bet · FY01SoU7 · 1975-12-31 00:00:00 — öppenoch halvöppen vård, i ansvarshänseende jämställas med psykiater och attledarskapet inom teamet bör tillfalla den som är mest erfaren och kunnig, oavsettom denna är psykiater, psykolog eller kurator. Ibetänkandet ägnas ett avsnitt åt frågor om utbildningen för de olikapersonalgrupper som förutsätts komma i kontakt med psykiska problem. Blandannat behandlas frågan om utbildning i psykoterapi för läkare, psykologer ochkuratorer. Beträffande utbildningen av psykiatrer anförs bl. a. följande (s.233). Behovet av fördjupade kunskaper och erfarenheterinom vart och ett av dessa fält och nödvändigheten att begränsautbildningstidens längd gör, att lagarbetet framstår som den modell somgaranterar att biologiska, psykologiska och sociala faktorer får likvärdigtbeaktande. Del är sålunda inte meningsfullt, att alla i laget kan ungefär sammasaker ulan i stället skall var och en bidra från sill speciella område.Patienter företer ofta kroppsliga besvär och symptom och det förefaller heltoundgängligt att någon i laget, dvs. psykiatern, kan utreda och behandla democh förklara mekanismerna för patienten. Kravet på en från denna utgångspunktväsentligt annoriunda psykialerutbildning förlorar därmed sin bärkraft.Kunskaperna i de övrigas experlområden bör vara precis så omfattande som krävsför alt man skall ha en helhetssyn, vela varandras möjligheter ochbegränsningar och ej behöva engagera de övriga i teamet för enklare åtgärder.Vad som däremot krävs är övning i atl fungera i lagarbete, vilket lämpligensker genom en kontinueriig intern utbildning ("in-serviceeducalion"). Betänkandet har remissbehandlats avsocialstyrelsen. Betänkandet och remissvaren skall utgöra underiag försocialstyrelsens fortsalla överväganden om den psykiatriska vårdensorganisation och om personalutbildning m. m. Utredningav frågan om utbildning i psykoterapi Maj:l har genom beslut uppdragitåt universitetskanslersämbelel all i samråd med vissa andra myndigheter, bl.a. , utreda frågan om utbildning i psykoterapi för olikapersonalkategorier inom hälso- och sjukvården. I en vid beslutet fogadpromemoria uttalades, all utredningen borde omfatta dels en redovisning av dennuvarande utbildningen i psykoterapi, dels en kartläggning av vilkapersonalgrupper som har särskilt behov av utbildning i psykoterapi, delsöverväganden om behovet av ytterligare utbildning. För utredningsarbetet hartillsatts en arbetsgrupp. Grupperför vilka övervägs specialistutbildning i psykoterapi är psykiatrer,psykologer, socionomer med viss vidareutbildningskurs saml sjuksköterskor/sjukskötaremed specialisering inom psykiatrisk sjukvård. Arbetsgruppenberäknas komma atl avge förslag till universitetskanslersämbetet . I en motion till riksdag begärdes atlsamtalsmetodiken samt de sociala och psykologiska momenten ipsykiaterutbildningen skulle förstärkas. På förslag av ulbildningsutskottet ibetänkandet UbU 1971:24 avslog motionen. Utskottei åberopade bl. a.ett tidigare uttalande av alt vederbörande myndigheter uppmärksamtbör studera önskemål om förändringar i läkarutbildningen och atl utbildnings-och studieplanerna fortlöpande bör revideras med hänsyn till sjukvårdensutveckling och forskningens framsteg. I motionen 1975:472 av m. fl. (s)påpekas att om en njure inte fungerar tillfredsställande finns i princip tvåutvägar - antingen genom alt den skadade njuren ersätts med en frisknjure(transplanlation)eller genom att njurens avsöndringsfunktion ersätts genomdialys. Dialys med särskild apparatur (konstgjord njure) kan ske vid vissasjukhus eller i den njur-skadades hem, anförs det vidare. Motionärernaframhåller emellertid bl. a. följande nackdelar med hemdialys, nämligen bristpå personal för utbildning och träning, behov av alt någon person finns lillhands som kan hjälpa till om något fel uppslår, behov av relativt goda utrymmensamt ökade kostnader för elström och vatten. Vidare påpekas bl. a. att frimedicin utgår till vissa sjuka men inle till njursjuka. Motionärerna anför allstödet för de njursjuka skiftar mellan de olika landstingen och kommunerna ochaU något enhetligt system inte finns. Organisationen av dialys- och transplantationsverksamheteninom njursjukvår-den De metoder för dialys som huvudsakligen används ärperiionealdialys och hemodialys. Periionealdialys innebär alt en öppning görstill bukhålan så att spolvätska kan föras in i bukhålan och avlägsnas därifrån.Hemodialys innebär att blodbanorna anknyts till en apparat (konstgjord njure),varigenom blodet kan renas från bl. a. urinämne. Denförsta behandlingen med s. k. konstgjord njure utfördes i vidlasarettet i . där inom den medicinska kliniken skapats en avdelning förnjurfall med särskild tanke på dialysbehandling. donerade lill sjukhuset,i och . Den första dialysenheten iStockholm kom emellertid all inrättas vid i stället för vidkarolinska sjukhuset. Statsbidrag anvisades till byggnadsarbeten fördialysenhelen vid (prop. 13 s. 231-246, SU1960:11 s. 79-83). I det av region vårdsutredningen avgivnabetänkandet (SOU 1958:26) Regionsjukvården, riksplan för samarbete inomspecialiserad sjukvård, vilket betänkande låg till grund för förslagen i prop.1960:159 med förslag till riktlinjer tor regionsjukvårdens utbyggande m. m.erinrades om tillkomsten av möjligheter för dialysbehandling i , ,och . Utredningen fann denna fördelning av dialyseresurserändamålsenlig till en början (s. 118). Föredragandedepartementschefen anförde i prop. 1960:159 s. 79 bl. a. att eftersomdialyscentralernas antal understeg del antal regioner, som föreslogs för denspecialiserade sjukvården, skulle en regionalisering av behandlingen medkonstgjord njure under alla förhållanden komma alt fordra en särskildregionindelning samt att denna frågas lösning torde bli beroende påöverenskommelse med berörda intressenter. (SU 1960:189) hade intenågot all erinra häremot. Den första njurtransplantationen i utfördesvid Serafimeriasarettet i . Metoden togs därefter upp vidkarolinska sjukhuset och vid i iapril 1965. Med anledning av ett uppdrag av Kungl. Maj:l år1965 lät medicinalstyrelsen verkställa en utredning rörande behovet avmedicinska vårdresurser för njursjuka. Resultatet av utredningen i vad avserfrågan om organisationen av den medicinska njursjukvården samt dialys- ochtransplantationsverksamheten presenterades i betänkandetNjursjukvård (Medicinalstyrelsen redovisar nr 2). Inovember 1967 utfärdade medicinalstyrelsen ett cirkulär till samtligasjukvårdsstyrelser angående njursjukvårdens organisation i landet. Ställningstagandenai cirkuläret grundade sig på förenämnda utredning, i vilken bl. a. föreslagitsen organisation för hela landet omfattande 200 dialysplalser. 1 cirkuläretanfördes bl. a. följande. Sammanfattningsvis vill medicinalstyrelsen sålundaframhålla det angelägna i att resurser för behandling av den akuta ochkroniska njurinsuffi-ciensen med dialys ökas. En omfattande verksamhet pågårredan, som bör fortsätta i en planmässig rationell utbyggnad. Denna utbyggnadbör ske etappvis med början vid regionsjukhusen. Den njurmedicinska klinikenmed dialysavdelning kommer tillsammans med den urologiska kliniken atl bildaett njurcenlrum. Omfångetav verksamheten liksom avdelningarnas storiek får bedömas i proportion lillvårdbehov och personaltillgång. På regionsjukhus bör åtminstone 15dialysplatser finnas. På länsplanel bör i första hand resurser skapas för behandlingav den akuta njurinsufficiensen, vilket med fördel kan ske med s. k.periionealdialys inom ramen för intensivvården. Den tekniska utvecklingenbeträffande apparaturen gör att stor uppmärksamhet bör ägnas åt möjligheten attorganisera en mindre personalkrävande dag-och hemvård av de kroniskadialysfallen. Det är vidare angelägel all den förebyggande och uppspårandeverksamheten intensifieras. Utbildningenav personal bör likaså ägnas stor uppmärksamhet och man bör utnyttja denexpertis på området som finns. Njurtransplanlalionskirurgien gör snabba framsteg.Den bör utvecklas etappvis, till en början på två-tre platser i riket. Enändamålsenlig organisation av verksamheten ifråga synes kunna åstadkommasgenom överenskommelser sjukvårdshuvudmännen emellan rörande utnyttjandet av delill detta fåtal platser koncentrerade vårdresurserna. har i ett cirkulär (MF1973:2) - vilkei innehåller anvisningar i fråga om förfarandet för atlsäkerställa tillgången på nekronjurar för Iransplanlationsändamål - bl. a.anfört atl njursjukvårdens tyngdpunkt bör ligga på regionsjukhusen, somförfogar över njurmedicinsk och urologisk samt i vissa fall även immunologiskoch transplantations-kirurgisk expertis, samt att en adekvat vård av patientermed kronisk njur-sviki nödvändiggör en bedömning vid njurmedicinsk klinik vidregionsjukhus före ställningstagande lill framlida behandlingsform, dvs.dialys och/eller njurtransplantation, därvid transplantation i härför lämpadefall bör eftersträvas. Dialysverksamhet förekommer numera i påeller med anknytning lill sjukhus på ca 18 orter. Dialysverksamhetensomfattning kan åskådliggöras med följande uppgifter avseende enviss dag . Antal dialysaggregal i bruk för Antal patienter i regelbunden Antal patienter i hemdialys Antal patienter i regelbunden Njurtransplantationer görs numera vid ca sexregionsjukhus. Antalet njurtransplantationer under åren 1972, 1973 och 1974var följande. Antalet tjänster för vidareutbildade läkare var ibörjan av inom specialiteten medicinska njursjukdomar 23. Underåren 1974 och 1975 har sjukvårdshuvudmännen medgivits inrätta åtta tjänster förvidareutbildade läkare inom specialiteten. Antaletmedgivna blockförordnanden för fortsatt vidareutbildning av läkare avsedda atlpåbörjas är beträffande specialiteten medicinskanjursjukdomar två respektive tre. Vissa utredningar om njursjukvårdens organisation I i ett föregående avsnittonnämnda betänkande Hälso-och sjukvård inför 80-lalel anförs bl. a. all vidsamtliga länssjukhus bör finnas företrädare för specialiteten njursjukvård ochatl denne bör svara för dialysverksamhelen (s. 147). Sedansocialstyrelsen tagit kontakt med Spri har med anknytning lill Spri igångsattsen uremiundersökning inom vissa regioner i . Undersökningen går ut påatt kartlägga frekvens och incidens av kroniskt njursjuka patienter.Undersökningsresultaten torde bl. a. kunna vara ett underiag för planering ochdimensionering av vårdresurser för aktiv terapi med dialys och transplantationför kroniskt njursjuka. Undersökningen startade och beräknaspågå . Medstöd av ett Kungl. Maj:ls bemyndigande har tillkallats rc:gionsjukvårdsulredningen (S 1974:07) för atl utreda regionsjukvårdens organisationm. m. , som beräknar slutföra sitt utredningsarbeteunder , kommer bl. a. alt behandla frågor om njursjukvården. Ekonomiskt stöd till förmån för dialyspatienter m. m. Vissa sjukvårdshuvudmän lämnar bidrag lillkostnader för vissa tillägg m. m. i patienternas kost, som behövs innanpatienterna börjat komma under dialys. Därefter anses patienterna kunna hållasig lill vanlig kost. Landstingsförbundethar i ell cirkulär till landstingen rekommenderat dem alt - iavvaktan på en eventuell ändring av bestämmelserna om statsbidrag till vissahjälpmedel för handikappade - bestrida kostnader dels för anskaffning ochinstallation av dialysapparalur för hemdialys, dels för erforderiig förbrukningsmaterial. Sjukvårdshuvudmännenhar i allmänhet följt denna rekommendation. Ett undanlag är ,där sjukvårdshuvudmannen träffat en uppgörelse med . Denna innebär att föreningen skall svara för alla kostnader efter detatt en patient går över lill hemdialys. Föreningen finansierar verksamheten medinsamlingar och donationer. 1cirkuläret av har bl. a. anfört all hemdialys iprincip skall kunna genomföras av patienterna själva men all av säkerhetsskälbör dock alltid finnas hjälp all tillgå från någon som stadigvarande sammanbormed den njursjuke. Detta hjälpbehov, anförs del, kvalificerar som regel interätt till erhållande av hemsjukvårdsbidrag men däremot inrymmer den allmännaförsäkringen möjlighet för kronisk njursjuk atl komma i åtnjutande avinvalidilelstillägg till förtidspension eller invaliditets-ersättning. I storutsträckning utger emellertid landstingen ersättning lill den som assisterarvid hemdialys. Frågan om en eventuell omprövning av Landstingsförbundetsprincipiella ställningslagande kommer atl aktua- liserasi samband med en utredning om hemsjukvårdens innehåll m. m. somLandstingsförbundet och Spri påbörjat. Landstingsförbundethar i ett cirkulär till sjukvårdshuvudmännen behandlat fråganom bidrag till utbildning för person som skall assistera en patient vidhemdialys. Det anges i cirkuläret atl vid hemdia-lysbehandling fordras i allmänhetassistans av en person - vanligen en anhörig lill den njursjuke - som genomgåttviss kortvarig utbildning och instruktion på sjukhus. Sjukvårdshuvudmännenrekommenderas alt utge ersättning för utgifter för resor, logi m. m. och förföriorad arbetsförtjänst som hänför sig lill utbildningstiden. Landstingsförbundethar i ett cirkulär till sjukvårdshuvudmännen rekommenderat dematt avstå från alt la ut patientavgift för sjukhusvård för de patienter somgenomgår dialysbehandling på sjukhus och som tillika är"ulförsäkrade" enligt lagen om allmän försäkring. I motionen 1975:772 av m. fl. (c)framhålls atl en fungerande företagshälsovård måste vara förenad med goda möjlighetertill specialistvård. Det påpekas alt yrkesmedicinska sjukhusenheler finns iStockholm, och saml all en är under uppbyggnad i men atl måletmåste vara atl det skall finnas åtminstone en yrkesmedicinsk klinik inom varjesjukvårdsregion. 1 motionen 1975:1234 av () anförs atlhudsjukdomar och allergier svarar för av alla yrkessjukdomar och alttre ämnen svarar för den övervägande delen av allergierna, nämligen krom,kobolt och nickel. Det påpekas atl för detta område finns i endast tvåläkare. I motionen 1975:1257 av m. (vpk) påpekas bl. a., såvitt här är i fråga, atl trots all del finnsendast omkring ett dussin specialislkompelenta yrkesmedicinare, varav intealla tjänstgör vid yrkesmedicinska kliniker, har ulbildningsblock för fortsattvidareutbildning lill specialiteten inle anordnats, vilket omöjliggörrekrytering. Vidare påpekas att utbyggnad av yrkesmedicinska klinikeromedelbart måste komma lill stånd. I regionvårdsulredningens betänkande (SOU 1958:26)Regionsjukvård, riksplan för samarbete inom specialiserad sjukvård anfördes bl.a. alt utredningen fann del uppenbart att yrkesmedicinen med dess behov avintim kontakt med omgivningshygienens målsmän, arbetsplatserna och industriläkarnainte kan centraliseras lill regionplanet och att utredningen därför förordade,att yrkesmedicinen i princip blir tillgodosedd på länsplanet samt attyrkesmedicinska centraler inrättas åtminstone vid sådana lasarett, som ärbelägna inom mera utvecklade industriområden. Vid regionsjukhusen borde dockenligt utredningens uppfattning den yrkesmedicinska kliniken ges något störredimensioner än på länsplanet, då regionsjukhusen givetvis kommer atl draga lillsig vissa särskilt svårulredda eller svårbehandlade fall från omgivande.sjukvårdsområden.. Föredragandedepartementschefen anförde i prop. 1960:159 med förslag till riktlinjer förregionsjukvårdens utbyggande m. m. följande. Beträffande yrkesmedicinen bör, som utredningenbetonat, behovet av intim kontakt med arbetsplatserna och induslriläkarnaföranleda, all denna organiseras på länsplanel. Den omständigheten atl bristenpå för ändamålet utbildad personal endast kan medge en successiv utbyggnad avyrkesmedicinska avdelningar vid lasaretten torde i princip ej böra inverka pådenna målsättning. Jag är emellertid medveten om att yrkesmedicinskaavdelningar till en början endast kan väntas bli inrättade vid de störresjukhusen och att övergångsvis en form av regionalisering därför kan övervägas. Departementschefens uttalande föranledde inle någonerinran vid utskottsbehandlingen (SU 1960:189) av propositionen. avgav utredningen angående yrkesmedicinensorganisation m. m. lill chefen för betänkandet (SOU1963:46) Yrkesmedicinska sjukhusenheter, behov och organisation. Utredningenanförde att den fann atl del förelåg ett stort behov av ett tills vidarebegränsat antal välutrustade yrkesmedicinska sjukhusenheter för diagnostik avverkliga eller misstänkta yrkessjukdomar, för konsultation och utredning medanledning av befarad arbetsbetingad ohälsa, för utvecklings- ochforskningsarbete inom området, för undervisning, utbildning och information.Utredningen förordade att yrkesmedicinskä enheter skulle finnas inom varjesjukvårdsregion med undantag för , som förutsattes kunnarepliera på den yrkesmedicinska centralen vid sjukhuset. Utredningenanförde atl den i princip ville biträda regionvårdsulredningens uppfattning atlyrkesmedicinen inte borde centraliseras till regionplanel ulan anknytas lillcentrallasarett med för verksamheten nödvändiga serviceorgan. Utredningenframhöll emellertid att underlaget för rekrytering av. personal för del dåvarandevar för knappt för alt ens kunna tillgodose behovet vid de av utredningenföreslagna enheterna. Utredningen anförde att den ansåg all det därför måstevara rationellt att koncentrera tillgängliga resurser på en fullständigutbyggnad av de av utredningen föreslagna enheterna i stället för atl splittraupp verksamheten på alltför många inte funktionsdugliga mindre enheter. Inom gjordes en genomgångav resurserna på del yrkesmedicinska området, vilken redovisats i en promemoriai angående yrkesmedicinsk verksamhet i . Yrkesmedicinskaenheter fanns vid sjukhuset,i , iÖrebro och Lunds lasarett. I promemorian angavs atl det inle fanns någonyrkesmedicinsk enhet som på tillfredsställande sätt fullgjorde alla de uppgifter,som angivits för en sådan enhet i förutnämnda belänkande av omyrkesmedicinska sjukhusenheter. Kommunfullmäktigei beslutade inrätta en yrkesmedicinsk enhet vid Sahlgrenskasjukhuset i . Svårigheter att rekrytera chef (överiäkare) för enhetenförhindrade emellertid verksamhetens ingångsättande. a. denna bakgrundhar i stället inletts försöksverksamhet med ett yrkesmedicinskt centrum vidSahlgrenska sjukhuset med en kvalificerad tekniker som chef skall bl. a. fungera som samordningsorgan för enbetydande verksamhet ay yrkesmedicinsk karaktär som bedrivs vid olika enhetervid sjukhuset. Vid , som är regionsjukhus, skall anordnas enyrkesmedicinsk enhet, vilken avses nära samverka med den arbetsmedicinskafilial lill arbetarskyddsstyrelsen som inrättats i den 1 januari 1974.Östergötlands läns landsting är berett inrätta en yrkesmedicinsk enhet vidregionsjukhuset i . Inrättandet av en sådan enhet möjliggör kliniskanknytning för den tjänst som professor i medicin, särskilt yrkesmedicin,vilken i prop. 10 s. 315 föreslås inrättad vid högskolan iLinköping. Tidigareriksdagsbehandling och utredningar av frågan om yrkesmedicinska kliniker 1 en motion lill riksdag begärdes åtgärdersom kunde främja en utbyggnad av yrkesmedicinska kliniker i enlighet medförslagen i förutnämnda belänkande av om yrkesmedicinskasjukhusenheter. Påförslag av socialutskottet i betänkandet SoU 1973:25 s. 63 avslog riksdagenmoiionsyrkandet, Utskottet framhöll den beredvillighet som fanns hos sjukvårdshuvudmännenatt fö i gång de ytterligare yrkesmedicinska enheter som behövdes för all del inämnda belänkande angivna målet skulle uppnås. Den med stöd av ett Kungl. Maj:ls bemyndigande år1970 tillkallade arbetsmiljöulredningen (S 1970:35), vilken har i uppdrag allföreta en allmän översyn av arbelarskyddslagstiftningen, kan beräknas komma atlberöra frågan om yrkesmedicinska kliniker. Den till universitetskanslersämbetet knutnafakultetsberedningen för medicin, odontologi och farmaci framlade en rapportom ett utredningsarbete om arbetsveienskaplig inriktning av medicinskutbildning och forskning (UKÄ-rapporl 4/1974). I rapporten föreslås bl. a. allde yrkesmedicinska klinikerna inordnas i universitetsorganisationen. Den i ett föregående avsnitt omnämnda, år 1974tillkallade regionsjukvårdsulredningen kommer bl. a. alt behandla frågor omyrkesmedicinska kliniker. Blockförordnandenavseende yrkesmedicin för läkare under fortsatt vidareutbildning I ett föregående avsnitt har en översiktligredogörelse lämnats för blockförordnanden för läkare under fortsattvidareutbildning (s. k. FV-block). Dåyrkesmedicin inte upptagits som specialitet förrän fr. o. m. den I januari1975 har FV-block inte kommit alt ingå i den fastställdafördelningen på olika specialiteter av de FV-block som förutsatts skola påbörjasunder . Det finns däremot anledning räkna med all FV-block iyrkesmedicin kommer att ingå i fördelningen av FV-block för liden fr. o. m år1976. , som emellertid förutsåg att specialitet i yrkesmedicinskulle komma alt inrättas, uttalade i anslutning till förslaget beträffandeFV-block att yrkesmedicin i brist på underlag intemedtagits i fördelningsförslagel men atl de sjukvårdshuvudmän som önskarinrätta FV-block för yrkesmedicin kan - efter samråd med - göradetta inom ramen för antalet tilldelade block inom området allmän internmedicin,för vilket område det fastställda fördelningsförslagel omfattade 52 FV-blockatl påbörjas och 65 FV-block all påbörjas . Socialstyrelsenhar vidare föreslagit sjukvårdshuvudmännen alt utnyttja eventuella differensermellan antalet centralt tilldelade och lokalt planerade FV-block föryrkesmedicin. Socialstyrelsenhar dessutom påpekat för sjukvårdshuvudmännen möjligheten alt"skräddarsy" blockförordnanden för hela den återstående erforderiigatjänstgöringstiden till allmänläkar- eller specialistkompetens för läkare sompåbörjat fortsalt vidareutbildning före (s. k. restblockeller avvecklingsblock). I den i det föregående nämnda 4/1974om arbetsveienskaplig inriktning av medicinsk utbildning och forskning harföreslagits alt de arbetsveienskapliga inslagen i grundutbildningen av läkareförstärks genom en precisering och utökning av de arbetsvetenskapliga momentensinnehåll bl. a. i form av en frislående arbetsveienskaplig kurs under utbildningenssenare del. Yrkesdermatologi har inte blivit fastställd sommedicinsk specialitet. Lämplig utbildning för verksamhet som yrkesdermatologanses vara förvärvad specialistkompetens i hudsjukdomar och veneriskasjukdomar (dermatologi och venereologi) jämte utbildning i arbetsmiljöfrågor. Yrkesdermatologiär representerad med mindre enheter vid sjukhuset och vid Lundslasarett med två halvtidstjänster resp. tre hel- Vid i har inrättats enyrkesdermalologisk enhet med en läkare och en yrkesallergologisk enhet med enläkare. Antaletläkartjänster för vidareutbildade läkare inom specialiteten hudsjukdomar var ibörjan av ca 100. har sjukvårdshuvudmännenmedgivits inrätta 22 tjänster. FV-block i specialiteten hudsjukdomar har föråren 1974 och 1975 medgivils till ett antal av åtta respektive tio. I motionen 1975:1282 av fröken m. fl. (c)anförs atl totalt ca 150 000 personer i lider av kroniskledgångsreumatism och att fler än 30 000 reumatiker är i behov av sjukhusvård.Motionärerna anför vidare bl. a. att del för utbyggnad av reumatikervården inleräcker med atl bara skaffa nya kliniker utan det väsentliga är alt utbildakompetenta reumalo-loger. Det påpepas alt fanns totalt 40 läkare medexamen i reumalologi och alt ökningen beräknas utgöra endast 14läkare. Vidare påpekas att sjukvårdsdelegation beräknatbehovet till 80 läkare. Socialstyrelsensråd och anvisningar om planeringen av reumatologisk vård m. m. I betänkandet SoU 1973:11, vilket utskottet bl. a.avgav med anledning av en motion till riksdag om reumatologi, lämnadeutskottet en redogörelse för behandlingen av reumatologin iregionsjukvårdsutredningens betänkande (SOU 1958:26) och föredragande departementschefensställningstagande lill detta i prop. 1960:159, för i februari1970 utfärdade Råd och anvisningar nr 7 om Planering av reumatologisk vård, förde särskilda kliniker för reumatologisk vård m. m. som fanns samt för behandlingenav ett motionsyrkande till riksdag vari begärdes åtgärder och förslagom inrättande av reumatologiska undervisningskliniker vidundervisningssjukhusen.