mot · FY021613 · 1975-01-27 00:00:00 — om forskning för produktsäkerhet. Frågor om produktsäkerhet m. m. tas upp i ett stort antal författningar och föreskrifter. Det gäller driftsäkerhet, skaderisker m. m. inom olika områden. Efterlevnaden övervakas av ett stort antal myndigheter, sorterande under flera departement. Försäkringsbolagen är även inkopplade i ekonomiskt sammanhang. Genom tillkomsten av blir en samordning av hithörande frågor möjlig, som man på såväl kortare som kan förbättra medborgarnas situation genom att ge dem ett lagligt skydd i deras egenskap av konsumenter. Huvudskäl till det pågående samordnings- och lagstiftningsarbetet är den obalans, avseende tekniska och andra kunskaper och anspråk om varor och tjänster, som i allmänhet råder mellan dem som yrkesmässigt tillverkar och marknadsför produkter av olika slag samt privata och övriga konsumenter. Betydande framsteg har redan nåtts i arbetet på att utveckla system för rådgivning till köpare och lösning av tvister gentemot säljaren, även om mycket kan anses återstå att göra på detta område. Det är att märka att man genom dessa åtgärder inte förbättrar kvaliteten och den tekniska situationen i grunden, utan endast konsumentens möjligheter att bemästra problemen. Hittillsvarande åtgärder är således inte tillräckliga för att reducera skadeverkan och konsumentproblem. Särskilt behovet av skadeförebyggande åtgärder har inte på ett tillfredsställande sätt lösts. Åtgärder för att stimulera till tvärfacklig skadeförebyggande forskning är därför nödvändiga för att brister hos produkter och deras användning inte skall orsaka skador, olycksfall m. m. En förutsättning för att förebyggande forskning skall kunna utföras är att man bl. a. har en systematisk olycksfallsrapportering som underlag för att fastställa skadefrekvensen och därmed särskilja de produkter eller arbeten som är felaktiga, farliga eller enbart dåliga. inkom exempelvis ca 360 reklamationer till , avseende reparations- och underhållsarbeten på bostäder. Många brandskador, olycksfall i trafik och annorstädes kan sannolikt reduceras genom ytterligare forskning. Försäkringsbolagen bör vara de som är bäst lämpade att handa ansvaret för sammanställning av underlag för att man skall kunna fastställa skadefrekvensen och kunna vidta åtgärder mot undermåliga produkter och fel aktigt utförda arbeten. Man bör därför göra försäkringsbolagen ekonomiskt intresserade av att utföra en systematisk olycksfallsrapportering. För försäkringsbolagen har ett ökat skadeutfall i en alltför stor utsträckning fått på enklaste sätt leda till ökade , och eventuellt ökad vinst, i stället för förebyggande åtgärder. För att ge försäkringsbolagen ekonomiska motiv för att arbeta på att få bort undermåliga produkter och dåliga arbetsutföranden från marknaden, bör man ålägga dem att avsätta en viss del av skadebeloppen till skadeförebyggande verksamhet. De därför avsatta medlen skulle därvid användas till skadeförebyggande forskning inom angelägna och aktuella områden, avseende produktförbättring, metod- och systemutveckling samt information. Dokumenterat undermåliga produkter bör även kunna åläggas någon form av "typ-underkännande, vilket automatiskt skulle leda till högre självrisk och premie samt i allvarliga fall till att produkten inte för användas eller att försäkring inte får tecknas. Genom åtgärden skulle även bl. a. ges en ökad möjl ighet att stärka allmänhetens inflytande på konsumtion, och producenterna får genom forskningen en ökad möjlighet att undvika att undermåliga produkter kommer ut i marknaden och används på ett felaktigt sätt. Med stöd av vad som har anförts i motionen hemställes att hos regeringen anhåller om skyndsam utredning beträffande försäkringsbolagens medverkan till att en viss summa i relation till de skadebelopp som utbetalas skall användas till forskning för skadeförebyggande verksamhet. Gotab 75 8823 S 1975