mot · FY02721 · 1975-01-24 00:00:00 — av m. fl. om rehabiliteringen av kriminalvårdens patienter, m. m. har ett flertal reformer beslutats av , vilka syftar till en ökad trygghet och rättssäkerhet för medborgarna, till att förebygga brott och till att förbättra och humanisera kriminalvården. Många av de synpunkter och krav som förts fram i program och motioner från har därmed, åtminstone i teorin, blivit tillgodosedda. Ännu har förflutit sedan beslutade reformer trädde i kraft, vilket gör att det är svårt att bedöma om den praktiska tillämpningen kommer att överensstämma med våra intentioner och förhoppningar. Förutsättningen för att många av reformernas punkter skall vara praktiskt genomförbara är att ett positivt samarbete kring rehabiliteringen av kriminalvårdens patienter kan uppnås mellan kriminalvården och de socialoch sjukvårdande myndigheterna. Likaså är ett samarbete med skolmyndigheterna och arbetsmarknadsmyndigheterna nödvändigt om de uppställda målen skall kunna nås. Vi förutsätter att det arbete som bedrivs inom kommer att avsätta resultat i dessa avseenden. Vi vill också understryka det angelägna i att rådet ges erforderliga resurser för att vidareutveckla sin verksamhet. I vårt kriminalpolitiska program har vi betonat att det i polisens arbete är viktigt att ha god kännedom om olika människors sociala förhållanden och deras sätt att reagera och uppleva sin situation. Vi har mot denna bakgrund bestämt det som angeläget att polisutbildningen i högre grad än som sker innehåller ämnen som psykologi, samhällskunskap, kriminologi m. m. I sitt anslagsäskande för /76 har begärt en utökning av polisens grundutbildning . motiverar sin begäran på följande sätt: Polisens arbetsuppgifter innebär daglig kontakt med människor. Polisen skall enligt sin instruktion uppdaga och förebygga brott men också lämna allmänheten skydd, upplysningar och annan hjälpsamt samarbeta med myndigheter och organisationer vilkas verksamhet berör polisverksamheten. För att den enskilde polismannen skall vara beredd att fullgöra dessa delar av polisverksamheten, krävs att han i sin utbildning ges goda kunskaper om hur det svenska samhället fungerar och vilken roll polisen häri samhället. Det krävs också att han förstår andra myndigheters och organisationers arbetsuppgifter. Han bör också ha goda kunskaper om vår socialpolitik samt ha sådana kunskaper i sociologi och psykologi, att han känner till orsaker bakom personlighetsutveckling och social utveckling, konflikter mellan grupper och särskilt tänkbara orsaker till motsatsförhållanden mellan polisen och vissa andra grupper. Polismannen bör också känna till den svenska kriminalpolitiken och ha grundläggande kunskaper i kriminologi. Undervisningen i de beteendevetenskap!iga ämnena bör i viss utsträckning ges direkt anknytning till den praktiska polistjänsten. Detta kan lämpligen ske inom ramen för undervisningen i yrkesteknik. Departementschefen har i budgetpropositionen endast beviljat anslag för en förlängning med av utbildningstiden. Eftersom vi delar uppfattning om det angelägna i att polisutbildningen ges ett ökat socialt inslag föreslår vi att anslår medel för att tillgodose begäran. Den av riksdag beslutade kriminalvårdsreformen och de lagändringar som följt därav bl. a. i lagen om kriminalvård i anstalt innebär att personalens åligganden och arbetsuppgifter i många fall förändras på ett mer aller mindre genomgripande sätt. Reformerna innebär bl. a. ändrade arbetsrutiner för såväl vård- och tillsynspersonalen sam för arbetsledarna. Frivårdspersonalen kommer på ett annat sätt än tidigare att medverka i arbetet på vårdhem och lokalanstalter. Föra att den beslutade omstruktureringen av kriminalvårdens olika verksamhetsformer praktiskt skall kunna fungera och leda till önskat resultat är det angeläget att den föregås och följs upp av utbildning, inskolning och fortbildning och olika personalkategorier för skilda nivåer. pekar i sin anslagsframställning på att den lokala kursverksamheten är ett viktigt inslag i denna utbildningsverksamhet. Den syftar bl. a. till att ge de myndigheter som lokalt skall samarbeta bättre förutsättningar att gemensamt lösa nya uppgifter. Av den ökning på . av anslaget för personalutbildning som styrelsen begärt har departementschefen endast beviljat . Eftersom förutsättningarna att med gott resultat förverkliga kriminalvårdsreformens intentioner torde vara ganska små, om man inte satsar på att ge personalen den nödvändiga utbildningen, anser vi att anslaget bör räknas upp med . utöver departementschefens förslag. Beläggningen vid kriminalvårdens anstalter har sjunkit. Detta har medfört att regeringen beslutat om nedläggning av vissa anstalter och delar av anstalter. Detta är givetvis positivt från många synpunkter. 1 ett avseende har dock den minskade beläggningen kommit att orsaka problem på många anstalter. Detta beror på att man från sida har kontrakt som innebär att man inom fastställd tid skall leverera en bestämd kvantitet av de produkter som tillverkas inom kriminalvårdens anstalter. När många av dessa kontrakt slöts var beläggningssiffrorna avsevärt högre än . Resultaten tycks ha blivit att man för att kunna hålla kontrakten måst öka tempot inom arbetsdriften. Enligt vår mening är det av största vikt för rehabiliteringsarbetet att de intagna ges möjlighet till meningsfull sysselsättning såväl under arbetstid som . Sysselsättning inom tillverkningsindustri av rent rutinmässig karaktär torde för stora grupper av intagna inte leda till ökade möjligheter att klara ett arbete ute i samhället efter utskrivningen. 1 stället borde inslaget av arbetsprövning, arbetsträning och studier på olika nivåer ökas. En utveckling i denna riktning borde bli ett av kriminalvårdsreformernas resultat. Med den arbetskraftsbrist som tycks råda på många anstalter föreligger det dock en risk att man frestas bortse från vad som kan vara den lämpligaste sysselsättningen för varje intagen och i stället göra allt för att hålla produktionen uppe så att avtalade leveranser kan fullgöras. För att undvika en sådan utveckling anser vi att en omprövning bör göras av formerna för kriminalvårdens åtaganden av kommersiell natur. I första hand bör möjligheterna att göra ändringar i redan slutna avtal undersökas. För att åstadkomma en bättre möjlighet att anpassa verksamheten efter den aktuella beläggningssituationen bör systemet med arbetsdrift bli föremål för en utvärdering, vars syfte skall vara att åstadkomma en ökad flexibilitet och större möjligheter att inom ramen för verksamheten på anstalterna ge de intagna meningsfull sysselsättning. En förutsättning för att man skall kunna ha framgång i arbetet med rehabilitering av den som har begått brott är att man såväl inom frivården som inom kriminalvårdsanstalterna har ekonomiska resurser så att man kan sätta in lämpliga behandlings- och stödåtgärder. Inom frivården sker detta genom bl. a. bostadsanskaffning, organiserande av fritidsaktiviteter m. m. Även i samband med övergången från anstaltsvård till frivård är det angeläget att den frigivne ges stöd. För att förhindra återfall i brott är det särskilt angeläget att den frigivne kommer i åtnjutande av ekonomiskt stöd under den första erfarenhetsmässigt mest kritiska tiden efter det att han lämnat anstalten. påpekar i sin anslagsframställning att ansvaret för detta ligger på samhällets ordinära hjälp- och stödåtgärder. Kommunerna tillämpar emellertid en mycket skiftande praxis när det gäller socialhjälp till frigivna. Mot denna bakgrund föreslår att styrelsen ges möj lighet att tillförsäkra den som frigivits efter mer än fyra månaders anstaltsvistelse dels ett frigivningsbidrag på . för uppehållet , dels ett bidrag till den första månadshyran. Permissions- och besöksverksamheten är också av stor betydelse för att minska den intagnes isolering och för att underlätta återgången till ett liv utanför anstalten. För att denna verksamhet skall kunna utökas i den utsträckning som förutsatts i samband med kriminalvårdsreformen krävs också ökade ekonomiska resurser. För att förbättra möjligheterna att ge stöd såväl åt frivårdens klienter som åt intagna i samband med permission och frigivning föreslår vi att vart och ett av anslagen och räknas upp med . utöver vad regeringen föreslagit. Med hänvisning till det anförda hemställs att vid sin behandling av propositionen 1975:1, bilaga 4, beslutar 1. att under punkten F 6. Utbildning av personal m. fl. anslå ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt anslag på , 2. att under punkten . Kriminalvårdsanstaltema anslå ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt anslag på . för att täcka omkostnader för permitterade och frigivna, 3. att under punkten . Frivården anslå ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt anslag på . för behandlings- och stödåtgärder, 4. att under punkten Bl: anslå ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt anslag på . för att i enlighet med förslag förlänga grundutbildningen , 5. att hos regeringen begära en utvärdering av kriminalvårdens arbetsdrift syftande till att åstadkomma en ökad flexibilitet och större möjligheter att inom ramen för verksamheten på anstalterna ge de intagna meningsfull sysselsättning. GOTAB 75 8845 S 1975