mot · FY021191 · 1975-01-23 00:00:00 — av i m. fl. om möjlighet för företagare som begärt undantagande från ATP att vara ansluten till sjukförsäkringssystemet. När ATP-systemet infördes gavs företagarna en särställning inom systemet. De fick möjligheter att inte ansluta sig och därmed befrias från avgifterna till ATP-systemet. Denna rätt till undantagande innebar i praktiken att dessa företagare avsade sig rätt till tilläggspension och till tillläggssjukpenning. Däremot utgick grundsjukpenning vid sjukdom. För företagare som valde att gå med i ATP-systemet gavs däremot möjligheter till en särställning inom sjukförsäkringen i förhållande till löntagarna. Dessa företagare fick möjligheter att anpassa försäkringsskyddet mot inkomstbortfall vid sjukdom efter individuella behov med varierande karenstider på 3, . gjordes vissa ändringar i lagen om allmän försäkring. a. höjdes ersättningsnivån för sjukpenningen. I anslutning härtill gjordes sjukpenningförmånerna skattepliktiga. försvann den uppdelning i grundsjukpenning och tilläggssjukpenning som tidigare gällt, vilket i sin tur medförde att rätten till grundsjukpenning upphörde. Sådan sjukpenning fick en försäkrad tidigare alltid uppbära för inkomst av annat förvärvsarbete än anställning och även i det fall han begärt undantagande från ATP. På grund av brister i informationen i samband med att grundsjukpenningen upphörde fick många företagare, som begärt undantagande från ATP, den uppfattningen att de inte hade rätt till hemmamakeförsäkring eller till frivillig sjukpenning. Det bör dock observeras att de företagare som är gifta, sammanboende eller har barn i hemmet omfattas av hemmamakeförsäkringen vid sjukdom och även har rätt att ansluta sig till den frivilliga sjukpenningförsäkringen. För de företagare vilka begärt undantagande och som inte uppfyller villkoren för hemmamakeförsäkringen måste det anses innebära en ekonomisk försämring att inte ha rätt till det grundskydd vid sjukdom som grundsjukpenningen innebar. Dessa försämrade villkor hade de ingen möjlighet att förutse då samhället gav dem rätt att själva avgöra om de ville vara med i ATP-systemet eller ej. Det kan inte vara rimligt att samhället tar bort förmåner och försvagar trygghetssystemet för vissa grupper när den allmänna målsättningen är att förstärka tryggheten för alla människor. När frågan om företagares rätt att vara ansluten till sjukförsäkringen även i de fall han begärt undantagande från ATP tidigare behandlats i har kraven avvisats. Som skäl för detta har anförts att man inte vill ge dessa företagare en särställning. Man har dock, som tidigare redovisats, accepterat att de företagare som är anslutna till ATP-systemet har fått valmöjligheter inom försäkringen. När en enig riksdag beslöt att ge företagarna möjligheter till valfrihet vid anslutningen till ATP-systemet ansåg man att speciella motiv talade för en sådan utformning. Man var bl. a. medveten om att denna yrkesgrupp hade särskilda svårigheter att göra de relativt stora avsättningarna till ATPsystemet på grund av behovet av sparande inom företaget till bl. a. amorteringar, investeringar och lagerökningar. Denna insats av eget kapital innebär ett sparande som på lång sikt ger en ökad trygghet men som ändock inte minskar behovet av korttidsskydd. Ålderstryggheten kan för denna yrkesgrupp alltså i viss utsträckning garanteras genom ett nödvändigt sparande inom företaget. Däremot är denna grupp - i första hand småföretagare - i avsevärt större behov av en ekonomisk trygghet vid sjukdom. Då lever dessa företagare under i stort sett samma betingelser som löntagarna. Sjukdomen förorsakar ofta ökade kostnader för t. ex. extra personal. Dessutom kan minskade inkomster från företaget ytterligare försvåra den ekonomiska situationen. I regel är det svårt för denna yrkesgrupp att vid kortare eller längre sjukdomstid kunna använda i företaget investerat kapital. Däremot är detta möjligt vid inträde i pensionsåldern, då möjligheter till avyttring av företaget föreligger. Enligt vår mening finns inga hållbara argument för att ställa en grupp av företagare utanför sjukförsäkringssystemets trygghetsregler. Lagen om allmän försäkring bör därför ändras så att de företagare som begärt undantagande från ATP ges möjlighet att på samma villkor som andra företagare vara med i sjukförsäkringssystemet. En sådan rätt till trygghet vid sjukdom, även för dessa grupper innebär ingen extra belastning på försäkringskassornas ekonomi, eftersom företagarna med egna avgifter har att finansiera försäkringen. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i lagen om gällande försäkring att även den som begärt undantagande från ATP skall kunna vara ansluten till sjukförsäkringen. () i Nennesholm () ()