mot · FY021949 · 1975-04-01 00:00:00 — med anledning av propositionen 1975:25 angående riktlinjer för älgvården. I propositionen 1975:25 angående förslag om riktlinjer rörande älgvården behandlas bl. a. frågan om inrättande och sammansättning av länsälgnämnder. Systemet med länsälgnämnd, knuten till , har provats i samband med försöksverksamheten i . 1 propositionen föreslås att länsälgnämnd skall bestå av representanter för bl. a. jägarna, de areella näringarna och trafikteknisk expertis. I annan motion har yrkats att länsjaktvårdskonsulenten skall vara sekreterare i länsälgnämnden och föredragande i då licensgivning och övriga älgvårdsfrågor behandlas. Välgrundade motiv för detta har redovisats, och enligt min mening är det närmast en självklarhet att länets jaktvårdstjänsteman skall vara föredragande tjänsteman då behandlar olika frågor på jaktens och jaktvårdens område. Enligt min uppfattning bör emellertid i länsälgnämnden även ingå viltbiologisk expertis. Härvid skulle länsälgnämndens arbete med beräkningar rörande erforderlig årlig avskjutning av älgstammen underlättas. Av särskild vikt är frågan om fördelningen mellan vuxna djur och kalvar respektive mellan hondjur och handjur vid beskattning av älgstammen. Viltbiologisk expertis kan härvidlag bidra med värdefull sakkunskap såväl då man önskar öka en älgstams numerär som då det av olika skäl är angeläget att bibehålla en nivå eller nedbringa älgstammen inom ett visst område. All reglering av en älgstam bör ske utifrån biologiska grunder där fördelning mellan kön och ålder har en avgörande betydelse. Ett värdefullt samspel mellan exempelvis krav om viss avskjutning utifrån trafiksäkerhetssynpunkter och biologiskt riktig avskjutning måste åstadkommas inom länsälgnämndens ram. Vid genomförandet av älgstammens beskattning - älgjakten - bör frågan om jakttidens längd ägnas särskild uppmärksamhet. Härvid bör en urvalsinriktad avskjutning utan tidspress, liksom jägarnas berättigade krav om viss möjlighet att tidsmässigt planera jakten över relativt . Likaså bör jakten anpassas så att andra "intressenter" i våra skogar inte behöver uppleva älgjakten såsom en konkurrens om naturen som rekreationsområde eller inskränkning i näringsutövning. En längre jakttid talar för att en gemensam anpassning är lättare att genomföra mellan olika intressenter än då en kortare jakttid tillämpas. Denna uppfattning har framförts i remissvar från bl. a. domänverkets sida. Som exempel bör framhållas att en längre jakttid ger jägarna större möjlighet att planera sina jaktdagar så att dessa inte behöver sammanfalla med andra aktiviteter i skogen. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att viltbiologisk expertis skall ingå i länsälgnämnderna, 2. att jakttidens början fastställs av regeringen och att jakttidens längd för licens om en eller två älgar skall utgöra minst men att skall äga rätt att generellt besluta om förlängd jakttid för områden vilkas licens omfattar tre eller flera djur samt även i övriga fall där omständigheterna så motiverar, 3. att i den händelse beslutar om reglerad älgjakt i enlighet med propositionens förslag om samordnad älgjakt, i form av dels licensjakt i kombination med s. k. generella licenser för vissa jaktområden eller fastigheter, de s. k. generella licenserna endast skall omfatta en jakttid och då endast avse kalvar. L. () i 75 9230 S 1975