mot · FY02330 · 1975-01-22 00:00:00 — av herrar och i om utvecklingsbistånd till . tillhör de fattigare länderna på den latinamerikanska kontinenten. BNP per capita beräknas till (1972). Mellan av befolkningen är analfabeter. Arbetslösheten är lågt räknat . Undersysselsättningen torde omfatta inemot hälften av befolkningen. Stora delar av invånarna lever under svåra förhållanden i bergstrakter eller i djungelområdena kring . Det peruanska samhället har på många sätt förändrats efter den revolution som genomfördes av militären 1968. Den regering som då bildades och som alltjämt är vid makten skiljer sig starkt från traditionella militärregeringar. Den peruanska regeringen har starka ambitioner att förbättra de grundläggande levnadsbetingelserna för de stora folkgrupperna. Den har också proklamerat en strävan att efter hand ge folkflertalet allt större delaktighet i landets styrelse. Regeringen har särskilt lagt fast två utvecklingsmål som viktiga för politiken: 1. nationell suveränitet i fråga om naturresurser för utveckling av landets möjligheter, 2. en framtida direkt demokrati där folket via representativa organisationer utövar makten utan mellanled. Det är framför allt på tre olika vägar som regeringen söker förverkliga sitt program: Man nationaliserar utländska företag, vilka äger särskilt viktiga industrier eller råvaror, t. ex. olja, koppar och fiskmjöl. Arbetare och tjänstemän i industrin får ett inflytande i företagen genom löntagarfonder, där de arbetande kollektivt ges medbestämmande över företagens skötsel. En genomgripande jordreform genomförs, vars mål är att helt överföra de stora godsen till lantarbetare och till andra grupper som har anspråk på jorden, t. ex. närliggande indianbyar etc. En intensiv debatt har förts i såväl som utomlands om innebörden i militärregeringens politik. Skilda bedömare har givit olika utvärderingar av denna. Det torde emellertid vara ostridigt att utvecklingspolitiken klart förbättrat de materiella levnadsförhållandena för folkflertalet. Ägandestrukturen i det peruanska samhället har kraftigt förändrats , och de utländska företagens inflytande har minskat. Som exempel på reformernas innebörd kan nämnas att av jordägarna tidigare innehade av brukbart land. Man kan uppskatta att mer än hälften av de peruanska godsen redan har exproprierats. En målsättning är att av den odlade jorden skall ha exproprierats 1975. har ca 200 000 bondefamiljer fått tillgång till jord genom reformen. Jordreformen har en kooperativ karaktär; man behåller således stordriftens fördelar. Jordreformen har syftat såväl till att jämnare fördela levnadsstandarden som till att öka den fattiga landsbygdsbefolkningens deltagande i utvecklingsprocessen genom de kooperativa ägandeformerna. En annan utvecklingsreform har gällt de anställdas inflytande i industrin. Ett system med löntagarfonder har införts, där samtliga anställda i industriföretag bildar en s. k. industrikommun. Till denna sammanslutning skall företaget avsätta en fast procentandel av sin vinst. De anställda blir sålunda genom kollektivt aktieinnehav representerade i företagens styrelser. En målsättning är att de anställda skall äga hälften av företagens aktier. Den etappmålsättning som just nu är aktuell är av aktiekapitalet. En vidareutveckling av fondtanken finns i en ny lag om socialt ägarskap, där man vill bredda löntagarnas möjligheter till nybildning av företag. Kapitalförsörjningen till industrin är i liksom i många andra en flaskhals när det gäller att uppnå utvecklingsmålet. Som ovan nämnts måste den totala arbetslösheten uppskattas till . Genom den mycket starka inflyttningen från landsbygd till slumområden i storstäderna har skapats ett behov av ca 130 000 nya arbetstillfällen , om sysselsättning skall kunna ges enbart till de nytillträdande på arbetsmarknaden. 1 den peruanska utvecklingspolitiken ingår att försöka öka arbetstillfällena såväl på landsbygden genom kooperativernas överskott som i industrin i storstäder och på mindre orter. Kapitalresurserna för en industrialisering som väsentligt förbättrar sysselsättningsläget är dock mycket blygsamma. Utbildningsinsatser är en viktig del i ansträngningarna för att förbättra villkoren för den fattiga landsbygdsbefolkningen och för dem som bor i städernas slumområden. Avskaffandet av den analfabetism som omfattar minst en tredjedel av befolkningen är ett viktigt mål, som nära hänger samman med strävandena att aktivera den fattiga befolkningen till delaktighet i beslutsprocessen i arbetslivet. Utbildningspolitiken för de vuxna inriktas dels på att integrera alfabetisering med andra insatser som påverkar människans hela livs- och arbetsmiljö, dels på att förstärka ställningen för indianspråken. Ca en femtedel av befolkningen talar endast indianspråk och inte spanska. Den peruanska utvecklingsmodellen innebär en självständig linje gentemot de stora utländska företagen och en oavhängighetspolitik gentemot supermaktsintressen. Man anser sig härigenom bäst gagna strävandena att både utjämna och förbättra levnadsbetingelserna för folket. Härigenom får väsentligt mindre resurser utifrån än de länder som tillhör något av Den peruanska regeringen har vid ett flertal tillfällen sökt svenskt tekniskt bistånd. Man har anmält önskemål om att en SIDA-delegation skall besöka landet. Man är intresserad av en överföring av svenskt tekniskt kunnande, som man värderar högt genom erfarenheter från rent kommersiella transaktioner mellan och . Intresset för svenskt bistånd bottnar också i respekt förden svenska neutralitetspolitiken, som innebär ett obundet bistånd, vilket stämmer väl med egen oavhängighetsfilosofi. De peruanska önskemålen om bistånd från torde främst gälla hjälp till utvecklingsprojekt med sociala målsättningar, t. ex. införande av vatten och avlopp i slumstäder liksom bevattningsprojekt på landsbygden. Man är vidare intresserad av bistånd inom utbildningsområdet. Enligt vår mening svarar den peruanska utvecklingspolitiken och landets behov väl mot de målsättningar.som gäller för det svenska biståndet. Genom landets självständiga utrikespolitik har det fått väsentligt mindre möjligheter än många andra att kunna förbättra levnadsvillkoren för den mycket fattiga befolkningen genom bistånd från stormakterna. Också detta bör vara ett viktigt motiv vid överväganden om ett framtida svenskt bistånd till . När en utvidgning av länderkretsen för svenskt bistånd blir aktuell, bör den enligt vår mening sålunda ta kontakt med den peruanska regeringen för diskussioner om framtida utvecklingssamarbete på grundval av svenskt tekniskt bistånd. Med hänvisning till det anförda får vi hemställa att ger till känna vad i motionen anförts om svenskt utvecklingsbistånd till . () ()