bet · FY01LU22 · 1975-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsbetänkande nr 22 LU 1975:22 betänkande med anledning av motion omöversyn av bestämmelserna om vräkning av hyresgäst 1 motionen 1975:1140 av () och fruTheorin (s) hemställs att hos regeringen begär en sådan översyn avbestämmelserna i hyreslagen som syftar till att förhindra vräkning från bostäderi enlighet med vad i motionen anförs. 1 motionen hänvisas till en början till debestämmelser som kan leda fram till en vräkning av hyresgäst och dennesfamiljemedlemmar. Motionärerna erinrar bl. a. om att hyresrätten kan ansesförverkad om hyresgäst vanvårdar lägenheten eller ej iakttar vad som behövs föratt sundhet, ordning och skick skall bevaras inom fastigheten. Motionärernaanför i anslutning härtill att vikten av att hyresgästerna iakttar ordning,hänsyn och skötsamhet inte behöver ifrågasättas utan att detta ligger i allasintresse. Motionärerna anser emellertid att många människor upplever ettvräkningsförfarande som en rest från det gamla klassamhället. Ofta är detdessutom, påpekar motionärerna, fråga om människor som inte har den psykiskastyrkan att själva bevaka sina rättigheter till stöd från samhället. Åtskilligavräkningsdomar går ut över från arbetslivet utslagna eller personer som haruppenbara svårigheter att socialt reda upp sin tillvaro. I det övervägandeantalet fall är det ekonomiska och sociala problem som lett fram till denuppkomna situationen. Särskiltömkansvärd blir enligt motionärerna en vräkning för barnfamiljer. Det framhållsatt i ett samhälle som vårt bör barn inte få utsättas för de påfrestningar somvräkningsproceduren innebär, en upplevelse som kan efteriämna både hat ochbitterhet mot samhället. De som utsätts för vräkning är enligt motionärernaheller inte alltid medvetna om rätten till bostadstill-lägg, om samhälletssociala service och om sin rättighet till en socialt fungerande bostad.Motionärerna anser att bättre information från samhället i nu berörda frågor ärsynneriigen angelägen. En vräkningsdom skall enligt motionärernas mening intebehandlas förrän de sociala serviceorganen har fullgjort sin skyldighetgentemot de personer som berörs av vräkningshotet. På grund av det anfördaanser motionärerna att bestämmelserna som lederfram till vräkning bör ses över och ersättas av mera socialt betingade ochmänskliga regler som gör samhället skyldigt att sätta in en konstruktiv,uppsökande och stödjande verksamhet som ger mening och innehåll åt samhälletsambitioner att skapa goda boendeförhållanden för sina medlemmar. Utskottet har inhämtat utlåtanden över motionenfrån hovrätten för , , ,. Hyresgästernas riksförbund.Sveriges fastighetsägareförbund, allmännyttiga bostadsföretag ()och sociala centralnämnden i . Gällandeordning m. m. De allmänna reglerna om hyra finns numera i 12 kap.jordabalken (JB), som trädde i kraft . 12 kap. JB benämns avpraktiska skäl ofta hyreslagen. Vissa bestämmelser om vräkning har intagits iut-sökningslagen (1877:31 s. I) i de avsnitt som behandlar verkställighet avdomstols dom m. m. samt handräckningsåtgärder. Vräkning kan beskrivas som en avexekutiv myndighet verkställd åtgärd, varigenom någon tvångsvis avhyses från t.ex. bostadslägenhet sedan hyresrätten upphört att gälla. Mera detaljeradereglerom bl. a. förfarandet vid vräkning saknas dock i nu gällande rätt. Omhyresrätten upphört att gälla kan detta bero på att kontraktet uppsagts ivederböriig ordning på grund av att hyrestiden utlöpt utan att hyresgästenerhållit rätt till förlängning. Denna situation torde inte ha större praktiskbetydelse eftersom hyreslagen ger hyresgästen ett starkt besittningsskydd,innebärande att han i regel har rätt till föriängning av avtalet (45-53 S;;).Undantagen från denna regel, de s. k. besittningsskyddsbrytande grunderna,framgår av 46 S 1-10, mom. Enligt 58 § skall hyresvärden i uppsägningenunderrätta hyresgästen om de villkor han uppställer för att föriänga hyresförhållandeteller om orsaken till att han vägrar medge föriängning. Om hyresgästen intevill flytta skall han hänskjuta tvisten till hyresnämnden förmedling. Uppsägningen skall innehålla särskild underrättelse härom och är i annatfall ogiltig. Attbestämmelserna om besittningsskydd över huvud taget inte är tilllämpliga vidvissa fall av bostadsupplåtelse framgår av 45 ! ; punkterna 1-3. Härmed avsesfrämst korttidsupplåtelse av möblerat rum eller lägenhet för fritidsändamål samtsådana fall där lägenheten utgör del av upplåtarens egen bostad. Här kan nämnasatt besittningsskyddet genom en lagändring, som trätt i kraft den 1 januari1975, kommit att omfatta upplåtelse av annan bostad än som nämnts äventiär hyresförhållandet varat än . Enligt 45 si punkt 3 gäller reglerna ombesittningsskydd inte om hyresrätten är förverkad. I 42 i; hyreslagen anges deolika förhållanden som kan leda till att hyresrätten förverkas. Uppräkningen äruttömmande, och en hyresvärd kan inte genom förbehåll i hyresavtal bestämmaytteriigare grunder för förverkande. Frågan om förverkande prövas normalt avdomstol eller av överexekutor. Frågan kan emellertid också bli föremål förprövning av hyresnämnd i samband med tvist om förlängning av hyresavtal. Denoftast åberopade grunden för förverkande är bristande hyresbetalning. Andramera frekvent förekommande förverkandeanledningar är vanvård av lägenheten,underiåtenhet att iaktta vad som fordras för bevarande av sundhet, ordning ochskick inom fastigheten samt överlåtelse av hyresrätten eller upplåtelse avlägenheten i andra hand utan erforderligt samtycke eller tillstånd. Genomde senaste årens reformer på hyreslagstiftningens område har hyresgästen fåttett väsentligt ökat skydd i besittningen av sin bostad. I samband därmed haräven förverkandereglerna varit föremål för översyn. Enligt nuvarande reglerinträder i de situationer som angivits förverkandepåföljd endast om detsom ligger hyresgästen till last är av ej ringa betydelse och om hyresgästen ejefter tillsägelse vidtager rättelse. Vid förverkande på grund av bristandehyresbetalning kan hyresgästen återvinna hyresrätten genom att eriägga detoguldna hyresbeloppet inom viss angiven tid. Skyldighet föreligger numera attunderrätta hyresgästen om hans rätt att genom betalning återvinna hyresrätten.Den tid inom vilken betalning måste ske är räknat från den daghyresgästen erhöll sådan underrättelse. I avvaktan på att hyresgästen visar sigha fullgjort vad som fordras för att återvinna hyresrätten far beslut omvräkning inte meddelas förrän förflutit från det atthyresgästen delgavs underrättelsen. Hyreslageninnehåller även särskilda regler till skydd,för hyresgästs make. Enligt 47 5;hyreslagen är maken i vissa situationer berättigad att själv erhållaförlängning av hyresavtalet. Sådan rätt kan föreligga också när hyresrätten ärförverkad. Bestämmelserna äger motsvarande tillämpning i fråga om den somenligt lagen (1973:65 l)om ogifta samboendes gemensamma bostad har rätt att vidupplösning av samlevnaden överta hyresrätten. Tillde bestämmelser som bör uppmärksammas i detta sammanhang hör enligt vad somantytts ovan de exekutionsrättsliga reglerna om vräkning i utsökningslagen.Enligt dessa kan utmätningsmannen under vissa förutsättningar medge särskiltanstånd med en vräkning (193 5; 2 st. utsökningslagen).Enligt första stycket i samma paragraf gäller vidare att vräkning i regel intefår verkställas med mindre hyresgästen genom utmätningsmannens försorg i förväg fått underrättelse om den sökta verkställigheten. Omlägenhet upplåtits åt arbetstagare på grund av hans arbetsanställning gällersärskilda bestämmelser angående hinder mot avhysning enligt lagen (1936:320) omskydd mot vräkning vid arbetskonflikter. I ett av lagberedningen avgivet betänkande (SOU1973:22, Utsökningsbalk) föreslås att utsökningslagen (UL) skall ersättas aven helt ny utsökningsbalk. I förslagets 16 kap. har intagits regler omverkställighet som avser annat än betalningsförpliktelse, bl. a. vräkning.Enligt 16 kap. 5 ij skall kronofogdemyndigheten få befogenhet att vid behovanskaffa transportmedel och hyra utrymmen för förvaring m. m. 1motiven (betänkandet s. 424) anför lagberedningen beträffande nu gällandeordning bl. I fråga om det praktiska tillvägagångssättet iövrigt vid avhysning har ej meddelats några bestämmelser i . Gången brukar ifråga om förhyrd bostadslägenhet vara att krfm (kronofogdemyndigheten) jämtevittne och erforderligt handräckningsmanskap inställer sig i den lägenhetvarifrån svaranden skall avhysas samt avlägsnar dennes tillhörigheter ocheventuellt honom själv och hans familjemedlemmar. Avhysning brukar verkställasäven mot den som härieder sin rätt från svaranden (subkonduktor), om denne integör gällande en självständig rätt till lägenheten som sökanden är skyldigrespektera eller invändning därom kan lämnas utan avseende. Är sistnämnda frågatvistig, kan avhysning sålunda inte äga rum utan att frågan blivitvederbörligen prövad. Tillhörigheterna placeras på plats som sökanden anvisar,om inte någon annan lokal står till buds. På åtskilliga håll transporterassvarandens tillhörigheter till kommunalt magasin. Det är i princip svarandenssak att ta hand om egendomen. I allmänhet befinner sig svaranden i sådana omständigheteratt de sociala myndigheterna måste bistå honom. Efter att lägenheten harutrymts låses dörrarna och nycklarna överiämnas till sökanden. Angående den föreslagna bestämmelsen i 16 kap. 5 ijanförde beredningen bl. Frågan hur det skall förfaras med egendomen efteravhysningen är praktiskt svårlöst. Den som avhysts från enlägenhet har kanske ingenstans att ta vägen eller saknar medel tillborttransport av sitt bohag m. m. Att hans tillhörigheter blir stående t. ex.på trottoar utanför fastigheten är naturiigtvis inte lämpligt. Enligt 2 5;allmänna ordningsstadgan (1956:617) får över huvud allmän plats som avses därinte utan tillstånd begagnas för upplag eller avstjälpning. Och sökanden tordeknappast vara skyldig att ställa utrymme till förfogande. Iprincip lar det anses åvila de sociala myndigheterna att, under de förutsättningarsom eljest gäller för socialhjälp, ekonomiskt bistå svaranden med borttransportoch eventuell förvaring av egendomen, i den mån han inte kan ordna den sakensjälv. Detta torde i allt fall gälla vid avhysning från bostadslägenhet. Enligtvad beredningen inhämtat förekommer det också på sina håll att kommunalmyndighet medverkar, bl. a. med behövlig förvaring i magasin . Såär t. ex. fallet i där emellertid sökanden brukar få förskotterakostnaden för transport till kommunens för-varingslokal och för viss kortaretids förvaring där. Kostnaderna för fortsatt förvaring debiteras ägaren. Omdenne inte avhämtat sina tillhörigheter när viss frist gått ut, säljs dessa.Behållen köpeskilling används i första hand till att betala de kostnader somdebiterats ägaren. sigutan stöd av författningsbestämmelser och det har satts i fråga huruvida försäljning i angiven ordning är lagligen tillåten. Detär av vikt att här skilja mellan krfms befogenhet alt vidta nödvändiga ellerönskvärda åtgärder, på ena, samt skyldigheten för sökanden att för-skotterakostnaden, på andra sidan. Iförsta stycket av förevarande 5 ij fastslås krfmsbefogenhet att vid olika former av verkställighet, inkl. avhysning, i mån avbehov anskaffa transportmedel, hyra utrymmen för förvaring och vidta andraåtgärder som föranleds av verkställigheten. Bestämmelsen avser att ge krfm depraktiska hjälpmedel som behövs för att verkställigheten skall kunna ske pä ettsätt som vid nutida förhållanden kan anses godtagbart inte bara från rentexekutiva utan även från vidare synpunkter. Även försäkring skall kunnatecknas, om det anses behövligt. av nu nämnda åtgärder är tydligen inte nödvändiga för att själva verkställigheten skall kunna genomföras utan avser väsentligen att skydda svaranden mot föriust vid avhysning. Det gäller förhyrandet av och transport till förvaringslokal samt försäkring. Enligt beredningens mening är det inte rimligt att sökanden skall vara skyldig att svara för kostnaden för alla åtgärder som här kan vara i och för sig välmotiverade. Han har ju inte någon förpliktelse att sörja för svarandens tillhörigheter. Om sökanden åläggs att anvisa utrymme för lagring inom den egna fastigheten, uppnår han inte vad avhysningen skall leda till, nämligen att avlägsna svarandens tillhö righeter därifrån. Att sökandens förpliktelse beträffande kostnaderna be gränsas får emellertid inte hindra att andra av sociala skäl behövliga åtgärder vidtas genom krfms försorg. I den mån kommunen inte är skyldig att ingripa bör krfm få vidta sådana åtgärder på statens bekostnad, med rätt för stats verket att söka åter kostnaden av svaranden. saknar svaranden till gångar som kan användas till betalning av kostnaden. Denna får i så fall stanna på statsverket i den mån åtgärderna gått utöver vad sökanden varit skyldig att svara för. Enrimlig ordning synes vara att krfm på förhand tar kontakt med vederbörandesociala myndighet och påkallar dess ingripande. Om det anses praktisktbehövligt, kan övervägas att genom författningsändring ge krfm uttryckligbefogenhet att göra framställning om socialhjälp på svarandens vägnar.Socialhjälp bör under vanliga förutsättningar kunna utgå för transportkostnadenoch eventuellt behövlig särskild förvaring av svarandens egendom. Ofta fårkommunen ordna ny bostad. Om detta redan skett, kan egendomen föras direkt tillden nya lägenheten. I andra fall får egendomen, om kommunen ordnat medförvaringslokal för hithörande ändamål, föras till den lokalen. Om annan lokalbehöver hyras, kan även kostnaden därför tänkas böra utgå i form avsocialhjälp. Vare sig egendomen förs till ny bostadslägenhet eller tillförvaringslokal bör krfm lämpligen förskottera kostnaden för åtgärden. Dettagäller inte bara fall då socialhjälp kan påräknas utan även när sådan hjälp avden ena eller andra anledningen är utesluten. Däremot bör det inte åliggasökanden att förskottsvis eller i annan ordning svara för mer än kostnaden försjälva utrymningen av den förhyrda lägenheten. , sociala centralnämnden i Sundsvalloch allmännyttiga bostadsföretag () ställer sig positiva tillmotionen och anser att ett beslut om avhysning inte bör få verkställas förränbl. a. de sociala myn- digheternaunderrättats och/eller fullgjort sina skyldigheter. Några remissinstanserställer sig dock mera tveksamma till motionärernas förslag under påstående attde berörda problemen ligger utanför hyreslagstiftningens område(och ) eller att det redan i dagensläge förekommer ett nära .samarbete mellan kronofogdemyndighet ochsocialmyndighet inför en förestående vräkning (,hovrätten för , ) FöreningenSveriges kronofogdar finner det önskvärt att de sociala myndigheternas plikteri samband med vräkning detaljregleras men anser att de i motionen berördaproblemen bör prövas i samband med arbetet med en ny utsökningsbalk. Någraremissinstanser har framhållit det nödvändiga i att avhysning under allaförhållanden bibehålls som en yttersta åtgärd att tillgodose medhyresgästersoch fastighetsägares berättigade intressen. Socialstyrelsenanför att enligt nuvarande socialhjälpslagstifining social nämnd/socialcentralnämnd inte kan åläggas att utge annan socialhjälp än den som meddelasenligt 12 § socialhjälpslagen (obligatorisk socialhjälp). Vid vräkning harnämnderna enligt barnavårds- och socialhjälpslagarna skyldighet att sörja förminderåriga och i vissa fall deras vårdare. Det framhålls att insatser enligtnämnd lagstiftning kan förekomma utan att man för den skull i alla lägen lyckasundvika en vräkning. Socialstyrelsenhar i samband med yttrandet över motionen inhämtat uppgifter om rådande praxisfrån ett flertal socialvårdskonsutenter. Av deras yttranden sägs framgå att ikommunerna praxis har utvecklats till att sociala centralnämnderna får kopia avvräkningsdomen från exekutionsmyndigheten och/eller att kontakt tas innanvräkningsdom avkunnas. understryker att frågan om översyn avhyreslagstiftningen, innebärande t. ex. skyldighet for exekutionsmyndighetenatt inhämta den sociala centralnämndens yttrande angående vidtagna ellerplanerade åtgärder innan vräkningsdomar avkunnas, är värd en noggrann prövning. Dethar dock enligt förekommit att socialhjälp såväl enligt 12>; (obligatorisk) som enligt 13 ! ; (frivillig hjälp) socialhjälpslagenutgivits till upprepade hyresbetalningar och att man ändå inte kunnatundvika vräkning. erinrar vidare om att vräkningar förekommerav andra anledningar än bristande hyresbetalning, t. ex. vid vanvård av lägenhet,störande av omkringboende p. g. a. missbruksproblem etc. Enligtsocialstyrelsens uppfattning torde dock sociala centralnämndernas ökade insatserpå uppsökande och förebyggande verksamhet minska antalet vräkningar. i uppger aU antalet verkställda vräknings-beslut varitrelativt få . Ändock är de enligt nämnden ett stortbekymmer för de drabbade och vållar dem många svårigheter när de sker. Denvanligaste orsaken till vräkning av hyresgäst uppges vara en kombination mellanbrister i betalningsskyldigheter och vad som kan bedömas som störandeuppträdande. anför vidare att i kommunett samarbete har etablerats mellan social centralnämnd och de allmännyttigabostadsföretagen för att i möjligaste mån undanröja skäl för vräkning ienskilda fall eller för att - om vräkning bedöms som nödvändig - göra denna såskonsam som möjligt. I denna situation åtar sig sociala centralnämnden attsvara för hyreskostnaderna som krav ställs om att vräkning ejverksiälles innan annan, och såvitt möjligt är genomförbart, lämplig bostad kananvisas hyresgästen. Centralnämndenanser de i motionen påtalade vådorna av verkställda vräkningar påtagliga ochvill för sin del tillstyrka varje åtgärd som kan minska behovet av vräkningarav hyresgäster samt även reducera de olyckliga efTekter sådana åtgärder harför enskilda. En översyn av lagstiftning bör enligt nämnden ha till syfte attomöjliggöra vräkning innan annan bostad anvisas, och ett vräkningsförfarandebör ej heller få vidtagas innan sociala myndigheter underrättats och fåtttillfälligt rådrum för att tillsammans med hyresgäst planera flyttning tillannan bostad. SABOinstämmer i princip i den grundsyn på vräkningsförfarande! som framförs imotionen, inte minst vad som sägs om att vräkningsdom inte skall behandlasförrän de sociala serviceorganen har fullgjort sin skyldighet gentemot depersoner som berörs av vräkningshotet. SABO-företag, som står inför ettvräkningsförfarande, sägs ha som viktig grundläggande princip att förstkontakta de sociala myndigheterna. SABOframhåller emellertid.att en utdragen behandling från de socialaserviceorganens sida kan vara till stor skada såväl för den vräkningshotade somför företaget. anser det likväl motiverat att bestämmelserna i hyreslagenöverses för att förhindra vräkning innan de sociala myndigheterna fullgjortsina skyldigheter. Hovrättenför redogör inledningsvis för de nu aktuella reglerna i bl. a.hyreslagen och framhåller alt hyresgäst fått ett väsentligt ökat skydd ibesittningen av sin bostad genom de senaste årens reformer påhyreslagstiftningens område. Hovrätten understryker att förverkandereglernainte enbart är avsedda att tillgodose hyresvärdens anspråk på att hyresgästenfullgör sina förpliktelser utan också är ägnade att skapa trivsel för övrigaboende i fastigheten. Hovrätten anser dock i likhet med motionärerna att manvid bedömningen av en hyresgästs ställning i en för-verkandesituation måste tahänsyn även till andra faktorer än den rent hyres-och exekutionsrättsligaregleringen. Av särskild vikt sägs vara den sociala service som samhället iolika avseenden kan erbjuda den hyresgäst som har behov av ekonomiskt stöd föralt klara av sina hyresbetalningar eller som av någon anledning hamnat ikonflikt med sin hyresvärd. Hovrätten erinrar därvid om den betydande reduktionenav boendekostnaden som kan uppnås med stöd av de reviderade bestämmelserna ombostadstillägg. Vidare påpekas att genom den genomfördarättshjälpsreformen möjligheterna all erhålla hjälp i rättsliga angelägenheterhögst avsevärt förbätt- råts.Råd och hjälp i hyresfrågor kan enligt hovrätten även erhållas genomhyresnämnderna och i viss utsträckning genom de lokala partsorganisationernapå hyresmarknaden. Hovrättensäger sig vara medveten om att det kan inträffa att en hyresgäst på grund avbristande insikter om sina möjligheter att erhålla hjälp och stöd frånsamhällets sida eller genom att alltför sent vända sig till de socialamyndigheterna går föriustig sin hyresrätt. Enligt vad hovrätten erfarit förekommerdet emellertid i praktiken ytterst sällan att ett avhysningsbeslut verkställsutan att de sociala myndigheterna i förväg - av hyresvärden eller avhyresgästen - underrättats om den förestående avhysningen. Vederbörandesocialbyrå får härigenom i flertalet fall möjlighet att t. ex. genom kontaktmed hyresvärden eller betalning av hyran förhindra vräkningen. Hovrättenhänvisar i detta sammanhang till vad lagberedningen anför i sitt betänkandeUtsökningsbalk (SOU 1973:22) s. 44244. Motionärernasförslag att de sociala myndigheterna genom en aktiv, uppsökande verksamhetmera generellt skall vara skyldiga att ingripa i ett vräk-ningsärende är enligthovrätten inte invändningsfritt. För många människor framstår säkeriigen ensådan verksamhet som. alltför påträngande och stridande mot den personligaintegriteten. Enligt hovrättens mening bör önskemålet att i ökad utsträckningförhindra vräkning av bostadshyresgäst kunna tillgodoses genom en ökadinformation från samhällets sida om hyresgästs rättigheter i nu angivnasituationer och om hans möjligheter att erhålla hjälp och bistånd genom detallmännas försorg. Möjligenskulle enligt hovrätten kunna övervägas att införa skyldighet för hyresvärd attredan i samband med uppsägning på grund av förverkande - eller i fall som avsesi 8 >; fjärde stycket hyreslagen i samband med stämningsansökan elleransökan om vräkning - på fastställt formulär informera hyresgästen ommöjligheterna att erhålla samhällets bistånd. Malmötingsrätt upplyser att vid tingsrätten meddelades254 lagsökningsutslag samt 24 domar i fastighetsmål innefattande vräkning avhyresgäst eller bostadsrättshavare. Tingsrättenhänvisar därvid till vissa statistiska och andra uppgifter frånkronofogdemyndigheten i , vilka sägs innebära bl. a. följande. I de fallansökan gäller bostadslägenheter underrättas socialvården regelmässigtomedelbart om den sökta åtgärden. När så är möjligt ställs medel till förfogandeför reglering av hyran. I många fall anvisas annan lägenhet, dit fiyttning kanske. Till följd härav och av andra orsaker förekommer det därför i storutsträckning att hyresgästen frivilligt avflyttar från lägenheten och förkronofogdemyndigheten återstår endast att konstatera, att avflyttning skett. fall vräkning fullbordas är hyresgästerna ofta frånvarande vidförrättningen. Det förekommer dock i av fallen att verkställighetensker i hyresgästens närvaro. Detta gäller även familjer med barn. Det är här iregel fråga om fall, där familjen vägrat godtaga erbjuden lägenhet, därför attden hållit för låg standard. har förekommit att socialvården visseriigenutbetalat medel till familjen för hyresskuldens reglerande men familjenförbrukat dessa för andra ändamål och socialvården därefter vägrat ställa nyamedel till förfogande. I en del fall skulle vräkning troligen ha kunnatundvikas, därest hyresbidrag av socialvården utbetalats direkt tillhyresvärden. Tingsrättenanför med stöd av ovanstående uppgifter att endast en mindre del avvräkningsutslagen leder till fullbordad verkställighet genom myndighetsförsorg. Det får enligt tingsrätten också antagas att de fall, därverkställighet icke fullbordas, i stor utsträckning avser sådana situationer,där en hyresgäst på grund av bristande kännedom om sina möjligheter till hjälpfrån samhällets sida förverkat sin hyresrätt men stödåtgärder kunnat insättasunder verkställighetsstadiet och därigenom fullföljd av vräkningen förhindrats.Det samarbete mellan verkställighetsmyndighet och socialvårdande organ, somovan angetts förekomma i , torde enligt tingsrätten äga rum även på andrahåll.