mot · FY02728 · 1975-01-23 00:00:00 — av m. fl. om upprättande av diplomatiska förbindelser med Republiken provisoriska revolutionära regering. om innebar att och tvingades erkänna PRR som jämställd avtalstecknande part. Enbart detta innebar ett internationellt erkännande av PRR från och sida. 1 avtalstexten slås det fast att det i och till dess en politisk lösning uppnåtts finns tre politiska krafter, två arméer och två administrationer, PRR och Saigonregeringen, som var och en behärskar var sina territorier, vilka icke får kränkas av motparten. På denna definition av situationen i vilar . Den utgör bl. a. grunden för den modell för en politisk lösning av konflikten som avtalet föreskriver. Avtalet utgör sålunda i sig självt en bekräftelse på att PRR uppfyller de kriterier som brukar uppställas för ett svenskt erkännande och upprättande av diplomatiska förbindelser med en regering, nämligen att den skall ha "vunnit ett rimligt mått av självständighet utåt, som någorlunda allmänt godtagits av omvärlden samt "en rimlig stabilitet inåt, genom att det finns statliga myndigheter som faktiskt upprätthåller kontroll över ett visst territorium och där utöver suveräna befogenheter. Flera svenska delegationer har efter avtalet besökt PRR-området och då kunnat konstatera att PRR upprätthåller en stabil och väl fungerande samhällsorganisation såväl centralt som lokalt och regionalt. Med hjälp av denna samhällsorganisation har man kunnat lösa de grundläggande försörjningsproblemen, uppföra provisoriska bostäder, skolor och sjukhus samt vidmakthålla kommunikations- och transportsystemet. Den folkrättsliga grund som skapar är unik och knappast jämförlig med situationen i något annat land f. n. I den situation som härigenom uppstått bör andra länders regeringar upprätthålla diplomatiska förbindelser med de två administrationer som definieras i avtalet, allt dock under den förutsättningen att de inte hävdar någon annan rätt än den som följer av avtalet. En sådan hållning från omvärldens sida skulle bidra till att stärka och öka möjligheterna till en lösning av konflikten i enlighet med avtalet. Det bör understrykas att det finns prejudikat på att ett land tillfälligt delats i två zoner samt att därvid båda administrationerna erkänts av främmande makter. Detta framgår av en artikel av den belgiske juristen professor i Le Monde Diplomatique (). mon anfor två exempel. 1938 erkände regering såsom en regering som de facto utöver den administrativa kontrollen över en betydande del av . kvarstod det brittiska de jure-erkännandet av den republikanska regeringen. 1943 erkände flera av de allierade staterna de såsom varande den som administrerar de transoceana områden som erkänt dess överhöghet. kvarstod erkännandet av Vichyregeringen. Självfallet kan det uppstå problem i internationella sammanhang om två administrationer erkänns som representanter för ett land. Professor anser emellertid att dessa problem kan lösas. Dels innehåller bestämmelser om att alla konflikter mellan parterna skall lösas genom förhandlingar, dels, vilket är av betydelse när det bl. a. gäller internationella konferenser och konventioner, företräder vardera administrationen var sitt territorium och var sin rättsordning. Båda parter kan därför göra bindande internationella åtaganden - men bara för egen räkning. Utvecklingen efter har varit den att PRR strikt hållit sig till bestämmelser, medan Thieuregimen på alla punkter brutit mot avtalet. PRR hårgång på gång krävt att bestämmelser skall tillämpas. PRR kräver vidare internationellt erkännande från enskilda staters sida och rätt att vara representerad i internationella sammanhang på den grund som stadgas i , som en av två provisoriska administrationer. För PRR och för möjligheterna att förverkliga är det livsviktigt att den status som ger PRR på detta sätt vinner internationellt erkännande. och har å sin sida med alla medel sökt omintetgöra och smita från dess förpliktelser. I den politiken ingår som ett viktigt led att låtsas som om PRR och tredje kraften inte existerar och som om man aldrig erkänt dess existens samt att lansera Thieuregimen som den enda lagliga företrädaren för folk. I tar detta sig uttryck i att PRR:s och tredje kraftens medlemmar och sympatisörer förföljs, tystas, fängslas och mördas. Varje försök att bilda det avtalsstadgade nationella rådet med samtliga tre parter saboteras av Thieu. På det internationella planet driver Thieu och en diplomatisk-politisk kampanj för ett ensidigt erkännande av Saigonregeringen och för att skall få delta som den enda lagliga representanten för i internationella sammanhang. På det sättet hoppas man genom praxis skapa en ny folkrättslig situation som raserar grunden för . Under dessa förhållanden kan det inte bli tal om att behandla PRR och den nuvarande Saigonadministrationen lika. Saigonregeringens, mot stridande anspråk, måste till varje pris avvisas. Därför bör andra länders regeringar vägra att erkänna den nuvarande Saigonjuntan. Detta utesluter inte att man senare kan ha diplomatiska förbindelser med en eventuell regering i , som är beredd att tillämpa och begär erkännande med de rättigheter som föijer av avtalet. har skurit av de diplomatiska förbindelserna med och höjt PRR-representationens status i . Detta är betydelsefulla steg i rätt riktning. Men det räcker inte. Om vill föra en konsekvent och effektiv politik till stöd för bör vi nu ta steget fullt ut och upprätta fulla diplomatiska förbindelser med PRR. Detta skulle vara det mest verksamma stöd vi kan ge för förverkligande och för att stärka de krafter i som verkar för . Vi är övertygade om att en sådan politik skulle få ett brett stöd hos den majoritet av vårt folk som stöder det vietnamesiska folkets kamp för fred, nationellt oberoende och social rättvisa. Med stöd av det anförda hemställer vi att hos regeringen begär att upprättar fulla diplomatiska förbindelser med Republiken provisoriska revolutionära regering. () () () GOTAB 75 8668 S 1975