mot · FY021460 · 1975-01-27 00:00:00 — om försöksverksamhet med anropsstyrd busstrafik. Ett av de främsta skälen till kollektivtrafikens underlägsenhet gentemot individuella transportsätt är kollektivtrafikens bundenhet till en fixerad linje och en fixerad tidtabell. En optimal planering av ett linjenät och en tidtabell förutsätter en avvägning av olika standardfaktorer såsom gångavstånd, platsutbud, turtäthet gentemot kostnader och intäkter för linjen. Det har länge bedömts önskvärt att kunna anpassa trafik utbudet mera direkt efter efterfrågan, dels för att kunna ge kollektivtrafiken en större flexibilitet i rummet och en bättre anpassning i tiden, dels för att ekonomisera driften. En metod att uppfylla sådana krav är att låta busstrafiken inom ett område drivas på initiativ av från kunder inkommande anrop, som sorteras och åtgärdas i en trafikledningscentral. Bussarna hämtar och lämnar kunderna vid begärda adresser inom området. Sådan anropsstyrd busstrafik, i svenskt språkbruk benämnd taxibuss, fungerar som ett mellanting mellan taxi och buss. Systemet skiljer sig från vanlig taxi genom att flera passagerare med start och mål inom ett begränsat område och inom en begränsad tidsperiod samutnyttjar fordonen. Systemet skiljer sig vidare från linjebunden busstrafik genom att routen helt eller delvis är variabel. Hjärnan i taxibussystemet utgörs av en trafikledningscentral, som kan vara manuellt betjänad eller datoriserad. Denna står i kontakt med fordonen, vanligen minibussar, via ett särskilt radiokommunikationssystem och med kunderna via telefonnätet. För att beställa en resa behöver passagerarna endast kontakta trafikledningscentralen och ange start och mål för resan samt hur många de är och de önskar resa. Trafikledningscentralen fördelar beställningarna på olika fordon, bestämmer optimal färdväg samt meddelar kunderna ungefärlig hämtningstid. Taxibuss är ett i hög grad flexibelt transportsystem. Nästan alla element i systemet går att byta ut. Busstorleken kan variera från 10 till 40 platser. Bussarna kan vara specialbyggda och lyxutrustade, men även konventionella bussar kan användas. Taxibussystemet kan drivas med 2 eller 200 fordon. Bestämning av optimal färdväg med hänsyn till aktuell efterfrågan och uppställda servicekrav kan i början utföras manuellt, av föraren eller trafikledningscentralen, men kan senare automatiseras, då antalet fordon ökar. Vid trafikledning kan aktuella beställningar och fordonens position ritas in på vanliga kartor, men även bildskärmar och andra elektroniska hjälpmedel kan användas. För kommunikation mellan trafikledningscentral och fordon kan man använda kommunikationsradio som trafikföretagen vanligen har. För att få snabbare informationsöverföring kan teleprinter användas. I enklare taxibussystem kan man även klara sig utan mobil radio. Föraren får då i stället sina körinstruktioner vid vissa fasta stationer. Taxibuss kan fungera som ett primärsystem i små samhällen som tidigare helt eller nästan helt saknat kollektivtrafik. 1 större tätorter kan taxibuss fungera som ett sekundärsystem, dvs., som matarsystem till ett regionalt linjebundet transportsystem eller som ersättning för lokala busslinjer med otillräckligt trafikunderlag. Taxibuss behöver ej någon särskild bana och genom att småbussar kan användas utgör inte heller smala och krokiga gator något hinder. Samordning av taxibussdrift med färdtjänstsdrift torde också ha framtiden för sig. Anropsstyrd busstrafik av detta slag har med stor framgång provats i och , där sådana system förekommer i ett 60-tal tätorter. Inom spårvägar ansåg man taxibuss som driftform intressant att närmare studera med hänsyn till de lokala förhållandena, varför en tillämpningsstudie har genomförts. Tillämpningsstudien var inriktad på att analysera de förutsättningar som måste uppfyllas för att taxibuss skall kunna introduceras i något område, nämligen: Fysiska förutsättningar Tekniska förutsättningar Operativa förutsättningar Ekonomiska förutsättningar Legala förutsättningar Serviceområdets storlek och socioekonomiska struktur, efterfrågestudier Telefon och radiokommunikation, fordonstyper Kostnader jämfört med linjetrafik Tillämpningsstudien gav vid handen att några ytterstadsområden i var lämpliga för taxibussdrift och utredningen föreslog därför att provdrift skulle genomföras i ett område inom stadsdelen . Detta område bedömdes av utredningen ha lämpliga marknadsförutsätt Utredningen visade också att tillgänglig teknik hos spårvägar är tillräcklig för att driva ett mindre system utan att kostnadskrävande investeringar erfordras. Utredningen ansågs ha så stort allmänt intresse att den statliga utredningen om kollektivtrafik i tätorter, KOLT, lämnade bidrag för tillämpningsstudiens genomförande, vilken finns publicerad under titeln tillämpningsstudie. pågår inom spårvägar detaljprojektering av provdrift med taxibuss i ovan nämnda område. Detaljprojekteringen kommer att leda fram till fullständigt utarbetade planer på hur provdriften skall genomföras med fullständig kostnadskalkyl. För att resmönster skall hinna stabiliseras och nödvändiga undersökningar skall hinna genomföras, så att en korrekt utvärdering kan utföras, kommer provdriften att pågå under . Provdriften ger då möjlighet att testa: Planeringen är inriktad på en start av provdriften . Kostnaderna för provdrift bedöms uppgå till 1 milj. kr. inkluderat både drift och kapitalkostnader. Se vidare bilagorna 1 och 2. I pågår försök i mindre omfattning med taxibuss. Bussen trafikerar industriområdena Steninge, , Torvinge, Kallerstad och Köpetorp. Den har fasta hållplatser, rnen åker direkt till den eller de hållplatser den har beställning till. Bussen kan beställas direkt eller i förväg. Föraren har radiokontakt med bussbolagets radiocentral. Han får veta vilka beställningar som kommit in, och sedan lägger han själv upp körningen så att väntetiderna blir sä korta som möjligt. Passagerarna körs antingen till en eller annan hållplats eller, i de flesta fall, till centralen, varifrån de kan fortsätta med en vanlig busslinje. Telebussens biljett berättigar till övergång, och det 35-kort som man åker på i innerstaden gäller även på telebussen. Erfarenheterna från pågående och planerad försöksverksamhet i enskilda kommuner bör kunna bli av värde för lokalkommunikationerna överallt i landet. Göteborgsförsöket, som ser ut att vara det mest allsidiga och omfattande, bör kunna bli till vägledning för andra kommuner. Det måste anses orimligt att enskild kommun vid försök av denna omfattning ensam skall stå för hela kostnaden. Statsbidrag synes här vara berättigade. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer jag att hos regeringen begär att försöksverksamhet beträffande anropsstyrd busstrafik (taxibuss) får statligt finansiellt stöd. Principutformning av ett taxibussystem. Taxibuss färdplan 1.Taxibuss mottar Terminal (omstigning till regionala system 2.Anropsadresser skrivs på förarens instrumentpanel 3.Taxibuss plockar upp passagerare enligt aktuell färdplan och har lämplig efterfrågenivå för anropsstyrd busstrafik. Efterfrågestrukturen i de utvalda områdena i visar att ett taxibussystem i dessa områden skulle fungera som ett enpunkts- eller fåpunktssystem. Kortare gångavstånd med taxibuss än med linjetrafik. Stadsplanestrukturen har ingen avgörande betydelse för val av taxibussområde. Telefontätheten är tillräckligt hög i de undersökta områdena för att taxibussystemet skall fungera. Radioanläggningen i trafikledningscentral kan användas för provdrift. Lämpligt fordon för taxibussdrift har ca 20 sittplatser. trafikledning med GS radio klarar ca 150 personresor , vilket begränsar antalet fordon i en provdrift till ca 5 st. -- Taxibussystemet kan vid låg efterfrågenivå vara mindre kostnadskrävande att driva än ett linjebundet system. I regel är dock taxibussystemet mer kostnadskrävande. Taxibussystemet erbjuder en bättre service, varför den kollektiva resfrekvensen kan öka med ökade intäkter som följd. Högre kostnader måste därför ställas mot bättre service och högre intäkter, vilket emellertid är svårt att göra innan erfarenheter från provdrift föreligger. Kostnaderna för taxibussdriften kan dock sänkas genom bl. a. automatiserad trafikledning. Trafiktillstånd måste kunna erhållas för ett geografiskt område i stället för en bestämd linjesträckning. GOTAB 75 8790 S 1975