mot · FY02537 · 1975-01-23 00:00:00 — om ökat stöd till forskningen rörande reumatiska sjukdomar. De reumatiska sjukdomarna dominerar bland kroppssjukdomarna i , och gruppen leder klart bland de invalidiserande sjukdomarna. Utmärkande symtom är oftast smärtförnimmelser från muskulatur och leder samt nedsatt rörlighet. Härtill kommer ofta sjukdomsyttringar från olika inre organ, t. ex. hjärta och njurar. Antalet reumatiker i beräknas vara cirka 250 000 personer, varav cirka 50 000 är invalidiserade i olika grader och cirka 30 000 är i behov av sjukvård Barnreumatikerna i åldrarna beräknas vara 68 per 100 000 barn i de aktuella åldersgrupperna, 100150 nya fall av barnreumatism registreras . av personer med reumatoid arthrit är kvinnor. Samma könsfördelning gäller för barnreumatismen. Dessutom tillkommer stora grupper med utnötningsreumatism. Reumatiska sjukdomar beräknas vara huvudorsaken till cirka 16 miljoner sjukdagar . Totala antalet förtidspensionerade p. g. a. reumatiska sjukdomar beräknas vara cirka 49 800 personer, varav cirka 20 300 kvinnor. Sjuk- och behandlingskostnader, arbetsbortfall, pensioner etc., som de reumatiska sjukdomarna medför, drar . Enligt WHO:s beräkningar är minimibehovet av vårdplatser 150200 per 1 miljon innevånare, dvs. för vårt land cirka 1 600 vårdplatser. Enligt plan Planering av reumatologisk vård 1970 bör gälla: att samtliga regionsjukhus skall ha reumatologiska kliniker, att reumatologisk specialkunskap på länsplanet skall tillgodoses inom invärtesmedicinska klinikens ram, att vården av reumatisk sjuka byggs ut. I finns emellertid sammanlagt endast 737 vårdplatser plus 6 dagvårdsplatser inom sex (6) landsting, vid samt vid mot reumatism sjukhus i , och Spenshult. Dispensärer finns på 11 orter i landet. Barnreumatologklinik med 18 platser finns i . 13 län saknar helt vårdplatser och/eller dispensärer. Förutom det fysiska och psykiska lidande som de reumatiska sjukdomarna åsamkar den enskilde är dessa, vilket framgår av ovanstående siffror, även ur samhällsekonomiska aspekter synnerligen dyrbara sjukdomar. Anslagen till forskning om reumatiska sjukdomar är begränsade, speciellt om man beaktar sjukdomarnas konsekvenser för den enskilde och för samhället i sin helhet. fördelar till medicinsk forskning, varav går till forskning om reumatiska sjukdomar. Ett visst stöd till reumatikerforskning, främst klinisk sådan, erhålls genom statliga anslag till landstingens utbildningskliniker och till statliga utbildningsanstalter. Därtill kommer del i de som läkemedelsindustrin anslår till forskning samt de som privata fonder lämnar till olika medicinska forskningsområden. Uppskattningsvis används av dessa anslag till forskning om reumatiska sjukdomar. Resurserna för forskning och utbildning inom reumatikervården måste bedömas som helt otillräckliga, liksom tillgången på vårdplatser och dispensärer. Utbildningskapaciteten har ett klart samband med tilldelade resurser för forskningsändamål. Visserligen har fakultetsberedningen för inte så länge sedan bedömt att behovet av såväl grund- som vidareutbildning tillgodoses på ett tillfredsställande sätt på det aktuella området, men denna bedömning kan inte anses vara relevant med hänsyn till de krav på adekvat vård och behandling den enskilde har rätt att ställa och de samhällsekonomiska konsekvenser de reumatiska sjukdomarna medför. Ett betydligt utökat forskningsstöd samt en mer målinriktad och samordnad forskning om reumatiska sjukdomar måste ur alla aspekter bedömas som mycket angelägna. Ett ökat forskningsstöd är dessutom en förutsättning för ändamålsenlig vård och behandling. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen utreder frågan om ett ökat stöd till forskning rörande reumatiska sjukdomar.