ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY021750 · 1975-01-27 00:00:00 — om ersättning för ekonomisk skada på grund av trafikreglering. Den statliga näringspolitiken är i hög grad anpassad efter de stora företagens förutsättningar. Således har de stora företagen som regel lättare att fä sitt behov av kapital och krediter täckt. Deras möjligheter att få förmåner genom förhandlingar med AMS och andra statliga myndigheter är likaledes större. Moderata samlingspartiets partimotion om den ekonomiska politiken har utförligt behandlat dessa frågor. I partimotionen påpekas också den för mindre företag mycket betungande uppgiftsskyldigheten. Arbetet med dessa uppgifter är tidskrävande och någon ersättning utgår icke. Sådan ersättning bör utgå, dels för att ersätta de uppgiftsskyldiga för deras arbete, dels för att de myndigheter som i nfordrar uppgifter skall bli mer återhållsamma i sina krav. Vissa uppgifter borde kunna insamlas genom stickprovsundersökningar. Problemen för hantverkare och mindre företag inom detaljhandeln är delvis speciella. Dessa företag drabbas hårt av de snabbt stigande kostnaderna för sociala avgifter av skattekaraktär liksom av arbetsgivaravgifterna. De s. k. trafiksaneringarna skapar också betydande svårigheter för vissa inom denna grupp. Genom att trafikströmmarna ändras över kan förutsättningarna för verksamheten radikalt försämras. Härför utgår ingen ersättning. I de fall fastigheter stiger i värde utgår realisationsvinstskatt, medan förlusterna får bäras helt av den enskilde. En dyrt förvärvad affärslokal kan snabbt sjunka i värde. Detta innebär en betydande osäkerhet för den enskilde. Regler bör skapas som reglerar rätten till ersättning för dem som drabbas av avsevärda förluster på grund av trafikregleringar. Det är viktigt för människorna i glesbygds- och avfolkningsområden att alla möjligheter tillvaratas för att bevara en tillfredsställande kommersiell service. Närhet till inköpsställen underlättar det dagliga livet för människorna i dessa områden. Det statliga stödet härför fyller en viktig funktion. En enkel åtgärd för att öka dessa affärers kundunderlag är att tillåta dem att sätta upp s. k. lanthandelsskyltar vid vägkanten. Därigenom skulle genomfartstrafikanter och turister i ökad utsträckning komma att använda dessa butiker. Det är självklart att skyltarna skall sättas upp så, att största hänsyn tas till trafiksäkerhetsaspekten, men detta problem är inte så stort, eftersom antalet skyltar inom aktuella områden torde vara lågt i jämförelse med antalet inom det övriga vägnätet. Med stöd av vad ovan anförts hemställs1 att hos regeringen hemställer om förslag till regler för ersättning åt dem som lider avsevärd ekonomisk skada till följd av förändrade trafikbestämmelser. L. () i (Se även motionen 1975:1433)
mot · FY021752 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om en utredning rörande den s. k. dolda brottsligheten. Under hänvisning till vad som anförts i motion 1975:1100 av m. fl. att begära» regeringen ger i uppdrag att fullfölja utredningen angående den dolda brottsligheten, varvid kostnaderna för utredningen bör täckas genom omdisponering av beviljade anslag. G. () PER () i Gäddvik
mot · FY021753 · 1975-01-27 00:00:00 — om kollektivanslutning till hyresgästorganisation. När riksdag behandlade proposition nr 150 angående riktlinjer för bostadspolitiken så yttrade civilutskottet med anledning av bostadsministerns förslag om att "organisationen av hyresgäster vid förhandlingar m. m. skulle vara del av den s. k. hyresgäströrelsen: De förslag som läggs fram i propostionen är viktiga principiella nyheter som i mycket har samband med grundläggande värderingarom demokratins arbetsformer. Förslagen innebär bl. a. att samspelet mellan lokala och allmänna hyresgästsynpunkter i en försöksverksamhet lår växa fram i det praktiska arbetet och utformas av hyresgästerna själva. (CU 1974:36 s. 46). Gentemot majoritetens uppfattning hävdades att en organisation av hyresgäster utanför hyresgäströrelsen i en fastighet också skulle kunna anses vara "organisation av hyresgäster. Denna uppfattning utgick från att det var de berörda hyresgästerna som skulle ha det avgörande inflytandet. Sedan det på hyresmarknaden blivit klart att hyresgäströrelsen skulle få den starka ställning, som den nu lått, har förslag väckts om att hyresvärd och företrädare för organiserade hyresgäster skall kunna komma överens om att uttag av medlemsavgift och kollektivanslutning av alla hyresgäster inom hyresgäströrelsen skall kunna ske till befintlig hyresgästförening. Även andra förslag såsom att alla hyresgäster skall betala medlemsavgifter inbakade i hyran för de organiserade har förekommit. Sedan åtskilliga år har också HSB:s bostadsrättsinnehavare varit kollektivt anslutna till . Därmed går det inte att inneha en insatslägenhet i utan att vara medlem i hyresgäsförening. Emellertid har opionionen vuxit sig allt starkare inom HSB mot detta förfarande. Boendedemokratin måste precis som arbetsplatsdemokratin utgå från hyresgästernas liksom de anställdas förhållanden och synpunkter. Rätt skött borde hyresgäströrelsen ha stora möjligheter att utveckla boendedemokratin. Då blir det en självklarhet för flertalet att på ett eller annat sätt deltaga i hyresgäströrelsens arbete. Kollektivanslutning i någon form borde inte behövas för att skapa en stark organisation av hyresgäster. Med hänvisning till vad som anförts hemställes att hos regeringen begär utredning om konsekvenserna av i hyreslagstiftningen infört så kallat förhandlingsmonopol.
mot · FY021759 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om plast som byggnadsmaterial. Plast har kommit att bli ett alltmer vanligt byggnadsmaterial. Särskilt används det för lister av olika slag, innertak och rörledningar. Det har självfallet betydande fördelar. Det är lätthanterligt, lätt att underhålla och förhållandevis billigt. Nackdelarna med plasten är dock betydande. Erfarenheten har visat att plasten i samband med eldsvådor kan utveckla mycket farliga gaser, vilket bl. a. har föranlett flera dödsolyckor. Plast i rörledningar har visat en alltför liten beständighet mot lösningsmedel av olika slag, med besvärliga reparationer som följd. Till detta kan läggas att plasten är ett mycket energikrävande material. Det finns därför anledning att inta en restriktiv hållning mot användandet av plast som byggnadsmaterial. Det bör inte vara tillåtligt i de fall det kan utgöra ett hot mot liv och hälsa i samband med eldsvådor. Inte heller bör plaströr tillåtas i de fall de kan tänkas utsättas för sådana ämnen mot vilka plasten inte är beständig. Med stöd av vad som ovan anförts hemställer undertecknade att beslutar hos regeringen anhålla om utarbetande av sådana regler, att utnyttjande av plast som byggnadsmaterial förhindras i de fall det kan anses farligt från brandsäkerhetssynpunkt, eller då det kan antas inte fylla kraven på beständighet i rörsystem. () ()
mot · FY02176 · 1975-01-16 00:00:00 — av m. fl. om utbyggnad av vattenkraften i Lule älv. arbetar med omfattande om- och tillbyggnader av redan befintliga kraftstationer i . Kraftstationen i och nedströms belägna stationer kommer att utbyggas för en maximal vattenföring av 1 040 mVsek medan däremot endast har en högsta kapacitet av 500 mVsek. Denna station utgör således en flaskhals mellan det stora flerårsmagasinet i Suorva och nedom liggande vattenområden. Därest något av våra stora kärnkraftverk bortfaller av hög effektförbrukning uppstår ett behov av kompensation. Det torde vara önskvärt att denna kompensation kan erhållas vid våra vattenkraftverk och förmodligen då från stationerna i . Ett fullt utnyttjande av stationen i och nedströms denna belägna stationer medför en stark sänkning av vattennivån i Stora Lulevatten och i Langas som genom Vietas begränsade vattenföring endast efter en relativt kan ersättas med vatten från Suorvamagasinet. Det torde därför vara välbetänkt att utbygga Vietas så att en motsvarande vattenföring erhålles vid denna station. Därigenom överföres variationerna i vattenståndet från de känsligare Stora Lulevatten och Langas till Suorvamagasinet. Mellan Stora Lulevatten och Langas ligger Jaurekaska, en fors med relativt liten fallhöjd och en begränsad genomströmningsförmåga. har i vattendom ålagts att bygga en s. k. svalldamm ovan Jaurekaska för att i görligaste mån bibehålla vattennivån i Langas. Sakägare har i samband med denna vattendom framhållit nödvändigheten av oförändrade vattennivåer i såväl Stora Lulevatten som Langas. Genom att anlägga en kraftstation i Jaurekaska skulle man nå två syften: För det första en högsta möjliga, närmast oförändrad, vattennivå i Langas. För det andra en god förutsättning för en relativt betydande effektutvinning i en där anlagd kraftstation. Vid en ekonomisk bedömning av ett sådant projekt bör man ta hänsyn till de stora miljövårdsintressen som en sådan anläggning innebär. I såväl Stora Lulevatten som Langas förekommer ett omfattande fiske. Många av våra fiske-samer hämtar sin bärgning i dessa vatten. Stora variationer i vattenståndet medför förödande verkningar på fisket och förhindrar bl. a. rödingbeståndet att utvecklas. Till detta kommer den omfattande förfulning av landskapet som torrlagda flacka strandområden innebär. strandområden kommer dessutom att vara fullt synliga från den s. k. Vägen Västerut som går efter dessa vatten och som utnyttjas av tusentals turister. Med stöd av det anförda hemställes att begär att regeringen uppdrager åt 1. att bygga ut Vietas kraftstation så att en med övriga kraftstationer likvärdig vattenföring ernås, 2. att anlägga en kraftstation i Jaurekaska i Lule älv. () ()
mot · FY021760 · 1975-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ökat medborgarinflytande i planfrågor. Med hänvisning till vad som anförts i motionen nr 1541 hemställes att hos regeringen begär att arbetet med en ny planlagstiftning inriktas på att skapa ökat medbestämmande från /ENKEL (fp)
mot · FY021761 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om ersättningsanspråk vid förlorad rätt till grustäkt. Enligt naturvårdslagen krävs tillstånd av för täkt av sten, grus, sand eller lera. genomfördes ändringar i naturvårdslagen som innebar att ersättningen inte längre skulle utgå för värden som beror enbart på förväntningarom ändring i pågående markanvändning. 1973 utsträcktes dessa principer till att gälla även i fråga om täktverksamhet. Maj:ts proposition 1973 och beslut (civilutskottets betänkande nr 1973) upphävdes tidigare bestämmelser om statens ersättningsskyldighet vid vägran att lämna täkttillstånd. I fråga om övergångsbestämmelser med anledning av upphävandet av 29 S naturvårdslagen gäller bl. "att undersökningar om exploateringstiilstånd som kommit in till efter utgången av inte i något fall kan föranleda ersättning. (CU nr 21 1973) Många av de grustäktsplaner som inlämnats till länsstyrelserna efter naturvårdslagens ikraftträdande har avsett brytning och indelats i etapper. Ofta har varje etapp motsvarat en beräknad brytningstid . Länsstyrelserna har i många fall medgivit brytning inom en första etapp och ej tagit ställning till övriga etapper. Innebörden av länsstyrelsernas beslut har sålunda varit att varje etapp är att betrakta som ett separat brytningsområde. Ansökan om täkt inom en ny etapp är sålunda att jämställa med en ny ansökan, och vägran att lämna täkttillstånd skall därför ej längre kunna föranleda ersättning. I några fall har emellertid från täktsökandes sida hävdats att den ursprungliga ansökan skall kunna åberopas för förnyad prövning med avseende på de etapper som tidigare ej tagit ställning till och att ansökan sålunda skall behandlas i enlighet med de regler som gällde , dvs. att ersättningsanspråk skall kunna resas. Med hänsyn till ovannämnda förhållanden är det enligt motionärernas mening motiverat att , för att förtydliga innebörden av lagens intentioner, som sin mening uttalar att behandlingen av sådan ansökan som är indelad i etapper i och med beslut av om tillstånd för täkt för ett visst antal år, dvs. en etapp, skall betraktas som avslutad och att ansökan om täkt inom nästa etapp måste ske med ny ansökan och sålunda ej kan utgöra grund för ersättningsanspråk. Med hänsyn till vad ovan sagts får vi hemställa att som sin mening uttalar att behandlingen av sådan grustäktsansökan som är indelad i etapper, i och med beslut 1* 1975. av länsstyrelse om tillstånd för täkt för ett visst antal år, dvs. en etapp, skall betraktas som avslutad och att ansökan om täkt inom senare etapp måste ske med ny ansökan och sålunda ej kan utgöra grund för ersättningsanspråk. () ()
mot · FY021767 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder för att underlätta förvärv av andel i bostadsrätt och eget hem. Viktiga målsättningar inom bostadspolitiken är valfrihet och boendedemokrati. Från dessa utgångspunkter är åtgärder för att underlätta boende i eget hem och i bostadsrätt angelägna. Förslag härom har tidigare väckts från folkpartihåll, t. ex. om minskade kontantinsatser vid köp av egnahem. Genom beslut av höstriksdagen 1974 höjdes lånegränserna för bostadsrättsföreningar från till av pantvärdet och för småhus från till av pantvärdet. Detta är givetvis välkommet, eftersom det i princip innebär en halvering av den kontantinsats köparen behöver satsa. Trots dessa förbättringar återstår ändå för många betydande svårigheter att skaffa erforderlig kontantinsats. Boende- och bostadsfinanseringsutredningarna pekade bl. a. på att det i viss utsträckning förekom att en del av den egna insatsen och eventuella överkostnader måste finansieras med banklån mot borgen och inteckningssäkerhet. Genom att dessa ofta är kortfristiga, blir de första årens kapitalutgifter högre än de därpå följande. Att spara till hela kontantinsatsen är för många människor svårt, när de kanske måste betala hyra för en lägenhet. Den enda utvägen för att förverkliga önskemålen om en bostad blir således ofta att låna till hela eller en del av kontantinsatsen med åtföljande höga boendekostnader under de närmast följande åren. Bättre lånesäkerhet än borgen och "normal inteckningsrätt skulle kunna medföra betydande lättnader vid sökande av lån till toppinsatsen och tillika lägre kapitalkostnader . Någon form av statliga eller kommunala lånegarantier vore en lämplig lösning för den som behöver låna till hela eller till del av toppinsatsen vid förvärv av bostadsrätt eller eget hem. Vi föreslår att regeringen på lämpligt sätt låter utreda dessa frågor och förelägger därav föranledda förslag senast . Med hänvisning till vad som anförts hemställes att hos regeringen begär förslag om åtgärder i syfte att underlätta finansiering av kontantinsats för dem som önskar förvärva andel i bostadsrättsförening eller eget hem. () ()
mot · FY021768 · 1975-01-27 00:00:00 — av fröken m. fl. om energisparande upprustning av byggnader tillhörande ideella organisationer. 1 anledning av Kungl. Maj:ts proposition angående vissa energibesparande åtgärder beslöt att ställa medel till förfogande för vissa förbättringsåtgärder beträffande bostäder, statliga byggnader, kommunala och landstingskommunala byggnader samt byggnader tillhörande de mindre och medelstora företagen. Av någon anledning har ideella organisationer inte blivit delaktiga av denna stimulans till energibesparande upprustning av sina lokaler. Då kyrkor och andra samlingslokaler ofta har stora ytterväggsytor. som från uppvärmningssynpunkt ärenergikrävande. ser vi det som angeläget att ifrågavarande stimulansbidrag kan komma i fråga också beträffande denna typ av lokaler. Med stöd av vad som sagts hemställer vi att beslutar att medel ställs till förfogande för vissa energibesparande förbättringsåtgärder också beträffande byggnader tillhörande ideella organisationer.
mot · FY021769 · 1975-01-27 00:00:00 — om parlamentarisk medverkan i förberedelserna för om bostads- och bebyggelsefrågor. Inom FN pågår f. n. förberedelser för anordnande av en konferens om bostads-och bebyggelsefrågor. Konferensen som kommer att hållas i . , /har fått namnet HABITAT. har beslutat att inrätta en kommitté för att förbereda konferensen. I den internationella förberedelsekommittén ingår som medlem. För att svara för de svenska förberedelserna inför om bostads- och bebyggelsemiljö har regeringen bemyndigat chefen för att tillkalla ledamöter i en kommitté (B 1974:05). Särskilda direktiv har ej lämnats till kommittén. Kommittén är sammansatt av företrädare för olika departement, verk och institutioner. Kommitténs ordförande är bostadsministern. a. har att förbereda de ställningstaganden som skall föra fram vid sammanträden med den internationella förberedande kommittén, anser vi att den svenska förberedelsekommittén bör få bred parlamentarisk förankring. Endast regeringspartiet är nu representerat i kommittén. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar att hos regeringen begära att den svenska förberedande kommittén för HABITAT (B 1974:05) kompletteras med företrädare för samtliga riksdagspartier.
mot · FY021770 · 1975-01-01 00:00:00 — av i och om bättre boendemiljö för handikappade. "De utrymmen i byggnad till vilka allmänheten äger tillträde eller som utgöra arbetslokal skola i skälig omfattning utformas så att de bliva tillgängliga (orätt kunna utnyttjas av personer vilkas rörelseförmåga eller orienteringsförmåga är nedsatt till följd av ålder, invaliditet eller sjukdom. Den här citerade paragraf 42 a i byggnadsstadgan och tillämpningsföreskrifterna i anslutning till denna mest kända under namnet "Handikappbyggnormerna, står för en riktig grundsyn: anordningar i samhället skall få en sådan utformning att ingen utestängs från gemenskap på grund av handikapp. I den här motionen vill vi ta upp två allvarliga begränsningar i § 42 a. - Bostäderna, som ännu ej innefattas i S 42 a - Begränsningen, som består i att åtgärderna endast skall ske i "skälig omfattning. Brister i bostädernas anpassning och tillgänglighet leder till flera mycket olyckliga konsekvenser. Handikappade får inte samma möjligheter som andra till ett fritt bostadsval eller möjligheter att obehindrat kunna besöka andras lägenheter som gäster. Många tvingas till boende på institutioner eller i långtidsvård på grund av brister i boendemiljön. Vidare leder bristerna till att personer som blir rörelsehindrade, t. ex. genom åldersförändringar kan bo kvar i sina bostäder. Handikappades rätt till delaktighet i gemenskapen i samhället gör det självklart att bostäderna också måste utformas med hänsyn till förekomsten av handikapp bland medborgarna. Men därtill kommer att en sådan anpassning också är till nytta för alla andra medborgare. Allt tyder på att grundläggande generell bostadsanpassning - breda dörrar, slopande av trösklar. tillgänglighet till hygienutrymmen m. m. - inte medför några merkostnader därest detta beaktas redan vid den inledande planeringen. Däremot har hävdats att ett hissobligatorium skulle leda till betydande merkostnader. Mot detta får då ställas de fördelar som vinnes genom att hissar installeras i alla fastigheter. Med tanke på att fastigheterna uppföres för att stå kan hisskravet inte anses vara ett orimligt standardkrav. Formuleringen i "skälig omfattning i 5 42 a leder till att man vid byggandet ibland frångår kravet på tillgänglighet. Eftersom det över huvud taget föreligger möjligheter att begära dispens från byggnadsstadgan, blir säkerhetsprincipen i detta sammanhang överflödig och ett instrument för dem som vill undvika att följa lagens intentioner. För att undvika detta bör § 42 a bli tvingande i den meningen att formuleringen i skälig omfattning slopas. Med hänvisning till ovanstående hemställes 1. att S 42 a i byggnadsstadgan utvidgas till att omfatta även bostäder, 2. att i nämnda paragraf orden "i skälig omfattning slopas.
mot · FY021772 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om inrättande av en hemkonsulenttjänst i . Den regionala hemkonsulentverksamheten inriktar sig numera på alla konsumenter och på aktuella konsumentpolitiska frågor. Hemkonsulenterna är knutna till länsstyrelserna. Deras verksamhet skall inriktas på O stöd och bistånd vid uppbyggnad av och annan konsumentpolitisk verksamhet, O utbildning och information i konsumentfrågor, O råd och hjälp i konsumentfrågor i den mån det inte ankommer på den lokala verksamheten (t. ex. rörande hushållens större planeringsfrågor), O bevakning och rapportering av konsumentfrågor och problem till och andra konsumentorgan samt medverkan i undersökningar. Hemkonsulenterna har en omfattande direkthjälp att ge konsumenterna. En uppsökande verksamhet bland resurssvaga grupper är en av de viktigaste uppgifterna, och den bör intensifieras. Det är nödvändigt att resurser ges som möjliggör för hemkonsulenterna att svara mot den efterfrågan som föreligger. I finns endast en hemkonsulent. har hemställt om inrättande av ytterligare en tjänst som hemkonsulent. Då länet är stort och avstånden långa kan det ofta bli fråga om 2-3 dagars förrättningar. blir servicen på konsumentcentralen i lidande, och den enskilde konsumenten får en otillfredsställande lång väntetid för sitt ärende. Önskvärt vöre att inrätta en konsumentcentral även i till nytta för konsumenterna och till stimulans för den lokala debatten och verksamheten, men detta förutsätter två hemkonsulenttjänster. Ytterligare en tjänst skulle innebära förbättrad service till konsumenterna i och . De flesta Norrlandslänen har minst två hemkonsulenttjänster, liksom och . Departementschefen har ej beviljat någon ytterligare hemkonsulenttjänst för . Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om inrättande av ytterligare en hemkonsulenttjänst för . . () i
mot · FY021773 · 1975-01-24 00:00:00 — om besvärsrätt beträffande kommunala planbeslut. Olika slag av planer för bebyggelsen får allt större betydelse. I byggnadslagen finns regler om flera olika planinstitut. Här kan nämnas framför allt byggnadsplan och stadsplan. Dessa är helt normerande för den framtida användningen av de områden för vilka de fastställs. Få kommunala beslut är viktigare än dessa planbeslut. Trots detta finns i 149 § byggnadslagen en regel om att fullmäktiges och byggnadsnämnds beslut rörande dessa planer inte får överklagas om de, som genomgående är fallet, skall fastställas av regeringen eller av för att bli gällande. Tanken bakom detta fullföljdsförbud är att de invändningar mot planbeslutet som skall framföras bör komma i fastställelseärendet. Man vill på detta sätt undvika en dubbelbehandling: dels av klagomålen, dels av de invändningar som framförs i samband med fastställelsefrågans prövning. Emellertid leder regeln också till andra konsekvenser som föga uppmärksammats. Klagoberättigad enligt kommunallagens vanliga regler är varje kommunmedlem. Invändning i fastställelseärende får däremot endast den göra vilken som fastighetsägare eller på annat liknande sätt är direkt berörd av planen. Resultatet av det ifrågavarande fullföljdsförbudet blir att kommunmedlemmarna i gemen, för vilka utformningen av en stadsplan ofta har stort intresse, även om de inte är personligen direkt berörda av planen, berövas den rätt de har i alla andra kommunala frågor att besvära sig över ett beslut. Med hänsyn till den ingripande betydelse som stadsplanen rörande t. ex. en kommuns centrala delar har för alla kommunens invånare ter det sig anmärkningsvärt att kommunmedlemmarna just beträffande dessa frågor diskrimineras i besvärshänseende. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla om en sådan uppmjukning av fullföljdsförbudet i 149 § byggnadslagen att kommunmedlemmarna får möjlighet att via den kommunala besvärsrätten få till stånd en omprövning av kommunala planbeslut.
mot · FY021774 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om ett förenklat planförfarande för läns skärgårdsområden. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1975:1716 av m. fl. att uttalar att ett förenklat planförförande för läns skärgårdsområden skall tillämpas. H. () () () () () () () () () ()