mot · FY022064 · 1975-04-16 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975:46 om planering och samordning av samhällets insatser för rekreation och turism. Utredningen och rekreation i har i sitt förslag inte tagit med nedre bland de primära rekreationsområdena. Departementschefen följer utredningens förslag, trots att länsstyrelserna i och i sina remissvar framhåller älvlandskapet såsom ett lämpligt primärt rekreationsområde och trots att utredningen och miljö (framlagd efter Turism och rekreation i ) verkligen inte spar spå superlati ven då det gäller detta säregna älvlandskaps förutsättningar för friluftsliv och rekreation. Utredningens bristande intresse för nedre är förvånande, eftersom länsstyrelserna i och överlämnade ett övertygande material, i vilket ingick en allsidig redovisning av hela älvlandskapet. Det av länsstyrelserna framlagda materialet (här nedan kallat Uppsalainventeringen) var ett uttryck för länsstyrelsernas höga skattning av älvlandskapets kvaliteter och dikterades av en önskan att redan i ett tidigt skede fästa utredningens uppmärksamhet därpå. Att utredningen ändock förbigick nedre måste tolkas som att den företräder ett mycket statiskt synsätt. Utredningens förslag kännetecknas också av att den genomgående endast uppmärksammat de traditionella turistområdena och de traditionella formerna för rekreation och turism. En förklaring till att utredningen förbisett nedre kan vara att området - trots sitt läge i anslutning till de befolkningstätaste områdena i vårt land - varit tämligen okänt för en bredare allmänhet. Detta har två orsaker: dels är viktiga delar av själva älvlandskapet obebyggda och därmed svårtillgängliga förden komfortkrävande turismen,dels saknade kommunerna utefter älven före kommunsammanläggningama resurser för att bygga upp de nödvändiga stödjepunkterna för den rekreationssökande allmänheten. har dessa småkommuner gått upp i sju storkommuner, vilka markerat sitt intresse för att ta till vara de unika förutsättningar som nedre erbjuder. De sju kommunerna , , , , Älv , och har bildat en samarbetsgrupp, vilkens ändamål är att åstadkomma en översiktlig planering av det älvlandskapet. Avsikten är också att man skall enas om gemensam policy då det gäller formerna för friluftsliv och rekreation i området samt åstadkomma de samarbetsorgan som kan befinnas erforderliga för att stimulera och underlätta ett omfattande ianspråktagande av områdets resurser. Planeringsuppgiften är komplicerad, eftersom den berör sju kommuner och fyra län. Samtliga länsstyrelser liksom statens planverk och följer planeringen. De samarbetande kommunernas motiv är i första hand att göra detta i särklass intressantaste älvområde i tillgängligt för rekreation och turism. För vissa av kommunerna väger emellertid de sysselsättningspolitiska synpunkterna tungt. Huvuddelen av bebyggelsen utefter älven dras med strukturproblem då det gäller både näringslivet och befolkningens ålderssammansättning. Genom breda skogs- och glesbygdsbälten skiljs de från de expansiva områdena i sina kommuner. Med nedre menas det älvlandskapet från till älvens utlopp i havet. Utefter den sträckan vidgar sig älven med jämna mellanrum till en rad sjöar och fjärdar: , samt Färnebo-, Hedesunda-, Untra- och Storfjärdarna. är förenade genom korta forssträckor, som ofta är uppdelade på ett stort antal grenar. Av de nio forssträckorna är sju helt eller delvis utbyggda. De två återstående, Tyttbo och , är desto värdefullare, eftersom det i hela är mycket ont om ström- och forssträckor med hög vattenföring. Tyttbo-Gysingeområdet i är därvidlag helt i särklass med en medelvattenföring av över 300 m7s\ antecknar utredningen och miljö. Sitt speciella intresse för den rörliga turismen och badlivet får nedre genom de åsar som dels tvärar över älven såsom i , Färnebofjärden och Hedesundafjärden, dels följer dess lopp som vid utloppet i havet. De tvärande , som i sin sträckning genom älven här och där höjer sig över vattnet, utbildar långsträckta sandstränder och utomordentligt vackra öar. På är den sammanhängande sandstranden mer än . Där har i samarbete med anlagt Östaområdet, en campinganläggning av mycket hög kvalitet. På Ön i - ett pär mil nedströms - är en motsvarande anläggning under uppbyggnad med kommun som huvudman. Vid utloppet i havet gör älven följe med Uppsalaåsen, som drunknar i vid den naturvetenskapligt intressanta (riksintresse) Biludden. Där utbildas ett strandområde - Brämsand, Rullsand och Långsand - med utomordentliga förutsättningar att utvecklas till förnämligaste havsbad. Överenskommelse har träffats mellan och och naturvård i län om gemensamt huvudmannaskap för utbyggnaden av Brämsand och Rullsand. Utbyggnaden beräknas börja 1976. I detta sammanhang kan framhållas att hela nedre erbjuder mycket goda möjligheter för båtsport. Ett av de bästa sätten att nalkas de verkligt fina områdena är f. ö. med båt. Samarbetsgruppens delegation för fritid och rekreation har som ett av sina mål att en turist skall kunna hyra en kanot i , färdas utefter älven till utloppet, lämna kanoten och ta tåget hem. Det kan också antecknas att det inom en tvåmilslinje från älven finns 2 golfbanor, 5 mindre skidbackar med lift, 2 djurparker, 3 ridskolor och 12 elljusspår. Inom en sjumilslinje finns avancerade utförsåkningsanläggningar. Fritidsfisket i nedre är mycket betydande. Enbart nedströms landas mer lax och öring än i . 1974 försåldes inom detta område 10 000 fiskekort för ett belopp av . I fjärdar, forsar och sjöar mellan och Älvkarleö är fångsterna av öring, lax, harr, gös, gädda, abborre, sik och ål betydande. En viktig faktor då det gäller nedre är näheten till stora befolkningskoncentrationer. Den tidigare omnämnda Uppsalainventeringen anger att 2,5 miljoner människor bor inom 1,5-2,0 timmars restid från älven. Beträffande de berörda förhållandena framhåller utredningen och miljö (s. 156): Området är från friluftssynpunkt i högsta grad värt att bevara. Detta kan sägas gälla för i stort sett hela det märkliga område där Tyttbo och ingår och som sträcker sig ända från sjön ner till . Områdets värde, dess mycket goda läge i förhållande till stora befolkningskoncentrationer samt det förhållandet att områden med motsvarande kvalitéer saknas i denna del av landet gör ett bevarande av området synnerligen angeläget ur friluftslivets synpunkt. Kulturhistoriska miljöer, kulturminnen Också ur kulturvetanskaplig synpunkt rymmer älvlandskapet utomordentliga värden. Välbevarade kulturhistoriska miljöer och kulturminnen är rikligt förekommande. Inom det av Uppsalainventeringen studerade området (2 mils bakland på ömse sidor om älven) förekommer 17 miljöer och objekt som är klassade som riksintressen. Ytterligare fyra föreslås få samma betydelse. Dessutom förekommer ett stort antal länsintressanta objekt. Bland kulturminnena är bruksmiljöerna väl företrädda. Enbart i själva älvstråket förekommer fem gamla bruksbebyggelser, nämligen (Byn), , , och Älvkarleö. Till kulturminnena hör också de märkliga anläggningarna vid Älvkarlebyfallen. Dit hör dessutom många förekomster av välbevarad allmogekultur med Koversta gammelgård i som ett lysande exempel. En viktig faktor vid bedömning av ett områdes förutsättningar att fungera som rekreationsområde är förekomsterna av utflyktsmål i omlandet. Uppsalainventeringen redovisar en imponerande förteckning över intressanta miljöer och företeelser. De gamla Upplands- och Gästrikebruken, kraftverksanläggningarna, herrgårdar, kyrkobyggnader, gravfält, förhistoriska boplatser, naturvetenskapligt intressanta fenomen m. m. I området finns också många exempel på framstående modern teknik, såsom stålverken i , , , och , pappersbruken i och , kärnkraftverket i Forsmark m. m. Flera av dem tar emot och arrangerar turer för besökare. En annan viktig faktor är förekomsten av arrangemang av olika slag . Utöver ett antal mindre lokala festligheter kan nämnas de stora återkommande arrangemangen, såsom och Havets dag i , den mäktiga upplevelsen av Fallens dag i , Forsränningen i , Upplandsschottisen, Musik i bruksmiljö och Högbodagarna i , Gruvans dag i Sala m. fl. Dessa arrangemang lockar var för sig tusentals till tiotusentals åskådare. Stor attraktionskraft har också vattenbyggnadslaboratoriet i och bilmuseet i . I förbereds för övrigt en filial till och ett museum över flottningsepoken. Viktig är också närheten till orter som kan erbjuda en allsidig service och en mer krävande typ av förströelse och nöjesliv. , , Sala och ligger därvidlag inom räckhåll från olika avsnitt av älven. Sin alldeles speciella prägel och sitt alldeles speciella värde för friluftsliv och rekreation får dock nedre genom den rikliga förekomsten av naturvetenskapligt intressanta partier. Dessa har uppmärksammats i riksplanen och är f. n. föremål för kommunernas områdesplanering. Exempel på sådana områden är Kungsgårdsholmarna och öarna i , , Tinäsområdet och Östaområdet i , och Hamre samt öar och stränder sydväst i , Storfjärden i (bok och älven har sina motiv därifrån) samt Biludden i . Det speciella med nedre är att den bildar gräns mellan slättlandet i söder och barrskogslandskapet i norr. Där möter de nordligaste förekomsterna av slättlandets flora och fauna sydligaste utlöpare. De härigenom uppkommande växlingarna i naturtyper och den olika graden av kulturpåverkan - från odlingslandskap till urskogsområden - gör nedre utomordentligt intressant ur naturvetenskaplig synpunkt. Hur intressant det anses vara framgår bl. a. av att Nordiska arbetsgruppen för skydd av naturtyper och biotoper av gemensamt nordiskt intresse pekat ut nedre som ett av de områden i som det är ett gemensamt nordiskt intresse att bevara. Ett annat exempel är att , i samförstånd med Världsnaturfonden, utreder frågan om att bilda en nationalpark av områdena uppströms fram till Tyttbo. Självfallet innebär förekomsten av naturvetenskapligt högintressanta partier restriktioner för vissa typer av friluftsliv inom begränsade områden, men de öppnar också sällsynta förutsättningar för andra, såsom exempelvis forskningsprojekt, naturstudie i utbildningssyfte eller av personligt intresse och lägerskoleverksamhet. Förutsättningarna för lägerskoleverksamhet, som väntas bli ett allt viktigare inslag i grundskoleundervisningen, är idealiska. De kan väntas få en säsongförlängande effekt. De restriktioner som följer av att de naturvetenskapligt intressanta objekten måste skyddas kommer inte att upplevas som begränsade för andra typer av friluftsliv i detta vidsträckta område. Sammanfattande jämförelse med utredningens kriterier Ovan har redovisats nedre stora förutsättningar för rekreation och turism. Här följer en jämförelse med de krav som uppställts för de föreslagna primära rekreationsområdena. Enligt utredningen är vissa områden i särskilt lämpade för fjärrrekreation, och av dem har vissa därför föreslagits som primära rekreationsområden. Tre vägledande principer har legat bakom kommitténs urval, nämligen: Området skall ha för landet unika landskapstyper väl lämpade för en framtida utbyggnad. - I nedre är dylika landskapstyper väl representerade. I största möjliga utsträckning skall befintliga anläggningar och områden kunna utnyttjas för det rörliga friluftslivet. - Vissa utbyggnader är redan klara. Andra pågår eller planeras. Områdets relativa orördhet i kombination med dess skiftande och stundom helt unika naturtyper öppnar möjligheter för en anpassning av de tillkommande anläggningarna både till traditionella och för ovanliga former av rekreation och friluftsliv. De samarbetande kommunerna är medvetna om detta. Områdena skall vara relativt välbelägna i förhållande till landets större befolkningskoncentrationer. - Denna förutsättning uppfylles helt av nedre . Stora befolkningsgrupper kan använda området såväl för det dagliga rekreationsbehovet som för semestervistelsen. Det kan i det sammanhanget antecknas att nedre ligger på för rekreation nästan försumbara avstånd från flera av största industrier. Härtill kan läggas de sysselsättningspolitiska synpunkter som för flertalet av de samverkande kommunerna är mycket viktiga. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos regeringen begär att nedre , dvs. sträckningen från till utloppet i havet, klassas som primärt rekreationsområde. () (vpk) H. () (vpk) i