ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY02216 · 1975-01-16 00:00:00 — av herrar i och Nyhage om slopande av bestämmelsen att cykel skall vara försedd med lykta Cyklar skall vara utrustade med cykellyktor vid framförande även enligt de bestämmelser i 30 § fordonskungörelsen (1972:595) som trädde i kraft . Uppgifter om antalet beivranden av överträdelser mot denna bestämmelse (ingripanden ) föreligger ej för hela riket. Den centrala brottsstatistikföringen innefattar ej dylik särredovisning av polisingripanden, men på begäran har sex polisdistrikt i sina respektive distrikt undersökt rapporteringsfrekvensen () i anledning av bestämmelsen i fråga. Som framgår av nedan redovisade undersökningsresultat har rapporter förekommit endast i ett av dessa sex polisdistrikt sedan lagbestämmelsen trädde i kraft. I ett av distrikten utgjorde undersökningsperioden dock endast ett kvartal . Det mycket låga rapporteringsresultatet lär knappast bero på utomordentligt stor laglydnad hos den cykelåkande allmänheten utan snarare på att polisen inte tillnärmelsevis har tillräckliga resurser för att kontrollera efterlevnaden av denna lag, vilken majoriteten av poliserna själva säkerligen upplever som i högsta grad onödig. Ytterligare belägg för detta visar en intern undersökning inom polisväsendet rörande utmönstrande ur skilda författningar av onödiga sanktionsbestämmelser. I en skrivelse till samtliga läns- och polisstyrelser heter det bl. Som bekant förekommer i författningar av olika slag bestämmelser, vilka av allmänheten uppfattas som onödigt betungande och som därför kan ge upphov till irritation. Även från polisiär synpunkt kan åtskilliga av dessa regler ibland upplevas som överflödiga. Som exempel på vad som avses stöd av denna bestämmelse har spårats. Inga rapporter Undersökningsperiod: tredje kvartalet 1974. Inga rapporter Inga rapporter kan anföras den debatt som uppstått kring skyldigheten att ha cykel försedd med lysen även vid färd i dagsljus. Förutom att sådana bestämmelser upplevs som irriterande och onödiga kan man anta att deras bristande efterlevnad negativt påverkar den allmänna laglydnaden också då det gäller mera väsentliga lagregler. Ovannämnda undersökning visade att 31 polisdistrikt, 6 länsstyrelser, 4 länstrafikgrupper och 4 övriga förslagsställare ansåg att lagen om cykellykta borde modifieras. En bred allmänhet delar säkerligen polisens uppfattning att lagen är irriterande och onödig. Många människor, särskilt äldre, cyklar aldrig efter mörkrets inbrott och finnér det naturligtvis orättvist att behöva ha lykta. Denna stjäls för övrigt ofta från cykel, som därmed blir olaglig att färdas på. På vederbörande utskott torde få ankomma att utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att beslutar att slopa bestämmelsen i 30 § fordonskungörelsen(SFS 1972:595) om att cykel skall vara försedd med lykta även . () HANS NYHAGE (m) i
mot · FY02217 · 1975-01-17 00:00:00 — av m. fl. om höjt anslag för utökning av SJ:s godsvagnsbestånd. Statens järnvägars godstrafik har ökat i icke ringa utsträckning . Antalet tonkilometer har beräknats stiga med . Medeltransportlängden har också ökat. Detta är i och för sig naturligt, eftersom järnvägarna torde vara överlägsna andra transportmedel för godstransporter på långa distanser. Under vissa perioder med särskilt kraftig efterfrågan på transportmedel har SJ svårigheter att möta efterfrågan. Kapacitetsbristen är ett allvarligt hinder för SJ att kunna svara mot de krav som trafikanterna ställer. Det ställs också allt större krav på punktlighet och snabbhet. För att möta de ökande kraven måste SJ ges tillfredsställande möjligheter att företa nyinvesteringar. Med hänsyn till det ökande godstransportarbetet för SJ synes oss möjligheten för verket att förnya dess godsvagnsbestånd särskilt viktig. Allt fler vagnar är erforderliga för den speciella lasthanteringsteknik som blir allt vanligare. För tidigare och nya beställningar av slutna och öppna vagnar av standardtyp samt av specialvagnar begär SJ för /76 138,3 milj. kr. Totalt begär SJ för rullande material ett anslag på 309,7 milj. kr. Departementschefen sätter emellertid i budgetpropositionen ned kravet till 230,0 milj. kr. Det är uppenbart att en väsentlig del av denna prutning kommer att gå ut över SJ:s möjligheter att förnya sitt godsvagnsbestånd. Tillgången till en hög transportkapacitet har stor betydelse för viktiga delar av det svenska näringslivet. Detta behov är särskilt accentuerat för företagsamheten i , som i regel har längre transportavstånd att övervinna än vad som föreligger i övriga landsdelar. Enligt vår mening bör ytterligare medel ställas till SJ:s förfogande för utökning och förnyelse av dess godsvagnsbestånd. Vi uppskattar att ett belopp om ytterligare 25 milj. kr. är ett minimum för att SJ skall kunna på ett tillfredsställande sätt under närmaste åren fylla sina viktiga godstransportuppgifter. Åberopande det anförda hemställs att till Järnvägar m. m. för /76 anvisas ett i förhållande till budgetpropositionen med . förhöjt investeringsanslag av . PER () () i Gäddvik i Agnäs
mot · FY02218 · 1975-01-17 00:00:00 — av m. fl. om vidgad rätt tili transportstöd. När det regionalpolitiska transportstödet infördes innebar det ett nytänkande från statsmakternas sida för att bidra till att utjämna kostnadsskillnader mellan olika delar av landet. Transportstödet var redan från början av betydelse för det norrländska näringslivet, även om det ursprungligen var behäftat med åtskilliga bristfälligheter. har vi vid upprepade tillfallen krävt förbättringar av transportstödet. Sådana förbättringar har också skett och föreslås i viss utsträckning också ske i årets budgetproposition (jfr TU 1973:14 och 1974:6). Till riksdag begärde vi förbättringar av transportstödet vad beträffar omfattningen av bidragsberättigade transportsätt (firmabilar), längden av bidragsgrundande transportsträcka () samt lägsta bidragsgrundande sändningsvikt (taxerad vikt). Dessa krav har vunnit bifall så till vida att lägsta bidragsgrundande sändningsvikt numera bestämts till . De skäl vi anförde i motionen 1974:503 för yrkanden i dessa avseenden i övrigt anser vi alltjämt väsentliga, varför vi med åberopande av dessa skäl ånyo framställer enahanda yrkanden. Vi upprepar våra yrkanden så mycket mera som vi successivt vunnit gehör för tidigare framställda yrkanden inom transportstödsområdet, trots att dessa yrkanden från början mottagits kallsinnigt av trafikutskott och kammare. riksdag uttalade att en anpassning i lämplig utsträckning borde ske av det transportberättigade varuområdet. Departementschefen har därefter funnit att vissa varor som används som tillsatsmedel inom den kemiska industrin bör omfattas av transportstödet. Beträffande åtskilliga andra varor har han funnit att de icke bör omfattas av stödet. Utan att acceptera departementschefens bedömning härvidlag finner vi det mindre meningsfullt att nu begära omprövning av samtliga de varor som departementschefen inte anser böra omfattas av transportstödet. När det gäller kisel finner vi dock skäl för en omprövning. Kisel har ansetts framställas i en process som liknar metallframställning (kiselmetall) och har därför inte omfattats av transportstödet. (Metaller har i fraktbidragskungörelsen undantagits från stöd.) Emellertid tillhör kisel området kemiska föreningar och grundämnen. Det bör därför bedömas som en kemisk produkt även i fråga om transportstöd och därför anses vara berättigat till sådant stöd. Med åberopande av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna 1. att transportstöd bör kunna utgå även vid landsvägstransporter som sker med s. k. firmabilar, 2. att transportstöd bör kunna utgå med en rabattsats av där transportsträckan överstiger men icke , 3. att fraktsändningar med en vikt över taxerad vikt bör vara stödberättigade, 4. att vid uttransport av kisel transportstöd bör kunna utgå. PER () i Gäddvik () i Agnäs
mot · FY0222 · 1975-01-10 00:00:00 — om granskningsmyndighet för boutredningsmannaarvode m. m. I lag föreskrivs inte om någon särskild ordning i vilken arvode och kostnadsersättning för boutredningsman skall bestämmas. Stadgandet om talan å boutredningsmannens förvaltning äger i stället tillämpning. Om ett boutredningsarvode är oskäligt kan jämkning ifrågakomma enligt allmänna avtalsrättsliga regler. Vid sin prövning skall rätten enligt forarbetena till lagen fästa avseende vid det arbete som uppdraget krävt och den tid som åtgått, men i betraktande kommer jämväl den skicklighet varmed boutredningen genomforts. I viss mån kan boets omfattning öva inflytande på arvodesbeloppet. Detta får emellertid inte sättas i omedelbar relation till behållningen i boet, så att beloppet i verkligheten bestämmes i form av viss procent på det behållna dödsboet i stället för, såsom sig bör, efter en uppskattning av förvaltningens omfattning. Inte heller får arvodet utgå för tid efter den som boutredningen varar. Denna redogörelse ingick i bland annat lagutskottets utlåtande 1974:20 över en motion om bedömning av skälighet i boutredningsmans arvode m. m. I motionen påtalades fall där skäligheten i boutredares arvodesanspråk kunnat ifrågasättas. Ett exempel anfördes där boutredningsmannen krävt ett arvode på trots att arvodet rimligtvis inte borde ha överstigit . Det förekommer att bouppteckningsarvodet ställs i relation till boets behållning snarare än till den arbetsinsats som utredningen krävt. Även om delägare i ett dödsbo anser att det arvode som boutredningsmannen tillgodoräknat sig är oskäligt, drar han sig i de flesta fall för att gå till rätten för att om möjligt få jämkning. Det kan bero på förhållandet till den avlidne, dvs. personliga känsloskäl som avhåller vederbörande från att ställa arvodesanspråken under rättslig prövning. Det borde beredas möjligheter för den som vill klaga över begärt arvode att vända sig exempelvis till eller annan myndighet för att få en opartisk bedömning av arvodesfrågan, på samma sätt som advokaträkningar på begäran kan kontrolleras av . Vederbörande kunde härigenom få en bättre grund för sin begäran om jämkning genom eventuell rättslig prövning efter att en opartisk nämnd avgivit sitt utlåtande. Med stöd av det anförda hemställer jag att hos regeringen anhåller om utredning och förslag till inrättande av en granskningsmyndighet för bedömning av skälighet i boutredningsmans arvode m. m.
mot · FY02220 · 1975-01-16 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder mot kollisioner mellan motorfordon och älg. Antalet kollisioner mellan älgar och motorfordon tenderar att öka, framför allt och vinter. Skadorna kan bli svåra för både djur och människor. Dessutom blir det kostsamma materialskador. I vanliga fall följer älgarna kända stråk. Vid dem finns i regel viltvarningsskyltar. Under älgjakt och parningstider blir älgarna mera oroliga och rörliga och följer inte de invanda vägarna. Då hjälper inte varningsskyltarna. Olyckorna ser ut att öka . Detta är en maning till oss alla att fara försiktigt fram på vägarna , då dessa stora djur är särskilt oroliga, men också en maning till oss att vidta förebyggande åtgärder. Där älgkrockar ofta upprepas (t. ex. vid älgstråken) borde ännu tydligare varningsskyltar än de som finns nu sättas upp och/eller kompletteras med djurstängsel liknande dem som finns vid motorvägarna. Vägförvaltningarna borde ha rätt att ålägga markägare att utföra bättre röjningar och gallringar intill vägkanten, förslagsvis några tiotal meter på varje sida, för att öka sikten. Det utgår statsbidrag till röjningar, och här nämnda uppgifter borde rymmas inom föreslagna medel. Dessutom torde sådana arbeten vara lämpliga som beredskapsarbeten med AMS-medel. Bilförare är skyldig att anmäla om han/hon har kolliderat med en älg. Sådan rapporteringsskyldighet borde också finnas för de fall då en kollision varit nära utan att förorsaka skador. Om man anmäler även tillbud kan åtgärder vidtas för att förhindra framtida olyckor. Saklig upplysning och intensiv propaganda för försiktighet vid bilkörning kan också förhindra olyckor som drabbar människor och inte minst de olika djur som i allt större omfattning påkörs av motorfordon. För att komma till rätta med de förhållanden som här har påtalats bör frågan snabbutredas så att åtgärder kan vidtas snart, helst före detta års utgång. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att anmodar regeringen att ge trafiksäkerhetsverket och i uppdrag att i samarbete utreda frågan och lämna förslag till åtgärder för att nedbringa antalet kollisioner mellan vägtrafikfordon och vilt. () () () ()
mot · FY02225 · 1975-01-17 00:00:00 — av herrar Hellmark och i om utbyggnad av hemkonsulentorganisationen. I samband med behandlingen av Kungl. Maj:ts proposition 1972:33 påtalades behovet av en förstärkning av den regionala organisationen av konsumenttjänsten. a. anfördes de ökade uppgifter som kommer att åläggas hemkonsulenterna. De skall enligt propositionen och riksdagsbeslutet a) stödja och främja utvecklingen av och annan konsumentpolitisk verksamhet, b) förmedla material och synpunkter från sådan verksamhet till , c) bistå vid uppbyggnaden av den kommunala verksamheten, d) informera direkt till enskilda konsumenter i större utsträckning än . Dessa uppgifter innebär en kraftig men icke desto mindre nödvändig skärpning av kraven på den regionala organisationen. För att tillgodose dessa krav hemställde vi att antalet hemkonsulenter, som enligt propositionen utökades med 6, skulle utökas med ytterligare 12, så att varje län med invånarantal överstigande 200 000 skulle fä två hemkonsulenter. delade uppfattningen att en utbyggnad av hemkonsulentorganisationen var önskvärd och förutsatte att Kungl. Maj:t kommer att, när resurser bedömes föreligga, föreslå en ytterligare ökning av antalet hemkonsulenter. beslöt för sin del giva Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört rörande fortsatt utbyggnad av denna organisation. Sedan inrättades har konsumenttjänsten begränsats genom den relativt svaga regionala organisationen. 1 flertalet län finns alltjämt endast en hemkonsulent. Upprepade framställningar från länsstyrelser att inrätta bitr. hemkonsulenttjänster har hitintills icke vunnit bifall. Även om konsumentstödet, som en för konsumenttjänsten verkställd utredning pekar på, i första hand bör koncentreras till kommunerna, är behovet av regionala organ icke eliminerat. Det är angeläget att regionala organ, som tidigare handhaft praktiskt taget all konsumenttjänst och därför besitter god erfarenhet, biträder vid upporganiserande av kommunernas verksamhet. Små kommuner är sannolikt för svaga för att kunna hålla kvalificerad personal. Det kan icke undvikas att det framlagda utredningsbetänkandet framkallat oro inför den framtida organisationen, särskilt med tanke på de små kommunernas begränsade möjligheter att själva ordna sin konsumenttjänst. Åtminstone tills den primärkommunala konsu mentorganisationen vunnit stadga och rutin bör den regionala organisationen förstärkas så att län som har mer än 200 000 innevånare får tillgång till två hemkonsulenter. Med hänvisning till ovanstående hemställes att hos regeringen hemställer om förslag enligt motionens innehåll. () () GOTAB 75 8532 S 1975
mot · FY02227 · 1975-01-17 00:00:00 — om upphävande av föreskrift i kyrkolagen om barndop. Enligt gällande kyrkolag av föreskrives att alla barn av sina föräldrar skall befordras till dopet efter födelsen. Något undantag finns inte utan kyrkolagen föreskriver detta oavsett om föräldrarna är baptister, ateister, buddister eller mohammedaner. Här nämnda bestämmelse återfinnes i kyrkolagens 3 kap. 2 § och har sålunda inte upphävts fastän vi nu har religionsfrihet och ingen kräver att den skall tillämpas. Då detta lagrum är inaktuellt och inte är möjligt att tillämpa, anser jag att det skall upphävas och att kyrkan skall befrias från denna bestämmelse. Ett upphävande av detta lagrum får emellertid inte innebära rätt för präst att vägra dop, utan för denne skall skyldighet föreligga att förrätta dop när begäran därom framställes. Med hänvisning till vad här anförts hemställs att för sin del beslutar 1. att upphäva kyrkolagens 3 kap. 2 § av , 2. att i skrivelse till regeringen begära att förslag framlägges till kyrkomötet att nämnda lagrum även för kyrkomötets del upphäves. () i Lane-Herrestad
mot · FY02228 · 1975-01-21 00:00:00 — om möjlighet att hos svensk utlandsmyndighet utöva rösträtt vid kyrkofullmäktigeval. Vid riksdags-, kommunal- och landstingsval kan de röstberättigade förtidsrösta. Inom landet anordnas röstmottagning för förtidsröstning bl. a. på postanstalterna. Utomlands ombesörjer de svenska beskickningarna röstmottagningen. Möjligheten att inom och utom landet förtidsrösta har utnyttjats i stor omfattning. Vid kyrkofullmäktigeval, som genomförs månaden efter de övriga valen, kan förtidsröstning endast ske inom landet. Någon möjlighet att utnyttja de svenska beskickningarna finns inte. Så länge som sambandet mellan kyrka och stat existerar i sin nuvarande form bör inte kyrkofullmäktigevalet sättas i en särställning i vad gäller möjligheten att rösta utomlands. Det är en rättvisesak att kyrkofullmäktigevalet jämställs med övriga val i vad gäller röstmöjlighet utomlands. Åberopande det anförda hemställs att begär att regeringen lägger fram förslag till sådana ändringar i lagen om kyrkofullmäktigeval att röstning till kyrkofullmäktigeval kan ske hos svensk utlandsmyndighet.
mot · FY02229 · 1975-01-21 00:00:00 — om ökat antal sedelvalörer. I motion 1971:298 hemställde jag att hos Kungl. anhöll om utredning och förslag om en ny sedelvalör i storleken . I remissyttrande i anledning av motionen uttalade riksbanksfullmäktige att det icke förelåg något verkligt behov av en sedel av 500-kronorsvalören, som motiverade de kostnader och det merarbete utgivandet av en dylik sedel skulle medföra. delade denna mening. Utskottets hemställan att motionen ej skulle föranleda någon åtgärd bifölls av kammaren. Under föregående år gjordes en översyn av organisation. Rapporten i ärendet överlämnades genom skrivelse till bankofullmäktige. I rapporten finns bl. a. ett förslag (i punkt 7.1.9 s. 206) att 5-kronorssedeln slopas i samband med att ett modifierat 5-kronorsmynt med ny prägling införs. Ett slopande av 5-kronorssedeln skulle, enligt den gjorda utredningen, ge en kostnadsreducering - inkl. viss personalbesparing - om ca . gentemot nuvarande förhållanden. Min motion och det nyssnämnda förslaget behandlar var sin fråga avseende rikets sedlar. Tiden torde nu vara mogen att göra en samlad översyn av vilket system av valörer å sedlarna som bör finnas. Översynen bör också omfatta det eller de eventuella mynt som berörs av frågan. Utgångspunkten för mitt initiativ är de kostnadsreduceringar för som i nämnda rapport visats vara möjliga i ett speciellt fall. Emellertid skall varje valör av våra sedlar fylla flera andra krav: den skall fylla ett omvittnat eller dolt behov, den skall göra sedelhanteringen enkel hos allmänheten, posten, i bankerna och i butikerna osv. Vid översynen bör självfallet beaktas även sådana krav. - Kostnadsreduceringen för sammanhänger med att bankens kostnader för sedelhanteringen i hög grad är beroende av antalet sedlar. Sedelhanteringen bleve mindre kostsam, om antalet sedlar vid ett givet värde av den utelöpande sedelmängden kunde minskas. Frågan är nu om detta kan ske. I ett visst läge med en speciell betalningssituation minskas genomsnittsantalet sedlar med ca 13 96, om valören . byts mot valören . och övriga valörer lämnas oförändrade. Byte av valören . har ingen motsvarande verkan. Även följande omständighet gör det sannolikt att antalet sedlar, vid givet belopp, kan minskas. Förhållandet mellan två på varandra följande valörer i den nuvarande uppsättningen av sedlar är följande: Förhållandet varierar alltså kraftigt, nämligen från 1/2 rill 1/10, utan att någon konsekvens kan ses. Det är knappast troligt att ett så inkonsekvent system av valörer är optimalt. Det förefaller vara ett överkomligt och meningsfullt arbete att göra teoretiska och praktiska studier över sedelhanteringen vid olika typer av penningtransaktioner för att utröna hur antalet sedlar, som byter ägare vid transaktionen, sammanhänger med vilka valörer som finns att tillgå och att på så sätt avgöra om antalet sedlar vid givet belopp kan minskas. Med hänsyn till vad som anförts hemställer jag att hos regeringen anhåller om en samlad översyn av vilket system av valörer å rikets sedlar som bör finnas.
mot · FY0223 · 1975-01-10 00:00:00 — om förenklat förfarande för upplösning av aktiebolag. Nuvarande lagstiftning och praxis i fråga om aktiebolags trädande i likvidation och följderna därav tillgodoser inte rimliga krav på rationalitet. a. framstår det som ytterst otillfredsställande att bolag efter det att det hos patent- och registreringsverket antecknats såsom likviderat påföres skatt och regelmässigt förseningsavgift. Detta förorsakar en rad av myndigheter arbete utan minsta utsikt till meningsfyllt resultat. Det borde vara möjligt att förenkla likvidationsproceduren och se till att följderna av likvidationen mera slår igenom. Med åberopande av det anförda föreslår jag att måtte besluta att av regeringen begära förslag till ett förenklat förfarande beträffande aktiebolags upplösning i syfte att vinna ett snabbare genomslag för de följdverkningar likvidationen medför.
mot · FY02230 · 1975-01-17 00:00:00 — av m. fl. om lättnader i småhusbeskattningen, m. m. Under hänvisning till vad som anförts i motionen 1975:300 av m. fl. 1. att beslutar att, i enlighet med vad som i motionen anförts, gränserna för intäktsprocenten vid småhusbeskattningen fastställs till , i skiktet . 2. att hos regeringen anhåller om förslag till bostadssparande i enlighet med vad som i motionen anförts. G. () PER () i Gäddvik
mot · FY02234 · 1975-01-17 00:00:00 — av herrar Henmark och i om kompensation till folkpensinonärer för höjda taxeringsvärden på egnahem. pågår sorn bekant periodiskt förekommande fastighetstaxering. Enligt uppgift kommer därvid enfamiljsvillor att få sina taxeringsvärden avsevärt höjda. Ett stort antal folkpensionärer har under sin produktiva tid satt som ett livsmål att skapa sig ett eget hem. Risken är att dessa människor, utan att deras reella situation på något sätt förbättras och utan att de själva vidtagit någon åtgärd, på grund av höjda taxeringsvärden försätts i ett ekonomiskt försämrat och kanske i vissa fall ohållbart läge. Genom högt taxeringsvärde kommer förmögenheten att öka. Befintligheten av förmögenhet påverkar i den mån den överstiger . storleken av det extra avdrag en folkpensionär får vid deklarationen. Redan vid en lägre förmögenhetsgräns kommer eventuellt utgående kommunalt bostadstillägg att påverkas i negativ riktning. Genom det höjda taxeringsvärdet kommer villaägarnas inkomster att öka på det sättet att för taxeringsvärde . av taxeringsvärdet skall räknas som inkomst. Är villans taxeringsvärde högre, blir den beräknade inkomsten och i ännu högre läge (.) Detta blir för en folkpensionär en sidoinkomst, som kommer att påverka såväl extra avdrag vid deklarationen och beskattningens storlek som de kommunala bostadstilläggen - allt i den mån de sammanlagda sidoinkomsterna vid sidan om folkpensionen överstiger för ensamstående . och för äkta makar sammanlagt . Det är angeläget att de ökade förmåner som även de egnahemsägande folkpensionärerna erhållit genom riksdagsbesluten icke helt eller delvis frånhändes dem genom fastighetstaxeringen. Åtgärder som kan tänkas vidtas är a) att det extra avdraget för villaägare höjs, b) att förmögenhetsgränserna i villor för extra avdrag och bostadsbidrag höjs, c) att det extra avdraget vid deklarationen höjs eller d) att de skattefria sidoinkomsterna ökas etc. Med hänvisning till det anförda yrkas att beslutar hemställa att regeringen, sedan resultatet av fastighetstaxeringen redovisats, framlägger förslag till åtgärder som hindrar att folkpensionärernas ekonomiska läge försämras genom höjda taxeringsvärden. () ()