mot · FY021602 · 1975-01-27 00:00:00 — av herrar i och i om stöd åt nedläggningshotade närbutiker. har en omfattande butiksnedläggelse ägt rum i vårt samhälle. Även kommer sannolikt ytterligare ett stort antal butiker att läggas ned, främst beroende på stormarknadernas och citybutikernas expansion. Denna utveckling undergräver möjligheterna för mindre och medelstora butiker att fortsätta sin verksamhet. a. livsmedelslagen ställer stora krav på lokaler och utrustning, vilket medför att butiker med låga omsättningar har svårt att bl. a. klara de investeringar som är nödvändiga för att kunna fortsätta verksamheten. Denna utveckling inom dagligvaruhandelns område skapar svåra problem för stora konsumentgrupper i vårt samhälle, i både glesbygd och tätort. Främst drabbas barnfamiljer, pensionärer och rörelsehindrade. Det är väsentligt att i detta sammanhang observera att det är en mindre grupp av konsumenter som styr utvecklingen. Om av kundunderlaget försvinner för en butiksinnehavare har denne svårt att upprätthålla servicen. Om servicen försämras försvinner ytterligare kunder och butiken är direkt nedläggningshotad. Stor tveksamhet tycks också föreligga huruvida stormarknader och de stora citybutikerna ur service- och prishänseende verkligen gynnar konsumenterna i stort. framhåller i sitt betänkande: Det är outrett i vad mån självbetjäningssystemet verkligen medfört lägre priser för konsumenterna. från företagens synpunkt framstår införandet av självbetjäning som ett sätt att spara kostnader för arbetskraft. Eftersom emellertid självbetjäningsformen för med sig ökade investeringar, har företagen i sina kalkyler måst väga ökade kostnader för kapitalet mot de minskade kostnaderna för arbetskraften. Den eventuella totala kostnadsbesparing som blivit följden av denna sammanvägning har företagen kunnat använda till att öka sin vinst eller sänka priserna. Att sätta ett värde på det arbete som konsumenten utför när hon på egen hand plockar ihop varorna i butiken är emellertid mycket vanskligt. För en handikappad kan arbetet framstå som mycket betungande. Andra konsumenter kan emellertid som antytts se det som en fördel att få betjäna sig själva. Det är sålunda knappast möjligt att generellt räkna ut vilken vinst självbetjäningssystemet medfört för konsumenterna. Den konsument som sätter ett högt värde på sitt arbete finner sig kanske ha gjort en förlust, medan den konsument som upplever det som en fördel att betjäna sig själv har vunnit även om priset förblivit oförändrat. Frågan huruvida en rationalisering i egentlig bemärkelse föreligger eller inte torde därför inte heller gå att besvara generellt. Resonemanget torde också vara principiellt tillämpligt på frågan om koncentration av butiksstrukturen med eventuella stordriftsfördelar m. m. å ena sidan och nackdelar av längre gångavstånd mellan vissa bostäder och närmaste dagligvarubutik å andra sidan. För att konsumenterna även skall få tillgång till en god närservice i vad avser inköp av sina dagligvaror, är det därför väsentligt att man från samhällets sida på olika sätt medverkar till att främja en butiksstruktur som underlättar detta syfte. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen anhåller om utredning och förslag till erforderliga stödåtgärder avseende nedläggningshotade närbutiker i enlighet med vad som anförts i motionen.