ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FY02557 · 1975-01-23 00:00:00 — av herrar i och i om hanteringen av farligt gods i svenska hamnar. Huvudansvaret för hanteringen av farligt gods i hamnar är ålagd hamnmyndighet. Tillstånd att införa sådant gods i hamn inhämtas av hamnmyndigheten genom förhandsanmälan timmar före ankomst. När det gäller brandfarliga och explosiva varor skall också brandmyndighet vara inkopplad. Exempel från bl. a. införande av explosivt gods i hamn - godset gällde ammoniumnitrat - har aktualiserat frågan om förläggning av fartyg med farligt gods. Några precisa bestämmelser finns ej om detta. Trots avrådan från brandmyndighet tilläts fartyget komma in i centrala och genomföra planerad lastning. Samordning av bestämmelserna mellan ansvariga myndigheter är sålunda otillräcklig, vilket motiverar en snar översyn av lagen om handhavande av farligt gods i hamn. Föreligger risk för olyckshändelse skall fartyg ej tillåtas anlöpa svensk hamn. Detta krav framhålls särskilt när det gäller miljöfarlig verksamhet, men miljöskyddslagen (1969:387) är inte tillämplig på hamnanläggningar i annan mån än om anläggningen medför permanent miljöfara, dvs. förorening eller störning i form av buller, skakningar, nedskräpning etc. Lagen är, bortsett från utsläpp i vatten, inte tillämplig om störningen är av rent tillfällig art. Hamnanläggningar är dessutom inte förprövningsskyldiga så som vissa andra anläggningar enligt miljöskyddskungörelsen. Bestämmelserna är alltså oklara när det gäller hantering av visst farligt gods i hamnar. Tillämpningen av miljöskyddslagen bestäms och tolkas dessutom efter bl. a. prövning. Därutöver bör nämnas att bindande föreskrifter saknas rörande utformningen av olje- och kemikaliehamnar. Inte heller finns bestämmelser om särskilda anläggningar eller depåer för handhavande av annat farligt gods. Det finns sålunda starka skäl som talar för dels en snar översyn av bestämmelserna om lastning i hamn av farligt gods, dels klara riktlinjer. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär skyndsam översyn av bestämmelserna om handhavandet av farligt gods i svensk hamn.
mot · FY02558 · 1975-01-23 00:00:00 — om lokal myndighets inflytande på fordonshastigheten inom tätbebyggt område. Enligt 64 ii i vägtrafikkungörelsen av (SFS 1972:603) får fordons hastighet inom tätbebyggt område inte överstiga . I 147 S nämnda kungörelse anges att särskilda trafikregler för viss väg eller vägsträcka eller för samtliga vägar inom visst område meddelas genom lokala trafikföreskrifter. I sådan föreskrift får bl. a. iakttagas bestämmelse om färdhastighet med avvikelse från bl. Enligt 148 S VTK meddelas i anknytning härtill lokal trafikföreskrift av . Trafikintensitet och vägars sträckning gör att hastigheter . på många ställen är en alltför hög hastighet och innebär att särbestämmelser blir nödvändiga. Den nya bostadsplaneringen medför ofta att bostadsföretag disponerar större markområden, inom vilka ett flertal bostadshus planeras och byggs i grön- och parkområden. Ofta är dessa grönområden underbara lekplatser för barnen, men de smågator som genomkorsar områdena är farliga trafikfällor för lekande barn. Gatorna, som inte är någon form av genomfartsvägar utan avsedda endast för färd till och från bostadsfastigheterna och befintliga garage, ansluter oftast på ett eller ett par ställen till kommunens gatunät. Att inom sådana större områden, efter särskilt tillstånd av lokal polis- och trafikmyndighet, få införa bestämmelser om lägre hastighet än . måste betraktas som välmotiverat. Tyvärr har länsmyndigheter avslagit framställningar om nedsättning av hastigheten till lägre än . även inom områden av här beskriven typ, där gatorna tillhör fastighetsägaren och trots att den lokala polismyndigheten och den kommunala trafiknämnden tillstyrkt framställningen. Givetvis bör, för att åstadkomma en viss samordning, de lokala myndigheternas beslut underställas länsmyndigheten för fastställelse. Men i trafiksäkerhetens intresse och med hänsynstagande till den lokalkännedom de boende och de lokala myndigheterna besitter bör största möjliga hänsyn vid beslutsfattandet tillmätas deras uppfattning. Ett bifall till här skisserade önskemål kan knappast innebära att trafikrytmen störs eller innebär annan olägenhet men väl att olyckor förhindras. Det måste snarare bli regel än undantag att länsmyndighetens ställningstagande baseras på de lokala myndigheternas utlåtande. Åberopande det anförda hemställs att hos regeringen hemställer om sådana ändringar i eller tillägg till vägtrafikkungörelsen att största möjliga hänsyn tas till de lokala myndigheternas synpunkter på och önskemål om andra hastigheter än . inom tätbebyggt område.
mot · FY02559 · 1975-01-22 00:00:00 — av m. fl. om kommunala trafiknämnder. Enligt lagen (1964:731) om trafiknämnder skall i kommun - i vissa fall kommundel - finnas en av frågor angående lokala trafikföreskrifter och tillstånd till taxitrafik. Nämnden består av ordförande - polischefen i distriktet - och ytterligare två ledamöter, vilka väljs av kommunens fullmäktige. Som nämndens beslut gäller den mening som biträds av ordföranden och minst en av de övriga ledamöterna. I ärende där ingen mening vinner sådan anslutning skall frågan hänskjutas till för avgörande. Vissa lokala trafikföreskrifter meddelas av länsstyrelse. Fråga om undantag från lokal trafikföreskrift prövas enligt huvudregeln av traflknämnden. 1 vissa fall ankommer dock prövningen på eller - om undantaget rör mer än ett län - eller statens vägverk. Polisens erfarenheter av det lokala trafiksäkerhetsarbetet tillvaratas bl. a. genom representation i trafiknämnderna. Vidare har polisen enligt allmänna ordningsstadgan (1956:617) viktiga befogenheter av betydelse för trafiken. Det frivilliga trafiksäkerhetsarbetet på det lokala planet bedrivs i huvudsak inom ramen för trafiksäkerhetskommittéernas verksamhet. Dessa kommittéer - som till stor del tillkommit på initiativ av () - har efter hand erhållit en allt fastare anknytning till kommunerna, och består ledamöterna vanligen av kommunala förtroendemän som valts av kommunens fullmäktige. Kommittéerna är regelmässigt anslutna till trafiksäkerhetsförbund inom länen. Förslag om en av de ärenden som rör trafiken och trafiksäkerheten i kommunerna har - i syfte att åstadkomma en enhetlig handläggningsprocedur och en fastare förankring av beslutsfunktionerna-lagts fram i promemorian Kommunerna och trafiksäkerheten. I promemorian, som har utarbetats av en arbetsgrupp tillsatt av och , förordas att i varje kommun skall finnas en av kommunfullmäktige vald trafiknämnd, som behandlar ärendena angående trafiken och trafiksäkerheten i kommunerna. Den nya nämnden skall enligt förslaget i allt väsentligt överta de nuvarande trafiknämndernas och trafiksäkerhetskommittéernas uppgifter. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär förslag till lag om ändring i lagen om kommunala trafiknämnder, innebärande att i varje kommun skall finnas en av kommunfullmäktige vald trafiknämnd, som har att behandla ärenden angående trafik och trafiksäkerhet i kommunerna och som därmed övertar de nuvarande trafiknämndernas och trafiksäkerhetskommittéernas uppgifter, samt att ledamöterna i denna nämnd tillsättes genom val enligt kommunallagens bestämmelser, dock att behövlig expertis kan adjungeras och att ordförande och vice ordförande utses bland de i nämnden utsedda ledamöterna.
mot · FY02560 · 1975-01-23 00:00:00 — av m. fl. om regionalpolitiska stödåtgärder för främjande av transportväsendet, m. m. Genom lokaliseringspolitiska åtgärder och stora investeringar i statliga företag har åtskilliga arbetstillfällen tillkommit, som i huvudsak gällt sysselsättning i den direkta industriproduktionen. Vid vissa av dessa industrilokaliseringar borde det vara möjligt att åstadkomma ytterligare arbetstillfällen genom att även betrakta investeringar i transportmedel som används vid gods- och produkttransporter till och från dessa industrier som regionalpolitisk betingade stödåtgärder. Samma bedömning bör även kunna gälla viss turisttrafik. Som exempel kan nämnas att från industriarbetsplatsen i , där trähus tillverkas, sker transporter till köparna i genom anlitande av lastbilsåkerier i . 1 har SJ en verksamhet benämnd SJ:s biltrafik. Med rådande investeringsstopp inom den sektorn hos SJ är den redan nu hårt nedslitna fordonsparken ej lämpad för ifrågavarande transporter. Även den av SJ:s biltrafik i bedrivna turisttrafiken på förlorar sin attraktivitet på grund av nuvarande fordonsbestånd. Säkerligen finns liknande exempel på andra orter med likvärdiga sysselsättningsproblem. gällande restriktioner i vad gäller investeringar och nyanställningar av personal inom SJ bör omprövas, då bestämmelserna uppenbart förhindrar en möjlig utveckling på bl. a. här angivna områden. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär en översyn av formerna för de regionalpolitiska stödåtgärderna i syfte att vidga dessa till att omfatta även transportmedlen i samband med industrilokaliseringar, 2. att som sin mening uttalar att nu gällande restriktioner inom statensjärnvägar beträffande investeringar och nyanställningar bör omprövas i de fall detta kan vara regionalpolitisk! () ()
mot · FY02561 · 1975-01-22 00:00:00 — av i om ändring av SJ:s godstaxor. SJ har som affärsdrivande verk att bedriva sin verksamhet så att den blir företagsekonomiskt lönsam. Taxor och avgifter utformas med hänsyn härtill. När det gäller att fastställa godstaxan spelar konkurrensen med andra företag särskild roll. Ofta bestäms taxorna vid överläggningar med kunder. Beträffande SJ:s godstransporter gäller dessutom att de i huvudsak är uppbyggda kring ett trettiotal knutpunkter, mellan vilka godset transporteras med direkta vagnar. Från dessa knutpunkter fraktas godset därefter vidare - eventuellt efter omlastning - med järnväg eller i flertalet fall lastbil. Detta betyder i allmänhet att transportkostnaderna till andra orter än de särskilda knutpunkterna blir högre. Taxorna är indelade i tre tariffklasser, där den lägsta tarifTklassen har de dyraste taxorna. Tariff 1 gäller härvid för transport mellan de minsta orterna, medan tariff 2 gäller mellan något större orter och tariff 3 mellan de största orterna (samtliga knutpunkter utom en). För transporter mellan orter i olika tariffklasser gäller alltid taxan enligt den lägsta tariffklassen. Systemet diskriminerar alltså mindre orter vid taxesättningen. Ett fall från västra kan anföras som exempel. att skicka ett kolli om från till . Motsvarande transport på den längre sträckan mellan och kostar . Liknande exempel torde finnas i andra delar av landet. Sådana ändringar av knutpunktssystemet, innebärande att orättvisor av det här slaget gentemot mindre orter kunde avlägsnas, borde enligt min uppfattning komma till stånd. Det borde vara en strävan från SJ:s sida att behålla sina kunder och även skaffa nya också på de mindre orterna. Taxesättningen bör utformas med tanke på detta. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär åtgärder i syfte att uppnå sådana ändringar i SJ:s godstaxor att orättvisorna gentemot mindre orter avlägsnas.
mot · FY02562 · 1975-01-22 00:00:00 — av i och herr förste vice talmannen om enhetlig telefontaxa för hela riket. lade telefontaxeutredning, som arbetar inom , fram förslag om regional utjämning av telefonkostnaderna genom utökade huvudortstaxor och slopande av den högsta avståndsklassen. 1973 fattades vissa beslut i anledning av utredningsförslaget. De beslutade åtgärderna ansågs utjämna större delen av skillnaderna i telefonkostnaderna mellan olika delar av landet. Dessa åtgärder måste naturligtvis hälsas med tillfredsställelse och som ett resultat av kraven på en rättvisare taxesättning. Emellertid kan de här åtgärderna inte sägas tillgodose kravet på en total utjämning, vilket vi tidigare i motioner förordat. Vi har ansett och anser det vara från rättvise- och jämlikhetssynpunkt nödvändigt att telefonkostnaderna blir desamma oavsett i vilken landsdel abonnenterna bor. Enligt vår uppfattning, som vi givit till känna i tidigare motioner, bör telefontaxorna så långt möjligt utformas i enlighet med vad som gäller brevporton. De reformer i utjämnirtgshänseende som telefontaxeutredningen aviserat skulle vara genomförda . Det kan emellertid konstateras att några nya förslag angående telefontaxorna inte föreligger i årets budgetproposition. Detta ger en antydan om att man från regeringshåll synes vara tillfredsställd med de reformer som vidtagits och i varje fall inte synes vara beredd att åstadkomma en enhetlig teletaxa i landet och därmed den utjämning som vi från rättvisesynpunkt anser vara angelägen. Utan att gå närmare in på de ändringar som telefontaxeutredningen föreslagit och som redan beslutats vill vi nöja oss med att erinra om utredningens påpekande om att åtgärdernas utjämningseffekt bl. a. belyses av att i förhållande till genomsnittsvärdena för hela landet merkostnaderna för bostadsabonnenter i övre reduceras från . per abonnent och år och för affärsabonnenter e. d. från . per huvudledning och år. Vidare understryks att även om målsättningen vid detaljplaneringen av taxorna enligt principförslagen ävensom vid fortsatta utredningar är att alla områden i landet skall få så lika telefonkostnader som möjligt bedöms det vara orealistiskt att räkna med exakt samma kostnader med hänsyn till de olika förutsättningarna i fråga om t. ex. telefoneringsbehovet. Dessa invändningar mot en framtida total utjämning av telekostnaderna anser vi inte vara till fyllest för att man i det fortsatta utredningsarbetet inte skall undersöka möjligheterna till en enhetstaxa. Med hänsyn till både enskilda abonnenter och behovet av att stärka näringslivets konkurrenskraft, inte minst i och andra delar av landet med stora avstånd, är det angeläget att arbeta för en sådan taxeändring att fullständig utjämning av teletaxorna kommer till stånd i syfte att skapa rättvisa mellan olika abonnenter oavsett bostadsort. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om sådana direktiv till teletaxeutredningen att dess arbete skall syfta till en för hela landet enhetlig telefontaxa.
mot · FY02564 · 1975-01-01 00:00:00 — av m. fl. om bättre samordning av de statliga transportföretagens verksamhet. Den pågående regionala trafikplaneringen syftar till att ge underlag för att bedöma hur man skall tillgodose behovet av person- och godstransporter i olika delar av landet. I planeringen skall anges hur man bör utforma transportapparaten så att länens invånare skall klara sina resor och företagen ordna sina transporter både inom länets olika delar och till och från andra delar av landet på ett tillfredsställande sätt till så låga kostnader som möjligt. Av stor betydelse är att man därvid tar hänsyn till en samhällsekonomiskt lämplig samordning och fördelning av transportarbetet mellan olika trafikmedel.såatt bättre möjligheter att tillgodose närings-och regionalpolitiska målsättningar skapas. I planeringsarbetet skiljer man mellan persontrafik och godstrafik. I planeringen för godstransporter vill man uppnå lösningar som i rimlig utsträckning tillgodoser föreliggande behov med utgångspunkt i att möjliggöra en positiv utveckling av näringslivet ute i länen. gäller det att se till att man prioriterar resursinsatserna på ett samhällsekonomiskt och regionalpolitisk! När det gäller möjligheterna att upprätthålla en tillfredsställande transportservice åt invånare och företag har de statliga transportföretagen en viktig roll. De företag som här åsyftas är främst SJ. dess dotterföretag samt postverket. Dessa företag opererar var för sig och inte sällan i konkurrens med varandra. De handlar därvid från strikt företagsekonomiska snarare än från samhällsekonomiska och regionalpolitiska utgångspunkter med risk för uttunnad transportservice som följd. Detta kan givetvis inte accepteras. Vill man nå de mål som har ställts uppförden regionala trafikplaneringen, är det en viktig förutsättning att man får till stånd en nära samordning på central och regional nivå av det transportarbete som utförs av de statliga transportföretagen. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om en bättre samordning av de statliga transportföretagens verksamhet inom ramen för den regionala trafikplaneringen. () () GOTAB 75 8642 S Slockholm 1975
mot · FY02567 · 1975-01-23 00:00:00 — av i m. fl. om persontågstraflken pä sträckan . SJ har kunnat notera en positiv trend inom persontrafiken . Nya initiativ har tagits som förbättrat resandefrekvensen. Vi hälsar allt detta med tillfredsställelse. De täta tågförbindelserna mellan och är ett sådant exempel. Det har slagit så väl ut att denna form av trafikläggning kommer att utökas ner till från . Vidare är utökad trafik mellan en bra början för bättre förbindelser mellan södra och västra stambanorna. Av årets budgetproposition framgår att SJ räknar med att efter beslut om den regionala trafikplaneringen kommer frågan om utveckling av trafiken även på det nu s. k. trafiksvaga ban-nätet att akutaliseras. Järnvägstrafiken skulle då, även på sådana linjer, bli från restids- och komfortsynpunkt av en mera tidsenlig karaktär. Vad som här har sagts från SJ noterar vi som mycket positivt. Det framstår alltmer som en nödvändighet att en upprustning kommer till stånd i vad gäller vagnbestånd och reskomfort. På de sträckor där det körs med gammal material, exempelvis motorvagn typ Yo, s. k. rälsbuss med restider på framstår järnvägsresan som det minst attraktiva rese-alternativet. Vi har den uppfattningen att modernisering skulle locka betydligt fler resenärer till järnvägen. Då det nu blir bättre förbindelser såväl norrut, söderut som västerut från knutpunkten anser vi det lämpligt att också aktualisera förbindelsen åt öster, dvs. Denna sträcka tillhör det s. k. trafiksvaga ban-nätet och trafikeras med sådana vagnar som vi tidigare nämnt. Vi menar att det mot bakgrund av de förbättrade kommunikationerna med och vidare, som blir verklighet, finns möjlighet att dels härigenom, dels med bättre vagnmaterial få flera resenärer till järnvägen på sträckan . Vi anser att denna bansträcka vore ett bra alternativ för försök att få fler resenärer att ta tåget. Vidare finns daglig åretrunttrafik med färja . En förbättrad järnvägstrafik skulle därigenom också komma Gotlandsresenärer till del. Det skulle i anslutning till SJ:s trafik över ge möjlighet även för dessa att snabbare, bekvämare och enklare med tåg komma vidare från . Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att försöksverksamhet med bättre komfort och större turtäthet för tågresenärer påbörjas på sträckan .
mot · FY02568 · 1975-01-23 00:00:00 — av och fröken om översyn av bestämmelserna om skolskjutsar, m. m. Säkra skolvägar är ett väsentligt krav från trafiksäkerhetssynpunkt. Många föräldrar känner oro för sina barns färd till skolan , antingen denna sker med skolskjuts eller via gång- eller cykelvägar. Det är väl känt att framför allt yngre barn trots trafikinformation via TV och i skolan, särskilt när de blir ivriga, lätt glömmer all försiktighet. Det är därför en viktig samhällsangelägenhet att på olika sätt medverka till att barnens skolvägar blir så säkra som möjligt. Viktigt är då att, vid nyplanering av bebyggelse, stadsplanerna ges en sådan utformning att hänsyn tas till dessa krav. Tyvärr måste man konstatera att stadsplanerna inte alltid förverkligas till alla delar. Det kan t. ex. förekomma fall där färdigställande av gång- och cykelvägar i ett område får anstå till dess hela området är utbyggt. Detta medför ökade olycksrisker. Centrala delar av kommuncentra består till stor del av kontor och varuhus. Genom utglesning av boende och framför allt småbarnsfamiljer från de centrala delarna av kommunen får de kvarvarande barnen allt längre skolväg. Ofta måste de korsa starkt trafikerade gator. På glesbygden åker de flesta barn skolbuss till och från skolan. Många av dem går av bussen vid en livligt trafikerad väg, som de sedan måste korsa för att komma till sitt hem. Olycksrisken är vid sådana tillfällen stor. har möjligheten diskuterats att eventuellt införa stopplikt för övriga trafikanter vid av- och påstigning av .skolbuss. Detta är enligt vår uppfattning inte någon framkomlig väg. Åtgärder som bör vidtas förutom en ökad information till barn och föräldrar om trafiksäkerhetsfrågor är en ökad aktivitet i kommunerna för snabb utbyggnad av gång- och cykelbanesystem. Detta ämne behandlas i en centermotion till årets riksdag (1975:172). Väsentligt är dessutom att en översyn sker av gällande regler för t. ex. skolskjutsar och skolvägarnas utformning. De nu gällande bestämmelserna fastställdes . Mot bakgrund av ovanstående hemställs att hos regeringen begär en översyn av gällande bestämmelser för skolskjutsar m. m.
mot · FY02569 · 1975-01-22 00:00:00 — Upprustningen är speciellt angelägen på vissa bansträckor i , där sådan ändå kommer att krävas för att öka linjekapaciteten, om linjerna skall trafikeras med snabbtåg. Det är angeläget att en upprustning av standarden på kan göras. Enligt vår mening är behovet av investeringar således mycket stort. Den investeringsnivå som föreslås i budgetpropositionen är orealistisk, om man önskar öka järnvägstrafikens andel av trafikarbetet och ge tågresenärerna en acceptabel standard. Vi föreslår därför att SJ.s investeringsanslag höjs med 40 milj. kr. utöver vad som föreslagits i budgetpropositionen. Härutöver bör övervägas att finansiera en extraordinär investering med hjälp av de internationella finansieringsmöjligheter som existerar. är t. ex. medlem i EUROFIMA, som är ett europeiskt finansieringsbolag för järnvägsinvesteringar. Dessa medel bör i första hand avse sådana av SJ planerade investeringar som ger god företagsekonomisk lönsamhet. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi 1. att hos regeringen begär a. att i avvaktan på den trafikpolitiska utredningens förslag omedelbara åtgärder vidtas för att öka järnvägarnas konkurrenskraft och ge dem större möjligheter att ge allmänheten en fullgod service, innebärande bl. försök med prissänkningar på vissa sträckor, förbättrad regional och lokal trafik, chartervagnar i tåg, förbättrad sovvagnsservice, förbättrad marknadsföring, b. att den s. k. snittaxan avskaffas vid kombinerade järnvägs- och bussresor i de fall då SJ använder buss i stället för tåg, c. att över behovet av investeringar omarbetas till ett aktionsprogram i syfte att ge SJ en väsentligt ökad del av såväl person- som godstrafiken i landet i enlighet med vad som anförs i motionen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att inga nedläggningar av järnvägar mot berörda kommuners vilja får göras i avvaktan på resultatet av pågående utredningsarbete, 3. att ger regeringen till känna att verksamheten inom SJ bör inriktas på förbindelser med särskilda snabbtåg som kan kraftigt reducera nuvarande restider, 4. att till Järnvägar m. m. under kommunikationshuvudtiteln /76 anvisar ett investeringsanslag av , innebärande en ökning i förhållande till regeringens förslag med . att användas för ytterligare investeringar i fasta anläggningar och rullande materiel, 5. att hos regeringen begär att möjligheterna prövas till internationell finansiering utöver detta belopp av järnvägsinvesteringar i enlighet med vad som anförs i motionen. ... ' ' h., >. : r.y, . : fnp vr*v: r ,W ; - : - a ; - ./.rf GOTAB 75 8643 S 1975