bet · FY01UbU17 · 1975-12-31 00:00:00 — Påett markant sätt visar sig motsättningen i regeringens proposition då detgäller beslutsformerna inom högskolan. Officiellt proklamerar man en"demokratisering". Konkret föreslås en ordning, enligt vilken dehögre organen i praktiken handplockar representanterna i de lägre. Derepresentanter som föreslås hämtas utanför högskolan kommer från olikakorporationer och kan inte praktiskt ställas till pohtiskt ansvar. Enverklig demokratisering borde enligt utskottets mening ha utgått från raktmotsatta principer: regionstyrelserna hade bort utses av för attmöjliggöra en samlad politisk-parlamentarisk ansvarighet och insyn. Lägre organhade bort väljas från basen av en enda valkorporation och enligt principen enperson, en röst. Detta hade givetvis utan svårighet kunnat förenas med attsjälva representationen byggt på lika tredelning mellan kategoriernastudenterlärareövrig personal. Studiernasändamål och inriktning ges en helt teknokratisk prägel. Linjesystemet och densnäva yrkesinriktningen skär sönder helhetssynen inom ämnen och ämneskomplex,där samband och integration bort råda. Följden blir att högskolorna kommer attproducera den arbetskraft kapitalets företrädare vill ha, inte de medborgaresom behövs för en progressiv och demokratisk samhällsutveckling. Specielltskarpt framträder denna inriktning i fråga om YTH, där anpassningen till delokala storföretagen når sina mest utpräglade former. Störreplanmässighet i den högre utbildningen är ett önskvärt mål och en i sig självriktig tanke. Regeringens principer för dimensionering har emellertid en radallvarliga brister. Man dimensionerar högskolekapaciteten utan att anvisanågra som helst metoder för att dimensionera eller kontrollera investeringaroch arbetskraftsefterfrågan. En sådan isolerad dimensionering kan inte ledatill bättre resultat än en mer kvalificerad prognos- och rådgivningsverksamhetunder motsvarande förhållanden skulle göra. De planeringsinstrument som användsför att bedöma näringslivets utveckling är notoriskt opålitliga. Den stelalinjeuppdelningen tenderar också att försvåra planeringen genom att minskaflexibiliteten i yrkesval och utbildning och fördröja samordningseffekter.Utskottet fin- nersig icke kunna godta en så illa grundad planering. Det föreligger risk att denförsvårar i stället för förbättrar både de studerandes situation och högskolansresursplanering. Propositionenbetonar det viktiga sambandet mellan undervisning och forskning. I verklighetenökar den föreslagna organisationen klyftan mellan dessa båda sidor avhögskolans verksamhet. Linjesystemets ac-centuering av mikroperspektivetförsvårar anknytningen till ett samlat ämnesgrepp och till tvärvetenskapligsyn. Avsaknaden av en parallell reform av forskningen konserverar dentraditionella maktstrukturen inom denna sektor av högskolan. Fråndemokratiseringssynpunkt är detta befästande av en föråldrad maktstruktur bådestötande och ologiskt. Enligt utskottets mening är det inget skäl att på dennapunkt nöja sig med pågående utredning, då dess arbete omfattartekniskt-organisatoriska problem och inte forskningspolitik, maktförhållandenoch målsättningar. Propositionenlämnar även i övrigt en rad problem obeaktade. Dit hör frågan om sambandetmellan social rekrytering och studiefinansiering, liksom rättsförhållandenaför studerande och forskare vid högskolorna. Med det sistnämnda sammanhängerdelvis frågan om huvudmannaskap det är helt otillfredsställande, att olikatyper av högskolor kan ha olika huvudmän. Lika oklar är regleringen avbefogenhetsgränser mellan linjenämnder och institutioner. Det vitala moment somligger i självstyrelse vid institutionerna och möjlighet att i demokratiskdiskussion påverka kurslitteratur, kursinnehåll och undervisningsformer harlämnats åsido. I denna del anar man en rädsla för de samhällskritiskt prägladetankar och undersökningar, vilka i betydande grad kommit attutgå från de s. k. fria fakulteterna. Denna kritiska diskussion och forskningskulle definitivt bli lidande på den typ av yrkesinriktning och den typ avadministration, som propositionen vill införa i den framtida högskolan. Utskottethar visat på ett antal huvudavsnitt i högskoleproblematiken. Utskottet anseratt propositionen i dessa huvuddelar strider både mot idén om en demokratiskhögskola och mot arbetarklassens och folkflertalets maktpolitiska ochkulturpolitiska intressen. De konkreta förslagen i en lång rad detaljer stårockså i strid med de målsättningar propositionen själv proklamerar. Utskottetanser därför att propositionen i föreliggande skick ej kan godkännas. Ettsamlat förslag till ny högskolereform bör i stället framläggas. Regeringen bördärvid utgå från de synpunkter och yrkanden, vilka framförs i motionen 1975:1873 samt från vad utskottet här anfört. delsatt utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse: 1. att med bifall till motionen 1975:1873 dels avslår propositionen 1975: 9, dels beslutar uttala att regeringen börförelägga förslag om reformering av högskoleutbildningen i enlighetmed vad utskottet förordat. högskoleutbildningensuppgifter m. m. 2, beträffandeuniversitetslektors tjänstgöring av (), () och (vpk) som anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 23som börjar "Universitetslektorstjänsterna är" och slutar "i forskning/forskarutbildning"bort ha följande lydelse: Förinnehavare av universitetslektorat och motsvarande lärartjänster finns iprincip icke något tjänsteutrymme för egen forskning. Från utbildningenssynpunkt är det emellertid angeläget att även undervisningen för gmndexamenmeddelas av lärare som själva fortlöpande har kontakt med aktiv forskning.Propositionens uttalande om att universitetslektorerna inom ramen förtillgängliga resurser skall kunna få tillfälle att delta iforskning/forskarutbildning är icke till fyllest. Viss forskningsskyldighetbör ingå i universitetslektorernas tjänsteåligganden. Under alla förhållandenskall de ha rättighet att tjänstgöra i forskning/forskarutbildning. Utskottetföreslår att med bifall till yrkandet 2 i motionen 1975:1858 ochyrkandet 17 a i motionen 1975: 1872 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört. delsatt utskottets hemställan under 4 bort ha följande lydelse: 4. att beträffande universitetslektorsoch motsvarande lärares tjänstgöring med anledning av propositionen 1975: 9samt med bifall till motionen 1975: 1858 yrkandet 2 och motionen 1972: 1872yrkandet 17 a som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört omuniversitetslektors rättighet att tjänstgöra i forskning/forskarutbildning, 3. beträffandeen parlamentarisk universitetsforskningsutredning av () och () som anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 23som börjar "Yrkandet i" och slutar "avstyrker utskottet"bort ha följande lydelse: Forskningeninom universitetssektorn berörs i hög grad av den organisation avuniversitets- och högskoleutbildningen som kommer att gälla sedan ställningtagits till U 68:s förslag. Graden av anknytning mellan grundutbildning ochforskning blir här av avgörande betydelse. harinte fått till uppgift att behandla universitetsforskningensarbetsförhållanden och dimensionering i dess helhet. Övervägande skäl talar föratt de med universitetsforskningen sammanhängande problemen, som U 68 intehade i uppdrag att belysa, är av den storleksordningen att de som riksdagensrevisorer föreslagit bör tas upp i en speciell utredning. En parlamentariskuniversitetsforskningsutredning bör tillsättas med uppgift att pröva alla meduniversitetsforskningen sammanhängande frågor. medbifall till yrkandet 9 i motionen 1975: 158 som sin mening ger dennauppfattning till känna för regeringen. delsatt utskottets hemställan under 5 bort ha följande lydelse: 5. att beträffande en parlamentariskuniversitetsforskningsutredning med bifall till, motionen 1975: 158 yrkandet 9som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, antaletstuderande i högskoleutbildning m. m. antagningsbegränsning antagningensorganisation 4.beträffande planeringsramar, resursramar och regler för antagning m. m. av herrNordstrandh (m), fm (), (vpk) och () som anser dels att den del av utskottets yttrande som på s.26 börjar "Utskottet delar" och på s. 28 slutar "dettayrkande" bort ha följande lydelse: Enviktig ledstjärna för en högskolereform bör vara att skapa en öppen högskolaoch göra den högre utbildningen tillgänglig för fler. Detta har stor kulturellbetydelse i sig, ger redan yrkesverksamma bättre möjligheter till enkvalificerad vidareutbildning och har ett allmänt jämlikhetsvärde. Den högreutbildningens hittillsvarande roll som social skiljelinje minskar i betydelse. Enallmän antagningsbegränsning motverkar en sådan utveckling och ökar riskernaför en social snedrekrytering av studerande. Spärrar kan också allmänt setthålla igen efterfrågan på högre utbildning. Enviktig utgångspunkt för U 68:s arbete var den nästan explosionsartade ökningenav antalet nyinskrivna vid universitet och högskolor under senare hälften av,. Den medförde påtagliga problem från både undervisnings- ocharbetsmarknadssynpunkt. Det var därför naturligt att man förutredningens tillsättande lade särskild vikt vid frågan om utbildningensdimensionering. Men medan U 68 arbetade förändrades förhållandena kraftigt.Antalet nyinskrivna vid de fria fakulteterna har minskat med ca 10 000under den senaste femårsperioden en minskning som inte motsvaras av en ökningav antagningen tOl spärrad utbildning. Också i fråga om studiemålen har detskett stora förändringar. Närmare hälften av de nyinskrivna vid de filosofiskafakulteterna avser t. ex. inte att studera fram till en hel examen utan endastatt följa några enstaka kurser. Trotsde ändrade förhållandena måste naturligtvis erfarenheterna från slutet av1960-talet beaktas vid reformeringen av den högre utbildningen. Storasvängningar i tillströmning och examination bör undvikas så långt som möjligt.De försvårar undervisningsplaneringen, medför problem för de anställda, skaparsysselsättningssvårigheter för de nyutexaminerade m. m. Men dessa problem börkunna bemästras utan att maninför en generell antagningsbegränsning. Flera skäl talar tvärtom mot att mannu väljer en så drastisk lösning. Heltallmänt vill utskottet varna för att låta arbetsmarknadens behov ochefterfrågan helt styra utvecklingen av den högre utbildningen. Det ärvisserligen, som TCO framhöll i sitt yttrande över U 68, "ett rimligt kravatt de som genomgått en yrkesinriktad högskoleutbildning har möjlighet att fåen anställning, där deras yrkeskunskaper kan utnyttjas. Från detta till attacceptera behovsprognoser som enda dimensioneringskriterium är emellertidsteget långt." Det finns flera goda skäl för denna uppfattning: Enbehovs- eller arbetsmarknadsprognos består av flera led, där varje ledinnehåller betydande osäkerhetsfaktorer. Arbetsmarknadensefterfrågan avser yrken, medan däremot prognoserna gäller utbildningsgmpper.Endast undantagsvis motsvaras ett visst yrke av en viss utbildning. Ävenom man lyckas fastställa ett framtida behov av olika yrkesgmp-per och fördeladessa på olika utbildningar, återstår att bestämma den årligaantagningskapaciteten till olika utbildningar, och då ställs man inför denpåtagliga svårigheten att fastställa yrkesbenägenheten hos olikautbildningsgmpper. Antagningsbegränsningarutgör således inte någon garanti mot arbetsmarknadssvårigheter av det slag somuppträtt , vilket bl. a. utvecklingen på lärarutbildningssidanvisar. Även om man till utbildningsområden och utbildningssektorer knyterresursramar, som är bindande för de lokala utbildningsmyndighetema, blireffekterna av ett sådant system i dessa avseenden desamma som vid ett generelltantagningsförfarande. Detkan i och för sig finnas skäl att använda dimensioneringstal i det centralaplanerings- och resursfördelningsarbetet. Dessa kan senare i en annantillströmningssituation : läggas till grund för spärrar. Med de skäl somanförts ovan avvisar utskottet emellertid nu tanken på en allmänantagningsbegränsning. I stället bördimensioneringsfrågan lösas enligt följande riktlinjer: Riktgivandeplaneringsramar, byggda på U 68:s dimensionsförslag, fastställs för enplaneringsperiod som sträcker sig fram till /82. Dessa börinnefatta riktlinjer för fördelningen av de studerande mellanutbildningslinjer och enstaka kurser samt på yrkesutbildningssektorer. Kombinationenav spärrat och fritt tillträde bibehålls. En annan fördelning än förnärvarande är dock önskvärd. Antalet spärrade utbildningar och kurser börbegränsas så långt som möjligt och endast förekomma då en begränsning avelevantalet är nödvändig med hänsyn till lokal- och laboratorieresurser,praktikantplatser etc. eller då en utbildning leder fram till en avgränsadarbetsmarknadssektor, där efterfrågan är förhållandevis lätt att förutse. Efter förslag från den centralaorganisationskommittén fastställer till vilka utbildningslinjer och enstakakurser som tillträdet bör begränsas. Beslutet bör avse gmpper avutbildningslinjer för att ge de lokala utbildningsmyndigheterna möjlighet attinom vissa gränser med hänsyn till de studerandes efterfrågan fastställaantalet studerande på olika utbildningslinjer. Enligt detta synsätt bör den spärrade utbildningen alltsånärmast minskas i omfattning. bör därför, som framhållits i motionerna1975:1869, 1975:1872 och 1975:1876 avvisa propositionens förslag om generellantagningsbegränsning. dels att utskottets hemställan under 7 och 8 bort haföljande lydelse: 7. att riksdagenbeträffande planeringsramar, resursramar och regler for antagning m. m. medavslag på propositionen 1975: 9 samt med bifall till motionen 1975: 1869yrkandet 1 d, motionen 1975: 1872 yrkandet 1 i denna del och motionen 1975:1876 yrkandet 2 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anförtom planeringsramar, 8. att riksdagenbeträffande kompletterande dimensioneringsbeslut med bifall till motionen1975: 1872 yrkandet 3 a som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört, 5. beträffande s. k. dubbelspärrar av (), berg (m), (vpk) och () som anser att den del av utskottets yttrande på s. 29 som börjar "Yrkandet 12" och slutar"fort satta utredningsarbetet" bort ha följande lydelse: Beträffande yrkandet 12 i motionen 1975: 1872, som tar uppfrågor som hänger samman med s. k. dubbelspärrar för utbildningar inom nuvarandefilosofisk fakultet, vill utskottet med hänvisning till vad som anförts i detföregående slå fast att sådana spärrar inte är aktuella om biträdervad utskottet förordat, varför motionen bör avslås av . 6. beträffande anslagssystem av som anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 30 som börjar "Utskottet har" och slutar "tillanslagssystem" bort ha följande lydelse: Med hänvisning till vad som anförts i det föregåendebeträffande bl. a. planeringsramar, regler för antagning m. m. bör enligtutskottets mening regeringen lägga fram ett nytt förslag till anslagssystem förden del av högskolan för vilken antagningsbegränsning ej gäller. dels att utskottets hemställan under 14 bort ha följandelydelse: 14. att beträffandeanslagssystem med avslag på propositionen 1975: 9 och med bifall till motionen1975: 1872 yr- kandet21 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. behörighetför högskolestudier m. m. 7. beträffandeallmän behörighet till utbildningslinje av () och fm () som anser dels att den del av utskottets yttrande som på s.35 börjar "Utskottet anser" och på s. 36 slutar "1975: 1869yrkandet 1 a" bort ha följande lydelse: Densom får allmän behörighet genom ålder och yrkesverksamhet har behov avkunskaper i svenska och engelska motsvarande två årskurser på social linje, närstudier skall bedrivas vid utbildningslinje, t. ex. för klasslärare. Ett sådantkrav på kunskaper i svenska och engelska kan uppställas antingen såsom ettsärskilt förkunskapskrav föreskrivet av utbildningsmyndighet eller såsom ettallmänt behörighetsvillkor för tillträde tiU högskolans olikautbildningslinjer angivet av regeringen. Enligt utskottets mening är det senarealtemativet att föredraga. För alla kategorier av studerande bör således kravpå dokumenterade kunskaper i svenska och engelska uppställas för allmänbehörighet till utbildningslinje. delsatt utskottets hemställan under 18 bort ha följande lydelse: 18. att beträffande allmän behörighet medanledning av propositionen 1975: 9 och med bifall till motionen 1975: 1869yrkandet 1 a som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört ifråga om sådan behörighet till utbildningslinje, 8. beträffandesärskilda förkunskapskrav för utbildningslinje som mot svarar utbildning inom nuvarande universitets- och högskoleorganisation av () och fm () som anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 38som börjar "I propositionen" och slutar "1975: 1869 yrkandet 1b" bort ha följande lydelse: Utskottetvill först erinra om att avgångsbetyg från årskurs 3 på treårig linje igymnasieskolan krävs för allmän behörighet till flertaletutbildningsvägar inom nuvarande universitets- och högskoleorganisation.Avgångsbetyg från årskurs 3 på treårig linje i gymnasieskolan innebärobligatoriskt studium under av minst följande åtta ämnen, nämligensvenska, engelska, annat moderat språk än engelska, historia, religionskunskap,samhällskunskap, matematik och naturkunskap (alternativt fysik och kemi). UKÄkan ge dispens från gällande krav för behörighet åt den som har dels tvååriggymnasial utbildning, dels kunskaper motsvarande treårig linje avgymnasieskola i svenska, engelska, annat modernt språk än engelska,samhällskunskap samt historia. KK:s principiella uppfattning att det vidutformningen av de särskilda förkunskapskraven är möjligt att hålla isär vadsom krävs för att genomföra studierna och vad som krävs för den framtida yrkesutövningenär inte invändningsfri. I allmänhet krävs en bred referensram inte bara föryrkesutövningen utan även för att med framgång genomföra de högskolestudiersom skall utgöra gmnd för yrkesutövningen. För den som inte genomgått treåriglinje av gymnasieskolan bör som särskilt förkunskapskrav när det gällerutbildningslinje, som motsvarar utbildning inom nuvarande universitets- ochhögskoleorganisation, därför uppställas krav om minst betyget 3 på kurs fråntreårig linje dels i svenska och engelska, dels i normalfallen i de övrigaämnen som bedöms nödvändiga för att genomföra utbildningen med tillfredsställanderesultat. delsatt utskottets hemställan under 21 bort ha följande lydelse: 21. att beträffande särskildaförkunskapskrav i svenska och engelska m. m. för vissa utbildningar med bifalltill motionen 1975: 1869 yrkandet 1 b som sin mening ger regeringen till käimavad utskottet anfört, 9.beträffande urvalsgrunden arbetslivserfarenhet inom kvotgrupperna I och II avherr Nordstrandh (m) och fm () som anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 44som börjar "Utskottet ansluter" och slutar "kvotgmppema I och II" bort ha följande lydelse: Etturvalssystem, där poäng för arbetslivserfarenhet i alla urvalssituationerkompletterar och därvid får ersätta betygspoäng, har inte alltid de fördelarför individen som det i allmänhet görs gällande. Även om många krav ellerdelmål kan formuleras för ett urvalssystem måste enligt utskottet det främstamålet vara att anta studerande med god prognos för framgång i studierna.Accepterar man inte denna fundamentala princip utan tar emot för teoretiskastudier även dem, beträffande vilka en god prognos för framgång i studiernainte är uppenbar, kommer dessa studerande att möta en annan form av spärr somär mer grym mot individen än en betygsspärr, nämligen att den enskilde förstmåste uppleva ett misslyckande innan han eller hon avstår från studierna. Ettbetygsgenomsnitt om 3,0 poäng jämte en arbetslivserfarenhet motsvarande 2,0poäng kan exempelvis, som utskottet ser det, aldrig generellt sägas ge en likagod prognos för framgång i teoretiska studier som ett betygsgenomsnitt om 5,0poäng. Enurvalsmodell för högre studier, där poäng för arbetslivserfarenhet i allaurvalssituationer kompletterar och därvid får ersätta betygspoäng, kommer attfå långtgående konsekvenser. En generell tillgodoräkning av arbetslivserfarenhetfår samma funktion som tidigare förekommande konkurrenskomplettering i vadgäller betyg. Beträffande vissa eftertraktade utbildningar kommer tidpunktenför högskolestudiemas påbörjande för det stora flertalet att förskjutas tillallt högre åldrar utan att andra skäl härför finns än konkurrenssituationen.För vissa utbildningar kommer det att krävas såväl hög betygspoäng som långarbetslivserfarenhet. Det kan därvid inte uteslutas att presumtiva sökande frånmmdre studievana miljöer efter kontakt med arbetslivet känner mindre motivationatt vända tillbaka till studier. En effekt av förhållandet att tidpunkten förpåbörjandet av vissa eftertraktade högskolestudier förskjuts till allt högreåldrar torde vidare bli att andelen kvinnliga sökande till längre,kvalificerade studier minskar. Även den omständigheten att manliga sökande kanåberopa värnpliktstjänstgöring eller vapenfri tjänstgöring somarbetslivserfarenhet kommer att bidra till att kvinnor missgynnas vid ettsådant urvalssystem. Detfinns utbildningar inom högskolan vilkas studerande till ca 75 procentkommer direkt från gymnasieskolan. I en situation då ungdomsarbetslösheten ärhög kan en urvalsmodell, där arbetslivserfarenhet tillgodoräknas generellt ochdärmed blir utslagsgivande, få inte önskvärda effekter när det gäller detsociala urvalet till högre studier. I den arbetsmarknadssituation som finns ivårt land blir det lätt sådana grupper i samhället som har särskilda kontaktersom kan skaffa sina barn tillfälle till tillgodoräkningsbararbetslivserfarenhet. Den i socialt avseende önskade breddningen avrekryteringen till högre studier kommer härigenom att motverkas. KKhar förordat en annan urvalsmodell än den där poäng för arbetslivserfarenhetgenerellt får ersätta betygspoäng. Enligt KK:s urvalsmodell skall sökande medarbetslivserfarenhet i ett första urval prövas enbart på betygspoäng. Ombetygspoängen inte räcker för antagning, prövas enligt KK vederbörande påsumman av betygspoäng och poäng för arbetslivserfarenhet för antagning i ensärskild undergrupp, vars storlek bestäms med utgångspunkt i antalet sökandemed arbetslivserfarenhet i förhållande till totalantalet sökande. / den senareurvalssituationen tillgodoräknas arbetslivserfarenheten som en särskild merit.KK:s urvalsmodell möjliggör ett visst hänsynstagande till den aktuellasammansättningen av sökande till respektive utbildningslinje. KK:sförslag till urvalsmodell är det enda som varit föremål för remissbehandlingoch därvid blivit tillstyrkt av det stora flertalet remissinstanser. uppfattning har KK:s förslag ett klart företräde framför andraurvalsmodeller och bör därför genomföras . delsatt utskottets hemställan under 30 bort ha följande lydelse: 30. att beträffande urvalsgrundenarbetslivserfarenhet inom kvotgrupperna I och II medavslag på propositionen 1975:9 samt med bifall till motionen 1975: 1869 yrkandet och motionen 1975: 1876yrkandet 1 i denna del och med anledning av motionen 1975: 1872 yrkandet 11som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, 10,beträffande tillgodoräkning av betyg i kompletterat ämne som är särskiltförkunskapskrav av (), () och ()som anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 45som börjar "Enligt KK" och slutar "yrkandet 1 f" bort haföljande lydelse: Envikande tillströmning till gymnasieskolans naturvetenskapliga linje är i dagett faktum. Skälen härtill är många, bl. a. att de naturvetenskapliga ämnenaanses svåra. En faktor i sammanhanget torde också vara att olika slag avmeritvärderingsregler missgynnar de naturvetenskapliga ämnena. Dennaturvetenskapliga linjen i gymnasieskolan är en krävande studieväg.