mot · FY02712 · 1975-01-23 00:00:00 — av m. fl. om översyn av systemet med skattetillägg och förseningsavgifter, m. m. reformerades de straffrättsliga reglerna om skattebrotten. Därvid infördes även ett system med avgiftssanktioner, vilka skulle påföras i administrativ ordning. Regler om skattetillägg och förseningsavgift infördes i ett flertal skatteförfattningar, bl. a. i 116 a-116 j SS taxeringslagen (TL). I denna stadgas bl. a. följande: Har skattskyldig i självdeklaration eller annat skriftligt meddelande avgivet till ledning vid den skattskyldiges taxering, lämnat oriktig uppgift, påföres honom särskild avgift (skattetillägg) av den inkomstskatt eller förmögenhetsskatt som till följd av avvikelse från den oriktiga uppgiften, utöver vad som eljest skulle ha utgått, påföres den skattskyldige eller hans make eller, vad angår förmögenhetsskatt, annan med honom samtaxerad person. Skattetillägg utgår dock ej i den mån avvikelsen innebär rättelse av uppenbar felräkning eller misskrivning. Skattetillägg må helt eftergivas om felaktigheten eller underlåtenheten med hänsyn till den skattskyldiges ålder, sjukdom, bristande erfarenhet eller den oriktiga uppgiftens särskilda beskaffenhet eller därmed jämförlig omständighet är att anse som ursäktlig, eller om det belopp som kunde ha undandragits genom felaktigheten eller underlåtenheten är att anse som ringa. Vidare stadgas att frågan om avgift, såvitt gäller taxeringsnämndens beslut, skall prövas av den lokala skattemyndigheten före taxeringsåret och att den skattskyldige skall beredas tillfälle yttra sig. Talan mot lokal skattemyndighets beslut om avgift föres genom besvär hos skatterätten. () som avgivit en mycket kritisk rapport till finansministern om sina erfarenheter av skattemyndigheternas tillämpning av bestämmelserna om skattetillägg och förseningsavgift enligt TL anför: Sanktionerna utmäts i princip utan blick på skuldfrågan. Det saknar således betydelse om den skattskyldige deklarerat oriktigt på grund av uppsåt, vårdslöshet eller av våda. För utmätningen av sanktionens storlek saknar skuldfrågan all betydelse. Emellertid finns vissa befrielsegrunder. Det ankommer dock i princip på den enskilde att visa att grund för befrielse föreligger. Förfarandet är alltså inte förenat med samma garantier för rättssäkerheten som straffprocessen. Sanktionerna är likväl jämförbara med straff eller vite. Sanktionerna är mycket effektiva. De drabbar många medborgare med I samband med taxering beräknas skattetillägg och förseningsavgift enligt TF ha debiterats med ca . (Böter med falskdeklaration gav tidigare inte mer än ett tiotal miljoner kr.) Av det anförda framgår att tillämpningen av avgiftssafiktionerna inrymmer problem av stor betydelse ur rättssäkerhetssynpunkt. Systemet med skattetillägg är således konstruerat efter mycket enkla mallar. Trots uttalanden såväl av departementschefen som av skatteutskottet om en mjuk tillämpning föreligger åtskilliga fall där det av olika skäl ter sig stötande att påföra skattetillägg men där grunder för eftergift inte synes föreligga. Det belopp som kunde ha undandragits genom felaktigheten är t. ex. inte att betrakta som "ringa - det skall enligt anvisningar då understiga . Ej heller föreligger befrielsegrunderna "ålder, sjukdom, bristande erfarenhet eller den oriktiga uppgiftens särskilda beskaffenhet. Det kan vara fråga om en inkomst som av rent slarv ej medtagits eller som avskrivits felaktigt från kontrolluppgiften, trots att det torde stå fullt klart förden skattskyldige att uppgiften måste bli föremål för sedvanlig granskning vid taxeringsarbetet. Någon möjlighet att - då befrielsegrunder enligt TF ej föreligger - nedsätta skattetillägget till ett belopp som kan te sig rimligt i proportion till brottet föreligger inte heller, vare sig vid lokala skattemyndigheten eller vid högre instans. Skattetillägg skall ändå påföras av den skatt som kunde ha undandragits. Som exempel kan anföras de relativt vanliga fall då den skattskyldige från kontrolluppgiften skriver av beloppet för preliminär A-skatt i stället för den kontanta bruttolönen. Kan bristande erfarenhet" e. d. inte åberopas, kan skattetillägget få en för den skattskyldige förödande höjd. Lokal skattemyndighet behöver i princip (med vissa undantag som främst gäller pensionärer och sjuka) inte självmant undersöka om befrielsegrund föreligger. Man har alltså, när det gäller skattetillägg, en närmast omkastad bevisbörda; den handläggande tjänstemannen har att utgå från att skattetillägg skall utgå, om deklaranten inte kan åberopa någon befrielsegrund. Denne skall således inte överbevisas om sin skuld utan själv bevisa sin oskuld. Systemet medför tyvärr en risk för att skattetillägg påföres i vissa fall där starka skäl för befrielse i själva verket föreligger men där den skattskyldige inte har förstånd eller förmåga att åberopa dem, anför t. ex. JO i ovannämnda skrivelse (s. 34). Skattetillägg skall vidare påföras på grundval av taxeringsnämndens beslut, även om detta överklagats. Skulle den överklagade taxeringen visserligen inte undanröjas men förmildrande omständigheter ändå framkomma, kvarstår ändå skattetillägget, om den skattskyldige inte besvärat sig särskilt mot detta, eftersom enligt förvaltningsprocesslagen, 29 §, rättens avgörande inte får gå utöver vad som yrkats i målet. JO efterlyser här en närmare koppling mellan de två processerna lagstiftningsvägen. Den skattskyldige skall enligt TL beredas tillfälle att yttra sig innan slutligt beslut om skattetillägget meddelas. Något besked om storleken av skattetillägget lämnas därvid inte. Erfarenhetsmässigt har många skattskyldiga visat sig ha en mycket vag uppfattning om sanktionens ekonomiska innebörd, vilket naturligtvis kan påverka deras handlande. Skattetillägg förekommer inte enbart vid inkomst- och förmögenhetstaxeringen. Tvärtom finns skatte- och avgiftstillägg vid praktiskt taget alla skatteformer och obligatoriska avgifter. Skattetilläggen synes här slå särskilt hårt när det gäller mervärdeskatten. a. har skattetillägg motsvarande av mervärdeskatten påförts i det förhållandevis enkla fall då ett företag redovisat för lågt belopp på grund av att avdrag för ingående mervärdeskatt gjorts en period för . Även mot förseningsavgifternas utformning har stark kritik av delvis likartat slag framkommit. När lagstiftningen om skattetillägg infördes, ansåg lagrådet att en förutsättning för reformen var att de lokala skattemyndigheterna fick kvalificerad personal och tillgång till biträden med juridisk utbildning. Så har inte blivit fallet, vilket från rättssäkerhetssynpunkt är helt otillfredsställande. Även med förstärkning av de lokala skattemyndigheternas kvalificerade personal skulle de fundamentala bristerna i lagstiftningen kvarstå, vilka är följande. O Den bristande överensstämmelsen mellan sanktion och brott. Sanktionerna är i åtskilliga fall betydligt hårdare än vad t. ex. egendomsbrott föranleder. O De obefintliga möjligheterna att nyansera skattetillägget. Antingen föranleder den felaktiga uppgiften ett skattetillägg motsvarande halva skatten eller också får den skattskyldige eftergift, och något skattetillägg påförs över huvud taget inte. O Den omvända bevisbördan, vilken borde kräva särskilda rättssäkerhetsgarantier. 0 Det förhållandet att åsatt skattetillägg ej automatiskt prövas i högre instans då en taxering överklagas. Det synes oss därför befogat att en allsidigt sammansatt utredning får 1 uppdrag att göra en allmän översyn av bestämmelserna i skattelagstiftningen om skattetillägg och förseningsavgifter på grundval av praktiska erfarenheter av den hittillsvarande tillämpningen. I avvaktan på denna utredning synes det oss angeläget att möjlighet öppnas att redan innevarande år nedsätta skattetilläggen då befrielsegrunder visserligen inte föreligger men där skäl finns att jämka beloppet t. ex. därför att det ej finns anledning misstänka uppsåt. För att detta skall bli möjligt krävs provisorisk lagstiftning. Med hänvisning till det anförda hemställes 1. att hos regeringen anhåller om tillsättande av en allsidigt sammansatt utredning med uppgift att göra en allmän översyn av skattelagstiftningens bestämmelserom skattetillägg och förseningsavgifter, 2. att hos regeringen - i avvaktan på ovan nämnda utredning - anhåller om förslag till innevarande vårsession om möjlighet till nedsättning av skattetilläggen då skäl därtill finns. HANS () i PER () i Gäddvik