mot · FY02889 · 1975-01-23 00:00:00 — av m. fl. om utformningen av det planerade avbytarsystemet inom jordbruket. Under den senaste mansåldern har löntagarna i landet genom lagstiftning och avtalsviigen ledighetsfrågan löst på ett sätt som endast för några generationer sedan måste ha tett sig utopiskt. Ordnade arbetstidsförhållanden med regelbunden veckoledighet och minst fyra veckors semester är en rättighet och förmån som kommer flertalet svenska yrkesutövare till del. Av olika skäl har ledighetsfrågan inte kommit att lösas för de stora företagargrupper som genom sina näringars struktur inte har möjlighet att ordna sina ledighetsförhållanden på sätt som skett för löntagarna. Men även bland småföretagarna är förutsättningarna högst olika för att t. ex. ta sig semester. En fullkomligt unik grupp inom samhället utgör de tiotusentals lantbrukare med husdjur på företag där endast en av brukarfamiljen har hand om skötseln och vårdnaden av husdjuren. Enligt en undersökning som företagits av den statliga avbytarutredningen haren tredjedel av landets mjölkproducenter stora svårigheter eller inga möjligheter alls att ordna med avbytarhjälp för kortare ledighet eller vid sjukdom. Enligt tillgänlig sjukförsäkringsstatistik utgör lantbrukarna en grupp som tar ut ett mindre antal sjukdagar än andra befolkningsgrupper. Bakgrunden härtill är otvivelaktigt att den som i små lantbruksföretag har hand om djuren ofta tvingas att fortsätta med detta någon eller trots sin sjukdom, detta i avvaktan på att något arrangemang kunnat vidtas för den händelse sjukdomstiden skulle bli lång. Av nyssnämnda undersökning, företagen av avbytarutredningen, framgår vidare att inte mindre än två tredjedelar av mjölkproducenterna har små eller inga möjligheter att ta sig semesterledighet. Tack vare den försöksverksamhet som bedrivits av och det utredningsarbete som företagits av en statlig kommitté synes frågan om uppbyggnaden av en allmän avbytarverksamhet nu närma sig sin lösning. Emellertid kommer det att ta tid att bygga ut verksamheten så att alla de mjölkproducenter och andra djurhållare som önskar kunna anlita en avbytarservice får möjlighet härtill. Vi förutsätter att utredningens förslag får en välvillig behandling inom regeringen och att proposition i frågan läggs till vårsession. förslag innebär endast att man lagt fram en plan för uppbyggnad av en "kommsersiellt betonad avbytarverksamhet. Även om, enligt förslaget, mjölkproducenter med 10 kor eller färre skall kunna få avbytarhjälp till halvdagspenning, motsvarar denna nedsättning i för hållande till full dagsavgift endast den mindre arbetsbelastning för avbytaren som skötseln av en mindre besättning innebär. Det förslag som framlagts kan därför knappast anses ha en social syftning, även om det ökar möjligheterna för det stora antalet djurhållare med små besättningar att lä regelbunden avbytarhjälp. Till en början kan emellertid inte garanti lämnas för att sådan hjälp skall kunna ges vid sjukdom. Detta synes bli möjligt först sedan avbytarverksamheten utbyggts och en stor avbytarkår utbildats och finns på plats ute i länen. Detta uppbyggnadsskede kan beräknas ta i anspråk. har inte haft som sin uppgift att ta upp den rent sociala sidan av avbytarfrågan som har samband med att flera tusentals småbrukare inte kommer att finna sig ha råd att anlita avbytare vid t. ex. sjukdom, även om de endast har att betala halv dagsavgift. Kostnaden för "halvdagshjälp" utgör enligt utredningens taxeplan ca . och kan beräknas komma att ligga högre fr. o. m. . Denna kostnad är väsentligt högre än den dagspenning från sjukförsäkringen som många brukare kan förutsättas erhålla vid sjukdom. I såväl som har man, delvis på statlig bekostnad men genom kommunernas försorg, redan byggt upp ett system med avbytarhjälp åt lantbrukare vid sjukdom. Därvid tillämpas en taxa som innebär att lantbrukaren, allt efter sin inkomst, får betala en avgift som står i skälig relation till vad han kan erhålla som sjukpenning. Det finns inte någon anledning varför inte ett liknande system skulle kunna införas även i som komplement till den "kommsersiella avbytarverksamheten. Med goda skäl kan framföras som ett jämlikhetskrav att denna fråga även i får en tillfredsställande lösning. Rent praktiskt skulle en dylik "social gren" av avbytarverksamheten kunna knytas samman med den verksamhet som LRF kommer att svara för. Denna organisation kan emellertid inte själv ta på sig ansvaret för ett på sociala grunder anpassat taxesystem. Det är heller inte rimligt att den kompletterande verksamhet det här är fråga om betalas av de medel som ställs till den ordinära avbytarverksamhetens förfogande. Tillkomsten av ett avbytarsystem i enlighet vad som föreslås av den statliga avbytarutredningen och med komplement på sätt här förordats har betydelse inte endast för de närmast berörda mjölkproducenterna och andra djurhållare. En uppbyggnad av en riksomfattande avbytarveksamhet har betydelse även från försörjningssynpunkt. Enligt olika enkäter som företagits har det stor betydelse för den yngre generationen jordbrukare, när de överväger om man skall fortsätta eller börja med mjölkproduktion, om avbytarfrågan har fått eller kan väntas få en tillfredsställande lösning. Blir detta inte fallet kan man vänta sig att ett stort antal lantbrukare lägger ned eller underlåtar att investera i mjölkproduktionen. Detta i sin tur medför att risken ökar för att mjölkproduktionen i landet ånyo börjar sjunka. Med hänsyn till mjölkens stora näringsfysiologiska betydelse för ett gott kosthåll skulle en sådan nedgång innebära risker för folkhälsan sett på . Nedgången skulle också helt omöjliggöra svenska humanitära insatser i uländerna, grundade på hjälpsändningar av torrmjölk eller andra för dessa länder lämpade mjölkprodukter. Vid en i hållen världsmejerikongress har mjölkens betydelse för barnen i starkt understrukits. Det föreligger alltså många skäl till att en riksomfattande avbytarverksamhet så snart det är möjligt kommer till stånd liksom att denna får den bredare inriktning som här föreslagits i förhållande till vad avbytarutredningen förutsatt i sitt betänkande. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar uttala att man vid utformningen av den planerade avbytarverksamheten även beaktar och åtgärdar de sociala konsekvenserna, lämpligen genom en anknytning till försäkri ngskassesystemet. () i Holmgården