en lösning uppnås. Då numera även budgetkommitténs betänkande föreligger finns förutsättningar för det samlade ställningstagande till dennas och affärsverkskommitténs förslag som borde avvaktas enligt skatteutskottets uttalande . Med framhävande härav vill näringsutskottet liksom skatteutskottet uttala att utskottet förutsätter att förslag till lösning av frågan om vattenfallsverkets redovisningsprinciper föreläggs så snart detta är möjligt. av oss.) Detta blev även riksdagsbeslut. Observera likheten i formuleringen åren 1928 och 1974 om när förväntade förslag. Av ovanstående citat framgår även att näringsutskottet ansåg frågan färdigutredd och att utskottet förväntade proposition från regeringen . Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär att förslag till ändrade bestämmelser rörande statens vattenfallsverks redovisningsprinciper, med beaktande av vad i motionen anförts, framläggs senast till höstriksmöte. PER () i Gäddvik () i Agnäs () ()
mot · FY02633 · 1975-01-22 00:00:00 — av i m. fl. om klassificering av Stomman som regionalt centrum. Ortsklassificering var ett av de medel för uppbyggnad av den regionala strukturen som riksdag fattade beslut om. Denna innebar en uppdelning i primära centra, regionala centra och kommuncentra. Till regionala centra hänfördes orter som utan att vara primära centra har betydelse i fråga om sysselsättning och serviceförsörjningen inte bara för den egna kommunen utan även för en eller flera omgivande kommuner. I klassificerades endast och som regionala centra. Vi anser att även Stomman i borde hänföras till gruppen regionala centra. Som skäl för denna ståndpunkt vill vi framhålla att som centralort i ett mycket vidsträckt geografiskt område har stor betydelse för service och sysselsättning. I propositionen 1972:111 anfördes att i vissa glesbygdskommuner kan avståndet till andra regionala centra motivera att ett regionalt centrum utvecklas inom kommunen. Det förhållandet kan sägas gälla för Stomman. Som ytterligare definition av regionala centra angavs att förutsättningarna för näringslivets utveckling är tämligen goda. Den utveckling som har skett i Stomman efter 1972 genom tillkomsten av Umelit spånskivefabrik och utvecklingen av (f. d. mekaniska verkstad) motiverar enligt vår mening att Stomman nu hänförs till gmppen regionala centra. I anledning av motioner till riksdag prövades frågan om klassificering. anförde vid det tillfället i sitt betänkande 1972:28 att utskottet inte vill bestrida att vissa skäl kan anföras för att liksom i samma län betecknas som regionalt centrum. Utskottet ansåg emellertid att man borde avvakta den fortsatta utvecklingen i innan man tar slutlig ställning till ortens klassificering. Med hänvisning till liknande krav beträffande Åre anförde utskottet att den fortsatta utvecklingen inom fjällturismen kan föranleda att Stomman liksom Åre (år nya funktioner som kan motivera en ändrad ortsbeteckning. Vi anser att utgör en viktig basort i ett område som visat en god utveckling i fråga om turism. Tärna-Graddis-området har av turistutredningen utpekats som ett primärt turistområde. Stor satsning har också gjorts i fråga om utbyggnad av hotell, stugbyar, liftar m. m. vilket har ökat serviceunderlaget för turismen i betydande grad. läge vid E 79 - Blå vägen -, som utgör en viktig kommunikationsled mellan Mo i Rånå vid och med färjeförbindelse till , ger orten en strategisk betydelse för turism och näringsliv i det internordiska sammanhanget. Med stöd av det anförda hemställer vi att beslutar att Stomman skall klassificeras som regionalt centrum. () () () ()
mot · FY02634 · 1975-01-22 00:00:00 — av och fröken om utbytestjänster för statliga tjänstemän. För att vårt samhälle skall fungera tillfredsställande krävs att befattningshavare vid våra myndigheter inte bara har kunskaper om det egna arbetsområdet utan också tillräcklig insikt i hur verksamheten fungerar på andra nivåer. Ofta kan en lösning på ett problem, som ter sig riktig och förnuftig i teorin, vara ogenomförbar i praktiken. Andra faktorer som inte direkt hör till frågan kan utgöra ett hinder. En centralt placerad befattningshavare måste känna till hur och under vilka förhållanden arbetet kan bedrivas på det regionala planet. Likaså är det viktigt att de regionalt verksamma har god inblick i hur det centrala verket fungerar. Givetvis kan man genom skriftlig information och studiebesök få en viss kännedom, men den får ändå anses vara ganska ytlig. Ett bättre sätt vore att i större utsträckning få till stånd utbytestjänster. Om man under någon eller några månader kunde låta den centralt och regionalt placerade tjänstemannen inom samma verksamhetsområde byta tjänsteställe skulle detta bidra till en väsentligt större insikt. Säkert finns det många tjänstemän som känner ett behov av ett sådant erfarenhetsutbyte. På grund av stor arbetsbörda har de inte tillfälle att skaffa sig dessa kunskaper. Genom att utarbeta ett system som möjliggör utbytestjänster skulle man kunna eliminera de misstag och irritationsmoment som uppkommer genom bristande insikter. Några större kostnader vid ett system med utbytestjänster torde inte uppkomma. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att ett system utarbetas som möjliggör utbytestjänster för statliga tjänstemän mellan centrala och regionala myndigheter inom samma verksamhetsområde.
mot · FY02635 · 1975-01-23 00:00:00 — av i m. fl. om ökat antal lokalkontor för arbetsförmedlingarna. I budgetpropositionen avseende /76 föreslås arbetsmarknadspolitiken få , en ökning med 219 miljoner. Den största satsningen görs för att ge arbete åt handikappade och andra som har svårigheter att hävda sig på arbetsmarknaden. För dessa ökas anslaget till , vilket innebär en ökning med 150 milj. kr. för - i likhet med föregående år - ökning av anslaget för nya tjänster. Det skall bli 350 nya tjänster och aspiranter, som skall sättas in i huvudsak på förmedlingssidan. För att leva upp till uttalade ambitioner att bereda ett större antal människor meningsfyllda arbeten bör arbetsförmedlingarna i större utsträckning än nu utrustas med filialkontor. Tyvärr har inte medel till lokalhyror anvisats för en sådan utökning i budgetpropositionen. att regeringen utreder möjligheterna att utöka antalet lokalkontor för arbetsförmedlingarna.
mot · FY02638 · 1975-01-22 00:00:00 — om vidgad rätt till kontant arbetsmarknadsstöd. Lagen om kontant arbetsmarknadsstöd, som trädde i kraft , har blivit ett viktigt och för enskilda människor betydelsefullt komplement till de erkända arbetslöshetskassorna, både för dem som blivit utförsäkrade och för dem som av olika anledningar ännu ej kommit med i någon erkänd arbetslöshetskassa. Men för vissa enskilda människor och då främst kvinnor som är något äldre och ej kunnat få annat än säsongarbete i t. ex. turistnäring, djurparker m. m. är arbetsvillkoret i enlighet med 6 § i lagen om kontant arbetsmarknadsstöd alltför snävt. I 6 § sägs: Rätt till kontant arbetsmarknadsstöd föreligger, om den arbetslöse under en ramtid av före arbetslöshetens inträde utfört förvärvsarbete (arbetsvillkor). Härvid tages hänsyn endast till månad då förvärvsarbete utförts minst och minst . Tid då förvärvsarbete har utförts får icke räknas mer än en gång för uppfyllande av arbetsvillkoret. Av ovanstående framgår att tre villkor uppställs, nämligen 2. minst 10 dagars arbete , 3. minst . 5 månaders- och 10-dagarsvillkoret finns inget att erinra mot, men många deltidsarbetande kan inte uppfylla 70-timmarsvillkoret, men kan däremot uppfylla ett villkor . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om översyn och förslag om ändring av 6 § i lagen om kontant arbetsmarknadsstöd innebärande en förmånligare tolkning för arbetstagaren.
mot · FY0264 · 1975-01-10 00:00:00 — av i m. fl. om särskilda platsombud inom AMS verksamhetsområde. , länsarbetsnämnderna och de lokala arbetsförmedlingarna har utvecklats till mycket viktiga serviceorgan, främst då det gäller den enskilda människans behov av hjälp vid inträde i arbetslivet eller vid byte av arbetsplats. Denna service som av effektivitetsskäl och med hänsyn till administrativa fördelar koncentrerats till i huvudsak ett ställe i respektive kommun missar tyvärr en del människor. Den lokala kontakten genom personer som har erfarenhet av arbete i produktionen och fackligt arbete saknas i stor utsträckning. Deras lokaloch personkännedom tas heller inte till vara. Dessa brister gör att många behövande ej får kontakt med arbetsmarknadsorganen. De kommer att stå utanför och återfinns till slut på den sociala sektorn som hjälpsökande. Detta är ett förhållande som ej kan accepteras. För att få ut större effekt av AMS:s resurser liksom för att på bästa sätt kunna hjälpa dem som ej kommit in i arbetslivet eller som av skilda anledningar blivit friställda fordras aktiva människor ute på fältet, vilka kan bedriva uppsökande verksamhet på en nivå som förstås av de arbetssökande och som är dem till hjälp vid val av arbete. Det är nödvändigt att ha kontakter såväl med företag och fackliga organisationer som med kommunala organ. Men framför allt behövs goda relationer med dem som är i behov av arbete. Aldrig så välutbildad personal kan inte ersätta de erfarenheter och det kunnande som den har vilken kommer från arbetslivet med goda fackliga kontakter. Denna senare grupp av människor har man ej i tillräcklig grad engagerat i AMS verksamhet. I varje ort och kommundel bör därför enligt vår mening inrättas ett platsombud, som skall bedriva hjälpande och uppsökande verksamhet med målsättningen att alla skall ha arbete. Detta platsombud skall ha goda kunskaper om arbetslivet och vara väl förtroget med praktiskt fackligt arbete. För sin verksamhet bör vederbörande få förfoga över, i förhållande till de lokala behoven, erforderlig tid, varvid ersättning bör utgå av allmänna medel. Den skissade organisationen kommer knappast att vara ekonomiskt betungande då arbetet i huvudsak skall bedrivas på fältet. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att i skrivelse till regeringen begär att AMS för i uppdrag att inrätta en platsombudsorganisation. () HANS () P. O. () i
mot · FY02640 · 1975-01-23 00:00:00 — om statsbidragen till rörelsehindrade vid förvärv av bil. Genom utgår bidrag till rörelsehindrade som är i behov av bil för att ta sig till och från arbete eller skola för yrkesutbildning. Tack vare detta stöd har rörelsehindrade i mycket hög grad kunnat arbetsrehabi Ii teras. Det statliga bidraget har utgått och utvecklats från att gälla ett begränsat belopp såsom invaliditetsförebyggande åtgärd genom dåvarande pensionsstyrelsen till ett instrument i arbetsmarknadspolitiken. Bidraget till bilar höjdes kraftigt i syfte att ge full kostnadstäckning i de fall där den handikappade själv bedömdes inte ha egna medel att tillskjuta. Bidraget sattes till ett belopp som motsvarade . Bakgrunden härtill var att bidrag lämnades förutom av statsmedel även av landsting, kommuner och enskilda fonder och organisationer. Det omständliga ansökningsförfarandet bedömdes vara administrativt tidskrävande och kostsamt. Det belastade inte endast arbetsvärdens personal till förfång för andra viktiga arbetsvårdsåtgärder. Staten övertog därför i princip hela kostnadstäckningen för en bil, motsvarande priset på den mest förekommande svenska standardbilen. I samband härmed avvecklade övriga bidragsgivare sina anslag till dem som har förvärvsarbete. Genom att det statliga bidraget inte följt kostnadsutvecklingen har man återigen kommit i en situation där svårigheter uppstår att klara arbetsplacering av rörelsehindrade, eftersom förflyttningsfrågan icke kan lösas tillfredsställande från arbetssynpunkt. För att konkurrera på arbetsmarknaden med icke handikappade är färdtjänsten i de flesta fall ett icke godtagbart alternativ. Det högsta belopp som utgår genom som bilbidrag uppgår till . har prisutvecklingen varit mycket kraftig , vilket framgår av följande tabell: 1303 S med automatlåda årsmodell Bilföretagen har också avvecklat de rabatter som utgått sedan 1950talet, vilket framgår av tabellen. Från att 1970 ha givit full kostnadstäckning i de fall den enskilde inte haft möjligheter att själv finansiera del av inköpet utgår bidraget nu med endast 55 96 av anskaffningspriset. Den höjning med . som föreslås i årets budgetproposition täcker knappt den avvecklade rabattgivningen. Situationen har härigenom och genom ytterligare prishöjningar ytterligare förvärrats. Jag finner det angeläget att en översyn görs av den statliga bidragsgivningen till bilar med syfte att förstärka stödet till rörelsehindrade som är i behov av bil för resor i samband med arbete och utbildning. Med hänvisning till vad som anförts föreslår jag att beslutar att hos regeringen begära en skyndsam utredning i syfte att effektivisera samhällets stöd till bilar åt handikappade.
mot · FY02641 · 1975-01-21 00:00:00 — av m. fl. om etablering av industricentrum i . 1 betänkandet Industricentra (Ds In 1972:13) föreslog industricentrautredningen försöksverksamhet i industricentra som en kompletterande regionalpolitisk stödform. Som lämpliga orter förordade utredningen anläggningar i i . och i och i . Dessa orter motsvarade enligt utredningen väl de krav i fråga om industriell miljö samt kommersiell och samhällelig service som rimligen kan ställas från företagens och de anställdas sida. Utredningen föreslog att försöksverksamheten i ett första skede skulle begränsas till och . Vid positiva erfarenheter av den begränsade försöksverksamheten ansåg utredningen att förutsättningarna borde förefinnas att i en senare utbyggnadsetapp förlägga industricentrum till och . Departementschefen och senare också följde utredningens förslag, och anläggningar är nu uppförda i och . De har i en första etapp byggts upp för ca 150 arbetstillfällen. De väntas nu bli utbyggda till de föreslagna 300 arbetsplatser som förutsattes i beslut. med detta uppbyggnadsarbete pågår också undersökningar om en eventuell fortsättning med anläggningar på ytterligare platser. I en andra utbyggnadsetapp bör, som utredningen föreslog. komma i fråga för industricentrum. haren väl utbyggd samhällsservice. Trots en snabb nedgång i antalet arbetstillfällen inom jordbruket har kommunen hållit en hygglig balans i sysselsättningen genom utökningen av arbetstillfällen inom tillverkningsindustrin och offentlig förvaltning. Men prognos visar på ett överskott på arbetskraft med 315 personer, vilka måste beredas arbete, om inte en ny utflyttninsvåg skall drabba kommunen. En industriell expansion genom tillskapande av industricentra skulle ge möjlighet till en nödvändig fortsatt balans i arbetstillfällen och befolkning. Den nya sysselsättning som därvid tillskapades skulle ge kommunen ett mera allsidigt näringsliv och vara en behövlig stimulans för att skapa självväxtkraft i redan befintliga företag. har hållit en hygglig balans i befolkningstal. Men kommunen har, i förhållande till övriga regionala centra i landet, haft den Särskilt bland de unga har bristen på sysselsättning varit påtaglig. I åldersgrupperna har andelen arbetslösa varit så hög som - högst i . Det finns många starka skäl att placera på förtur vid en fortsatt utbyggnad av industricentra. Med hänvisning till vad som här anförts får vi hemställa att hos regeringen anhåller att särskilt beaktas som lokaliseringsort vid en fortsatt etablering av industricentra inom stödområdet. () ()
mot · FY02642 · 1975-01-21 00:00:00 — om ändring av ortsklassificeringen av . Riksdagsbeslutet ang. regional utveckling innebar en klassificering av rikets kommuner i en tregradig skala: Denna indelning är i och för sig ytterst diskutabel. Intill dess att andra regler införs måste dock ändringar kunna ske inom systemets ram. I det följande vill undertecknad fästa uppmärksamheten på kommuns situation inom nämnda system. blev genom riksdagsbeslutet klassatsom regionalt centrum. blev därmed jämte den i särklass största kommunen som hänfördes till klass 2. Vid riksdagsbehandlingen uttalade dock inrikesutskottet följande: "Det får slutligen betonas att de olika orternas inplacering i den föreslagna ortsstrukluren skall kunna omprövas om ändrade förhållanden ger anledning härtill. Tidpunkten borde nu vara inne för en omprövning. Utvecklingen pekar på att kommuner som klassats som primärt centrum får förtur vid utlokaliseringen av statliga verk, förläggning av högre utbildning och lokalisering av företag med hög andel av förvaltningspersonal. För vidkommande gäller att kommunen förefaller ha en gynnsam industriell utveckling men att svårigheter föreligger att få sysselsättning för kvinnor. får detta inverkan på rekryteringen även till den mera manligt betonade industrisektorn. Som skäl för uppfattning till primärt centrum kan en rad motiv åberopas: Principen om ett primärt centrum i varje län frångicks genom att klassades i denna grupp. Örsnköldsviks folkmängd är större än flera kommuner vilka klassats som primärt centrum. Näringslivet, servicen och centralorten ställning fyller de krav som ställs på ett primärt centrum. Den kommersiella servicen som erbjuds företagen ligger i särklass bland regionala centra och över medianvärdet för primära centra. Servicen till hushållen ligger över medianen för regionala centra, och flera primära centra har sämre service än . som klassats som primärt centrum i länet betjänar endast i ringa grad . är heller inte administrativt centrum för . Av den regionala trafikplanen framgår att och täcker var sin del av länet med överlappning i och . kommuns centrala delar är ett av de bäst industrialiserade områdena i norra med största verkstadsföretag, största sulfitfabrik och en av största sulfatfabriker. Avståndet till närmaste primära centra är stort, till och till . utgör en egen avgränsad region. För strävandena att ytterligare förstärka näringsliv och åstadkomma ett starkare underlag för allmän serviceförsörjning skulle en klassning av som primärt centrum vara av största betydelse. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar ändra ortsklassificeringen av så att klassas som primärt centrum.