mot · FY02761 · 1975-01-23 00:00:00 — om översyn i vissa hänseenden av bestämmelserna om yrkesskadelivräntor. Genom yrkesskadeförsäkringen, varom bestämmelser huvudsakligen finns i lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring, har skapats skydd mot följderna av skador genom olycksfall i arbetet eller under färd till eller från arbetsplatsen samt vissa andra skador eller hälsorubbningar som orsakats av arbetet (yrkesskador). Yrkesskadeförsäkringen är obligatorisk och omfattar med vissa undantag varje arbetstagare i allmän eller enskild tjänst. Vid yrkesskada ersätts kostnader för sjukvård (läkar- och tandläkarvård, sjukhusvård, resor m. m.). Nedsättning av arbetsförmågan berättigar vid sjukdomstillstånd till sjukpenning. Om yrkesskada efter upphörande av därav förorsakad sjukdom medför under längre eller bestående förlust av arbetsförmågan eller nedsättning av denna med utgår livränta till den skadade. Livränta, som utgår vid förlust eller nedsättning av arbetsförmågan, beräknas på grundval av det s. k. ersättningsunderlaget, som i allmänhet är lägre än arbetsförtjänsten. Livräntan utgör för år räknat t. o. m. månaden närmast före den under vilken den skadade fyller vid förlust av arbetsförmågan 11/12 av ersättningsunderlaget, vid nedsättning av arbetsförmågan med en mot graden av nedsättningen svarande del av ersättningsunderlaget, minskad med 1/12 av detta, samt vid nedsättning av arbetsförmågan med den del av 2/3 av ersättningsunderlaget som svarar mot graden av nedsättningen. Fr. o. m. reduceras emellertid livräntan med 1/4. Förutom att livräntan således reduceras fr. o. m. sker enligt bestämmelser i 17 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring-vilket kapitel innehåller bestämmelser om sammanträffande av förmåner enligt folkpensioneringen och försäkringen för tilläggspension med bl. a. livräntor enligt lagen om yrkesskadeförsäkring - en reducering av ålderspensionen enligt folkpensioneringen och försäkringen för tilläggspension i förhållande till vad som eljest skulle utgå, om den pensionsberättigade äger rätt till livränta enligt lagen om yrkesskadeförsäkring. Reduceringen av livräntan upplevs av livräntetagare negativt. Trots att livräntorna värdesäkrats upplevs ändå inte livräntorna som en fullgod kompensation för nedsättningen av arbetsförmågan och därmed minskningen av inkomstmöjligheterna under arbetsför ålder. För livräntetagare är det svårt att acceptera att yrkesskadelivräntorna skall reduceras då livräntetagarna uppnår pensionsåldern. Rätt till tilläggspension enligt försäkringen för tilläggspension grundas enligt 11 kap. lagen om allmän försäkring på inkomst av förvärvsarbete. som försäkrad haft sådan inkomst överstigande basbeloppet skall pensionsgrundande inkomst beräknas för honom. Denna inkomst läggs sedan till grund för fastställandet av pensionspoäng. Medeltalet av de femton högsta poängtalet bestämmer ålderspensionens storlek. Med inkomst av förvärvsarbete avses bl. a. den lön i pengar eller naturaförmåner i form av kost eller bostad som försäkrad åtnjutit som arbetstagare i allmänhet eller enskild tjänst. Som pensionsgrundande inkomst anses även bl. a. sjukpenning enligt lagen om allmän försäkring eller lagen om yrkesskadeförsäkring, dagpenning från erkänd arbetslöshetskassa, kontant arbetsmarknadsstöd enligt lagen (1973:371) om kontant arbetsmarknadsstöd och utbildningsbidrag enligt arbetsmarknadskungörelsen (1966:368) i form av grundbidrag, hyresbidrag på hemorten och barntillägg. Som pensionsgrundande inkomst räknas däremot inte livränta som utgår enligt lagen om yrkesskadeförsäkring på grund av förlust eller nedsättning av arbetsförmågan. Detta upplevs av livräntetagare som mycket otillfredsställande. Livräntan är avsedd att ge kompensation för en inkomst som bortfaller till följd av nedsättningen av arbetsförmågan. Då den inkomst som skulle ha utgått om skadefallet inte inträffat skulle ha varit pensionsgrundande, bör också inkomstens substitut, livräntan, vara pensionsgrundande. Mot bakgrunden av det anförda är det angeläget att bestämmelserna om yrkesskadelivräntor i lagstiftningen om yrkesskadeförsäkring och i lagen om allmän försäkring överses i syfte att reducering av yrkesskadelivräntor inte skall ske då den skadade uppnår samt att sådana livräntor skall tillgodoräknas som pensionsgrundande inkomst enligt försäkringen för tilläggspension. Den tillkallade yrkesskadeförsäkringskommittén (S 1971:01) gör en översyn av yrkesskadeförsäkringen m. m. Det syns lämpligt att här upptagna frågor tas upp till närmare behandling av kommittén. Vad här sagts om livräntor, som utgår enligt lagen om yrkesskadeförsäkring på grund av förlust eller nedsättning av arbetsförmågan, och om mottagare av sådana livräntor gäller även livräntor av motsvarande slag, som grundar sig på bestämmelser i tidigare lagstiftning om försäkring av olycksfall i arbete och mottagare av sådana livräntor. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att motionen överlämnas till yrkesskadeförsäkringskommittén för beaktande vid kommitténs fortsatta arbete.