mot · FY021838 · 1975-02-07 00:00:00 — av m. fl. med anledning av propositionen 1975:13 om lokalradio och vissa andra rundradiofrågor. Massmedia spelar en allt viktigare roll i vårt samhälle. Genom dem har en allt större del av medborgarnas krav på allsidig information om händelser och skeenden i omvärlden samt på delaktighet i kulturlivet och förströelse kunnat tillgodoses. Få områden torde under ha utvecklats så snabbt som massmedia, och det finns ingenting som tyder på att denna snabba utveckling skulle vara på väg att avstanna. Tvärtom kommer ny teknologi att möjliggöra en större ökning av det samlade informationsflödet via massmedia än den vi upplevt under de gångna decennierna. Genom framför allt televisionens explosionsartade utbredning i vårt land har massmedia kommit att få en sådan betydelse att krav nu allt oftare reses på en mer medveten massmediepolitik från statsmakternas sida. En sådan har också aktualiserats dels genom de ekonomiska svårigheter som drabbat främst de s. k. andratidningarna, dels genom de krav som införandet av ny massmedieteknologi kan komma att ställa . Det är viktigt att slå fast att utvecklingen på massmediaområdet ytterst bör utgå från de enskilda medborgarnas önskningar och behov. Det vore fel om mediepolitiken gavs som mål att bevara ett visst existerande förhållande mellan vissa existerande media. På samma sätt som den teknologiska utvecklingens starkt ökade möjligheter att tillgodose människornas krav måste tas i anspråk, måste medborgarnas egna förändrade preferenser och önskemål ställas i centrum vid utformningen av varje statligt ingripande inom massmediesektorn. Från att ursprunglingen enbart ha fyllt ett mycket snävt informationsoch kulturbehov har massmedia genom de senaste decenniernas utveckling kommit att inta en allt viktigare plats när det gäller människornas information, deras möjligheter till kulturupplevelser och underhållning. Massmedia har bidragit till att ge samhällsmedborgarna möjligheter i dessa hänseenden som för inte så länge sedan var otänkbara. Inte sällan möter man i den massmediepolitiska debatten föreställningar om att existerande såväl som tillkommande media skall användas i upplysande och uppfostrande syfte och att ett viktigt mål för statens mediepolitik måste vara att styra medborgarnas medieval, så att vissa felaktiga val antingen göres svårare eller helt omöjliggöres. Ofta kläs dessa uppfattningar i dräkter som att förhindra en kommersialisering av massmedia eller att slå vakt om samhällsinformationen i framför allt etermedia. En sådan inställning riskerar lätt att leda till en förmyndarpolitik, där andra intressen än medborgarnas sätts i centrum. Massmedias informativa uppgifter är utomordentligt viktiga. Genom olika typer av media ges medborgarna den information om händelser och skeenden som är en nödvändig förutsättning för att de mer eller mindre aktivt skall kunna delta i den demokratiska beslutsprocessen. Här är det av stor vikt att medieutbudet tillgodoser högt ställda krav på mångsidighet. Massmedias samband med den allmänna kulturpolitiken är intimt och oupplösligt, och det är närmast självklart att de mål som gäller för de allmänna kultursträvandena i samhället i tillämpliga delar också måste gälla för massmedia. Dessa utgör ju i själva verket ett av de allra effektivaste sätten för att förverkliga samhällets kulturella strävanden och för att ge varje medborgare bättre möjligheter att bli delaktig i dem. Ofta framställs medborgarnas krav på underhållning och förströelse i den mediepolitiska debatten som något mindre fint och som något som i möjligaste mån bör lämna plats för olika typer av seriösare medieutbud. En sådan inställning är enligt vår mening felaktig. Varje människa har rätt att kräva viss underhållning och förströelse. Det finns knappast någon anledning att hävda att medborgarnas behov av avkoppling skullé vara någonting som staten på olika sätt skall bekämpa. Tvärtom måste det vara en viktig del av massmedias verksamhet att tillgodose dessa behov och krav. De krav som kan ställas på massmedia totalt sett skall också gälla för en decentraliserad ljudradioverksamhet. Det avtal som måste komma till stånd mellan staten och de enheter som skall svara för lokalradioverksamheten bör innehålla en målsättning för verksamheten, vari anges att lokalradion skall tillgodse medborgarnas behov av information, upplevelser, förströelser och underhållning. Statens politik på etermedieområdet har hitintills kännetecknats av strävandena att på olika sätt slå vakt om den monopolställning som ursprungliget getts . Trots att kritiken tilltagit i styrka mot den starka centraliseringen som detta lett till , har regeringen i olika sammanhang valt att stå fast vid linjen om som ytterst ansvarig för all etermedieverksamhet i landet. Att en sådan monopolisering av det för framtiden kanske viktigaste av våra massmedia har medfört en rad negativa effekter säger sig självt. Trots de regler om opartiskhet och saklighet som finns inskrivna i radiolagen och i avtalet mellan och staten, har företaget i många fall kommit att - medvetet eller omedvetet - utnyttja sin monopolställning på ett sätt som allmänt ansetts stå i klar kontrast mot dessa regler. De kontrollinstanser som byggts in i monopolsystemet har heller inte visat sig vara tillräckliga. Moderata samlingspartiet har länge förordat att monopol på samtliga etersändningar i landet upphävs och att vi får en etermediepolitik som möjliggör den valfrihet och den konkurrens som är en självklarhet inom varje annat område av den breda massmediesektorn. Förslaget om införandet av regionala radiosändningar, skilda från övriga verksamhet, utgör ett värdefullt led i strävandena att uppnå en ökad valfrihet och mångsidighet i etermedieutbudet. Genom att programproduktionen på detta sätt knyts fastare till de olika delarna av vårt land, kan man uppnå en minskning av den centralisering och fixering vid bara vissa delar av vårt land vilken inte sällan varit tydlig i programpolitik. Lokalradion utgör således inte bara ett värdefullt komplement till radiosändningar utan också ett helt nytt inslag i etermediebilden. Det är därför viktigt att lokalradion redan från början ges en sådan organisation och en sådan inriktning, att verksamheten successivt kan utvecklas till ett alltmer betydelsefullt alternativ och komplement till verksamhet. Lokalradion måste bli en viktig länk i ansträngningarna att få till stånd en större valfrihet och en bättre konkurrens i etern. radioutrednings majoritet föreslog i sitt betänkande att lokalradiostationerna skulle ägas av ett enda bolag, i betänkandet benämnt . Till betänkandet hade emellertid en ledamot fogat en reservation, enligt vilken en modell med lokala radiobolag som gemensamt bildade någon form av riksomfattande serviceorganisation vore att föredra. De remissinstanser som tagit ställning i frågan om lokalradions huvudmannaskap är ganska jämnt fördelade mellan dessa två alternativ och ett tredje alternativ, innebärande att även lokalradioverksamheten i sin helhet inordnas under . En viss övervikt förefaller dock att finnas för den senare lösningen. En rad olika argument kan anföras för vart och ett av dessa tre olika alternativ till huvudmannaskap för lokalradion. För att inordna verksamheten under talar tekniska och praktiska argument, som framför allt äger relevans under lokalradioverksamhetens uppbyggnadsskede. För att låta lokalradion bilda ett separat och med jämställt företag talar önskvärdheten av att slå vakt om lokalradions självständighet gentemot , liksom det behov av viss riksomfattande sam ordning av lokalradioverksamheten som obestridligen föreligger. För att låta varje lokalradiostation bilda ett separat bolag talar behovet av en så decentraliserad etermediestruktur som möjligt, liksom önskvärdheten av att lokalradion skall ges en så nära anknytning som möjligt till den bygd i vilken den verkar. I propositionen förordar departementschefen att lokalradioverksamheten organiseras som ett separat riksomfattande bolag men att detta bolag ges ställning som dotterbolag till . Departementschefen uttalar emellertid klart att detta är att se som en provisorisk lösning, till dess att ställning har tagits till frågan om radio- och TV-verksamhetens organisation efter det att nu gällande avtal mellan staten och löpt ut. Den konstruktion som departementschefen valt innebär en rad klart påvisbara nackdelar som det är svårt att se de fördelar som enligt propositionen skall vara förknippade med förslaget. Starka skäl talar för att lokalradion bör organiseras fristående från . Inte minst därigenom att lokalradions sändningar skall läggas in i ordinarie P3-sändningar från kommer det att uppkomma situationer där och lokalradions intressen kommer att komma i konflikt med varandra. I dessa situationer är det en fördel att lokalradion bildar en separat enhet och att denna enhet kan föra direkta förhandlingar med ledning om de problem som finns. Vid en konstruktion där lokalradion helt inordnas under , eller där lokalradion ges ställning som dotterbolag till , ligger det nära till hands att de lösningar som väljs vid sådana konflikter inte blir de som tjänar lokalradions intressen bäst. För en från oberoende ställning talar också personalfrågorna. Lokalradion måste ges möjlighet att successivt under sitt Uppbyggnadsskede rekrytera den personal som den själv anser vara mest lämpad för uppgiften att producera bra lokalradio. Läggs lokalradion in under , eller ges den formen av ett dotterbolag till , finns det en risk att den för lokalradions framtid så viktiga personalpolitiska självständigheten går förlorad. Av dessa och andra skäl bör lokalradion organiseras i form av fristående aktiebolag, där varje radiostation bildar ett eget självständigt bolag. På det sättet säkerställes bäst det oberoende gentemot centrala intressen och den lokala förankring som måste tillmätas stor vikt för lokalradions verksamhet. Lokalradion blir på detta sätt också ett verksamt intrument för att bryta den brist på valfrihet och konkurrens som i alltför stor utsträckning kännetecknar situationen på etermedieområdet i vårt land. En rad argument har anförts mot en lösning där varje lokalradiostation bildar ett eget bolag, men intet av dessa argument har enligt vår uppfattning en sådan tyngd att det kan anses uppväga de starka fördelar som denna organisationsform obestridligen medför. Att säkerställa programproducenternas oberoende gentemot olika typer av påtryckningsgrupper inom eller utom det lokala radioföretaget torde inte ställa sig markant svårare i den ena eller den andra organisationsformen. Gentemot central påverkan och centrala direktiv erbjuder den av oss förordade organisationsformen det bästa skyddet, medan en mer central organisationsform självfallet kan göra det lättare att hävda lokalradions oberoende gentemot olika lokala intressenter. Genom klara uttalanden från statsmakternas sida bör det slås fast att ansvaret för programproduktionen vilar hos programproducenterna på lokalradioföretaget. Inte heller de problem rörande framtida organisationsförändringar som anförts i debatten kan anses vara av den arten att de utgör ett hinder för förverkligandet av en struktur med oberoende lokalradiobolag. Några mera grundläggande skillnader mellan organisationsförändringar i de olika tänkbara organisationsformerna behöver inte finnas. Till detta kommer att de organisationsförändringar som vi bedömer som mest aktuella är bildandet av nya lokalradiobolag, och i det hänseendet torde det kunna hävdas att en mer decentraliserad struktur här sannolikt ger en bättre flexibilitet och dynamik, eftersom de lokala intressena ges bättre möjligheter att utöva inflytande över utvecklingen. Som aktieägare i de lokala radiobolagen bör organisationer liksom press inom lokalradioområdet i första hand komma i fråga. Beträffande organisationer bör de principer tillämpas som gäller angående ägandet i . Starka skäl talar dessutom för att de lokala pressintressena som representerar en god sakkunskap när det gäller lokal och regional nyhetsförmedling, ges möjlighet att teckna aktier i lokalradiobolaget. bör till två tredjedelar utses av aktieägarna, medan den resterande tredjedelen bör tillsättas av eller landstingen i det område där lokalradiostationen verkar. Speciellt betydelsefullt är att det i styrelsen ingår sakkunniga från massmedieområdet. För att undvika att styrelsen i rena programfrågor får en alltför stark ställning gentemot de programproducerande delarna av företaget skulle bestämmelser om en viss rotation av styrelseuppdragen kunna komma i fråga. Denna fråga bör emellertid prövas ytterligare efter det att viss erfarenhet vunnits av hur lokalradiobolagen i praktiken fungerar. Av flera olika skäl kommer det att bli nödvändigt för de lokala radiobolagen att bilda någon form av gemensam service- och förhandlingsorganisation, eventuellt i bolagsform. Ett sådant bolag bör i första hand ges till uppgift att svara dels för lokalradions förbindelser med , dels att inför redovisa lokalradions behov av ekonomiska resurser. 1 andra hand bör ett sådant bolag kunna sköta de eventuellt övriga uppgifter som de lokala radiobolagen väljer att låta det handha. Därutöver bör självfallet de lokala radiobolagen ha möjlighet att välja de olika samverkansformer som de anser vara bäst ägnade att underlätta deras verksamhet. anger hur de influtna licensmedlen skall fördelas mellan , , och radiofonden. Med den av oss förordade lösningen av huvudmannaskapsfrågan om lokalradion bör också anvisa medel separat för lokalradion. Fördelningen av dessa medel mellan de olika lokala bolagen bör ske på sätt som dessa träffar avtal om. Uppbyggnaden av lokalradion bör ske med tanke på den viktiga roll som lokalradion bör spela i det framtida samlade etermedieutbudet. Som tidigare påpekats är det av stor vikt att lokalradions personalpolitiska självständighet gentemot säkerställes, vilket automatiskt blir fallet i den av oss föreslagna konstruktionen. Även om i sitt ställningstagande skulle anse att en annan konstruktion vore att föredra, är det emellertid av vikt att dessa problem beaktas. Utbyggnaden av lokalradion kommer att ställa krav på nyrekrytering av journalister, och det är därvid av stor vikt att se till att lokalradions personalrekrytering sker på ett sådant sätt att förutsättningar skapas för lokalradiosändningar av god kvalitet . Det är en obestridlig fördel om rekryteringen kan ske successivt och om de lokala bolagen under uppbyggnadsskedet kan använda de medel som står till deras förfogande för personal för att tillfälligt knyta personal till företaget för specifika objekt. Rekrytering av fast anställda personer kan därvid ske successivt och allteftersom det visar sig lämpligt och nödvändigt. Under lokalradions själva uppbyggnadsskede finns det behov av en intim samverkan med bl. a. , och under remissbehandlingen av 69:s betänkande har detta behov ofta anförts som ett motiv för att knyta lokalradioverksamheten i dess helhet till i den ena eller den andra formen. Även om dessa behov enligt vår uppfattning inte är av den arten att de motiverar ett så drastiskt brott mot de principer om lokal anknytning och oberoende som vi anser bör vara vägledande för lokalradions verksamhet, kan det i ett begränsat uppbyggnadsskede finnas skäl som talar för en mer samlad organisation av lokalradion. Successivt kan sedan lokala radiobolag bildas, vilka övertar ägaransvaret för driften av de lokala radiostationerna. I propositionen föreslås att 24 separata lokalradiostationer skall inrättas, vilket innebär en avsevärd reduktion i jämförelse med det förslag om 36 lokalradioområden som lades fram av 69. Vissa regioner ges därigenom en sämre lokalradioservice än vad som skulle ha blivit fallet om 69:s förslag hade genomförts. Det bör emellertid understrykas att den områdesindelning som kommer att gälla under lokalradions uppbyggnadsskede sannolikt mycket snart kommer att bli föremål för revideringar och förändringar, främst därigenom att nya lokalradiobolag tillkommer. På grund av detta, och på grund av att redan den utbyggnadstakt av lokalradion som departementschefen föreslår kommer att ställa stora krav, bl. a. i personellt hänseende, är vi f. n. inte beredda att förorda en väsentligt snabbare utbyggnad än den departementschefen föreslagit. Detta får emellertid inte utesluta att justeringar av den föreslagna indelningen eller tillägg av enstaka lokalradiobolag görs. Speciellt vill vi i det sammanhanget påpeka det uppenbara förhållandet att utrymme och underlag för fler stationer utan tvivel finns i landets mer utpräglade tätortsregioner. 1 fråga om sändningstiden innebär departementschefens förslag också en betydande nedskärning av 69:s ambitioner, och detta motiveras dels med de svårigheter som annars kulle få, dels med de starkt ökade resurskrav som sändningstider i enlighet med 69:s förslag skulle innebära. Trots att vi i princip ställer oss positiva till den viljeinriktning som 69:s förslag innebär, talar skäl även på denna punkt för att departementschefens förslag i sina huvuddrag är bäst ägnat att säkerställa den lugna uppbyggnad av lokalradioverksamheten som vi fäster stor vikt vid. Det nu föreslagna systemet med lokalradiosändningar inbrutna i är en mindre lyckad kompromiss, dikterad av tekniska nödvändigheter. Vi vill emellertid understryka att, så fort tekniska och andra möjligheter står till buds, en separat radiokanal för lokalradion bör byggas ut. Samhällsinformation i radio och TV Det förslag om utökad s. k. samhällsinformation i radio och TV som lades fram av 69 har fått ett kritiskt mottagande av remissinstanserna, och det är därför att hälsa med tillfredsställelse att departementschefen i propositionen i allt väsentligt lägger utredningens förslag på denna punkt åt sidan. Att det finns ett visst behov av samhällsinformation i radio och TV är obestridligt, och utrymme för sådan bör också ges. En grundläggande förutsättning är emellertid att informationen ges på ett sådant sätt att den inte äventyrar vare sig eller lokalradioföretags integritet och oberoende ställning. 69:s förslag var på den punkten inte tillfredsställande. I propositionen uttalar departementschefen att en viss utökning av den nuvarande sändningstiden för samhällsinformation bör kunna ske utan att detta behöver påverka principen om rundradioföretagets oberoende eller företagets möjligheter att komponera programsättningen. Från vår sida har vi ingen anledning att motsätta oss smärre förändringar i den sändningstid som förekommer, men det är av stor vikt att dessa förändringar sker utan att de principer som hitintills gällt för verksamheten på detta område rubbas. Ett uttalande av denna innebörd bör göras av . Såväl 69 som departementschefen diskuterar möjligheterna för organisationer att ges rätt till viss sändningstid för samhällsinformation i radio och TV. Medan 69 av olika skäl ställde sig avvisande till denna tanke, anser departementschefen uppenbarligen att organisationerna i vissa fall skall ges denna möjlighet. 1 den mån överenskommelser mellan t. ex. arbetsmarknadens parter har mycket stor räckvidd och betydelse kan skäl anföras för detta, och en sådan informationsverksamhet har också tidigare förekommit. Det måste emellertid understrykas att det här måste röra sig om speciellt motiverade undantagsfall. En generell möjlighet för organisationer att få sända information i olika frågor via radio och TV skulle kunna innebära ett allvarligt ingrepp i rundradioföretagens oberoende. Reklam i radio och TV Moderata samlingspartiet har, som tidigare påpekats, i en rad sammanhang ansett att frågan om finansieringen av rundradioverksamheten bör hållas öppen. Vi har framför allt sett en alternativ finansiering som ett av de verkningsfullaste medlen när det gäller att bryta ner den nuvarande monopolsituationen på etermedieområdet och att skapa en etermediestruktur som i betydligt högre grad än dagens tillgodoser de krav på valfrihet och konkurrens som vi ställer på andra delar av massmedieutbudet. har 1973 avlämnat betänkande i detalj belyst hur reklam skulle kunna användas för att finansiera främst TV-sändningar. Genom sina direktiv var utredningen dock dess värre förhindrad att studera det alternativ som från moderata samlingspartiets sida vid ett flertal tillfällen förordats, nämligen inrättandet av en från nuvarande separat reklamfinansierad TV-kanal. Den totala reklamfinansiering som reklamutredningen studerat är, vilket utredningen också visat, ingen lämplig form för att organisera den samlade televisionsverksamheten i landet. Enligt vår uppfattning finns det fortfarande starka skäl som talar för att frågan om en framtida reklamfinansiering av delar av det samlade etermedieutbudet hålles öppen. Möjligheterna att inrätta en ytterligare televisionskanal, finansierad genom reklam, eller att expandera och bygga ut etermedia på lokal och regional nivå genom reklamfinansiering bör inte uteslutas innan de ens utretts på ett tillfredsställande sätt. Ett ställningstagande till frågan om reklamfinansieringsfrågan är inte vare sig nödvändigt eller lämpligt i dagens läge. Vi förordar därför att denna fråga hänskjutes till radioutredningen. Med hänvisning till vad som ovan anförts yrkas 1. beslutar att lokalradion ges en i förhållande till självständig ställning, 2. beslutar att lokalradion organiseras i form av lokala bolag i enlighet med vad som i motionen anförts, 3. som sin mening uttalar att i avtalen mellan staten och lokalradiobolagen anges att lokalradion skall tillgodose medborgarnas behov av information, upplevelser, förströelse och underhållning, 4. beslutar att de regler i fråga om bl. a. opartiskhet och saklighet som gäller för skall iakttas av lokalradion, 5. godkänner de riktlinjer för lokalradions personella uppbyggnad som anges i motionen, 6. som sin mening uttalar att nuvarande principer för s. k. samhällsinformation i radio och television bibehålies, 7. hos regeringen hemställer om sådana tilläggsdirektiv till radioutredningen att denna även kan beakta frågan om reklam i radio och television. G. () PER () i Gäddvik (m) ()