bet · FY01FöU13 · 1975-12-31 00:00:00 — Försvarsutskottetsbetänkande nr 13 FöU 1975:13 betänkande med anledning avpropositionen 1975:1 såvitt gäller anslag m. m. för /76 inom Försvarsdepartementetsverksamhetsområde jämte motioner I betänkandet behandlas de förslag som regeringen -efter föredragning av statsrådet - har förelagt ipropositionen 1975:1 bilaga 6 (försvarsdepartementet) samt yrkanden imotionerna 1975:740, 744, 1172, 1175, 1176, 1177, 1178, 1179, 1180, 1184, 1186och 1187. En sammanställning av alla motionsyrkanden återfinns i bilaga 1. Avbilagan framgår var i betänkandet de olika yrkandena behandlas. Regeringens förslag i propositionen 1975:1 bilaga 6(s. 67-68 och 71) angående förmåner åt värnpliktiga jämte motionen 1975:747har redan behandlat (FöU 1975:3, rskr 1975:25). Regeringen har i propositionen (s. 8-13) berettriksdagen tillfälle att avge yttrande över vad föredragande statsrådet(försvarsministern) har anfört om säkerhets- och försvarspolitiken. I dettasammanhang behandlar utskottet motionen 1975:1172 såvitt gäller yrkande 1 samtmotionerna 1975:1177 och 1975:1179. Försvarsministernuttalaratt supermakterna av både strategiska och ekonomiskaskäl för en politiksom har medfört dels att några av efterkrigstidens svåraste politiska problem iviss utsträckning har kunnat regleras, dels att en serie förhandlingar om bl.a. rustningskontroll har kunnat inledas. De grundläggande motiven bakomsupermakternas politiska strävanden förefaller honom vara sådana att dessastater inte kan väntas utan vidare överge den inslagna vägen. Vi kan enligtstatsrådets uppfiittning vänta att avspänningspolitiken kommer att fortsätta ien eller annan form . Härav får vi dock inte dra denslutsatsen att de tidigare växlingarna mellan perioder av avspänning ochperioder av spänning kommer att avlösas av en genomgående fredlig utveckling.Enligt statsrådets uppfattning kommer växlingarna emellertid med allsannolikhet att bli mindre dramatiska än under det s. k. . Bildenav det internationella läget är inte entydig. Å ena sidan har vi fortsattavspänningspolitik och minskade krigsrisker främst i vår världsdel. Å andrasidan finns risker för ökad supermaktsdominans och därmed för- bundnarisker för de mindre staterna och fortsatta svårigheter att utesluta lokalakonflikter utanför . Däremot kan det enligt försvarsministern antas attsupermakterna söker hindra alt sådana konflikter sprids till . Vårtland är beläget mellan och områden kring Norska havet.Utvecklingen har visat att dessa båda områden har så stor strategisk ochekonomisk betydelse för supermakterna att de har all anledning hindra attkonflikter bryter ut där. Varken vi själva eller omväriden kan därför varabetjänta av några drastiska ändringar i vår försvarspolitik. Det kan inte liggai vårt eller i någons intresse att vi genom ensidiga åtgärder förändrar denmilitära balans och stabilitet som råder i , framhåller försvarsministern. Medhänsyn till det starka önskemålet att undvika användning av kärnvapen ochvikten av att upprätthålla en klar åtskillnad mellan dessa och konventionellavapen har spekulationerna om s. k. minikärnvapen väckt särskild oro. SåvälUSA:s som representanter vid nedrustningskonferensen i har somsvar på frågor av representant framhållit att ingen uppmjukning avreglerna för användningen av kärnvapen förutses och att de båda supermakternasfolkrättsliga åtaganden att förhindra kärnvapenkrig innefattar även användningav kärnladdningar med liten styrka. Statsrådet anser att dessa uttalanden inteutgör någon garanti på lång sikt men är ett glädjande steg i rätt riktning. Överbefälhavarenhar anfört att nu gällande planeringsförutsättningar leder till fortsattakvalitativa och kvantitativa reduceringar i krigsorganisationen.Reduceringarna blir enligt överbefälhavaren omfattande mot slutet avprogramplaneperioden och åren närmast därefter, dvs. i början av 1980-talet.Samtidigt kommer enligt överbefälhavarens bedömning stora militära resurser attfinnas i omvärlden. Till följd härav kommer försvarsmaktens krigsavhållandeförmåga att minska. Försvarsministernpåpekar alt kostnadsutvecklingen i fråga om kvalificerad krigsmateriel skärperkraven på prioriteringar vid ställningstaganden till olika vapensystem. Hanfinner det oundvikligt att den snabba kostnadsstegringen medför att vi intekan förnya och modernisera vårt mate-rielbestånd i samma höga takt som tidigare.Detta leder till att antalet går ned i fråga om vissa kvalificerade förband dären hög materiell nivå måste upprätthållas, t. ex. brigader och flygdivisioner.Nytillförd materiel har dock genomgående högre standard och ökar därigenomförsvarsmaktens slagkraft. Genom den allmänna värnplikten kommer ocksåförsvarsmaktens totala personal i krigsorganisationen att vara oförändrad. Motbakgrund av sin syn på avspänningspolitiken och på utvecklingen i vår del avvärlden uttalar statsrådet att krigsriskerna har minskati sådan utsträckning att han inte kan dela den syn som överbefälhavaren enbartpå grundval av en bedömning av framtida styrkeförhållanden har redovisat påutvecklingen av vårt försvars fredsbevarande förmåga. Det finns enligt statsrådets mening anledning atttro att man har ungefär samma problem i vår omvärid i fråga om försvaretsutveckling som vi har, även om andra länder inte redovisar sin försvarsplaneringlika öppet som vi gör. Vi måste dock noga följa utvecklingen inom detta områdeoch vara beredda att vidta åtgärder om så skulle befinnas vara nödvändigt.Försvarsministern betecknar det som angeläget att vi i största möjligautsträckning behåller handlingsfriheten. Vi bör därför enligt hans meningbevara vår förmåga att vidmakthålla en hög organisatorisk numerär och att inomlandet utveckla och producera viss krigsmateriel. Motdenna bakgrund finner statsrådet att den nuvarande inriktningen av vårt militäraförsvarar välanpassad till vara säkerhetspolitiska mål. Några ändringar iresurstilldelningen är enligt hans mening därför f. n. inte motiverade. Försvarsministernredogör vidare för de förberedelser som pågår inför nästa större beslut omförsvarets inriktning. Beträffande förs va rspol i t i ke ns inriktningoch genomförande behandlar utskottet delsmotionen 1975:1172 av m. fi. (m) såvitt gäller yrkande måtte besluta att ge regeringen till känna vad som i motionen anföresom säkerhets- och försvarspolitiken, f/e/s motionen 1975:1177av m. fl. (vpk), i vilken föreslås 1. att uttalar sig för en ny försvarsordningbyggd på folkförsvarets principer, 2. att hos regeringen begär att dentillsatta försvarsutredningen i tilläggsdirektiv för i uppdrag att grundligtutreda konsekvenserna av en försvarsordning byggd på folkförsvarets principer, 3. att uttalar sig för en etappvisnedtrappning av militärutgifterna med minst1 miljard kr. Beträffande förberedelserna inför nästa beslut omförsvarets långsiktiga utveckling behandlar utskottet motionen 1975:1179 avherrar i (c) och i (c), i vilkenhemställs att beslutar att hos regeringen begära tilläggsdirektivtill försörjningsberedskapsutredningen (H 1971:1) att mot bakgrund av Sverigesinternationella förpliktelser på det ekonomiska och handelspolitiska områdetanalysera deras inneböid och verkningar på grund av de ökade riskerna förhandelspolitiska och ekonomiska sanktioner och föreslå åtgärder som kan minskadessa risker och därmed kostnaderna för den svenska försörjningsberedskapen. 1972årsförsvarsbeslut(prop. 1972:75, FöU 1972:17,rskr 1972:231) innebär att vår säkerhetspolitik, i en värid av politiskaspänningar och stora militära resurser, även i fortsättningen skall bygga påalliansfrihet i fred och syfta till neutralitet i krig. För att dennaneutralitetspolitik skall vara trovärdig och realistisk måste den genomförasmed stabil politisk inriktning och med stöd av ett totalförsvar som är avpassatoch uppbyggt för att värna vårt oberoende, i första hand genom att varafredsbevarande. Tilltron till neutralitetspolitiken kräver att hela landet kanförsvaras och att försvaret kan anpassas till skilda lägen och möta olika hotoch angripare. Inriktningenav säkerhetspolitik samt uppgifterna för och inriktningen av vårttotalförsvar bekräftades senast av riksdag (prop. 6, FöU1974:19, rskr 1974:190). Utskottetanser liksom regeringen att beslut om inriktningen av säkerhetspolitiksamt om uppgifterna för vårt totalförsvar bör gälla även i fortsättningen.Utvecklingen i omvärlden och vårt säkerhetspolitiska läge har inte under detsenaste året förändrats på sådant sätt att det är motiverat med någon ändringav säkerhets- och försvarspolitiken. Försvaret skall vara ett verksamt stöd fördenna politik och medge kraftfulla åtgärder om vi likväl skulle bli indragna iett krig. Närdet gäller de säkerhetspolitiska grunderna för planeringen av vårt försvarinnebär försvarsbeslut att vi räknar med en maktbalans mellanstormaktsblocken. Planeringen avser i första hand åtgärder för att avhålla frånangrepp med konventionella stridsmedel. Totalförsvaret skall vara såorganiserat att det står klart för en angripare att han kommer att möta folketssamlade motstånd. Försvaret skall kunna tvinga en angripare till sådanauppoffringar av tid och resurser samt till sådana förluster att han avhållsfrån att företa angreppet. Avförsvarsministerns anförande i budgetpropositionen framgår bl. a. att han nogaföljer supermakternas inställning till s. k. minikärnvapen och utvecklingenvid havsrättsförhandlingarna. Till de förhållanden som noga bör ge aktpå hör vidare förutsättningarna och dispositionerna för utvinning av olja i havsområdenai vår nära omvärld samt de militära styrkeförhållandena där. Beträffande försvarspolitikens inriktning ochgenomförande anförs i motionen 1975:1172 av m. fl. (m), såvitt nuär i fråga, att den utrikespolitiska stabiliteten i närmaste omgivningoch konfliktriskerna där påverkas om styrkan hos vårt försvar går ned.Motionärerna fortsätter: Försvarsministerns uttalande i propositionen attvarken vi eller omväriden kan vara betjänta av några drastiska förändringar ivår försvarspolitik är alltså riktigt. Han underiåter emellertid att dra denlogiska slutsatsen därav, nämligen att försvarets styrka icke för nedgå. I självaverket kommer i det längre perspektiv som alltid måste läggas på detförsvarspolitiska området försvagningen av vår militära styrka att relativtsnabbt bli just drastisk. Detbör också understrykas att dimensioneringen av vårt försvar inte kan anpassastill den fastställda graden av risker. Om - somförsvarsministern gör gällande - de framtida krigsriskerna avsevärt minskatunder senare år, är alltså av mindre intresse i det här sammanhanget. Detavgörande är om risker över huvud taget kan bedömas föreligga. Vi hävdar att såär fallet och kan inte heller finna att försvarsministern i propositionenförnekar detta. Därmedföreligger tillräckliga skäl att upprätthålla en försvarsförmåga som är välbalanserad mot den militära kapaciteten i omväriden. Det går inte att anpassaförsvarsmaktens organisation, utbildning och bestånd av materiel till de kortaperspektiv som utrikespolitiskt kan överblickas. Detta bestyrks ständigt avverkligheten. Oförmågan att med hjälp av utrikespolitiska analyser förutseframtiden belystes nu senast på ett skrämmande sätt av hur hela värideninklusive vi själva totalt överraskades av oljekrisen . Motionen 1975:1177 av m. fl. (vpk)behandlar också försvarspolitikens inriktning. Motionärerna anser att detraditionella militära hotbilderna i i många avseenden har upplöstsgenom förhandlingar, avtal och diplomatiska erkännanden. Enligt deras mening ärtrots detta den svenska försvarsmakten uppbyggd efter samma modell som stormakternasoch inriktad på att verka enligt de hotbilder som målades upp under det kallakrigets period. Motionärerna anför vidare bl. Den svenska militärapparatens nuvarande uppbyggnadkommer att innebära fortsatt stegring av militärkostnaderna. Detta är ett avskälen till vpk:s krav om ny militärordning. Detandra skälet är att trots de väldiga militärutgifterna ger vår nuvarandeförsvarsuppbyggnad inget verkligt skydd. Vi anser att den nuvarande militäramålsättningen för att hindra en eventuell invasion är orealistisk. Det vore enillusion att tro att skulle kunna bjuda en stormakt spetsen på dennasvillkor och med en försvarsorganisation av i princip samma struktur. Tvärtomskulle den nuvarande försvarsorganisationen snabbt kunna slås ut av en överiägsenangripare. Motionärerna anser att allt nu talar för en radikalomläggning av svensk försvarspolitik. Man förespråkar ett defensivt försvar,uppbyggt för att slå vakt om vårt lands neutralitet och självständighet ochbestående av ett gränsförsvar med erforderiig teknisk utrustning ochtyngdpunkten lagd på robolvapen. Yrkandenmed samma innebörd som i motionen 1975:1177 fördes fram i motioner av herrHermansson m. fl. i samband med försvarsbeslut samt till 1973 och 1974års riksdagar. har framhållit (FöU 1972:17 s. 35) att ettförsvar av det slag som har skisserats i motionerna inte skulle varatillräckligt för att förverkliga våra säkerhetspolitiska mål. harvarje gång följt utskottets förslag att avslå ifrågavarande mo- tionsyrkanden.Utskottet finner inte anledning till annan bedömning än den som gjordes senastförra året (FöU 1974:19 s. 3, rskr 1974:190). Motionen 1975:1177 (vpk) böralltså avslås. Imotionen 1975:1172 (m) hävdas att vår försvarspolitik inte genomförs på ettsätt som stämmer överens med säkerhetspolitikens krav och försvarets uppgifter. Liksomföredragande statsrådet anser utskottet att vi f n. har ett försvar som ärstarkt och svarar mot de uppgifter som vår säkerhetspolitik ställer. Redan pårelativt kort sikt finns emellertid problem. Statsrådet berör dessa och räknarmed att det i vår omvärid finns ungefär samma problem. Även utskottet anser attvåra försvarsproblem fordrar stor uppmärksamhet och att åtgärder kan tänkas blinödvändiga. beräknas föreligga ett samlat underlag för att bedöma resursbehoven förvårt totalförsvar och avvägningen inom detta. Till dess är det närmast fråga omatt bevara handlingsfriheten, även en handlingsfrihet att tillföra och på ettekonomiskt sätt utnyttja ökade resurser om en ökning befinns nödvändig medhänsyn till försvarets fredsbevarande förmåga i fortsättningen. I vissa fallmåste relativt snart fattas beslut som är viktiga för handlingsfriheten.Utskottet återkommer till dessa frågor i det följande. Såväli propositionen som i motionen 1975:1172 (m) framhålls att vår försvarspolitikär betydelsefull för den militära balans och stabilitet som råder i Norden.Utskottet har samma mening. I samband med försvarsbeslut anfördeutskottet härom följande (FöU 1972:17 s. 32): Utskottet delar uppfattningen att landets säkerheti första hand kan komma att äventyras av stormaktsblockens handlande. Deninternationella utvecklingen formas i stor utsträckning av supermakterna ochderas förbundna. Beträffande vårt försvars styrka är därför en anpassning tillde rådande militärpolitiska förhållandena nödvändig. måsteemellertid konstateras att de resurser vi kan avsätta för att trygga vårsäkerhet är begränsade jämfört med stormaktsblockens. Förden fortsatta planeringen bör beaktas att vårt land genom sin utrikespolitikoch sitt försvar har betydelse för den säkerhetspolitiska situation som råder iEuropa och särskilt för stabiliteten i det nordiska området. Skilda intressenoch motsättningar i fråga om och Östersjöutloppen torde bestå ävenunder den tid som man nu kan överblicka. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottetbifall till yrkandet i motionen 1975:1172 (m) att skall ge regeringentill känna vad motionärerna har anfört om säkerhets- och försvarspolitiken. I propositionen redogörs något för de förberedelsersom pågår inför nästa större beslut om försvarets inriktning. Försvarsutskottethar redovisat tidsplanerna i stort för detta arbete (FöU 1974:19s. Studiearbetet och planeringen inom totalförsvarets olika delar ärsamordnade och inriktade på att ett samlat underiag skall föreligga förställningstaganden Tidsplanernainnebär sammanfattningsvis att perspektivplaneringen inom det militäraförsvaret och civilförsvaret samt perspektivstudierna för det ekonomiskaförsvaret liksom de särskilda studierna för övrigt totalförsvar skall redovisasunder . 1 skall ges anvisningar för myndigheternasprogramplanering avseende perioden /78-1981/82. Programplaner för dennaperiod skall redovisas . Försvarsministern lämnar en kortfattadredovisning av hur perspektivplaneringen för det militära försvaret ochcivilförsvaret är inriktad i fråga om ekonomiska studienivåer m. m. (s. 12-13). Beträffandeperspektivstudierna angående det ekonomiska försvarets utveckling efter år1977 gäller att olika handlingsvägar skall utarbetas utifrån fyra ekonomiskastudienivåer för femårsperioden /78-1981/82, nämligen ca 4 800, 5 500, 6600 och 8 400 milj. kr. Vid studierna skall beaktasbehovet av åtgärder för att möta tänkbara påfrestningar på vår försörjning isamband med möjliga fredskriser. Resultatenav studier och planering inom totalförsvaret skall ingå i undertaget förövervägandena inom den försvarsutredning som regeringen tillkallade hösten1974. Vissa andra utredningsresultat m. m. kommer också att tillförasförsvarsutredningens undertag. Försvarsutredningenbör enligt sina direktiv bedriva arbetet så att dess överväganden och förslag omde olika total försvarsgrenarnas uppgifter i stort och principiella inriktningsamt om prisregleringssystem för det militära försvaret och civilförsvaret kanredovisas tidigt och därvid kunna ligga till grund för regeringensanvisningar för myndigheternas programplanering för perioden /78-1981/82. Resultatenav försvarsutredningens granskning av programplanerna och motsvarande planerför det militära försvaret, civilförsvaret, det ekonomiska försvaret och övrigttotalförsvar skall redovisas i sådan tid alt förslag till omtotalförsvarets inriktning kan grundas på överväganden och förslag frånförsvarsutredningen. Ienlighet med de principer som har fastlagts av statsmakterna (prop. 1972:103,FöU 1972:23, rskr 1972:309) inhämtar utrikes- och torsvarsut-skotteninformation om studie- och planeringsarbetets inriktning och resultat.Information av detta slag har och under år 1975från departement och myndigheter lämnats försvarsutskottet vid sammanlagt ett15-ial tillfällen. 1motionen 1975:1179 (c) hävdas att den tillkalladeförsörjnings-beredskapsutredningen bör få tilläggsdirektiv att beskriva desvenska internationella förpliktelserna på det ekonomiska och handelspolitiskaområdet och analysera innebörden av dessa förpliktelser och föreslå åtgärdersom kan minska riskerna för handelspolitiska och ekonomiska sanktioner ochdärmed kostnaderna för den svenska försörjningsberedskapen. Motionärernaförutsätter atl försörjningsberedskapsutredningen på grund av sina direktiv ensidigtbehandlar hur man skall klara krissymptom men inte hur man skall göra sigmindre känslig för kriserna genom att söka hindra deras spridning in över landetsgränser. De räknar med att våra internationella förpliktelser och derasinnebörd varken kommer att beskrivas eller analyseras om utredningen inte fårsärskilda tilläggsdirektiv. Tillgrund för försvarsutredningens överväganden och förslag om de olika totalförsvarsgrenarnasuppgifter i stort och principiella inriktning på skall enligtutredningens direktiv bl. a. ligga resultat från försörjningsberedskapsutredningenoch energiberedskapsutredningen. Båda dessa utredningar räknar med att slutförasitt arbete . Enligt vad utskottet har inhämtat kommerförsörjningsberedskapsutredningen i sitt betänkande att lämna redogörelser avdet slag som motionärerna efteriyser. Här bör framhållas att studier ochanalyser beträffande de internationella förutsättningarna för kriser av olikaslag utförs vid studierna av den internationella miljön inom ramen förförsvarets planeringssystem. beroende av utrikeshandeln kartläggs isamband med de pågående perspektivstudierna för det ekonomiska försvaret. Ävenresiiltaten av dessa studier kommer att ingå i försvarsutredningens underiag. Beskrivningaroch analyser av vårt beroende av omväriden i olika avseenden kommer alltså atttillföras undertaget för ett nytt försvarsbeslut. Med hänsyn härtill avstyrkerutskottet bifall till motionen 1975:1179 (c). 1. att avslår motionen 1975:1172, yrkande 1,om att skall ge regeringen till känna vad som anförs i motionen omsäkerhets- och försvarspolitiken, 2. att avslår motionen 1975:1177 om en nyförsvarsordning, 3. att avslår motionen 1975:1179 omtilläggsdirektiv till försörjningsberedskapsutredningen, 4. att lämnar utan erinran vad föredragandestatsrådet har anfört om säkerhets- och försvarspolitiken i den mån detta intehar behandlats under 1-3. 2.Det militära försvarets fortsatta inriktning Regeringen har i propositionen (s. 31-39)föreslagit att godkänna de riktlinjer för det militära försvaretsfortsatta inriktning som föredragande statsrådet har angett. Grundläggande riktlinjer för det militäraförsvarets inriktning fastställdes av riksdag och har i allt väsentligtbekräftats av 1973 och riksdagar. Principerna i dessa beslut är enligtstatsrådets mening alltjämt giltiga. Mot bakgrund av den säkerhetspolitiskautvecklingen och med hänsyn till det statsfinansiella läget anser han att detinte finns anledning att ändra planeringsinriktningen eller planeringsramen fördet militära försvaret. Planeringen för perioden /76-1979/80 bör alltså skeenligt en horisontell planeringsram, som med vissa budgettekniska justeringarstämmer överens med den i försvarsbeslutet fastställda ramen för perioden1972/73-1976/77. Med utgångspunkt i basbeloppet i den utgiftsram för budgetåret1975/76 som försvarsministern förordar bör planeringsramen för femårsperiodenalltså vara avrundat 40 750 milj. kr. I planeringenbör enligt statsrådets mening förutsättas att kompensation för pris- ochlöneförändringar skall ske enligt nettoprisindex. Programplanerför det militära försvaret för perioden /76-1979/80 har utarbetats i enplaneringsnivå som i huvudsak stämmer överens med den angivna. Överbefälhavarenhar emellertid i sin planering förutsatt att försvarsmakten tillförs medelutöver ramen för ökade bränsle- och drivmedelskostnader och för vissainvesteringar samt att finansiering av vissa andra investeringar får ske genomlångsiktiga krediter. Försvarsministern är inte beredd att föreslå att medelskall tillskjutas planeringsramen för dessa ändamål. Han räknar inte heller medatt det finns behov av särskilda krediter under /76. Imyndigheternas planering har alltså förutsatts att större ekonomiska resurserstår till förfogande än vad statsrådet anser sig kunna förorda. Det kommerdärför att bli nödvändigt med omplaneringar. Sådana omplaneringar kom mer ocksåatt bli nödvändiga för att skapa utrymme förökade ambitioner inom vissaområden, bl. a. för att förbättra de värnpliktigas förmåner. Storåterhållsamhet måste enligt statsrådet iakttas när det gäller beslut som ledertill långsiktiga ekonomiska bindningar. Av myndigheterna föreslagna ambitionsökningarbör i princip inte godtas. Varje möjlighet till besparing och rationaliseringmåste las till vara. Statsrådet anser att kraven härvidlag kan behöva skärpasytteriigare. Statsrådetberör vidare utvecklingen i fråga om de förhållanden som gäller på försvaretsarbetsplatser m. m. Moderniseringen av tjänsteföreskrifter etc. är en nödvändigförutsättning för atl förverkliga demokratiseringen av arbetsförhållandenainom försvaret men är i sig inte tillräcklig. Del krävs enligt hans mening ävenen aktiv och gemensam insats i del dagliga arbetet av all personal, anställdasåväl som värnpliktiga. Statsrådet räknar med att studier och övervägandenrörande arbetsförhållanden m. m. inom det militära försvaret och därmed ocksåpersonalfrågor i vidaste bemärkelse kommer att tillmätas allt större vikt. Statsrådet behandlar därefter avvägningsprogrammensinriktning och de riktlinjer som enligt hans mening bör gälla för den fortsattaplaneringen. Förändringar av dessa riktlinjer kan komma att aktualiseras bl. a.med hänsyn till resultaten av pågående studier och utredningar.