mot · FY021587 · 1975-01-27 00:00:00 — om den svenska livsmedelsproduktionen. har framför allt enskilda forskare framhållit att den globala livsmedelsförsörjningen är ett ständigt växande problem sorn måste tacklas med beslutsamhet och energi. Först har problemkomplexet fått den centrala ställning i den internationella politiska debatten som det borde ha haft. Situationen kan schematiskt beskrivas enligt följande. Den globalt sett viktigaste folksjukdomen är undernäring. Den totala årliga produktionen i världen av spannmål människans viktigaste föda är ca 1 200 megaton. Detta motsvarar, utslaget på jordens hela befolkning, och 59 gr protein per individ och dygn. Detta är tillräckligt för en god försörjning. Härav följer att avskaffandet av världssvälten är ett fördelnings- och distributionsproblem. Världens folkmängd är under stark tillväxt. Detta innebär dels att all brukningsbar mark måste disponeras för livsmedelsproduktion, dels att denna produktion måste få en så effektiv och rationell utformning som möjligt. Inom i-länderna, den rika delen av världen, är tillgången på olika livsmedel mycket stor i icke ringa utsträckning så stor att den resulterat i olämpliga kostvanor och lett till en annan typ av folksjukdomar. Vårt land är ett av världens allra rikaste länder oavsett hur man mäter rikedom. produktion av spannmål uppgick till uppskattningsvis 6 megaton. Detta motsvarar av värlsproduktionen, vilket bör jämföras med att folkmängden är av världens. Till spannmålen kommer en betydande produktion av potatis, sockerbetor och oljeväxter. Det motsvarar sammanlagt en produktion av något under per invånare och dag. Siffran bör jämföras med att det genomsnittliga energibehovet för människor som lever i de nordiska ländernas klimatiska och framför allt högt industriellt utvecklade förhållanden uppgår till ungefär (vartill kommer protein). I ovannämnda produktionssiffror ingår ej de betydande energimängder som representeras av hö, oljekakor, kli och halm. Det bör vidare påpekas att den genomsnittliga förbrukningen i vårt land uppgår till energi och protein , mätt i detaljhandelsledet. De ovan redovisade omständigheterna och siffrorna kan diskuteras i vissa detaljer. 1 allt väsentligt är de emellertid oavvisliga. underlaget för vårt mera långsiktiga ställningstagande i vissa viktiga frågor som berör dels vår jordbrukspolitik, dels vårt internationella ansvar. har vårt spannmålsöverskott detta år och våra möjligheter att hjälpa hungerdrabbade områden runt om i världen varit föremål för intensiv kampanj och ingående diskussion. Till en del har diskussionerna präglats av bristande kunskaper om de faktiska förhållandena. Detta kan lämnas därhän; viktigare är att debatten visat att en majoritet av folket kommit till klarhet om att vi, i vår på många olika sätt gynnade tillvaro, icke kan leva vidare i överflöd utan hänsynstagande till livsvillkoren i de fattiga länderna. Denna tydliga, moraliskt betingade medvetenhet måste givetvis hälsas med tillfredsställelse. Den stora skillnaden mellan vår produktion av kalorier inom växtodlingen och våra möjligheter att genomföra en motsvarande export till världens underskottsområden hänger samman med att spannmål och annan växtproduktion i så hög grad nyttjas i produktion av animalielivsmedel. Animalierna är viktiga med hänsyn till behovet av protein, men det är just inom detta område som en oförsvarbar lyxkonsumtion växer fram. Här kan den nuvarande svenska produktionen av fläsk (med motsvarigheter i de nordiska grannländerna och t. ex. ) nyttjas som ett exempel. Den svenska skörden av korn uppgick till ca 2,4 megaton. Detta motsvarar och protein per invånare och dygn eller helt enkelt vad de svenska medborgarna behöver för att kunna leva vidare. Men huvudparten av den svenska kornskörden går vidare till svinaveln och omvandlas till svinkött och fläsk. Omvandlingsproceduren måste beskrivas som ytterligt kostsam. Uppskattningsvis 89 tiondelar av kornets energi- och proteinvärde går förlorade. Det är uppenbart att vi härigenom allvarligt försummar våra möjligheter att bidraga till en genomtänkt fördelning av jordens livsmedelsproducerande möjligheter. Våra tankegångar kring dessa problem skulle kunna utvecklas genom en hel serie kritiska kommentarer, illustrerade med beräkningar och siffror som inte kan avvisas. Det vore emellertid orimligt av oss att ta upp dem i en motion och därmed göra den nära nog oöverskådlig till innehåll och syfte. Det för oss mest angelägna är att inom vederbörande utskott och i kammaren initiera en diskussion av såvitt vi kan förstå utomordentligt stor betydelse. Frågan bör därefter lämpligen övervägas i den sittande jordbruksutredningen, och det torde vara ofrånkomligt att behandla den i ett nordiskt perspektiv. Under hänvisning till vad ovan anförts får vi hemställa att beslutar att hos regeringen begära prövning genom pågående jordbruksutredning eller på annat sätt av frågan om den svenska livsmedelsproduktionens långsiktiga utformning med hänsyn till det globala livsmedelsbehovet. P. O. () BF.NGT SJÖNFiLL (c) GOTAB 75 8815 S 1975