bet · FY01JuU22 · 1975-12-31 00:00:00 — Fråga om disciplinpåföljd enligt 18 §, avskedandeenligt 22 §, åtalsanmälan enligt 25 §, avstängning enligt 26 eller 27 § ellerläkarundersökning som avses i 27 § prövas av den myndighet under vilkentjänstemannen lyder, om ej annat följer av 38 § eller av föreskrift somregeringen meddelar. Fråga om avstängning enligt 26 § på grund av misstanke ombrott upptages även på anmälan av åklagare. Fråga om anställnings upphörande enligt 30 eller 31 S, 32 § första stycket a) eller b), 35 eller 36 § prövas i fråga om tjänst, som regeringen tillsätter, av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer och i annat fall av den' myndighet som tillsätter tjänsten. Fråga om anställnings upphörande enligt 32 § första stycket c) eller andra stycket eller enligt 33 § Frågaom anställnings upphörande enligt 30 eller 31 §, 32 § första stycket, 35 eller36 § prövas i fråga om tjänst, som regeringen tillsätter, av regeringen ellermyndighet somi regeringen bestämmer och i annat fall av den myndighet somtillsätter tjänsten. Fråga om anställnings upphörande enligt 32 § andrastycket eller 33 § prövas av regeringen. provas av regeringen. Fråga omförflyttning av tjänsteman enligt 34 §, prövas av regeringen. Fråga omförflyttning till tjänst som tillsättes av samma myndighet som anställttjänstérnannen prövas dock av myndigheten. '2Senaste lydelse 1974: 1009. Beträffande justitieråd eller regeringsråd prövarregeringen fråga orn åtalsanmälan enligt 25 § eller om avstängning eller läkarundersökning enligt 27 §.Beslut om avskedande enligt 22 § eller avstängning enligt 26 § meddelas avhögsta domstolen enligt vad som föreskrives i 54 §. I fråga om den som eljest innehar eller uppehållerordinarie domartjänst eller tjänst som byråchef eller därmed jämställd ellerhögre tjänst vid statlig myndighet prövas fråga som avses i 37 § förstastycket av en särskild nämnd. Denna nämnd skall bestå av fem ledamöter.Ordföranden skall vara lagkunnlg och erfaren i domarvärv. Regeringen meddelarnärmare bestämmelser om nämndens sammansättning och verksamhet samt om denpersonkrets som nämndens verksamhet skall avse. Deltaga flera i avgörande som avsesi 37 § första stycket skola, i annat fall än då ärendet prövas av regeringen,bestämmelserna i 29 kap. om omröstning i domstol med endastlagfarna ledamöter äga motsvarande till-lämpning. Beträffande tjänsteman hos riks-: dagen eller dess organ meddelar bestämmelserom beslutande organ i frågor som avses i 37och38§§. 51 § Mål om skadestånd enhgt 16 § prövas avarbetsdomstolen. Sådant' mål, liksom mål om tillämpning av 7 § tredje ellerfjärde stycket, 30 §, 35 § eller 3943 § eller av föreskrift som avses i 7 §tredje stycket, 30 § andra stycket eller 39 §, handlägges enhgt lagen(1974:371) om rättegången i ar- 13 Senaste lydelse 1974: 1009. 13. . . Mål om skadestånd enligt 16 §prövas av arbetsdomstolen. mål, liksöm mål om tillämpning av 7 § tredjeeller fjärde stycket, 75, 22 §,26 §,27 j; 3052 §,' 34 §, 35 §, 36 § eller3943 § eller av föreskrift som avses i 7 § tredje stycket, 30 § andra stycketeller 39 §, handlägges enligt lagen (1974: 371) om rättegängen i ar-betstvister. Enligt nämnda lag handlägges även mål omtillämpning av 27, 31 eller 32 § i fråga om ordinarie domare. Mål som gällerjustitieråd eller regeringsråd prövas dock av högsta domstolen enligt 57 kap.rättegångs balken på talan av om budsman eller justitiekanslern. I fråga om tvist som rör företrädesrätt till ny anställning tillämpasej 42 § lagen (1974: 12) om anställningsskydd. 53 § Har i fråga om annan ordinarie domare än justitierådeller rege ringsråd meddelats beslut om läkarundersökning som avses i 27 §eller om anställningens upphörande enligt 31 eller 32 § och vill han haändring i beslutet, skall han väcka talan från den dag då hanfick del av beslutet. Iakttager han ej detta, är rätten till talan förlorad. 7 fråga om ordinarie domare må beslut om läkarundersökningsom avses i 27 § ej läggas till grund för avstängning enligt nämnda paragraf,förrän beslutet slut ligt prövats av domstolen eller rätten till talanförlorats. Ej heller må verkställighet äga rum av beslut, varigenom ordinariedomare skilts från tjänsten enligt 32 § el ler, om ej annat följer av tredjestycket, enligt 31 §. förrän beslu tet slutligt prövats av domstolen ellerrätten till talan förlorats. I mål som gäller ordinarie domare äger domstolen förtiden intill dess lagakraftägande dom eller beslut föreligger förordna, itvist om avstängning enhgt 27 §, att beslutad avstängning skall vara hävd,och, i tvist om tillämpningen av 31 § beträffande annan tjänsteman änjustitieråd eller regeringsråd, att anställningen skall upphöra närtjänstemannen upp nått den ålder då skyldighet att avgå senast inträder. " Senaste lydelse 1974: 1009. Vill tjänsteman söka ändring ibeslut enligt 18, 22, 27, 31. 32 eller 34 §, skall han väcka talan inom fyraveckor från den dag då han fick del av beslutet. Iakttager han ej detta, ärrätten till talan förlorad. Talan mot beslut om avstängning enligt 27 § är dockej inskränkt till . För tiden intill dess lagakraftägandedom eller beslut föreligger äger domstolen förordna, i tvist om avstängningenligt 26 eller 27 §, att beslutad avstängning skall vara hävd, och, i tvistom till-lämpningen av 31 §, att anställningen skall upphöra när tjänstemannenuppnått den ålder då skyldighet att avgå senast inträder. JuU 1975: 22 27 Beträffande justitieråd eller regeringsråd prövasmål om tillämpning av 22, 26, 27, 31 eller 32 § av högsta domstolen enligt 57kap. på talan av ombudsman eller justitiekanslern. Dennalag träder i kraft . Lagen(1955: 261) om avstängning av domare skall upphöra att gälla. Ifråga om talan mot myndighets beslut som meddelats före ikraftträdandet gälleräldre bestänmielser. Vidtillämpning av bestämmelsen i 22 § femte stycket skall iakttagas att i fråga omomständighet som myndigheten kände till vid ikraftträdandet den i lagrummetangivna tiden skall räknas frän ikraftträdandet. Lagom ändring i lagen (1974:359) om ändring i statsjänstemanna-lagen (1965:274) Härigenom föreskrives att andra stycketi iövergångsbestämmelserna till lagen (1974: 359) om ändring istatstjänstemannalagen (1965: 274) skall upphöra att gälla vid utgången av år1975. Härigenom föreskrives att 7 kap. 4 §, 23 kap. 22 §,24 kap. 1 §, 36 kap. 5 §, 48 kap. 5 och 15 §§ samt 58 kap. 1 och 2 §§rättegångsbalken skall ha nedan angivna lydelse. 4 §2 Allmän åldagare vid underrätt och hovrätt är statsåklagare eller distriktsåklagare. Riksåklagaren är dock allmän Riksåklagarenär dock allmän åklagare vid underrätt och hovrätt åklagare vid underrätt och hovrätt i mål om ansvar eller enskilt an- i mål om ansvar eller enskilt an språk på grund av brott som i ut- språk på grund av brott som i ut övningen av tjänsten eller uppdra- övningen av tjänsten eller uppdra get begåtts av statstjänsteman, get har begåtts av 1Senaste lydelse 1974: 1008. - Senaste lydelse 1974: 573. som ej är underkastad disciplinär bestraffning, av ledamot av domstol eller central statlig förvaltningsmyndighet, som ej är statstjänsteman, eller av krigsman, som bestrider regementschefs eller därmed likställd eller högre tjänst. 1. den sominnehar eller uppe håller ordinarie domartjänst eller tjänst som byråchef eller därmed jämställd eller högre tjänst vid statlig myndighet; 2. ledamotav domstol eller central statlig förvaltningsmyndig het, som ej är statstjänsteman; el ler 3. krigsman,som bestrider re gementschefs eller därmed lik ställd eller högre tjänst. Allmänåklagare vid högsta domstolen är riksåldagaren. Hartalan till högsta domstolen fullföljts allenast av enskild part, mååklagartalan där, efter riksåklagarens förordnande, föras av lägre åklagare. Närmarebestämmelser om fördelningen av uppgifterna mellan åklagarna meddelas i de fördem gällande instruktionerna. Förundersökningenligt detta kapitel är, om tillräckliga skäl för åtal ändock föreligga, ejerforderlig beträffande brott, för vilket icke svårare påföljd än böter ärstadgad, eller beträffande brott, som avses i 45 kap. 2 § första eller andrastycket. Ej heller är förundersökning erforderlig i mål om brott, som avses i3 kap. 3 § och 7 kap. 4 § andra stycket, med mindre anledning förekommer tijlådömande av annan påföljd än böter eller suspension. Förundersökningenligt detta kapitel är, om tillräckliga skäl för åtal ändock föreligga, ejerforderlig beträffande brott, ' för vilket icke svårare påföljd än böter ärstadgad, eller beträffande brott, som avses i 45 kap. 2 § första eller andrastycket. Ej heller är förundersökning erforderlig i mål om brott, som avses i3 kap. 3 § och 7 kap. 4 § andra stycket, ined mindre anledning förekommer till'ådömande av annan påföljd än böter. Vill åklagaren utvidga väckt åtal, må det ske, utanatt förundersökning enligt detta kapitel ägt rum. i,§r. Ärnågon på sannolika slcäl misstänkt för brott, för vilket är stadgat fängelse iett år eller däröver, må han häktas, om med hänsyn till brottets beskaffenhet,den misstänktes förhållande eller annan omständighet skäligen kan befaras, atthån avviker eller annorledes undandrager sig lagföring eller straff eller genomundanröjande av bevis eller på annat sätt försvårar sakens utredning, eller ockanledning förekommer, att han fortsätter sin brottsliga verksamhet. Är brottet ringare än iförsta stycket sägs men kan därå följa fäng- 'Senaste lydelse 1974; 573. * Senaste lydelse 1964: 166. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse else och har den misstänkte icke stadigt hemvist inomriket, må han häktas, om det skäligen kan befaras, att han avviker. Är för brottet icke stadgat lindrigare straff än fängelsei , skall häktning ske, om det ej är uppenbart, att anledning därtillsaknas. Kan det antagas, att den miss- Kan det antagas, att den miss tänkte kommer att dömas allenast tänktekommer att dömas allenast till böter eller suspension, må tillböter, må häktning icke ske. häktning icke ske. 36 kap. 5 §5 Ämbets- eller tjänsteman eller Ejmå någon höras som vittne den som är förordnad eller vald angående något, somhan enligt att förrätta offentligt tjänsteä- lag eller annan författning ärplik-rende eller utöva annan allmän tig att hemlighålla, med mindre befattningmå ej höras som vittne den, till vilkens förmån tystnads-angående något, varomhan på plikten gäller, samtycker därtill, grund av denna sin ställning har attiakttaga tystnad. Ej hellermå advokat, läkare, Ej heller eljest må advokat, lä- tandläkare, barnmorska, sjukskö- käre, tandläkare, barnmorska, terska, kurator vid familjerådgiv- sjuksköterska, kurator vid familje- ningsbyrå, som drives av kommun, rådgivningsbyrå, som drives av landstingskommun, församling el- kommun, landstingskommun, för- ler kyrklig samfällighet, eller de- samling eller kyrklig samfällighet, ras biträden höras angående nå- eller deras biträden höras angå got, som på grund av denna deras ende något, som på grund av den- ställning förtrotts dem eller de i na deras ställning förtrotts dem el- samband därmed erfarit, med ler de i samband därmed erfarit, mindre det är i lag medgivet eller med mindre det är i lag medgivet den, till vilkens förmån tystnads- eller den, till vilkens förmån tyst plikten gäller, samtycker därtill. nadspliktengäller, samtycker där till. Rättegångsombud, biträde ellerförsvarare må ej höras som vittne om vad för uppdragets fullgörande förtrottshonom, med mindre parten medgiver, att det må yppas. Utan hinder av vad i andra eller tredje stycket sägs vareannan än försvarare skyldig att avgiva utsaga i mål angående brott, för vilketicke är stadgat Undrigare straff än fängelse . Om tystnadsplikt för präst inom är särskiltstadgat. inom annat trossamfund än eller den som i sådantsamfund intager motsvarande ställning må icke höras som vittne om något, somhan vid hemligt skriftermål eller under därmed jämförliga förhållandenerfarit. Strafföreläggande får icke ut- Strafföreläggande får icke ut färdas, färdas, omförutsättningar för allmänt omförutsättningar för allmänt åtal ejföreUgga, åtal ej föreligga, B Senaste lydelse 1973: 240. 6 Senaste lydelse 1968: 193. om i föreläggandet ej upptagas alla brott av den misstänkte, vilka enligt åklagarens vetskap föreHgga till bedömning, om målsägande förklarat, att han ämnar föra talan om enskilt anspråk i anledning av brottet, eller begärt, att åtal skall väckas. om i föreläggandet ej upptagas alla brott av denmisstänkte, vilka enligt åklagarens vetskap föreligga till bedömning, ommålsägande förklarat, att han ämnar föra talan om enskilt anspråk i anledningav brottet, eller begärt, att åtal skall väckas, eller ombrottet bör föranleda äm-betss träff. I fråga om villkor för användning avstrafföreläggande i militärt brottmål gälla särskilda bestämmelser. Föreläggande av ordningsbot får icke utfärdas, om den misstänkte förnekar gärningen, om i föreläggandet ej upptagas alla brott av den misstänkte, vilka enligt polismannens vetskap föreligga till bedömning, om det föreligger anledning att antaga att talan om enskilt anspråk kommer att föras, eller om det föreligger anledning att antaga att brottet bör föranleda disciplinstraff för krigsman, Föreläggande av ordningsbot får icke utfärdas, omden misstänkte förnekar gärningen, omi föreläggandet ej upptagas alla brott av den misstänkte, vilka enhgtpolismannens vetskap föreligga till bedömning, omdet föreligger anledning att antaga att talan om enskilt anspråk kommer attföras, eller omdet föreligger anledning att antaga att brottet bör föranleda ämbetsstraffeller disciplinstraff för krigsman. Föreläggandebör ej utfärdas, om det i annat fall kan antagas vara påkallat att åklagareprövar fråga om strafföreläggande eller åtal för brottet. Sedandom i tvistemål vunnit laga kraft, må till förmån för någon av parternaresning beviljas: 1.om ledamot av rätten eller där anställd tjänsteman eller ombud ellerställföreträdare med avseende å målet gjort sig skyldig till brottsligtförfarande, som kan antagas hava inverkat på målets utgång; Sedandom i tvistemål vunnit laga kraft, må till förmån för någon av parternaresning beviljas: 1.om ledamot av rätten eller där anställd tjänsteman med avseende å målet gjortsig skyldig till brottsligt förfarande eller tjänsteförseelse eller om brottsom har avseende å målet ligger ombud eller ställföreträdare till last, samtbrottet eller tjänsteförseelsen kan antagas hava inverkat på målets utgång; 7Senaste lydelse 1968: 193. JuU 1975: 22 2. om skriftlig handling, somåberopats till bevis, varit falsk eller om part, som hörts under sanningsförsäkran,eller vittne, sakkunnig eller tolk avgivit falsk utsaga samt handhngen ellerutsagan kan antagas hava inverkat på utgången; 3. om omständighet eller bevis,som ej tidigare förebragts, åberopas och dess förebringande sannolikt skullehava lett till annan utgång; eller 4. om rättstillämpning, som liggertill grund för domen, uppenbart strider mot lag. 2. om skriftlig handling, somåberopats till bevis, varit falsk eller om part, som hörts under sanningsförsäkran,eller vittne, sakkunnig eller tolk avgivit falsk utsaga samt handlingen ellerutsagan kan antagas hava inverkat på utgången; 3. om omständighet eller bevis,som ej tidigare förebragts, åberopas och dess förebringande sannolikt skullehava lett till annan utgång; eller 4. om rättstillämpning, som liggertill grund för domen, uppenbart strider mot lag. Ej må på grund av förhållande, som avses i 3,resning beviljas, med mindre parten gör sannolikt, att han icke vid den rätt,som meddelat domen, eller genom fullföljd från denna kunnat åberopa omständigheteneller beviset eller han eljest haft giltig ursäkt att ej göra det. Sedandom i brottmål vunnit laga kraft, må till förmån för den tilltalade resningbeviljas: 1.om ledamot av rätten eller där anställd tjänsteman, åklagare eller ombud,ställföreträdare eller försvarare med avseende å målet gjort sig skyldig tillbrottsligt förfarande, som kan antagas hava inverkat på målets utgång; 2. om skriftlig handling, somåberopats till bevis, varit falsk eller om vittne, sakkunnig eller tolkavgivit falsk utsaga samt handlingen eller utsagan kan antagas hava inverkatpå utgången; 3. om omständighet eller bevis,som ej tidigare förebragts, åberopas och dess förebringande sannolikt skullehava lett till att den tilltalade frikänts eller brottet hänförts undermildare straffbestämmelse än den som tillämpats eller ock med hänsyn till vadsålunda åberopas och i övrigt förekommer Sedandom i brottmål vunnit laga kraft, må till förmån för den tilltalade resningbeviljas: 1. om ledamot av rätten, däranställd tjänsteman eller åklagaren med avseende å målet gjort sig skyldig tillbrottsligt förfarande eller tjänsteförseelse eller om brott som har avseende åmålet ligger ombud, ställföreträdare eller försvarare till last, samt brotteteller tjänsteförseelsen kan antagas hava inverkat på målets utgång; 2. om skriftlig handling, somåberopats till bevis, varit falsk eller om vittne, sakkunnig eller tolkavgivit falsk utsaga samt handlingen eller utsagan kan antagas hava inverkatpå utgången; 3. om omständighet eller bevis,som ej tidigare förebragts, åberopas och dess förebringande sanno-Hkt skullehava lett till att den tilltalade frikänts eller brottet hänförts undermildare straffbestämmelse än den som tillämpats eller ock med hänsyn till vadsålunda åberopas och i övrigt förekommer synnerligaskäl äro, att frågan, huruvida den tilltalade förövat det brott, för vilkethan dömts, prövas ånyo; eller 4.om rättstillämpning, som ligger till grund för domen, uppenbart strider motlag. synnerhgaskäl äro, att frågan, huruvida den tilltalade förövat det brott, för vilkethan dömts, prövas ånyo; eller 4.om rättstillämpning, som ligger till grund för domen, uppenbart strider motlag. Dennalag träder i laraft . Lagom ändring i militära rättegängslagen (1948:472) Härigenom föreslfl-ives i fråga om militärarättegångslagen (1948: 472)1 delsatt i 4, 13, 15, 1719, 24, 41, 60, 67, 70, 71, 95, 98, 102 106 och 107 §§ordet "Konungen" i olika böjningsformer skall bytas ut mot"regeringen" i motsvarande form, delsatt 3, 8, 9, 22, 66 och 79 §§ skall ha nedan angivna lydelse. Såsom militära brottmål anses enligt denna lag: 1. målom ansvar för sådant av krigsman förövat brott som om- förmäles i något av följande kapi tel eller lagrum i , nämligen 16 kap. 15 och 16 §§ därest den brottslige vid gärning ens begående var iklädd militär tjänstedräkt, 8, 9, 10, 12 och 13 kap. därest brottet angått krig.s- makten tillhörig eller för dess be hov avsedd egendom, 20 kap. 7 4 och 10 §§ samt 21 och 22 kap.; 2. målom ansvar för annat i omförmält brott som Såsom militära brottmål anses enligt denna lag: 1. mål om ansvar för sådant avkrigsman förövat brott som om-förmäles i något av följande kapitel ellerlagrum i , nämligen 16 kap. 15 och 16 §§ därest den brottslige vidgärningens begående var iklädd militär tjänstedräkt, 8, 9, 10, 12 och 13 kap.därest brottet angått försvarsmakten tillhörig eller för dess behov avseddegendom, 20 kap. 7 5 samt 21 och 22 kap.; 2. mål om ansvar för annat ibrottsbalken omförmält brott som 13 § 1972:363 24 §1964:200 15 § 1959:105 60 § 1964:200 17 § 1972:363 67 § 1973; 19 19 §1968:330 98 § 1972:363 22 § 1973: 19 107 § 1949: 364. 2 Senaste lydelse 1964:200. krigsman förövat med anledning av den förfördelades ellersin egen tjänst vid krigsmakten eller ock mot myndighet eller annat organtillhörande krigsmakten; 3. mål om ansvar iandra fall för brott varigenom krigsman åsidosatt sin tjänstephkt, dock ej målom förseelse som avses i 3639 §§ värnpliktslagen; samt 4. mål om ansvarför brott varigenom någon som ej är krigsman men innehar tjänst vid krigsmaktenåsidosatt sin tjänsteplikt. krigsman förövat med anledning av den förfördelades ellersin egen tjänst vid försvarsmakten eller ock mot myndighet eller annat organtillhörande försvarsmakten; 3. mål om ansvar iandra fall för brott varigenom krigsman åsidosatt sin tjänstephkt, dock ej målom förseelse som avses i 3639 § § värnpliktslagen; samt 4. mål om ansvarför brott varigenom någon som ej är krigsman men innehar tjänst vid försvarsmaktenåsidosatt sin tjänsteplikt. Vad i denna lag stadgas om militärabrottmål skall äga motsvarande tillämpning i fråga om domstols befattning medförundersökning och användande av tvångsmedel med anledning av brott som är avbeskaffenhet att fråga om ansvar därför skall handläggas som militärt mål. Straff må åläggas i disciplinmålallenast om den misstänkte står under militärt befäl och straffet finnes börabestämmas till disciplinstraff. Den som tillhör hemvärnet eller eljest förbundit sig attsåsom frivillig fullgöra krigstjänst må dock bestraffas i disciplinmål, ändåatt han vid tiden för bestraffningens åläggande ej står under militärt befäl. Krigsman, som ej är underkastadansvar enligt 21 kap. , må ej åläggas straff i disciplinmål. För följande i omförmälda brott må, där ejannat följer av 10 §, straff åläggas i disciplinmål: 1. brott som sägsi 16 kap. 15 eller 16 §, därest den brottslige vid gärningens begående variklädd militär tjänstedräkt; 2. brott som avsesi 10 kap. 2, 4 eller 7 § eller 12 kap. 2 §, under förutsättning att fråga är omkrigsmakten tillhörig eller för dess behov avsedd egendom samt, såvitt angårbrott mot någon av nämnda paragrafer i 10 kap., att egendomen lämnats åt denbrottslige för begagnande; 3 Senaste lydelse 1973:19. 4 Senastelydelse 1964: 200. För följande i omförmälda brott må, där ejannat följer av 10 §, straff åläggas i disciplinmål: 1. brott som sägsi 16 kap. 15 eller 16 §, därest den brottsHge vid gärningens begående variklädd mihtär tjänstedräkt; 2. brott som avsesi 10 kap. 2, 4 eller 7 § eller 12 kap. 2 §, under förutsättning att fråga ärom försvarsmakten tillhörig eller för dess behov avsedd egendom samt, såvittangår brott mot någon av nämnda paragrafer i 10 kap., att egendomen lämnats åtden brottslige för begagnande; 3. brott som sägsi 20 kap. 4 § eller 21 kap. 18 §, dock ej då fråga är om sådan förseelse 'idmanövrering eller navigering av krigsmaktens fartyg eller luftfartyg, somnågon för dess säkerhet ansvarig krigsman begått under utövande av befäl ådetsamma eller, om fartyget var luftfartyg, såsom förare därå, samt genomförseelsen skada uppkommit; samt 4. brott varomförmäles i 21 kap. 1, 4, 79 eller 1116 §§ eller 22 kap. 4 §. 3. brott som sägsi 21 kap. 18 §, dock ej då fråga är om sådan förseelse vid manövrering ellernavigering av försvarsmaktens fartyg eller luftfartyg, som någon för desssäkerhet ansvarig krigsman begått under utövande av befäl å detsamma eller, omfartyget var luftfartyg, såsom förare därå, samt genom förseelsen skada uppkommit;samt 4. brott varomförmäles i 21 kap. 1, 4, 79 eller 1116 §§ eller 22 kap. 4 §. Har bestraffningsberättigadbefattningshavare på grund av anmälan eller eljest erhållit kännedom om brottsom avses i 21 §, skall han genast hänskjuta målet till åklagaren: 1. om straff förbrottet ej må åläggas i disciplinmål; 2. om denbestraffningsberättigade enligt 29 § förordnat om den misstänktes gripande; 3. om det finnesskäl antaga att straffet ej kommer att stanna vid disciplinstraff eller böter; 4. om det kanförutses att nöjaktig utredning om brottet ej skall kunna åstadkommas genom denbestraffningsberättigades försorg; 5. om denbestraffningsberättigade eljest på grund av sakens beskaffenhet finnersynnerliga skäl föreligga att målet handlägges vid domstol; eller 6. om civilmyndighet har att verkställa utredning angående annat brott, som den misstänkteantages hava begått, och ej genom målets hänskjutande vållas uppskov, som ärtill avsevärt men för krigslydnaden. Målet skall hänskjutas till åklagare vid den underrätt som är domstol för avdelningen, enligt den fördelning av uppgifterna mellan olika åklagare som regeringen bestämt. Är fråga om brott som i utövningen av tjänsten har begåtts av den som bestrider tjänst som regementschef eller därmed likställd eller högre tjänst, skall målet hänskjutas till justitiekanslern eller riksåklagaren.