mot · FY022081 · 1975-04-16 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975: 57 om ett nytt system för automatisk databehandling inom folkbokförings- och beskattningsområdet. Det är entydigt uttalade att ADB-verksamheten inom folkbokföring och beskattning skall vara decentraliserad. Skälen för detta var bl. a. en allmän strävan till decentralisering inom förvaltningen. Även beredskapsmässiga och integritetsmässiga hänsyn angavs tala för en regionalisering. Proposition 1975: 57 innebär nu att regeringen vill gå ifrån den av fastslagna policyn. I propositionen förordas nämligen en centralisering av verksamheten. Förslaget bygger i allt väsentligt på en tidigare utredning inom , i vilken RSV förordade ett system med för hela riket gemensam registerföring. är verksamheten i enlighet med riksdagsbeslutet regionalt uppbyggd. Det innebär att flertalet länsstyrelser förfogar över egna datoranläggningar. Tanken har varit att dessa ADBsystem även skulle utnyttjas för behov utanför folkbokförings- och beskattningsområdet. Bland annat förutsågs en växande efterfrågan på ADB-tjänster för planeringsändamål. RSV har i sin principstudie förordat att såväl folkbokförings- som skatteregistreringen organiseras efter ett centraliserat system. Registerföringen skall ske i ett för hela riket gemensamt register, medan kontroll av indata samt utskrifter från magnetband görs på regionala anläggningar. Departementschefen har i stort följt RSV:s förslag, bortsett från att han föreslår att frågan om organisatoriska förändringar på folkbokföringsområdet skjuts . Länsstyrelserna bör, sägs det i förslaget, tills vidare ha kvar registerföringen av folkbokföringsuppgifterna. Finansministern hävdar i propositionen att han, i och med att frågan om folkbokföringsregistret ej slutligt avgörs, har tillmötesgått önskemål från de remissinstanser främst länsstyrelserna som även i fortsättningen vill ha ett decentraliserat system. Detta påstående är i hög grad dubiöst. Såvitt jag ser det innebär nämligen den föreslagna modellen en smygcentralisering av både skatteregistret och folkbokföringen. Det föreslagna centraliserade skatteregistret omfattar nämligen utöver alla data för beskattningsändamål i stort sett samtliga av de personupp gifter som ingår i de s. k. folkbokföringsregistren. Utan att det explicit nämns byggs om förslaget accepteras ett centralt personregister upp, som enkelt och smidigt kan användas på exakt samma sätt som ett folkbokföringsregister. Skillnaden är bara att registret i fråga innehåller mycket mera information än vad folkbokföringen traditionellt sysslar med. Konsekvenserna av förslaget måste bli att det s. k. skatteregistret tar över en stor mängd av det arbete som utförs i de nuvarande folkbokföringsregistren. Dessa senare är nämligen magnetbandsorienterade och kan helt naturligt inte hävda sig i konkurrens med ett direktminnes-orienterat system av skatteregistrets typ. Därmed kommer också ett framtida beslut om den organisatoriska uppbyggnaden av ADB-systemet för folkbokföringen mera att innebära ett bekräftande av den utveckling som skett än en möjlighet till ett förutsättningslöst val mellan olika systemstrukturer. Centraliserat system kontra regionaliserat Av propositionen framgår dåligt vari fördelarna med ett centraliserat system för beskattningen skulle ligga. Det är i stort sett två argument som återkommer. Dels rent ekonomiska den centraliserade modellen skulle vara billigare , dels anförs att vissa rationaliseringsåtgärder knappast är möjliga att genomföra om skatteregistret på bearbetningsstadiet är uppdelat på länsregister. Detta sistnämnda uttalande är inte närmare preciserat. Vid studium av RSV:s principförslag framkommer dess värre inte heller några uppgifter om i vilka hänseenden ett regionaliserat system skulle begränsa rationaliseringsmöjligheterna. När det gäller de kostnadsmässiga konsekvenserna av resp. alternativ skall först noteras att de beräknade skillnaderna mellan alternativen är relativt måttliga. Samtliga utredda systemalternativ uppvisar enligt RSV god lönsamhet. Jag vill rent allmänt hävda den uppfattningen att kostnadsrelationerna mellan de olika systemförslagen inte ensidigt bör avgöra vilket alternativ statsmakterna skall satsa på. Jag vill påminna om att vid beslut ungefär samma relativa kostnadsbild mellan alternativen förelåg som , dvs. det regionala alternativet bedömdes bli dyrare än det centraliserade. bestämde sig trots detta för ett regionaliserat system. Departementschefen har, enligt mitt sätt att se, förbigått en rad väsentliga faktorer när han i propositionen ger sitt förord för ett centraliserat alternativ. Endast i förbigående berörs t. ex. beredskapsaspektema, hänsynen till den personliga integriteten samt över huvud taget konsekvenserna för förvaltningen centralt och regionalt av en centralisering. Departementschefens förslag att centralisera ADB-bearbetningarna medför att det centrala ledningsorganet () kommer att i växande omfattning direkt medverka i skatteområdets produktionsprocess. nuvarande arbetsområde ledning och tillsyn breddas till att omfatta delvis operativa uppgifter som handlagts hos regionala myndigheter. Självklart kommer detta att medföra en viss utökning av nuvarande personalkader. Principiellt framstår en sådan utveckling av ett centralt ämbetsverks arbetsuppgifter som mindre lämplig. Särskilt när det gäller kan ifrågasättas om inte expansionen bör dämpas. Av revisorers granskningspromemoria nr 8: 1974 framgår att på den offentliga sektorn har haft den största relativa förändringen av omkostnader mellan budgetåren 1963/64 och 1972/73, nämligen 1 . Antalet anställda har ökat från 500 till drygt 800 personer. Att under sådana omständigheter ytterligare späda på expansionen genom att överföra arbetsuppgifter från regionala myndigheter framstår som direkt olämpligt. Vid en centralisering i enlighet med förslaget kommer personalen regionalt inte längre att få samma inblick i och erfarenhet av program och datorfunktioner som , eftersom ADB-bearbetningarna på beskattningsområdet skall utföras på den centrala datorn. Detta medför begränsning av möjligheterna att kunna lämna allmänheten och underställda myndigheter upplysningar om hur systemet arbetar och om innehållet i de olika produkterna, exempelvis skattsedlar. Förfrågningsverksamheten måste i växande utsträckning styras till centralmyndigheten med olägenheter för allmänheten och minskade möjligheter för länsstyrelserna att verka som regionalt ledningsorgan på beskattningsområdet. Departementschefen tycks utgå från att den avgörande frågan är huruvida systemutvecklingen sker centralt eller ej. Varken länsstyrelserna eller andra remissinstanser har emellertid ifrågasatt annan ordning för systemutvecklingen än den nuvarande, nämligen samlad hos . Den väsentliga frågeställningen förutom det från regionalpolitisk synpunkt betänkliga i förslaget att minska arbetstillfällen regionalt är att genom överföring av bearbetningarna till central dator det regionala systemkunnandet minskas. Inte bara länsstyrelserna har pekat på denna konsekvens av centraliseringen utan även risskatteverket, som i lägesrapporten över förstudien anför att en övergång till ett system med en central dator torde kunna innebära att dagens regionala systemtekniska erfarenhet och kunnande i viss utsträckning tunnas ut. Verkningarna härav drabbar inte bara de lokala och regionala myndigheterna utan även allmänheten. Avståndet mellan dem som handlägger datorfunktionerna och allmänheten växer liksom telekommunikationsavståndet. Vidare påverkas den regionala arbetstillgången negativt. Den operativa verksamheten på beskattningsområdet sker lokalt och regionalt med en omfattande produktion in- och utdata med nära nog enbart användning för lokala och regionala myndigheter. Centralt utförs i huvudsak lednings- och tillsynsfunktioner som inte motiverar att detalj uppgifter förs i centrala register. En regionaliserad ADB-lösning framstår därför som naturlig för detta verksamhetsområde. har de offentliga ADB-systemen utvecklats mot centraliserad databehandling. Denna utveckling har delvis orsakats av höga maskinkostnader, och lösningarna har då baserats på möjligheterna att utnyttja stordrift. I många fall har stordriften gett tvivelaktig lönsamhet, och de högt ställda förväntningarna på effektiv databehandling har inte infriats. De senaste årens mycket snabba tekniska utveckling har emellertid skapat möjligheter till decentraliserade lösningar för ADB-driften, och en klart ökad trend till användning av mindre datorer har kunnat utläsas. Den s. k. maskinvaran har successivt blivit allt billigare. Däremot har kostnaderna för program m. m. kraftigt ökat. Denna utvecklingstendens, påpekad av bl. a. dataindustriutredningen, ger vidgade möjligheter till att databehandlingen sker på det lokala planet. Uppdelningen i regionala datalager har stor betydelse för transaktionsfrekvensen på kommunikationslinjerna. Sålunda minskar belastningen på riksnätet vid ett regionalt alternativ för ADB-systemet för folkbokföring och beskattning jämfört med ett centralt. Enligt uppgift är nämligen förhållandet det att av uppgifterna inom skatteregistren aldrig behöver lämna resp. länsområde. Att mot den bakgrunden satsa på ett centraliserat system framstår som närmast oförklarligt. Fun k t ionssäkerhe ten Vid ett val mellan olika system måste givetvis funktionssäkerheten spela en avgörande roll. Därvid måste flera olika faktorer uppmärksammas, främst risken för driftstörningar. Ett centraliserat system är i hög grad beroende av telekommunikationsförbindelserna. Dessa kommer att bli hårt ansträngda, speciellt februarimaj. Riskerna för avbrott och förseningar är uppenbara. I ett regionaliserat system kompletterat med ett centralt referensregister är dessa risker i stort sett försumbara. En annan aspekt som måste beaktas gäller risken för sabotage. Sabotage i ett centralt system kan få mycket allvarliga följder, så även rena driftstopp. Ett system med regional registerföring är betydligt mindre sårbart. När det gäller de rena beredskapsaspekterna är det värt att påminna om att försvaret har gått in för ett decentraliserat system. personuppgifter som planeras ingå i det centrala skatteregistret är tveklöst av den naturen att motsvarande resonemang är aktuellt även här. Även hänsyn till den personliga integriteten talar för ett regionaliserat system. har redan omnämnts de större riskerna för sabotage i ett centraliserat system liksom nackdelarna från beredskapssynpunkt. Därutöver skall understrykas det faktum att skyddssystemen mot otillbörligt utnyttjande av ADB-lagrad information är dåligt utbyggda. Ett centralt system, med den omfattande teleöverföring av data som blir följden, ökar självfallet riskerna för att informationen skall råka i obehöriga händer. Onödig transmission av integritetskänsliga uppgifter på f. n. otillräckligt skyddade linjer är enligt min mening inte försvarbar. Dessutom kan rent allmänt sägas att tillkomsten av breda ADBsystem över totalbefolkningen inger betänkligheter från integritetssynpunkt. Datainspektionen har i sitt hittillsvarande arbete sökt starkt begränsa en sådan utveckling och i stället pläderat för uppbyggandet av ett centralt referensregister och i övrigt en decentraliserad systemstruktur. Denna uppfattning har för övrigt framförts i datainspektionens yttrande över RSV:s systemstudie. En punkt som har speciellt intresse i sammanhanget gäller registeransvaret. Enligt datalagens bestämmelser skall för varje register finnas en registeransvarig. Denna bestämmelse har tillämpats så att registerföraren regelmässigt anses ansvara för registret. I det aktuella fallet borde RSV som registerförare i ett centralt system få registeransvaret, trots att de regionala och lokala myndigheterna svarar för samtliga indata och följaktligen primärt också skall garantera deras riktighet. Departementschefen förbigår registeransvarighetsproblemet med tystnad. I praktiken är detta dock en betydelsefull fråga när det gäller att i vid mening slå vakt om integriteten och se till att den enskilde medborgarens intressen hävdas. Sammanfattningsvis vill jag förorda att arbetet på att effektivisera inom områdena beskattning och folkbokföring inriktas på ett decentraliserat system. Jag har vid studium av de olika systemförslagen funnit övertygande skäl tala för att en centralisering av verksamheten leder till oacceptabla konsekvenser ur regionalpolitisk synvinkel. Funktionssäkerheten torde vidare bli sämre totalt sett i ett centralt system. Integritetshänsyn samt beredskapsskäl talar för en regionaliserad modell. Jag finner alltså inte skäl att bryta upp tidigare riksdagsbeslut i frågan. fastlagda principer om decentralisering bör gälla även framgent. Med hänvisning till vad som anförts hemställer jag 1. att avslår propositionen 1975: 57 i vad avser förslaget om centraliserad ADB-verksamhet inom beskattningsområdet, 2. att uttalar att ADB-verksamheten på folkbokföringsoch beskattningsområdet som skall organiseras enligt ett regionaliserat system.