mot · FY021762 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om bestämmandet av hyran vid förlängning av hyresavtal. I propositionen 1974:150 angående riktlinjer för bostadspolitiken m. m. föreslogs bl. a. vissa förändringar i hyreslagstiftningen. En av dessa förändringar, som också beslutade om, gällde allmänna hyreslagens 48 § och preciseringen beträffande vad som är att anses som oskälig hyra. Där utbyttes uttrycket väsentligt överstiger mot är påtagligt högre . majoritet avslog ett vpk-förslag om att i stället införa en bestämmelse som ville slå fast att hyran är att anse som oskälig om den är högre än hyran för jämförbara lägenheter. I civilutskottets majoritetsutlåtande(CU 1974:36) ansågs det att motionärernas grundläggande syfte i rimlig omfattning blivit tillgodosett. Utskottet anförde vidare att en stel hyresbildning inte kunde anses tjäna de bostadspolitiska syftena som de godtagits i hyreslagens principer. I hyressammanhang har det från regeringshåll ofta talats om de marginaler som bör finnas för att skapa önskad rörlighet på hyresmarknaden och att en stel hyresbildning inte tjänar bostadspolitiska syften. Det har varit helt i linje med den bostadspolitik som förts från regeringens sida och som fått så svåra konsekvenser för hyresgästerna i form av ständiga hyreshöjningar. I praxis har en långt gående generositet i bedömningarna om vad som är oskäliga hyresvillkor och likvärdiga lägenheter, om vad som är avsevärt, väsentligt eller påtagligt, starkt bidragit till denna utveckling. Det har varit fråga om bedömningar och värderingar, där grundregeln har varit att det ständigt skulle vara fråga om höjningar av hyresnivån. Rädslan för en stel hyresbildning har enbart bestått i oron för att hyrorna skulle komma på en för låg nivå. Man har tydligen helt bortsett från att önskad rörlighet också kan erhållas, om man har ordentliga spärrar uppåt och rörligheten får finnas nedåt mot lägre hyror. Lagen borde inte medge att det utbildas olika högsta hyresnivåer för lägenheter som bedöms vara likvärdiga. Så länge det inte klart sägs ut i lagen att hyran för jämförliga lägenheter inte får överskridas kommer den hyreshöjningsmekanism som finns inbyggd i bruksvärdessystemet inte att kunna stoppas. Höjningar kommer också fortsättningsvis att kunna ske med hänvisning till de högsta hyrorna i jämförelsematerialet. Även dessa hyror får överstigas bara de inte är påtagligt högre. Genom avskaffande av hyresregleringen blir allmänna hyreslagens bestämmelser om bruksvärdering tillgängliga för ytterligare ca 350000 lägenheter och därför ännu betydelsefullare. Det är viktigt att det utrymme för en prisskruv uppåt av hyresnivån som finns vid jämförelseprövningar blir så litet som möjligt. De s. k. höjningsmarginalerna i 48 § första stycket hyreslagen måste därför avskaffas i enlighet med vårt förslag. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar anta följande ändring i jordabalken (allmänna hyreslagen): Vid förlängning av hyresavtal utgår hyran med skäligt belopp. Den hyra som hyresvärden fordrar skall godtagas, om den ej är oskälig. Fordrad hyra är att anse som oskälig, om den är påtagligt högre än hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är likvärdiga. Härvid skall bortses från lägenhet vars hyra icke är rimlig med hänsyn till det allmänna hyresläget i orten för närmast jämförliga lägenheter i nybyggda bostadshus. Vid prövning denna balk (vpk) i Vid förlängning av hyresavtal utgår hyran med skäligt belopp. Den hyra som hyresvärden fordrar skall godtagas, om den ej är oskälig. Fordrad hyra är att anse som oskälig, om den är högre än hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är likvärdiga. Härvid skall bortses från lägenhet vars hyra icke är rimlig med hänsyn till det allmänna hyresläget i orten för närmast jämförliga lägenheter i nybyggda bostadshus. (vpk) (vpk) INGA (vpk)