mot · FY021268 · 1975-01-27 00:00:00 — av m. fl. om kost- och motionskampanj, m. m. konstaterar, att många folk, speciellt de minst privilegierade i många länder, lider brist på riklig och riktig föda, vilket medför skador för deras hälsa, deras utveckling och deras möjlighet att lära och arbeta för sitt uppehälle, medan överkonsumtion bland folken i överflödsländer inte bara skadar deras hälsa men också medverkar till att minska tillgången på livsmedel för mindre privilegierade grupper och därtill ytterligare stora näringsresurser används för att föda upp djur. Denna inledning i näringsresolutionen från i målar en klar bild av den ojämna fördelningen av vår mest livsviktiga tillgång - den dagliga födan. Resolutionen skisserar också följderna av att flera miljontals människor på vår jord får för litet och näringsfattig mat: De måste fortleva ett liv i ohälsa och kanske psykisk underutveckling. Staterna de befolkar blir därvid för många decennier outvecklade samhällen. Men resolutionste$ten låter också ana en väg till lösning av världens livsmedelsproblemA Kanske en lång och mödosam väg, men målet - en värld utan hunger - måste vara mödan värt. Ett av de första målen måste vara att öka livsmedelsproduktionen nära de områden där hungern är daglig gäst i miljontals hem. Det blir en uppgift för FAO och FN:s medlemsländer att lämna tekniskt bistånd samt hjälp med utsäde och med utbildning av jordbruksbefolkningen. i ett kortare perspektiv bör också livsmedelsproduktionen i i-länderna ökas för att överlämnas eller säljas till hungerdrabbade folk. Men även vete blir som att droppa i ett hav av gapande 'munnar. Det andra målet i kriget mot hungern måste vara att stoppa överkonsumtionen och överflödet i i-länderna. Här finns en verklig chans att visa solidaritet med de fattigaste i . För svenska folkets del skulle vi kanske som uppmuntran i en sådan solidaritetsaktion få en bättre folkhälsa, och tidningarnas många bantningskurer kunde avlösas av mera "matnyttig text. I näringsresolutionen fastslår man att näringsaspekter måste på ett bättre sätt än föras in i den nationella framtidsplaneringen och att det konsumtionsmönster som finns i överflödsländerna inte bör vara modell för förbättring av näringstillståndet i . Därför bör man också successivt, i den takt en ändring av befolkningens kostvanor kan uppnås, söka minska köttförbrukningen, då utfodring av speciellt nötkreatur är mycket proteinkrävande - man har sagt att det går åt tio gånger så mycket proteinrikt foder som den mängd protein man får i köttet vid konsumtion. Detta gäller naturligtvis främst ifall marken med fordel kunde användas för odling av vegetabiliska växter för direkt mänsklig konsumtion. För att uppnå en ändring av svenska folket kostvanor från överflödskonsumtion till en kost anpassad till vars och ens behov krävs upplysning, opinionsbildning och forskning. Eftersom syftet med ändringen främst är att få övdr livsmedel och fodermedel för de hungerdrabbade i olika delar av världen, bör en sådan upplysnings- och forskningsverksamhet ha en nära kontakt med biståndsverksamheten och vår utrikeshandel. har bedrivit en kost- och motionskampanj i syfte att förbättra folkhälsan. Denna kampanj borde nu intensifieras och få en något annorlunda inriktning med hänsyn till den globala bristen på päringsrika livsmedel. Helst borde även näringsfrågan uppmärksammas inom flera områden, t. ex. inom industripolitiken, där man utreder livsmedelsindustrins strukturproblem från helt nationella utgångspunkter, inom utbildningspolitiken, där näringsproblemen borde kunna integreras i många ämnen på skolschemat, inom forskningen, där tekniska och biokemiska landvinningar mest uppmärksammats samt inom jordbrukspolitiken, där stödformerna ej primärt anpassats till de internationella problemen kring näringsbrist och överflöd. Inom biståndspoitiken, där hjälp till livsmedelsproduktionen ibland följt samma mönster som inom ett överfiödssamhälle, borde näringsproblemen sättas mer i fokus för att få ett bättre utnyttjande av tillgängliga resurser av råvaror och kapital. Näringsresolutionen från livsmedelskonferensen föreslår att alla stater som en följd av deras beslut att söka eliminera årtiondens hunger och undernäring skapar och integrerar kost- och näringsplaner i all social, ekonomisk och lantbruksanknuten planering och också undersöker omfattningen av undernäring och felaktigt näringsintag i olika befolkningsgrupper. Med utgångspunkt i låginkomstutredningens hälso- och kostundersökning och med stöd av aktuell näringsforskning bör en intensifierad kampanj startas för att motverka undernäring och överflöd i svenska befolkningens kostvanor. Vidare bör näringsproblemen mera uppmärksammas i industri-, social-, jordbruks- och ekonomisk politik. Vi anser att kost- och motionskampanjen till en början bör kompletteras med en näringsdelegation med speciell uppgift att söka inrikta kampanjen även mot en svensk insats för en lösning av världens livsmedelsproblem. Den bör bestå av experter från alla de områden av politiken där näringsfrågor bör uppmärksammas. Med stöd av vad som anförts i motionen föreslår vi 1. att hos regeringen hemställer att kost- och motionskampanjen som genomföres av intensifieras och inriktas mot kostfrågor sett i ett internationellt perspektiv, 2. att hos regeringen hemställer att en näringsdelegation knytes till kampanjen som rådgivande och initiativskapande organ för statliga myndigheter som är berörda av näringsfrågorna. () () () i Kumla