mot · FY021977 · 1975-04-01 00:00:00 — av i m. fl. med anledning av propositionen 1975:42 om anslutning till avtalet om ett internationellt energiprogram, m. m. I regeringens proposition 1975:42 föreslås att ratificerar avtalet om anslutning till det internationella energiorganet, IEA, i dagligt tal kallad oljeklubben. IEA:s syfte är att förverkliga det internationella energiprogrammet, IEP, som de deltagande oljekonsumerande i-länderna enats om. Innan avtalet ratificeras av finns enligt vår mening anledning att mycket noggrant överväger effekterna av ett svenskt deltagande i de oljekonsumerande i-ländernas energiorgan. Dels har en rad händelser inträffat , då den undertecknade och provisoriskt anslöt till oljeklubben, dels råder fortfarande oklarheter beträffande det konkreta innehållet i det långsiktiga energipolitiska samarbetet mellan medlemsländerna samt hur relationerna mellan oljeproducenter och konsumenter kommer att gestalta sig . På dessa områden är mycket allmänt hållet. Från olika håll, bl. . från de oljeproducerande , har kritik riktats mot oljeklubben. IEA har av dessa länder uppfattats som ett kamporgan för de rika oljekonsumerande i-länderna med syfte att tillgodose dessa länders behov av olja. I ett uttalande av president vid de oljeproducerande ländernas toppmöte karakteriserade denne oljeklubbens tillkomst som ett försök av de rika länderna att bryta OPEC:s enighet. Kritik mot tanken på att de rika oljekonsumentländerna skall sluta sig samman har också kommit från den amerikanska energiprojekt i slutrapporten time to Choose: Det har föreslagit att världens oljeimportörer skulle gå samman i ett slags mot-OPEC i en strävan att få ned priserna. Vi anser detta förslag ohanterligt av två grundläggande skäl. För det första synes oljeimporterande länder som , och möjligen , knappast beredda att gå med i en sådan organisation. För det andra kan det skapa ett klimat av konfrontation mellan exportörer och importörer som inte skulle lösa någonting, utom att göra OPEC ännu mer enade, och kanske leda till ytterligare leveransavbrott. Enligt vår mening är det principiellt felaktigt att rika i-länder sluter sig samman för att tillgodose enbart sina egna intressen på det sätt som skett genom bildandet av oljeklubben. Syftet med IEA är bl. a. att tillgodose de deltagande ländernas behov av olja i en krissituation samt att skapa ett gemensamt uppträdande gentemot de oljeprodueerande . Ett långsiktigt energisamarbete mellan medlemsländerna skall dessutom inledas. De icke oljeprodueerande står helt utanför samarbetet, trots att dessa länder drabbats hårdast av prishöjningarna på råvaror och energi. Bildandet av oljeklubben är ytterligare ett allvarligt symtom på att uppdelningen i rika och fattiga länder institutionaliseras i internationella samarbetsorgan. har de rika i-länderna gått samman och bildat olika internationella organ där antingen står helt utanför eller har ett mycket begränsat inflytande. Det gäller bl. a. på de valuta- och biståndspolitiska områdena. En solidaritetsfond för de rika i-länderna inom är under bildande, och på det biståndspolitiska området har en utvecklingskommitté inrättats under , där rösträtt fördelas efter kapitalinsats. Alternativet är att satsa på den särskilda fond för biståndsgivning som beslutades vid FN:s extra generalförsamling för råvaror och utveckling i april- . Vid denna extra generalförsamling antogs på förslag av en resolution med krav på en ny internationell ekonomisk världsordning, bl. a. en rättvis fördelning av världsens resurser, ändrad valuta- och handelspolitik och ökat inflytande för i de internationella biståndsorganen. I regeringsdeklarationen i samband med utrikesdebatt heter det beträffande kravet på förändring av världsekonomin: För de rika staterna gäller det nu att visa att de har viljan att gripa sig an de problem som en förändring av det internationella ekonomiska systemet kommer att medföra. Den industrialiserade världen står inför kravet på en omställning till en rad nya ekonomiska och politiska faktorer i den internationella politiken av betydelse såväl för internationell stabilitet som för möjligheten att rättvisare fördela jordens resurser. En sådan anpassning kommer att ställa stora krav på solidaritet och på förmågan att finna nya lösningar. De rika i-länderna inklusive har icke varit beredda att i praktiskt handlande tillmötesgå u-ländcrnas krav på förändringar i världsekonomin. 1 stället går utvecklingen internationellt mot ökad polarisering mellan i- och , bl. a. genom att i-länderna sluter sig samman i olika internationella organ för att befästa sin privilegierade ställning. De farhågor som representanter för hyst beträffande inriktningen av samarbetet inom IEA som en i-landsfront riktad mot är inte obefogade. Visserligen sägs i inledningen till lEP-avtalet att de deltagande länderna önskar främja ett på samarbete grundat förhållande till oljeprodueerande länder och till andra oljekonsumerande länder, inklusive utvecklingsländer, genom en fruktbar dialog, liksom genom andra samarbelsformer, för att skapa förutsättningar för bättre förståelse mellan konsument- och producentländer. Liknande formuleringar finns i kapitel VII i . Det finns dock en klar skillnad mellan vad som i mycket allmänna ordalag sägs i avtalet och den faktiska utvecklingen av relationerna mellan oljeproducenter och oljekonsumenter. Dessutom har , som i olika sammanhang intagit en mycket hård attityd gentemot oljeproducenterna i , kommit att framstå som ett av de mest inflytelserika länderna inom IEA. En studie av bakgrund, tillkomst och utveckling visar att och i allt väsentligt bestämt inriktningen av lEA-samarbetet. Dessutom har forcerat fram ett vidgat samarbete mellan oljekonsumentländerna inom ramen för IEA. Tillkomsten av oljeklubben har gått mycket snabbt. höll den amerikanske utrekesministern ett anförande i och föreslog att de industrialiserade länderna skulle upprätta en aktionsgrupp på energiområdet och att i-länderna skulle utarbeta ett första program för gemensamt uppträdande i energipolitiska frågor. Detta initiativ följdes senare upp av dåvarande president , som inbjöd de största oljekonsumerande i-länderna till en energikonferens i den 11 . Vid konferensen upprättades en samordningsgrupp för energifrågor (). Gruppen hade till uppgift att utarbeta ett internationellt energiprogram. Ett förslag hade utarbetats till , och beslöt att upprätta ett internationellt energiorgan, IEA, för att genomföra programmet. mycket bestämda krav på ett gemensamt uppträdande från de oljekonsumerande länderna satte sin prägel på arbetet inom ECG som har drivit en mycket militant linjer gentemot de oljeproducerande länderna. I mer eller mindre förtäckta ordalag har representanter för den amerikanska statsledningen hotat med konfrontation, om de nuvarande höga priserna på oljeprodukter bibehålls. I ett anförande inför tog den amerikanske utrikesministern upp de höga oljepriserna och uttalade: Vad som genom politiska beslut har höjts kan också sänkas genom politiska beslut. I en intervju i den amerikanska tidskriften slog den amerikanske utrikesministern fast att konsumentländerna inom IEP skall uppträda med gemensamt energipolitiskt program och som en enhet innan en konferens med oljeproducenterna blir meningsfull. I en intervju i tidskriften har liknande uttalanden gjorts av president. Eftersom rösträtten inom IEA fördelas främst efter oljekonsumtion, har utomordentligt stora möjligheter att påverka utformningen av IF.A-samarbetet. Enligt den amerikanske utrikesministern är IEP basen fundamentet för ett vidare samarbete. Ett förslag från , som i allt väsentligt antagits av övriga medlemsländer inom 1EA, är upprättandet av fasta minimipriser på oljeprodukter. Förslaget om att upprätta fasta minimipriser initierades av den amerikanske utrikesministern i ett anförande i . Syftet med minimiprissystemet är att göra det lönsamt för oljekonsumentländerna att utnyttja andra energikällor än olja. Skulle priset på olja sjunka till samma prisnivå som vore sådana satsningar ej ekonomiskt lönsamma. Enligt det amerikanska förslaget skulle minimiprissystemet vara konstruerat så att de oljekonsumerande länderna gemensamt eller var för sig belägger den olja man importerar med importtull eller varierande importavgifter. Om världsmarknadspriset på olja sjunker under en viss överenskommen nivå, höjs importtullen/avgiften så att den överenskomna minimiprisnivån hålls. Ett system med fasta minimipriser, konstruerat i enlighet med det amerikanska förslaget, missgynnar oljeproducenterna, eftersom importavgiften skall sättas i oljekonsumentlandet och således ej komma oljeproducentlandet till godo. Vid sammanträdet med antogs ett förslag till utveckling av andra energikällor än olja. I paketet ingick beslut om en gemensam minimiprisnivå, under vilken importerad olja inte får säljas på den inhemska marknaden. Det antagna förslaget tycks i allt väsentligt bygga på det amerikanska förslaget. , som tidigare i rest invändningar mot förslaget, lade ensam bland de 18 medlemsländerna ned sin röst. Minimiprisfrågans behandling i visar tydligt dilemmat för ett land som att delta i samarbetet mellan de oljekonsumerande i-länderna. har av regeringen provisoriskt anslutits till IEA med ett neutralitetsförbehåll. Då , artikel 61 mom. 1 b, stadgar att de deltagande länderna med enhällighet skall fatta alla beslut, däribland särskilt beslut som ålägger de deltagande länderna nya, i detta avtal ej redan uttryckligen angivna förpliktelser, tvangs tydligen lägga ned sin röst när behandlade minimiprisfrågan, eftersom detta är en ny fråga som inte specificerats i avtalet. Hade röstat emot hade tydligen ett beslut i minimiprisfrågan ej kunnat fattas. Enligt artikel 52 i är såvitt inget annat anges, beslut som fattas i enlighet med avtalet bindande för de deltagande länderna. Risken är uppenbar att genom den starka integrationen mellan medlemsstaterna inom IEA kommer i situationer då det politiska handlingsutrymmet är starkt begränsat och där neutralitetsförbehållet ej är användbart. Sannolikt kommer att liksom söka fylla de allmänt hållna målsättningarna i med ett innehåll dikterat av landets utrikespolitiska strävanden. Kombinationen av aktiva roll i och rollen som tongivande medlem i oljeklubben gör den politik för och de oljeproducerande ländernas svar på denna till en risk för alla IEA:s medlemsländer. Den spända situationen i och mandattidens utgång för FN:s fredsbevarande styrkor på Golanhöjden och i inom några få månader riskerar att öka spänningen ytterligare. Den spända situationen mellan och oljeproducentländerna föranledde att vid råvarukonferensen i den 3 anta en resolution i vilken det sägs: De deltagande länderna fördömer de upprepade hoten att använda våld gentemot de oljcproducerande länderna, vilket utgör ett allvarligt hot mot internationell fred och säkerhet. Det internationella energiprogrammet har fyra delar: 1) Krissystemet:, 2) Informationssystemet för den internationella oljemarknaden; 3) Långsiktigt samarbete i energifrågor; 4) Förhållandet till producentländer och andra konsumentländer. På vart och ett av dessa områden bildades efter att lEP-avtalet undertecknats en ständig kommitté för konkretisering av avtalstexten. Svenskt deltagande i IEA I regeringens proposition anges försörjningspolitiska skäl som ett av huvudmotiven för ett svenskt deltagande i IEA. Fördelningsmekanismen inom krissystemet utlöses när tillförseln av olja till ett eller flera av de anslutna länderna eller inom gruppen som helhet minskar eller förmodas minska med i förhållande till en viss basperiod. i propositionen betonas riskerna för sysselsättning och näringsliv i av att stå utanför fördelningssystemet inom IEA. Vi vill framhålla att det icke torde vara sannolikt att oljetillförseln till minskar till följd av oljeembargo från de oljeproducerande länderna under förutsättning att politik ej uppfattas som att söka konfrontation. Sådana embargon skedde bl. a. mot och . Mer sannolikt är, om en konfrontation sker mellan producenter och konsumenter, att en sådan kommer att riktas mot stormakterna inom IEA. I händelse av att oljetillförseln mot exempelvis skulle skäras ned kommer , liksom IEA:s övriga medlemsländer att tvingas dela med sig av den olja som kan erhållas. Däremot föreligger risk för brist på raffinerade produkter till följd av otillfredsställande energipolitisk planering. Det kan ifrågasättas om regeringen utnyttjat möjligheterna att fullfölja de ramavtal som tecknats med vissa oljeproducerande länder. Endast existerande prisskillnader kan inte motivera denna passivitet. Möjligheterna till ett vidgat nordiskt energipolitiskt samarbete har inte heller prövats tillräckligt aktivt. Risken är i stället att ett nordiskt energipolitiskt samarbete försvåras genom att några av de nordiska länderna deltar i IEA. Även om vi förutsätter att det svenska neutralitetspolitiska förbehållet garderar oss mot delaktighet i handlingar, som står i strid med den svenska utrikespolitiken, kan det starkt ifrågasättas om medverkan i IF.A-samarbetet utgör den bästa grunden för att trygga oljeförsörjningen . I en konfliktsituation mellan 1EA med som medlem och de oljeproducerande länderna är motsatsen mera näraliggande. Information om olje marknaden Informationssystemet omfattar en allmän och en särskild del. I den allmänna delen ingår att följa de multinationella oljebolagens verksamhet. 1 den ständiga kommitténs uppgifter ingår bl. a. att regelbundet genomföra konsultationer med oljebolagen. I propositionen säger föredragande statsrådet följande om informationssystemet inom IEA och de multinationella oljebolagen: Ett internationellt informationssystem i fråga om informationsinsamlande, såsom förutser, är den enda möjliga vägen att få ökad insyn i oljemarknaden och oljebolagens verksamhet. Vi ifrågasätter om IEPsamarbetet kommer att medföra ökade möjligheter till kontroll av de multinationella oljebolagens verksamhet. En förutsätting för att systemet skall fungera är att de multinationella företagen medverkar och ställer erforderliga uppgifter till ländernas förfogande. Dessutom förefaller ambitionsnivån inom IEA inte vara speciellt hög när det gäller att kontrollera oljebolagens verksamhet. Enligt artikel 30 skall nämligen den ständiga kommittén för oljemarknaden rådgöra med oljebolag för att tillse att systemet är förenligt med branschens verksamhet. Enligt IEP-a vtalet skall de deltagande länderna skapa ett gemensamt energipolitiskt samarbete. är mycket allmänt hållet när det gäller konkretisering av hur energisamarbetet kommer att gestalta sig. Detta sägs också av föredragande statsrådet i propositionen s. 20: IEP behandlar endast i mycket allmänna ordalag det långsiktiga samarbetet mot bakgrund av målsättningen att minska deltagarländernas beroende av importerad olja. Konkretisering av inom detta område pågår inom den ständiga kommittén som handhar dessa frågor. Beslut skall fattas rörande inriktningen av det långsiktiga encrgisamarbetet inom IEA . Ett gemensamt forsknings- och utvecklingsprogram håller f. n. på att utarbetas av en undergrupp till den ständiga kommittén på energiområdet. Nio olika projektgrupper har tillsatts en för varje samarbetsprojekt. deltar i sex av de nio projektgrupperna. Arbetet inom kommittén för inom IEA har avancerat mycket snabbt, och i regeringens proposition 1975:30 Energihushållning m. m. uttalar chefen för industridepartementet följande: beräkning för forskning och utveckling har jag tagit hänsyn till medelsbehov sorn kan uppkomma genom deltagande i IEA:s forskningsprogram. Vi finner det märkligt att regeringen föreslår medel redan i detta skede, utan att tagit ställning till inriktningen av energipolitiska handlingsprogram. Det är rimligt att först fattar beslut beträffande inriktningen av långsiktiga energipolitiska program. Vad som framkommit beträffande inriktningen av IEA:s forsknings- och utvecklingsprogram har visat att detta har en stark inriktning på kärnenergifrågor. Två av de sex projektgrupperna har att utarbeta FoU-program rörande säkerhets- och avfallsproblem inom fissionsenergin. I lEP-avtalet artikel 42 c talas också om samarbetsprojekt kring urananrikning för framställning av kärnbränsle. Satsning på alternativa, förnyelsebara energikällor, såsom utnyttjande av sol-, vind- och vattenkraft har däremot erhållit en styvmoderlig behandling inom IEA. Relationer till producentländerna och andra konsumentländer Även på detta område är avtalet mycket allmänt hållet. I de vaga uttalanden som finns talas i allmänna ordalag om en dialog mellan producenter och konsumenter. 1 regeringens proposition sägs: Även i denna del är lEP-avtalct utformat i allmänna ordalag. Vaga uttalanden om en dialog mellan producenter och konsumenter utgör enligt vår mening ingen garanti för ett konstruktivt samarbete mellan oljeproducenter och oljekonsumenter. Risken för konfrontation kan inte nonchaleras. Det amerikanska förslaget till hur oljekonsumenterna skulle förbereda sig inför dialogen med oljeproducenterna accepterades först av vid ett möte mellan den amerikanske och franske presidenten på ön . Vid lEA:s andra styrelsesammanträde antogs detta program enligt följande: Etapp 1: Konsumentländerna upprättar gemensamma program för energibesparing, utveckling av alternativa energikällor och för finansiellt stöd åt varandra. Etapp 2: När konkreta resultat har nåtts enligt etapp 1 hålls en förberedande konferens mellan konsument- och producentländer för att diskutera dagordning och procedurfrågor vid konferensen. En sådan konferens har tidigare satts ut till att hållas , men oklarhet råder f. n. om konferensen kommer att bli av vid den planerade tidpunkten. vill göra konferensen mellan producenter och konsumenter till en allmän råvarukonferens, medan exempelvis bl. a. vill diskutera frågorna om pris på olja vid konferensen. Etapp 3: Intensiva förberedelser äger rum för gemensamma ståndpunkter i de frågor som skall behandlas vid konferensen. Etapp 4: Konferensen mellan producent- och konsumentländer hålls. Den amerikanska uppfattningen är också som tidigare nämnts, att innan en konferens blir meningsfylld skall IEA-länderna uppträda som en enhet och med gemensamt energipolitiskt program. Etapp 1 i den amerikanska planen har i allt väsentligt förverkligats. I nuvarande läge och av följande skäl bör ej godkänna anslutning till IEP. För det första tenderar IEA att bli ett redskap för de utrikespolitiska ambitioner som det tongivande landet inom IEA har. För det andra råder oklarhet beträffande den konkreta utformningen av det långsiktiga energipolitiska samarbetet inom IEA. För det tredje finns risker för konfrontation med oljeproducentländerna, bl. a. mot bakgrund av den spända situationen i . Godkännandet av anslutning till lEP-avtalet bör anstå till eller den senare tidpunkt då klarhet beträffande utformningen av IEA-samarbetet på ovan angivna områden har nåtts. Enligt lEP-avtalets kapitel X, artikel 67 mom. 4 kan med majoritet på begäran av en signatärstat besluta att för denna stats del utsträcka tidsfristen för notifikationen utöver . Regeringen bör ges i uppdrag att till göra en sådan framställning. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att beslutar 1. att uppdra åt regeringen att till göra framställning om en med utsträckt tidsfrist för notifikation av lEP-avtalet, 2. att godkännande av anslutning till avtalet om ett internationellt energiprogram uppskjuts till eller den senare tidpunkt då klarhet nåtts om den framtida 1EA-politiken enligt vad som anförts i motionen. () ()