mot · FZ0247 · 1975-11-12 00:00:00 — Motion 1975/76: 47 av m. fl. med anledning av propositionen 1975/76:16 om tillfällig nedsättning av den allmänna arbetsgivaravgiften inom det inre stödområdet beslutade att sänka den allmänna arbetsgivaravgiften i det inre stödområdet från till fr. o. m. . 1 propositionen 1975/76:16 föreläggs de ändringar i olika skatteförordningar som detta beslut föranleder. I propositionen föreslås emellertid att stat och kommun undantas från dessa förändringar samt att beslutet om den lägre avgiftsnivån endast skall gälla . I denna motion yrkas avslag på propositionen i dessa delar. Motioner från bl. a. om lägre arbetsgivaravgift i stödområdet har behandlats av . Motiven för detta krav har varit att genom lägre total lönekostnad i områden med permanent arbetslöshet stimulera till ökad sysselsättning. beslöt 1974 med anledning av motioner med detta yrkande att begära att företagsskatteberedningen skulle få i uppgift att utreda frågan om en differentiering av arbetsgivaravgiften. Frågan om en sänkning av arbetsgivaravgiften i det inre stödområdet har emellertid fått särskild aktualitet inför den begynnande lågkonjunkturen. Av det skälet fördes frågan om en omedelbar sänkning ånyo fram under vårriksdagen, varvid beslöt att sänka den allmänna arbetsgivaravgiften från . I propositionen anförs att den nu aktuella sänkningen i det inre stödområdet endast bör gälla , eftersom beslutet motiverades av konjunkturpolitiska skäl. Uppdraget att utreda olika former av differentiering ligger emellertid kvar hos företagsskatteberedningen. Det ter sig därför naturligt att låta det beslut som kommer att fatta med anledning av proposition nr 16 gälla till dess får tillfälle att behandla företagsskatteberedningens förslag. För ett sådant tills-vidare-beslut talar också att effekterna på sysselsättningen av den nu påbörjade lågkonjunkturen sannolikt är märkbara även efter utgången av . bör därför med avslag på propositionen i denna del besluta att sänkningen får gälla tills vidare. Den allmänna arbetsgivaravgiften betalas av alla arbetsgivare, dvs. också av stat och kommun. 1 propositionen föreslås att stat och kommun undantas från beslutet om sänkning och alltså även fortsättningsvis skall erlägga allmän arbetsgivaravgift. Skälen är enligt propositionen att beslut var motiverat av att stimulera sysselsättningen inom näringslivet samt av att reglerna för skatteutjämningsbidragen till kommuner skulle behöva ändras om lönekostnaderna för vissa kommuner sänktes. Båda motiven synes bygga på missuppfattningar. I det betänkande från 1* 1975/76. 1975/76: 47 finansutskottet, som låg till grund för beslut , görs ingen avgränsning av kretsen arbetsgivare. I betänkandet påminns om att den regionala balansen är ett av målen för den ekonomiska politiken och att den relativa arbetslösheten i det inre stödområdet ligger väsentligt högre än i övriga delar av landet. "Det är därför angeläget att pröva olika former för stimulans av sysselsättningen inom detta område", säger utskottet. Det finns numera fler anställda inom den offentliga sektorn än inom industrin. En aktiv konjunkturpoiitik måste därför i allt större utsträckning beakta förutsättningarna för sysselsättningen inom den offentliga sektorn. Under de senaste konjunktursvackorna har också en stor del av de sysselsättningsstimulerande åtgärderna varit inriktade på den offentliga sektorn. Genom att temporärt höja statsbidrag till bl. a. byggande och projektering och till utbildning och beredskapsarbeten har statsmakterna velat påverka kommunernas beteende i syfte att därigenom öka sysselsättningen. Lägre total lönekostnad genom en sänkning av den allmänna arbetsgivaravgiften har samma syfte, nämligen att skapa finansiellt utrymme för viss expansion av sysselsättningen. Inte heller det andra skälet att göra undantag för stat och kommun synes vara välgrundat. De nuvarande skatteutjämningsbidragen till kommunerna utgår i princip med det belopp som utgörs av produkten av utdebiteringen och det tillskott i skatteunderlaget vilket framkommer som skillnaden mellan den garanterade och det faktiska skatteunderlaget. Skatteutjämningsbidragen är alltså inte direkt kopplade till kommunernas utgifter. En minskning av den allmänna arbetsgivaravgiften kommer därför med nuvarande regler inte att påverka skatteutjämningsbidragen för dessa kommuner. Sänkningen av den allmänna arbetsgivaravgiften i det inre stödområdet bör mot denna bakgrund även gälla stat och kommun. Det måste också anses ha legat i beslut. Propositionen bör därför avslås i denna del. Med stöd av vad som anförts hemställs 1. att den allmänna arbetsgivaravgiften sänks till för alla arbetsgivare i det inre stödområdet fr. o. m. , 2. att denna sänkning gäller tills vidare, 3. att i övrigt anta propositionen 1975/76:16.