mot · FY021306 · 1975-01-27 00:00:00 — av herr förste vice talmannen m. fl. om fördelningen av statsmedel till orkesterföreningar. beslöt att tilldela det nybildade () ett statligt anslag att av riksförbimdet enligt regler utarbetade av utdelas bland medlemsorkestrarna såsom statligt stöd till regionala orkestrar som inte förut haft sådant stöd. Det ursprungliga bidraget till orkestrarnas verksamhet kompletterades senare av ett anslag ur lotterimedelsfonden till SOR:s centrala verksamhet. Kostnadsutveckling och ökad anslutning till SOR motsvarades inte av ökat statsbidrag utan gjorde att även dessa lotteri medelspengar till större delen måste gå till orkesterverksamheten. Men därmed stagnerade annat utvecklande arbete och även intagning av nya medlemsorkestrar. uppgick detta sammanlagda anslag från staten och lotterimedelsfonden till , vilken summa ökats med endast . Statsbidraget via SOR var veterligt den forsta formen av arrangemangsbidrag, eftersom bidraget knöts till offentlig konsertverksamhet, ett viktigt krav för medlemskap i . Idén med arrangemangsbidrag togs upp i utredningen kulturpolitik (SOU 1972:66) och godkändes sedermera av . Utredningen gav alternativ i fråga om kanaliseringen, medan propositionen angav att bidraget till kulturella arrangemang skall kanaliseras via studieförbund. I Ny kulturpolitik berörs rätten för SOR att fortsättningsvis fördela statsmedel. Frågan blev en del i ett större beslutskomplex, och fråntog i sitt beslut riksförbundet denna rätt. Därmed skulle riksförbundet förlora sin gamla uppgift, som också i sig inneburit möjlighet för riksorganisationen att föra medveten, kvalitetshöjande programpolitik med tanke på allmänheten-konsertbesökarna. Möjligheten att bedöma medlemsorkestrarnas konsertverksamhet måste emellertid vara större för riksförbundets styrelse än för varje annan bidragsförmedlare, vartill kommer känslan av samhörighet och enighet i en gemensam målsättning orkesterföreningarna emellan. Beslutet att bryta ordningen måste därför anses olyckligt, och bör besluta att SOR, som har de ojämförligt största kvalifikationerna härför, skall ha rätt att fördela dessa bidrag. Bidrag till Sveriges orkesterföreningars riksförbunds centrala arbete I anslutning till arbete gjorde och 1971 en utredning om SOR och dess framtida,verksamhet. Denna utredning har överlämnats till såväl som . Efter bedömning av förbundets uppgifter beräknades behovet av statsbidrag-i dåvarande penningvärde-till . för att verksamheten skulle kunna fortgå och föras i önskad riktning. Den ökning av bidrag som riksförbundet behöver för denna centrala verksamhet, såsom utvecklingsarbete, fortbildning av dirigenter och musiker, skapande resp. anskaffning av ny svensk musik, hjälp med instrument, utveckling av kontakter med solister resp. institutioner och föreningar inom och utanför , bör ges på annat sätt än genom omfördelning till centrala insatser av de arrangemangsbidrag som utgått via riksorganisationen. För flertalet av de orter och regioner, där SOR:s 75:tal medlemsorkestrar verkar, är dessa allmänhetens enda kontakt med levande orkestermusik. Ortens orkester är grunden och målet för egenaktivitet, men också möjligheten att till denna musikverksamhet knyta framstående solister och gästensembler, vilket ytterligare breddar utbudet och höjer kvaliteten. Denna bredd på svenskt orkestermuscierande och musiklyssnande hade inte nåtts utan riksförbundets målmedvetna strävan sedan starten . Med anledning av vad som sålunda anförts hemställs att beslutar 1. att ges uppdraget att fördela statsbidrag knutet till medlemsorkestrarnas verksamhet, 2. att via tilldelas ett anslag för /76 på . () i Stenkyrka