ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY02541 · 1975-01-23 00:00:00 — av och om musikutbildningen i . I årets budgetproposition (bilaga 10, s. 105) anmäler utbildningsministern att en utbyggnad av musiklärarutbildningen är nödvändig och att ämnesutbildning i musik bör förläggas till . Utbildningsministern är inte beredd att nu närmare ange tidpunkten för utbildningens start. Vi delar utbildningsministerns uppfattning om att en utbyggnad av musiklärarutbildningen är nödvändig. Inte minst i har bristen på kompetenta musiklärare varit stor . Likaledes ansluter vi oss till departementschefens uppfattning att utbildning i musik bör ges i . Men det är bara en sida av saken. Enligt lärarutbildningskommitténs () betänkande Fortsatt reformering av lärarutbildningen (SOU 1972 s. 92-93) föreslår att ämnet musik i den framtida lärarutbildningen skall ingå i kombination med engelska, franska, tyska, biologi, kemi, matematik, historia och svenska. Förlägger man ämnesutbildning i musik till , innebär det således inte att hela frågan om musiklärarutbildningen blir löst. Det är ur den aspekten vi anser att kommer in i bilden. Förutsättningarna för att i anordna en komplett musiklärarutbildning med de av föreslagna ämneskombinationerna är synnerligen goda. Alla de av föreslagna ämnena vid sidan av musik finns företrädda vid . Härtill kommer att har den enda i som meddelar ämneslärarutbildning. För musikens vidkommande finns redan nu en musikteater i , och där bedrivs en rad andra musikverksamheter av betydelse för sammanhanget. Vi vill understryka att vi ser förslaget om ämnesutbildning i musik i som en första satsning för att bredda musi k verksamheten i . I den mån de som skall genomgå ämnesutbildning i musik i även skall studera ett andra ämne, vilket vi utgår från, bör dessa senare studier förläggas till och . Vidare är det enligt vår mening ingalunda uteslutet att det är motiverat med en ytterligare utbyggnad av musiklärarutbildningen och att en sådan förläggs till . Detta överensstämmer med de förslag som framförts från och med de äskanden som detta framfört om att dess humanistiska fakultet bör byggas ut med en professur i musikvetenskap. Med hänvisning till vad som anförts (är vi hemställa att hos regeringen anhåller att de i motionen anförda synpunkterna beaktas vid den fortsatta behandlingen av en utbyggd musiklärarutbildning i .
mot · FY02542 · 1975-01-23 00:00:00 — av i m. fl. om ökad skolundervisning rörande arbetsmarknaden och dess parter. Löntagarnas organisationer har i växande omfattning engagerats för att medverka i skolans information om den svenska arbetsmarknaden, dess parter och dess sätt att fungera. Det är i första hand en följd av att organisationerna själva målmedvetet engagerat sig för att få bättre kontakt med skolan, eleverna och lärarna. Insatserna gäller såväl högstadium sonVgymnasieskolan. förfogar LO och TCO över cirka 300 utbildade lokalt och regionalt verksamma informatörer. Denna utveckling överensstämmer väl med de intentioner som statsmakterna redovisat. Utbildningsministern har exempelvis understrukit betydelsen av att skolans kontakter med samhällslivet, däribland organisationerna, byggs ut och att den fria opinionsbildningen inom skolan främjas. Dessa intentioner och principiella ställningstaganden innefattar inte minst löntagarorganisationerna och deras strävan att ge barn och ungdom en verklighetsnära bild av arbetsmarknaden och arbetslivet. Även om betydande framsteg gjorts är bristerna i fråga om kontakter och initiativ alltjämt påtagliga. Delvis synes detta vara följden av att skolan för egen del inte tillräckligt starkt framhävt vikten av den utåtriktade kontakten med sammanslutningarna på arbetsmarknaden. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening uttalar 1. att undervisningen på högstadium och i gymnasiet om arbetsmarknaden och dess parter införs som en obligatorisk del i ämnet samhällskunskap, 2. att de lokala löntagarorganisationerna inkopplas vid planeringen av denna undervisning.
mot · FY02543 · 1975-01-23 00:00:00 — av m. fl. om inrättande vid av en professur i socialrätt. Både för utbildningen av jurister och socionomer och för socialrättslig forskning till nytta för lagstiftande och rättstillämpande myndigheter är det angeläget att det finns en professur i socialrätt vid . Utifrån den uppfattningen har motioner väckts i ärendet. har i sin behandling anslutit sig till motionärernas uppfattning men hänvisat till pågående utredningsarbete, närmast inom U 68. När önskemålet nu åter framförs är det mot bakgrunden att juridiska fakulteten i satt inrättandet av en socialrättsprofessur främst bland önskvärda högre forskartjänster och att U 68:s ställningstagande är känt. att beslutar att vid Lunds universitets juridiska fakultet inrätta en professur i ämnet socialrätt fr. o. m. /76. G. REGNÉLL (m) () ()
mot · FY02545 · 1975-01-23 00:00:00 — av fröken m. fl. om inrättande vid av en professur i genetik. har i sina äskanden högt prioriterat en professur i genetik. Tjänsten har även förts fram av UKÄ. I årets petita ger UKÄ en professur i genetik vid högsta prioritet inom den matematisk-naturvetenskapliga fakulteten. I budgetpropositionen finns den trots detta ej medtagen. Behovet av en professur i genetik har accentuerats i takt med den biologiska ämnesgruppens uppbyggnad vid . Genom de landvinningar som den genetiska forskningen gjort under har ämnet kommit att inta en allt centralare ställning inom biologin. Såväl den biologiska undervisningen som forskningen vid har blivit lidande på att företrädare för detta för den allmänna biologin och för samhället så viktiga ämnesområde ej är företrätt med fast lärostol vid . Genom samarbete med i har erforderliga lärarkrafter kunnat erhållas så att i kursplaner anbefalld undervisning kunnat genomföras, men svårigheterna att kunna klara denna med inlånad arbetskraft har blivit alltmer påtagliga. För den forskning som vid bedrivs inom botaniska, zoologiska samt mikrobiologiska områden är bristen på företrädare för detta väsentliga biologiska basämne än mer kännbar. Den professur som UKÄ nu äskar bör enligt petita omfatta allmän genetik utan speciellt angiven forskningsinriktning. Med hänsyn till den biologiska forskningens i övrigt stora bredd vid torde en snäv inriktning av professurens område ej vara önskvärd. Professuren är således avsedd att bilda ett naturligt komplement till övrig biologisk undervisning och forskning vid lärosätet. Med professuren skall vara förenad undervisningsskyldighet i allmän genetik, innebärande att dess innehavare skall vara väl meriterad i allmängenetiska frågeställningar samt ha biologisk grundutbildning. En sådan tjänst skulle kunna bidra till en angelägen förstärkning av undervisningen i medicinsk genetik. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till 1975/om inrättande av en professur i genetik vid . () ()
mot · FY02546 · 1975-01-22 00:00:00 — av om språkvården i undervisningen. Det är med djup oro som man konstaterar att många av dagens ungdomar - även relativt välutbildade sådana - misshandlar det svenska språket i vad avser såväl dess stavning som dess behandling i tal och skrift. Detta måste bl. a. bero på att man i undervisningen inte längre "nöter in de grundläggande färdigheterna på detta område och att elevernas felaktigheter inte rättas i samma utsträckning som . Intressant är att konstatera att språkets roll uppmärksammas i årets budgetproposition i bilaga 10 (), där föredraganden framhåller (s. 265) att bland de samhällsföreteelser som det är angeläget att få belysta genom forskningsinsatser hör bl. a. frågorna om "kommunikation i samhället och då särskilt språkets roll dels som kommunikationsförmedlare, dels som klassgräns. Förslagets innebörd synes mig dock något oklar. Det kan måhända vara av intresse att bedriva forskning beträffande språkets roll som kommuniksationsförmedlare i den mån man ifrågasätter denna. Beträffande språkets roll som klassgräns i ett samhälle där klasser numera endast förekommer som slagord under valrörelser och glädjande nog även där mer och mer sparsamt - synes mig forskning inte vara speciellt välmotiverad. Avsikten får definitivt inte vara att i missriktad jämlikhetsiver söka nå fram till anpassning av lärarnas språk till språkbruket bland vissa elever. Skolans undervisning måste i stället inriktas på att bibringa eleverna ett talspråk som står i rimlig relation till det skrivna och som ger dem förmånen att kunna tala vårdat. Det är möjligt att en och annan lärare - liksom en och annan förälder - framstår som tjatig och något av ett "plågoris, när vederbörande söker rätta felaktigheter i de ungas tal, men det är inget tvivel om att de därvid utför en kulturgärning av betydande mått. Med hänvisning till vad anförts hemställer jag att ger regeringen till känna det ökade behovet av språkvård inom undervisningen.
mot · FY02547 · 1975-01-23 00:00:00 — om vidgad rätt till statsbidrag för tjänster som invandrarkonsulent. I kommuner med många invandrare har ofta skolledningen förstärkts med en person som särskilt skall leda och samordna stödundervisningen åt icke-svenskspråkiga elever. Ofta kallas vederbörande invandrarkonsulent eller liknande. I regel är denne lärare och fullgör ofta en viss del av en lärartjänste, under det att övrig tid ägnas åt samordning av stödundervisning, kontakt med lärare, elever och målsmän, anskaffande av undervisningsmateriel m. m. Invandrarkonsulenten har i regel full lärarlön jämte ett visst arvode. Statsbidrag utgår endast till den del som omfattar direkt lärartjänst. Genom kommunreformen har bildats så stora kommuner att man torde ha största nyttan av konsulenter knutna till den kommunala skolledningen. Konsulentens arbetsinsats kan lätt regleras i förhållande till antalet invandrarbarn genom det antal veckotimmar konsulenten skall undervisa. Invandrarkonsulenterna fyller en viktig och nödvändig uppgift, och det kan därför inte anses rimligt att statsbidrag ej utgår. Statsbidrag bör utgå dels för den del av lärartjänsten som ej består av undervisning, dels för det extra arvode som utgår. avslog en liknande motion, 1974:767, med hänvisning till den pågående . Enligt min uppfattning är behovet av föreslagen ändring i statsbidragssystemet så stort, att det ej finns anledning att vänta. 1 detta sammanhang finns anledning påpeka att - efter förslag i proposition nr 99 och UbU nr 30 - riksdag vidtog en likartad ändring av statsbidragsbestämmelserna som denna motion föreslår. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär ändring av statsbidragsbestämmelserna från i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · FY02548 · 1975-01-23 00:00:00 — av i om huvudlärartjänster för invandrarundervisning. I skolstadgans 15 kap. 48-49 §§ fastställs reglerna för inrättande av tjänster som huvudlärare inom . Inom rektors arbetsområde skall på L-M-stadierna finnas en huvudlärare för varje fullt fyrtal klasser, på H-stadiet en huvudlärare för varje ämne med vissa undantag. Tjänst som huvudlärare kan dock ej inrättas för undervisning eller ämnen som är särskilt avsedda för invandrare. Enligt skolstadgan 15 kap. 54 § åligger det huvudlärare att närmast under ämneskonferensen sköta den pedagogiska planeringen, lämna övriga lärare råd och anvisningar, främja lärares fortbildning samt handleda mindre erfarna lärare. Många lärare, som har hand om undervisningen i hemspråken av invandrare från icke-nordiska länder, saknar lärarutbildning eller har en otillräcklig sådan. 1 regel är dessa lärare också ofta relativt främmande för den svenska skolan. Detta medför att dessa lärare är i stort behov av det stöd och den ledning som en huvudlärare kan ge. Ett införande av skulle också bidra till att avlasta skolledningen från en del av det extra arbete som invandrarundervisningen medför. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag om inrättande av huvudlärartjänster för invandrarundervisningen i .
mot · FY0255 · 1975-01-10 00:00:00 — av och om ökat statsbidrag till kollektivtrafik. har undersökt möjligheterna att reducera biltrafiken i de centrala delarna och därmed satsningarna på vägbyggandets område inom kommunen genom att i stället satsa på bättre och effektivare kollektivtrafiksystem. Man har därvid bl. a. beslutat att i - i vart fall - bibehålla och förbättra nuvarande spårvägstrafiken och dessutom komplettera denna med bussar. Investeringar i nya anläggningar för förbättrad framkomlighet för kollektivtrafiken beräknas uppgå till 60 å . Betydande belopp har för övrigt redan anvisats för detta ändamål. För vidkommande har statsmakterna utfärdat särskilda bestämmelser för statsbidrag till tunnelbanor, innebärande att banvall, tunnlar m. m. jämställs med vägbyggnader och grundar en rätt till 95 96 statsbidrag. har däremot bara erhållit statsbidrag till en spårvägslinje enligt detta bidragssystem, och ytterligare bidrag torde endast kunna påräknas för utbyggnad av denna linje. Vid diskussioner som förts med har det emellertid visat sig att detta statsbidrag riskeras om enstaka plankorsningar införs i trafiksystemet och att fortsatt utbyggnad i måste förläggas till tunnel. Kommunstyrelsen i har därför gjort det konstaterandet, att bestämmelserna för statsbidrag för tunnelbanor knappast är ägnade att befordra en lämplig tillbyggnad av kollektivtrafiken i , där de terrängmässiga betingelserna är så helt annorlunda än i Stockholm.Det synes inte finnas någon anledning för statsmakterna att speciellt prioritera tunnelbanor i förhållande till väl fungerande spårvägssystem. Detta i sin tur borde leda till att beslut om ett bibehållande av spårvägssystemet borde resultera i en omprövning av statsbidragsreglerna, i syfte att göra statligt stöd till en förbättrad spårvägstrafik i liksom i möjligt. torde annars sakna möjlighet att med nuvarande tolkning av tunnelbanebidragsförordningen ge statsbidrag åt spårvägar. Det synes emellertid också finnas anledning att i samband med ovan begärd utredning undersöka, huruvida inte statsbidrag även borde utgå för anläggningar som utnyttjas för busstrafik. har hos Kungl. hemställt om utvidgade direktiv för kommittén för utredning om kollektivtrafik i tätorter (KOLT), i syfte att möjliggöra för utredningen att förutsättningslöst granska frågan om statliga bidrag till den kollektiva trafiken m. m., men några tilläggsdirektiv synes härom ännu ej ha utfärdats. Under hänvisning till vad ovan anförts hemställes att hos regeringen anhåller om utredning och förslag beträffande statsbidrag till investeringar för förbättrad spårvägstrafik i och liksom till andra investeringar för att främja kollektivtrafik i övrigt.
mot · FY02551 · 1975-01-22 00:00:00 — av m. fl. om interkommunalt bidrag till statsbidragsberättigad skola med riksrekrytering. Kommuner som tar emot utifrån kommande elever till sina skolor har i vissa fall rätt att uppbära ersättning från elevernas kyrkobokföringskommuner. Ersättningen s. k. interkommunal ersättning, regleras genom skollagen 46 § 1 mom. Länsskolnämnderna fastställer ersättningens storlek efter av regeringen utfärdade anvisningar (den senaste SFS 1974:672). Beloppets storlek, vilket justeras, är så beräknat att de merkostnader som mottagarkommunen ådrager sig genom att bereda plats för elev från annan kommun täcks. F. n. uppgår detta belopp till mellan I 880 och . per elev och läsår. Skillnaderna beror dels på att landet är indelat i olika zoner, dels på att differentiering sker efter årskurs och studielinje. I den interkommunala ersättningen, som den regleras i skollagen, ingår ej ersättning för fria skolmåltider och fria läroböcker. Interkommunal ersättning betalas huvudsakligen från kommun utan gymnasieskola till kommun med gymnasieskola och till vars upptagningsområde elevens hemkommun hör. Vissa skolor rekryterar huvuddelen av sina elever från annan kommun än den i vilken skolan är belägen. Detta gäller bl. a. de tre riksinternatskolorna i och jämte Lundsbergs skola, Restenässkolan och Fjellstedtska skolan i . För vissa elever i dessa skolor betalar deras hemkommun interkommunal ersättning, för andra inte. Riksinternaten har i en gemensam skrivelse anhållit om departementschefens medverkan till att interkommunal ersättning kan garanteras alla av intagningsnämnden intagna elever vid riksinternatskolorna. , som yttrat sig med anledning av skrivelsen, framhöll att en möjlig orsak till vissa kommuners obenägenhet att betala kan bero på osäkerhet om huruvida intagna elever varit att hänföra till någon av grupperna glesbygds- eller miljöbyteselever. Departementschefen är enligt budgetpropositionen inte beredd att vidtaga åtgärder för att garantera interkommunalt bidrag för intagna elever. Vi finner detta beklagligt då den nuvarande situationen medverkar såväl till orättvisa i vad gäller uttaget av elevavgifter (ca . brutto) som till svårigheter för dessa skolor att upprätthålla en tillfredsställande rekrytering. Departementschefen anför i årets budgetproposition att riksinternatskolorna fyller ett behov i det svenska skolväsendet. Detsamma gäller tvivelsutan även de övriga förut nämnda statsbidragsberättigade skolorna. En rimlig lösning måste vara att sådana skolor som uppbär statsbidrag för sin verksamhet också skall vara berättigade till interkommunal ersättning. Jämförelse kan göras med övriga privatskolor för vilka gäller att statsbidrag inte utgår till skola för vilken kommunen avvecklar det kommunala bidraget. Här är de två bidragsformerna nära knutna till varandra. Vi anser att så också bör vara fallet för de riksrekryterande skolorna. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om sådan ändring av skollagen att interkommunal ersättning utgår förutom till kommun också till statsbidragsberättigad skola med riksrekrytering. . NISSER (m) () ()
mot · FY02554 · 1975-01-22 00:00:00 — om tidigareläggning av vägbygget Brottby-Rösa, m. m. En positiv sysselsättningsutveckling i Norrtäljeområdet måste ses som en av de viktigaste förutsättningarna för att åstadkomma en balanserad utveckling i som helhet. Detta är bakgrunden till den satsning som gjorts från för att utveckla hamn, liksom det intresse som i övrigt visar för Norrtäljeområdet. Skall en önskvärd utveckling av området kring och kommun i övrigt bli möjlig är dock goda kommunikationer en viktig förutsättning. Den tidigareläggning av vägbygget som skett måste därför hälsas med den största tillfredsställelse, och det är självfallet nödvändigt att medel ställs till förfogande så att vägbygget utan avbrott kan fortsätta efter det att de nu över AMS anvisade 10 milj. kr. Likaså är det glädjande att en viss tidigareläggning av vägsträckningen , också det genom AMS-insatser, har kunnat ske. När dessa vägsträckningar färdigställts kommer dock vägsträckningen Brottby-Rösa att kvarstå som en flaskhals. Denna sträcka är enligt flerårsplan inte avsedd att påbörjas och färdigställas efter 1982. Därigenom kommer trafikföringen till och fortfarande att vara problematisk och utbytet av redan gjorda investeringar lågt. Med hänsyn till de näringspolitiska målsättningarna som finns för Norrtäljeområdet är det angeläget att också vägsträckningen Brottby-Rösa tidigareläggs, så att det kan sättas i gång 1976 eller allra . Därigenom borde ett färdigställande bli möjligt. Med stöd av vad som här anförts hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om en tidigareläggning av vägbygget Brottby-Rösa och om nödvändigheten av att medel ställs till förfogande för färdigställande av vägsträckorna och .
mot · FY02555 · 1975-01-01 00:00:00 — av i m. fl. om fördelningen av väganslagen. Väganslaget uppdelas i anslag till drift (underhåll) och anslag till nybyggnad av vägar. Gentemot denna uppdelning finns i princip inget att invända. Emellertid utgör tillämpningen vid dispositionen av de olika anslagen vissa olägenheter. Så är t. ex. fallet vid mindre anläggnings- och underhållsarbeten för vissa vägar. Flertalet förbättringar av befintliga vägar, exempelvis dosering och uträtning av kurvor, förutsätter ofta nysträckning av väg i mindre omfattning. Skälen härtill kan vara dels för att öka farbarheten och trafiksäkerheten, dels ibland av rent arbetstekniska skäl. Enligt nu tillämpad praxis måste en strikt uppdelning av underhåll och nybyggnad ske. Detta förhållande leder till att arbeten på en och samma vägsträckning anslagstekniskt får karaktären av två arbetsföretag, nämligen ett underhållsföretag och ett nybyggnadsföretag. Vidare förkommer det vid projektering av underhållsarbeten att man av anslagstekniska skäl undviker en i och för sig befogad mindre nysträckning av väg. På så vis kan hela arbetsföretaget rymmas inom underhållsanslaget. Detta förhållande är otillfredsställande. Då det gäller arbeten på sekundär- och tertiärvägnätet är ofta "nybyggnadsdelen mycket liten, varför den ovan nämnda uppdelningen i två arbetsföretag synes obefogad. Enligt vår mening bör en viss procent av kostnaden för underhåll av väg få användas för anläggning av ny väg inom ett och samma arbetsföretag. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till ändrade regler för dispositionen av väganslag i enlighet med vad som i motionen anförts. L. () i () . NISSER (m)
mot · FY02556 · 1975-01-22 00:00:00 — av herrar i och i om undervisning i samband med körkortsutbildningen i förstahjälpsåtgärder vid trafikolycksfall. dör i vårt land ca 1 000 personer på grund av trafikolyckor. Undersökningar har visat såväl här som i utlandet att av de skadade skulle ha överlevt om de fått ett riktigt omhändertagande på olycksplatsen och under ambulanstransporten till sjukhus. Utbildningen av ambulanspersonal har väsentligt förbättrats genom vårdyrkeskurser och sjukhuspraktik. Denna utbildning borde utökas, så att ambulanspersonal får sjuksköterskekompetens, vilket aktualiserats i bland annat . Omhändertagande av skadade på olycksplatsen ställer krav på den som skall lämna första hjälp. Bland annat Svenska röda korset utbildar ca 100 000 personer i "första hjälp. I skolorna förekommer sådan undervisning liksom vid de militära förbanden. är dock flertalet utan kunskap om första hjälp, t. ex. metoden att stilla en blödning eller motverka en chock. I de flesta fall finns inte heller någon förbandsutrustning med i fordonen. Alla tillgängliga åtgärder måste sättas in för att öka trafiksäkerheten men även förhindra verkningarna av inträffade olyckor. Vid körkortsutbildning bör sålunda finnas obligatorisk undervisning i förstahjälpsåtgärder vid trafikolycksfall. Särskilda bestämmelser bör också finnas i vägtrafikförordningen om obligatoriskt innehav av förbandslåda i bil. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär utredning och förslag om obligatorisk undervisning i samband med körkortsutbildningen i förstahjälpsåtgärder vid trafikolycksfall samt om obligatoriskt innehav av förbandslåda i bil.