bet · FY01LU13 · 1975-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsbetänkande nr 13 LU 1975:13 Lagutskottetsbetänkande med anledning av motion angående postverkets skadeståndsskyldighetvid försening av postförsändelse I motionen 1975:863 av () hemställsatt hos regeringen anhåller att bestämmelser utfärdas som innebär attpostverkets ansvarighet skärps i vissa avseenden, vilka anges närmare imotionen. Synpunkter i ärendet har inför utskotiet framförtsav företrädare för postverket. Bestämmelser angående postverkets ansvarighet finnsi postverkets kungörelse (1966:120) angående postverkets ansvarighet förförsändelser och medel. Enligt dessa regler är postverket ansvarigt förförsändelser som mottagits till postbefordran (1 ij). Ansvarigheten omfattarassurerade och rekommenderade försändelser, postförskoltsförsändelser och iviss mån oassurerade paket men ej vanliga brevförsändelser (4-7 ijij). Vidareomfattar ansvarigheten medel som postverket omhänderhar i sinbetalningsförmedlande verksamhet (exempel: pensioner och barnbidrag,överskjutande eller kvarstående preliminär skatt m. m.). Postverkelsansvarighet gäller så länge försändelse eller medel befinner sig i verkets vård(I ij). Bestämmelserna i kungörelsen avser endast verkets inrikes rörelse ochomfattar ej postsparbanksrörelsen. För ansvarigheten i postutväxlingen medullandel gäller vad som överenskommits i internationella avtal (2 i;). Postverketär fritt från ansvar, då förlust eller skada orsakats av avsändarens elleradressatens fel eller försummelse eller av försändelsens egen beskaffenhet.Vidare ansvarar verket inte för förlust eller skada som orsakals av förseningoch inle heller för indirekt skada eller utebliven vinst (3 i;). Anspråk påersättning skall anmälas inom vissa lidsfrister, vilka varierar beroende påvilket slags skada anspråket avser. Framställs ersättningsanspråk inte inomföreskriven tid är postverket fritt från ansvar. Postverketsansvarar vidare begränsat beroende på försändelsens karaktär. Har assureradförsändelse gått förlorad eller skadats utgår ersättning för föriusten, dockhögst assuransbeloppet (4 ij). För förlust av rekommenderad försändelse utgårersättning med . (5 ij)- Oassureral paket ersätts med högst . (6ij). Har postförskott slutligen utlämnats utan att poslförskottsbeloppetutkrävts utgår ersättning med belopp som motsvarar postförskoltsbeloppet (7ij). kan i särskilda fall medge ersättningefter skälighelsprövning utöver vad som skulle ha utgått med tillämpning avbestämmelserna i kungörelsen (12 ij). Närmare föreskrifter härom har meddelatsi 5 ij allmänna poststadgan. Dessa innebär att ersättning kan utges för skadadbrevförsändelse, som inte är assurerad eller rekommenderad, med högst 60 kr.Vidare kan indirekt skada i form av utgifter för telefonsamtal, resor m, m,ersättas med högst . Ersättning kan i övrigt utges när synnerliga skälföreligger. Motionären anför att stadgandet att postverket inteansvarar för indirekt skada eller utebliven vinst står i strid med vad som kanuppfattas som rätt och riktigt. Delta gäller enligt motionären inte minst defall,där tipskupong eller V5-bong inlämnas i god lid till posten men genomförsummelse eller olycksfall i arbetet inte vidarebefordras lill rätt instansi rätt lid. 1 de fall kunden - om försändelsen inkommit i rätt tid - skulle havunnit ett större eller mindre belopp vägrar således postverket med hänvisningtill ovannämnda kungörelse att ge den skadelidande kunden någon ersättning.Motionären finner det oförsvariigt atl en statlig myndighet som har monopol påatl befordra brev inte anser sig ha något ansvar för att verksamheten sköts påett godtagbart sätt. Starka skäl synes därför enligt motionären föreligga fören skärpning av postverkets ansvarighet vid skada uppkommen genom försening. Regler om postverkels ansvarighet i förevarandehänseende fanns tidigare '\ förordningen (1934:168) angående postverketsansvarighet for försändelser och medel som mottagits till postbefordran. Ejheller enligt denna förordning ansvarade postverket för indirekt skada ellerutebliven vinst eller, utom undantagsvis, för skada som orsakats av försening.I förarbetena till förordningen (prop. 1934:71) anförde dåvarandegeneralpoststyrelsen bl. Lika litet som i den internationella rörelsen tordepostverket böra för inrikes försändelser åtaga sig ansvarighet för indirektskada eller utebliven vinst. Fall kunna länkas förekomma, då innehållet i paketpå grund av försening i postbefordringen vid framkomsten icke representerar delvärde, som avsändare beräknat. Om exempelvis aktier, som äro avsedda alt försäljas,komma adressaten tillhanda senare än vederbort, kan värdet hava minskateller den vinst, som kunde hava uppstått vid försäljningen, utebliva. Fördylika fall av värdeminskning eller utebliven vinst kan postverket givetvisicke ikläda sig ansvarighet. Genom beslut av (prop. 1965:149,BeU 1965:52) upphävdes förordning som del förordnades attbestämmelser i ämnet i fortsättningen skulle meddelas av Kungl. Maj:t eller,efter Kungl. Maj:ts bemyndigande, av poststyrelsen. Till grund för propositionen låg en promemoria,upprättad av en av poststyrelsen tillsatt arbetsgrupp. Arbetsgruppen lämnade ipromemorian vissa principiella synpunkter på spörsmålet om ansvarighetensomfattning och anförde därvid bl, a. 1965:149 s. 6). Med hänsyn till all en betydande sektor avpostverkets verksamhet är monopolskyddad bör man enligt gruppens mening strävaefter atl ge ansvarighetsreglerna en mot kunderna så generös ochservicebetonad utformning som möjligt. Detta innebär emellertid inle, attpostverkets ansvarighet kan eller bör göras helt obegränsad. 1 praktiken är detomöjligt atl undvika att oregelbundenheter inträffar under postbehandlingen.Eftersom postverket i sin verksamhet har att tillämpa affiirsmässigaprinciper, måste de utgifter i form av skadestånd som på grund härav kan kommaalt åsamkas verket bestridas av löpande intäkter, i huvudsak de avgifter somverket betingar sig av sina kunder. Varje mer betydande utvidgning avpostverkets skadeståndsansvar kan därför antas komma all påverkabefordringsavgifterna och en begränsning i skilda hänseenden av postverketsansvarighet torde med hänsyn härtill vara ofrånkomlig. Hur gränsdragningenskall ske får bero på en skälig avvägning mellan olika föreliggande intressen.Det förhållandet att postverket i viss omfamning åtnjuter monopolskydd får intemedföra, alt dess ansvar begränsas på ett sätt som kan anses stå i strid motgod sed i affärsförhållanden. I fråga om bestämmelsen att postverket ej ansvararför indirekt skada eller utebliven vinst framhölls alt en utsträckning avpostverkets ansvarighet till sådana skador enligt arbetsgruppens mening skullemedföra svåröverskådliga och säkerligen vittgående ekonomiska konsekvenser,som måste kompenseras genom kraftiga avgiftshöjningar, något som ej torde varaförenligt med allmänhetens och näringslivets intressen. Arbetsgruppen framhöllatl de avtalsvillkor som brukade uppställas inom industri och handel iallmänhet innehöll friskrivningsklausuler avseende de typer av skada som härdiskuteras. Anledning ansågs ej föreligga att för postverkets del föreskrivasträngare villkor än som ansågs skäliga för privata företag. Arbetsgruppenuppehöll sig också vid frågan om förseningen av försändelser innehållandetävlingskuponger lill V5-spel. Gruppen påpekade all en V5-spelares läge inieskulle förbäilras i nämnvärd mån om ersäilningsrätt infördes, bl. a. eftersomersättningen i fråga om vanliga paket är maximerad lill ett jämförelsevis lågtbelopp och assurans ej medges till högre belopp än som motsvarar allmännahandelsvärdet av försändelsens innehåll saml att något sådant värde påförsändelser av ifrågavarande slag inte torde kunna fastställas vidavsändningslilirället. Ipropositionen (s. 47 f.) anförde departementschefen atl åtskilliga skäl kundeanföras för alt regleringen av postverkets ansvarighet för försändelser ochmedel fick ske utan medverkan. Sålunda hade summan av deersättningsbelopp söm postverket på grund av ansvarighetsförordningensbestämmelser ulanordnat inle överstigit I milj. kr.Skadeersättningarna utgjorde alltså endast en mycket liten andel av postverketsårliga driftkostnader. särskiltföljande synpunkter som sammanhänger med postverkets ställning av affärsdrivandeverk. Såsom arbetsgruppen i annat sammanhang framhållithar postverket atl i sin verksamhet tillämpa affärsmässiga principer. Bortsettfrån den del av verksamheten som har monopolkaraklär - regelbunden befordran avbrev och öppna försändelser, som innehåller skrivna meddelanden - vilken frånansvarighetssynpunkt borde ha tämligen ringa betydelse, driver postverket sinrörelse i konkurrens med andra transportföretag och penninginrättningar. Dessahar enligt gällande rättsordning vidsträckta möjligheter alt själva fastställavillkoren - bl. a. i ansvarshänseende - för nyttjandet av sina tjänster. 1allmänna avtalsvillkor eller särskilda kontraktsbestämmelser brukar sålundaupptas föreskrifter om ansvarighet eller ansvarsbegränsning, rekla-mationsfrislero. d., dvs. föreskrifter av samma karaktär som de vilka för postverkets del nuåterfinns förordning. Accepterar man grundtanken att postverketskall driva verksamheten affärsmässigt, synes därav följa att verket börberedas tillfälle att konkurrera, på såvitt möjligt lika villkor med förelagoch institutioner inom molsvarande sektorer av näringslivet i övrigt. Dettaskulle väl i fråga om postverkets ansvarighet närmast innebära, atlverksledningen lämnades frihet att - inom samma gränser som gäller för enskildaföretag och inrättningar - på grundval av ekonomiska överväganden självfastställa reglerna för verkets ansvarighet mot dess kunder. Emellertid tordedel inle vara nödvändigt alt här föra ut resonemanget så långt - det lär iförevarande sammanhang vara tillräckligt att konstatera, att del från rentaffärsmässiga synpunkter framstår som mindre lämpligt all binda poststyrelsenshandlingsfrihet i ersättningsfrågor så hårt som en reglering genom en underriksdagens medverkan tillkommen författning innebär. Beträffande de blivande ansvarighetsföreskrifternasinnehåll framhöll departementschefen alt del syntes riktigt alt postverketäven i fortsättningen i princip bar strikt ansvar för försändelser- medundanlag av vanliga brevförsändelser - och medel men atl verkel i vissa fallär fritt från ansvar, t, ex, när styrkt vållande ligger avsändare elleradressat lill last ävensom för vissa typer av skada. Ansvaret borde också kunnabegränsas lill vissa belopp och vara underkastat särskild korltidspreskription.Vidare borde ökade möjligheter kunna öppnas för verkel att belala ut ersättninglill adressaten liksom atl utge ersättning efter skälighelsprövning. Bevillningsutskottetgodtog i sitt av godkända betänkande (BeU 1965:52) förslaget attregleringen av postverkets ansvarighet skulle ske utan medverkan.Utskottet framhöll vidare all det inom poststyrelsen utarbetade förslaget tillny ansvarighelsförordning tillgodosåg i en utsträckning som rimligen kundebegäras såväl näringslivets som allmänhetens berättigade krav. Genom beslut av bemyndigadesKungl, Maj:l att på grundval av vissa av angivna principer utfärdabestämmelser om posiverkeis ansvarighet för försändelser m, m, Kungl, Maj:tgavs vidare rättatt delegera regleringen till poststyrelsen. Med stöd av sådant delegationsbesluthar poststyrelsen utfärdat kungörelse (1966:120) angående postverketsansvarighet för försändelser och medel. Enligt kungörelsen omfattar postverkelsansvarighet, medel, som postverket omhänderhar i sin betalningsförmedlandeverksamhet, assurerade och rekommenderade försändelser,postförskottsförsändelser och i viss mån oassurerade paket men ej vanligabrevförsändelser. Ansvarigheten är begränsad, beträffande rekommenderadförsändelse till , oassureral paket till högst . och assureradförsändelse till.högst assuransbeloppet, I vissa fall är postverket fritt frånansvar. Bl, a. ansvarar postverket inle för föriust eller skada som orsakats avförsening och inte för indirekt skada eller utebliven vinst. Enligt 12 Ij kanpostverket dock i särskilda fall medge ersättning utöver vad som kan utgå pågrund av bestämmelserna i kungörelsen. Med stöd härav har postverket i vissafall utbetalat mindre belopp i ersättning för skadade brevförsändelser ochindirekt skada. Imotionen kritiseras bestämmelserna om alt postverket inte ansvarar för skadauppkommen.genom försening och inle för indirekt skada eller, utebliven vinst.Motionären anser det oförsvarligt att en statlig myndighet som har monopol påatt befordra brevförsändelser inte har ansvar för att verksamheten sköts på ettgodtagbart sätt. Om en lipskupong eller V5-bong inlämnas till postenmen till följd av försummelse eller av annat skäl inte vidarebefordras i rätttid borde postverket ansvara härför. Motionären yrkar därför att riksdagenskall hos regeringen begära att postverkets ansvarighet skärps i nämndaavseende. Utskottetvill lill en början anmärka att de av motionären särskilt åberopadelipskupongerna och V5-kupongerna numera i regel sänds, tipskupongerna ivanliga brev och V5-kupongerna i expressbrev. Även om generell rätt tillersättning för dröjsmål infördes, skulle den skadelidandes ställning inteförbättras eftersom postverket, såsom framgår av det ovan anförda, inte äransvarigt för sådana försändelser. Självfallet kan avsändaren använda sig avandra slag av försändelser, t. ex. rekommenderade brev och vanliga paket.Ersättningarna vid dessa försändelser är dock maximerade till jämförelsevislåga belopp. Om försändelserna assureras kan ersättning utgå med högst debelopp för vilka försändelserna assurerals. Det torde emellertid vara myckelsvårt att bestämma assuransbelopp för försändelser som innehållertävlingskuponger. Utskotietvill vidare erinra om att postverket i sin verksamhet har att tillämpaaffärsmässiga principer. De utgifter, som verket åsamkas i form av skadeståndmåste därför bestridas av de löpande intäkterna, dvs. Med hänsyn till att de nuvarande befordringsavgifternainte är beräknade med utgångspunkt i alt verkel kan drabbas av skadestånd fördröjsmål eller för indirekt skada och utebliven vinst, skulle den av motionärenförordade skärpningen av ansvarigheten otvivelaktigt medföra höjdabefordringsavgifier. Vid bedömandet av vad den fö- reslagnareformen kan innebära i nu nämnt hänseende måste också beaktas att en ändringav ansvarighetsreglerna beträffande utebliven vinst inle rimligen kanbegränsas till skada åsamkad av dröjsmål. Skall ersättning kunna utgå på grundav utebliven vinst, måste sådant ersättningsansvar självfallet omfatta ävenskada till följd av alt försändelsen förkommit eller förstörts. För altmotionärens förslag skall lä någon betydelse för den som avlämnartävlingskuponger för befordran måste vidare, såsom utskottet ovan antytt,ansvarighetsbegränsningarna också i övrigt ändras. Även om det torde vara svårtalt fastställa hur mycket en reform i förevarande hänseende kan komma atl kostapostverket, är det uppenbart atl verket kan komma atl krävas på betydandeskadestånd. Den av motionären föreslagna reformen skulle därför ofrånkomligt ledatill betydande höjningar av befordringsavgifterna. Motbakgrund av det anförda finner sig utskottet inte kunna tillstyrka bifall tillmotionen. Såvitt avser det av motionären påtalade problemet med försenadetävlingskuponger skulle en lösning av detta kunna vara att bestämmelserutflirdas om att kupongerna måste avlämnas till postverket för befordran i sågod tid att det finns en marginal för smärre förseningar. När del gällerlipskuponger finns också en överenskommelse med Tipstjänsl om viss sista lidför inlämnande av kuponger. Enligt vad postverkets representanter har upplystför utskottet har försök gjorts att träffa liknande överenskommelser medtravsällskapen, men dessa har inte velat medverka härtill. Som skäl härför haruppgivits atl spelarna måste kunna ge in sina tävlingskuponger så sent sommöjligt med hänsyn till att det händer att hästar endast företävlingen stryks i loppen. Avslutningsvisvill utskottet notera att postverket upplyst att den ovan omnämnda 12 i; ikungörelsen kommer att ses över i syfte att öka möjligheterna att. omsärskilda omständigheter föreligger, ge ut ersättning även i fall därersättning annars inte kan betalas. Utskottet hemställer påanförda skäl att avslårmotionen 1975:863. Närvarande:herrar (). (), (). ()*, (), herrar (), (), i (s), i (s), (vpk), (), (), fruHjalmarsson (s) och (). * Ej närvarande vid betänkandets justering.