mot · FY021985 · 1975-04-01 00:00:00 — av i m. fl. med anledning av propositionen 1975:52 med förslag till lag om tillfällig handel. Propositionen innebär i huvudsak ett totalförbud mot tillfällig försäljning som handelsform. Undantagna är endast vissa områden, bl. a. livsmedel och böcker samt försäljning anordnad som underordnat led i annan verksamhet. Den lågpriskanal som den tillfälliga handeln varit på områden som skor, textilier m. fl. Tillståndstvång införs och det framgår helt klart av såväl föreslagen lagtext som föredragandens uttalanden i propositionen att tillstånd normalt inte skall ges. Förslaget innebär en betydande inskränkning i den fria konkurrensen. Konsumenter som tidigare kunnat få tillgång till varor till väsentligt lägre priser än normalt mister nu denna möjlighet. Konkurrensen försvagas genom att denna lågpriskanal försvinner. Möjligheten för nytillkomna företagare att börja sin verksamhet genom tillfällig försäljning som kräver förhållandevis begränsat kapital försvinner. Därmed minskar också möjligheterna att få fram nya och för konsumenterna ibland fördelaktiga försäljningsformer. Det framgår av handlingarna i ärendet att flera nu etablerade företag med delvis bevarad lågprisprofil startat genom sådan försäljning som föreslås förbjuden. Kritiken mot de hittillsvarande förhållandena har delvis varit berättigad. Inom den tillfälliga handeln har förekommit inslag som från konsumentsynpunkt inte är acceptabla. Dit hör svårigheter att få rättelse vid reklamationer på grund av felaktiga varor, överdrivna reklampåståenden m. m. Dessa och andra påstådda missförhållanden kan man, som konsumentombudsmannen och påtalat, dock komma till rätta med utan att behöva tillgripa ett totalförbud mot hela handelsformen. Redan ett obligatoriskt registreringsförfarande skulle kunna undanröja en hel del av de problem som är en följd av handelns tillfälliga karaktär. Kritiken mot den tillfälliga försäljningen har främst kommit från konkurrenthåll. Det är naturligt att man där upplevt konkurrensen som besvärande, men detta kan inte få tas till intäkt för långtgående ingripanen. Att konkurrensen upplevs som besvärande tyder tvärtom ibland på att den är effektiv och fyller en funktion för kunderna. Det är inte möjligt att hävda att utövarna av handelsformen i väsentlig omfattning bedrar sina kunder, vilket ibland antytts. I annat fall skulle det självfallet inte vara möjligt att fortsättningsvis bedriva hanteringen i den omfattning som är fallet och som också, , åberopas som ett skäl mot att tillåta tillfällig handel. Flertalet kunder synes vara nöjda med de varor som de kan köpa i den tillfälliga handeln till i regel synnerligen låga priser. Det kan inte heller anses tillfredsställande att skötsamma utövare skall drabbas av förbud till följd av att andra misskött sig. Det förtjänar att påpekas vad KO anför om varifrån klagomålen kommer: Det kan vara signifikativt att anmälningar till KO riktade mot tillfällighetshandel främst kommer från branschorganisationer och företag och endast i begränsad utsträckning från konsumenter. KO anför vidare KO har varken på grundval av egna erfarenheter eller det material som presenterats i PM.n blivit övertygad om att tillfällighetshandeln är förenad med så negativa effekter från konsumentsynpunkt att det finns skäl att nu generellt begränsa den. Det är inte tillfällighetshandeln i sig som bör begränsas utan den tillfällighetshandel som inte sköts på ett från konsumentsynpunkt tillfredsställande sätt. Över huvud taget måste konstateras vilka svaga grunder som påvisats för det aktuella förbudet. Inte ens från konkurrenthåll har man i nämnvärd utsträckning kunnat dokumentera påstådda missförhållanden. De effekter den tillfälliga handeln sägs ha på den fasta handelns strukturutveckling är väsentligen obestyrkta. Det kan heller inte utan vidare vara så att det ses som en nackdel om viss handel utsätts för besvärande konkurrens. NO framhåller i sitt yttrande angående tillfällig handel att strukturen inom detaljhandeln med konfektion, textilier och skor kännetecknas av en mångfald små butiker med låg omsättning för vilka hyra och löner utgör de dominerande kostnadsposterna. NO menar att det inte kan vara riktigt att avskärma sådan fackhandel från konkurrens då detta skulle medföra att kostnadsstrukturen inom dessa branscher konserverades med därav följande ofrånkomliga verkningar på prisbildningen. Så gott som all motivering för och diskussion kring det föreslagna förbudet har gällt inomhusförsäljning i förhyrda lokaler. Syftet i detta sammanhang har också närmast varit att komma till rätta med problem i samband med denna typ av försäljning. Det förtjänar dock påpekas att lagen med föreslagen utformning också kommer att innebära förbud mot direktförsäljning till konsument i den mån den inte omfattas av undantagen. Innebörden av den synnerligen restriktiva tillståndsgivningen blir att den direktförsäljning för vilken krävts tillstånd nu kommer att förbjudas. har tillstånd normalt beviljats medan nu föreslås att i normalfallet tillstånd inte skall ges. Detta drabbar när det gäller flertalet varor dem som sysslar med direktförsäljning av andra än egentillverkade varor. Skäl för restriktioner mot direktförsäljning i hemmen kan anföras. Dessa skäl synes i många fall även vara starkare än när det gäller ingripanden mot tillfällig försäljning i övrigt. Det framstår dock som anmärkningsvärt att i detta sammanhang, som väsentligen handlar om försäljning i förhyrda lokaler och dylikt, även införa bestämmelser som reglerar direktförsäljningen i övrigt. Frågan om direktförsäljningen prövas i sin helhet av hemförsäljningskommittén som väntas framlägga förslag. Det synes rimligt att man i det sammanhanget prövar direktförsäljningen i sin helhet. Sammanfattningsvis vill vi anföra att vi inte finner de anförda skälen för förbud mot stora delar av den tillfälliga handeln övertygande. 1 stället borde framläggas ett förslag som inte förbjuder men reglerar handelsformen så att påvisade missförhållanden undanröjes. Därigenom kan man ta till vara dess konkurrensstimulerande fördelar och bevara en för många konsumenter värdefull lågpriskanal. Med hänvisning till ovanstående hemställes att 1. avslår propositionen 1975:52, 2. begär att regeringen lägger fram förslag om reglering av tillfällig handel på sätt som tillvaratar konsumentintresset utan att därför innebära förbud mot sådan handel. GOTAB 75 9243 S 1975