bet · FY01KU11 · 1975-12-31 00:00:00 — Riktigare synes vara att få tillstånd lämpliga regler om sekretess och tystnadsplikt och att se till att berördpersonal följer reglerna, att noga pröva de olika sjukvårdsregistrens ändamåloch anpassa innehållet därefter, bl a genom sträng prövning av mjukdata, attmot bakgrund av registerändamålet noga bedöma hur länge patienterna behöverfinnas registrerade samt att omgärda registren med olika säkerhetsåtgärder.Allt detta sker genom den verksamhet som pågår hos respektivedatainspektionen. Frågor angående registerutdrag enligt datalagen m. m.Motionerna 1 motionen 1975:69 hemställs"1. att beslutar att besvärshänvisning skall åtfölja detregisterutdrag som begärs med stöd av 10! ; datalagen". I motionen anförs att medborgare som enligt 10! ; datalagenför tillgång till registerutdrag om sig själv också måste föinformation om tillvägagångssätt för överklagande eller besvär. Motionärernaavser därmed möjligheten att få felaktig uppgift i dataregistret rättad. I motionen 1975:95 hemställs "4. alt begärförslag från regeringen om skyldighet för myndighet,som lämnar uppgift frånsitt dataregister om en person till en annan myndighet, att sända kopia avutlämnade uppgifter till den person det gäller". I motionen 1975:1006 hemställs "2. att riksdagenbegär att regeringen låter utarbeta föreskrifter om att vissa personregisteråläggs skyldighet att med viss periodicitet till samtliga registrerade skickaut en kopia på de uppgifter som finns registrerade". 1 motionen anförs att det är omöjligt för den enskilde attvela i vilka av alla register han finns registrerad. De registerinnehavare somhar tillgång till s. k. känslig information enligt en klassning som f n. pågårinom datainspektionen bör enligt motionären åläggas alt med viss periodicitettill samtliga registrerade skicka ut en kopia av de uppgifter som finnsregistrerade om den enskilde. SCB anför i sitt remissyttrande attbesvärshänvisning inte kan lämnas i samband med att registrerad får del avinnehållet i personregister, eftersom en sådan information varken beträffandeinnehållet eller själva översändandet grundar sig på överklagbara beslut avverket. Om den registrerade önskar åstadkomma rättelse av felaktiga uppgifter iutdraget kan han eller hon enligt SCB i stället söka åstadkomma detta genom ettpåpekande därom till den registeransvariga-myndigheten. ; datalagenär denna skyldig att om skäl föreligger rätta den felaktiga uppgiften ellerutesluta den ur registret. Myndighetens beslut med anledning av ett dyliktpåpekande kan överklagas. SCBframhåller i sitt yttrande att den rätt som 10 S datalagen ger enskild personatt kostnadsfritt en gång erhålla utdrag med uppgifter om sig själv urett personregister innebär stora kostnader för SCB. har omkring 14 000personer utnyttjat denna rättighet. Kostnaden för SCB är ca . SCB anför vidare: SCB bedömer för sin del effekten av den infördaregeln enligt 10 t; datalagen på sitt förhållande till uppgiftslämnarna sompositiv. Kostnaderna härför är emellertid höga och har för /76beräknats till ca 2 milj. kr., jämför statsverkspropositionen bilaga 9 s. 24.Tekniskt sett möter det för SCB:s del inget hinder att vare sig lämna meddelandenur personregister regelbundet eller vid vissa särskilda tillfällen utan att enbegäran framställts. Kostnaderna härför måste dock bli mycket stora och det fåranses tveksamt om de står i rimlig proportion till motsvarande nytta för denenskilde. Det sagda gäller också den väckta frågan om att införa skyldighetför myndighet att lämna uppgift till den enskilde så snart uppgiften lämnatstill annan myndighet; är det fråga om sekretessbelagda uppgifter skulle ensådan skyldighet sakna praktisk betydelse för SCB då sådana utlämnanden iprincip inte förekommer. Gäller det offentliga uppgifter kan viss praktiskeffekt uppstå främst i anslutning till urvalsdragningar för annan myndighetsräkning. Det är då emellertid fråga om ytterst få och enkla uppgifter av typennamn, adress, födelsedatum och civilstånd, vilka sett ur den enskildes synpunkttorde sakna intresse. Datainspektionen finner det tvivelaktigt om detbehövs ett tillägg till 10 § datalagen av innebörd att underrättelse enligt 10§ skall innehålla besked om hur den registrerade skall förfara om han vill göraanmärkning mot registerinnehållet. Några hinder mot ett sådant tillägg finnsemellertid inte enligt inspektionen. De kostnadsökningar som skulle följa av ensådan bestämmelse skulle sannolikt bli måttliga. Datainspektionen avserattöverväga frågan i samband med den totala utvärdering av datalagen som avses skeunder . Beträffandemotionsyrkandena angående utdrag till registrerade när da-taregistreradepersonuppgifter överiämnas från en myndighet till en annan och yrkandet omregisterutdrag till alla registrerade utan begäran från dessa anfördatainspektionen att kostnaderna skulle bli alltför stora i förhållande tillde fördelar som kan vinnas vad gäller integritetsskyddet. Datainspektionenföreslår därför en annan lösning: Ett alternativt och enligt datainspektionens meningeffektivare sätt att nå det syfte motionärerna synes ha med förslagen är attintensifiera och utöka den information till allmänheten om befintligadataregister som inspektionen avser föra ut . Många människor harhelt naturligt ansett att 10 iJ datalagen har ett begränsat värde så längekunskap saknas om vilka register som finns och vilka individer som förekommer idessa. Den information härom som kommer att ges kan självfallet - inom ramenför tillgängliga resurser - vidgas till att omfatta exempelvis uppgifter omvilket datautbyte som sker mellan myndigheter, vilket ändamål registren har,hur bearbetning sker, etc. Sådan mycket omfattande information torde kunna gestill en bråkdel av den kostnad samhället skulle åsamkas genom en generell regelav den innebörd som föreslås i motionerna och ge ett betydligt bättreunderiag för samhällsdebatt och opinionsyttringar. I motionen 1975:95 hemställs "13. attriksdagen begär förslag av regeringen om inrättande av en dataombudsman meduppgift att övervaka efterlevnaden av datalagstiftningen och därvidbesvärsvägen tillvarata den enskildes rätt till integritet". 1motionen anförs att det med hänsyn till de invecklade och svåröverskådligaproblem som kan uppstå när dataregister på olika sätt sammanförs och bringasatt samarbeta - och där bl. a. en inte obetydlig kunskap om datateknikensmöjligheter och begränsningar är nödvändig för den som skall handläggahithörande ärenden - är orimligt att begära att JO och JK skall samlatillräcklig erfarenhet och sakkunskap för att fullgöra sina uppgifter med granskningav ärenden också på dataområdet. Fråganom att inrätta en särskild dataombudsman aktualiserades vid såväl 1973 som riksdagar. Motionsyrkande (fp) därom avslogs 1973. riksdag avstyrkte motionsyrkanden (fp, m) idenna del med motiveringen att tillsyn på detta område utövas av såväl JO ochJK som datainspektionen. Utskottet anförde bl. Datainspektionen understryker i sitt remissyttrandeatt dess verksamhet i stor utsträckning har inriktats på attinspektionen skall kunna fungera som en "allmänhetensdataombudsman". Denna uppgift är enligt datainspektionen inte oförenligmed skyldigheten att i varje särskilt fall med den objektivitet som är möjliggöra avvägningar mellan skilda intressen. Såvitt datainspektionen kunnat finnaunder sin hittillsvarande verksamhet motsvarar den gällande ordningen i frågaom rättssäkerhet, kontroll, tillsyn och besvärsrätt väl de anspråk som med fogkan ställas. datainspektionenännu inget sakligt underiag för organisatoriska förändringar. Sådana skulleenligt vad datainspektionen uttalar i det rådande uppbyggnadsskedet sannoliktförsvåra verksamheten. Datainspektionenframhåller vidare att JO:s tillsyn över myndigheterna i förevarande sammanhangkan sägas bestå av två led. Det ena innebär att JO övervakar att demyndigheter, som är ansvariga för ADB-register, följer gällande bestämmelser ombl. a. skydd för personlig integritet. Denna tillsynsuppgift tillkommer enligtdatalagen även datainspektionen. Det andra ledet i JO:s tillsyn innebär att JO,som har tillsyn över alla myndigheter, övervakar att datainspektionen fullgörsin tillsynsuppgift. Eftersom datainspektionens tillsyn omfattar även denenskilda sektorn kan JO:s övervakning av inspektionen sägas indirekt innebäratillsyn även inom denna sektor. Datainspektionenbefinner sig ännu i ett uppbyggnadsskede, och datalagen träder i sin helhet ikraft först . Såväl JO som JK har enligt gällandeordning vittgående befogenheter med avseende på tillsyn och kontroll inomADB-området. Med hänsyn härtill och till vad datainspektionen anfört i sittremissyttrande är det enligt utskottets mening inte förenat med risk föråsidosättande av allmänhetens intressen att hålla frågan om att inrätta ettsådant organ som åsyftas i motionerna öppen i avvaktan på erfarenheter av dennya lagstiftningen. I en reservation (2 m, I fp) föreslogs att riksdagenskulle hemställa hos Kungl. Maj:t om ett förslag till om inrättandeav en dataombudsman. I motiveringen anförde reservanterna bl. Med hänsyn till de invecklade och svåröverskådligaproblem som kan uppstå när dataregister på olika sätt sammanförs och bringasatt samarbeta - och där bl. a. en inte obetydlig kunskap om datateknikensmöjligheter och begränsningar är nödvändig för den som skall handläggahithörande ärenden - är det orimligt att begära att JO och JK skall samlatillräcklig erfarenhet och sakkunskap för att fullgöra sina uppgifter medgranskning av ärenden också på dataområdet. Detär mer tillfredsställande för allmänheten att kunna framföra frågor ochklagomål över datainspektionens arbete med integritetsfrågorna till en friståendeinstitution än att behöva gå till detta ämbetsverk självt. Detta torde även ökarättssäkerheten. Riksdagenbeslöt i enlighet med utskottets förslag. Datainspektionen anför i sitt yttrande att det voreolyckligt att splittra den "förhållandevis fåtaliga" sakkunskap som fn. finns på detta område genom inrättande av ytteriigare en myndighet.Inspektionen uttalar vidare att den informationskampanj som genomfördes under1974, och där inspektionens funktion som "allmänhetens dataombudsman"framhävdes, resulterat i att en stor del av allmänheten betraktarinspektionen som en sådan. Datainspektionen anför avslutningsvis: Datainspektionen anser sig således nu ha än bättregrund än 1974 för att konstatera att den nu gällande ordningenväl motsvarar de anspråksom med fog kan ställas i fråga om rättssäkerhet, kontroll, tillsyn ochbesvärsrätt samt att organisatoriska förändringar sannolikt skulle försvåraden verksamhet hos inspektionen som kommit i gång på ett tillfredsställandesätt. Även JK avstyrker att en särskild dataombudsmaninrättas. JK utesluter inte att andra arrangemang senare kan visa sig vara merändamålsenliga än nu gällande ordning, men t. v. bör prövning av detta anstå.JK framhåller att det egentligen är först som datainspektionenstillsynsverksamhet varit av större omföttning. Ekonomiskaresurser till datainspektionen Budgetpropositionen I budgetpropositionen (1975:1, bilaga 4 p. A 9)hemställs att till datainspektionen för /76 skallanvisa ett förslagsanslag av . Datainspektionen,som inrättades , har som central förvaltningsmyndighet attpröva frågor om tillstånd och utöva tillsyn enligt datalagen (1973:289),kreditupplysningslagen (1973:1173) och inkassolagen (1974:182). Datainspektionenleds av en styrelse. Inom inspektionen finns en enhet för tillståndsärenden, enenhet för tillsynsärenden samt ett "sekretariat för information, internutbildning samt ekonomi och personaladministrativa uppgifter. Ifråga om motiveringen till anslagsyrkandet hänvisas till budgetpropositionen iaktuell del. I motionen 1975:69 hemställs "3. att riksdagenger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande e) ekonomiska resurser till data inspektionen". Imotionen anförs att det är nödvändigt att datainspektionen ges sådanaekonomiska resurser att den blir i stånd att genom uppsökande verksamhetövervaka upprättade personregister och föranstalta om åtgärder när så ärbefogat och framför allt innan allvariig skada för enskilda personersintegritet har uppstått. Motionärernaanför vidare att det bl. a. av hänsyn till medborgarnas förtroende förinspektionens funktion som allmänhetens dataombudsman är viktigt attärendebalansen håller kortaste möjliga tidsrymd. Motionärerna förordar attdatainspektionen ges sådana ekonomiska och personella resurser att frågan omtillstånd för de register som anmälts skall varaavslutad därefter. I motionen 1975:1006hemställs "1. att som sin mening ger regeringentill känna vad som i motionen anförts i avsnittet Information, --- 3. att begär att regeringen låter utreda möjligheterna att över föra kostnaderna för datainspektionens verksamhet på datortillverkare och/eller datorinnehavare i enlighet med vad som i motionen anförts i avsnittet Utredning om kostnadsbärare". Imotionen anförs att datainspektionens informationskampanj från föregående årangående medborgarnas rättigheter enligt datalagen måste fortsättas. Deresurser som enligt datainspektionens budgetäskande /76 beräknas för informationskostnaderinnebär enligt motionären en helt otillräcklig ambitionsnivå. Imotionen anförs vidare att datoriseringen av samhället drar med sig kostnadersom skattebetalarna får bestrida över statsbudgeten. Enligt motionären är detrimligt att i stället datortillverkare och användare får bära kostnaderna föratt upprätthålla kontroll över verksamheten så att inte enskilda drabbas avsystemets negativa sidor. Datainspektionen anför i sitt remissyttrande atttillströmningen av ärenden blivit större än beräknat. Fram till årsskiftet1974/1975 inkom sammanlagt drygt 14 000 ärenden, varav merparten varansökningar om tillstånd för eller anmälningar av personregister. Ansökningarnaenligt datalagen har i mer än 12 000 fall gjorts enligt det s. k. förenkladeförfarandet. Antalet register som är av särskilt integritetskänslig karaktäruppskattas av datainspektionen till ca 2 000. Fram /1975har omkring 2 000 ansöknings- eller anmälningsärenden handlagts. Beträffandetidsplanen för bedömningen av de anmälda tillståndsärendena anfördatainspektionen följande: Många av tillståndsärendena kräver kompletteringarinnan de kan avgöras. Detta gäller naturiigtvis i första hand ansökningarnaangående personregister med djup och bred information, men även många av demsom omfattas av det förenklade ansökningsförfarandet. Under förutsättning attdetta kompletteringsarbete flyter någoriunda smidigt samt att nuvaranderesursfördelning mellan tillstånds- och tillsynsenheterna kan bibehållas börmerparten av balansen kunna avarbetas under 1975.1 vart fall gäller dettaansökningarna enligt det förenklade förfarandet. Beträffande de mer omfattanderegistren krävs ofta långa och ingående diskussioner med de registeransvariga.Dessutom är det vanligt att dessa register fortlöpande utvecklas vidare,vilket medför att de registeransvariga under handläggningen en eller fleragånger kompletterar ansökningarna. Detär emellertid tveksamt om nuvarande resursfördelning mellan tillstånds- ochtillsynsenheterna bör bibehållas. F. n. disponerar tillståndsenheten 70-80procent av resurserna. Avsikten med det förenklade förfarandet är att fördefrån integritetssynpunkt mindre intressanta personregistren undvika onödigtbesvär för de registeransvariga och en i flertalet fall onödig byråkrati somskulle kunna uppkomma vid det principiellt gällande mera omfattandeansökningsförfarandet. Den prövning som sker är, alltså och börvara ganska summarisk. Av detta skäl finns det anledning att i proportionelltsett fler fall än beträffande övriga personregister låta dessa register bliföremål för tillsyn. Beträffande yrkandet i motionen 1975:1006 angåendeen ökning av datainspektionens informationsverksamhet anför inspektionen attdet här är fråga om en avvägning dels i förhållande till andra angelägnaarbetsuppgifter, eftersom informationsåtgärder kräver personalinsatser, dels iförhållande till behovet av information på andra samhällsområden. Enligtinspektionens uppfattning krävs det omfattande information gentemot allmänheteni datafrågor, och inspektionen uppger sig med uppmärksamhet följa frågan ominformationsbehovet. Attpå sätt som diskuteras i motionen 1975:1006 överföra kostnaderna för tillsynenenligt datalagen på de olika registerinnehavarna, t. ex. genom åriiga avgifter,synes enligt datainspektionen bli administrativt ohanteriigt. Det finns f n.närmare 15 000 personregister av de mest varierande slag. Befintliga registerförändras fortlöpande eller upphör och nya tillkommer . I motionen 1975:69 hemställs "2. att riksdagenbeslutar uppdra åt regeringen att utreda och komma med förslag till endecentraliserad organisationsform för dataverksamheten i landet i enlighet medvad som i motionen anförts. 3. att ger regeringen till känna vad imotionen anförts beträffande a) inrättandet av regionala ansvarsnämnder". Imotionen anförs att dataverksamheten i landet bör ges en organisation som sålångt det är möjligt är ägnad att oberoende av den tekniska utvecklingenmotverka varje hot om minskat skydd för den personliga integriteten. Enligtmotionerna uppnås detta skydd bäst i en decentraliserad organisation.Organisationen bör bygga på regionalt avgränsade system, där särskild nyckelmåste krävas för att få fram databehandlat material från en annan region. Detmåste enligt motionen slås fast att en terminal innehållande personuppgifterom samtliga medborgare i riket inte kan tillåtas. Enligt motionärerna talaräven kostnadsskäl för små, regionalt avgränsade enheter. Imotionen föreslås vidare att ett särskilt regionalt organ, en ansvarsnämnd,skall inrättas för varje region med uppgift att utöva den medbor-garkontroll sommåste krävas när regiongränser skall överskridas. DASK avstyrker motionsyrkandet om en utredning aven decentraliserad organisationsform fördataverk.samheten i landet.Utredningen, som 1975avgivit promemorian "Samordning av statliga adminstrativaADB-system," anför att en regionalisering av de statliga riksomfattandeadministrativa ADB-systemen i huvudsak endast kan avse en regional uppdelningav själva driften innebärande att driftspersonal och datorutrustning förläggstill regionala enheter. Det finns nämligen enligt DASK:s mening avgörande skälför central systemutveckling även vad gäller denna typ av register.En regional utveckling av system för varje region för sig skulle bl. a.innebära ett avsevärt dubbelarbete som lagstiftning och materiellaregler är gemensamma för hela landet. DASKifrågasätter också om en regionalisering av datasystemen skulle innebära lägrekostnader. Vad gäller konsekvenserna för integritetsfrågorna av endecentralisering av dataverksamheten anför DASK: Frågan om decentralisering av dataverksamheten tasi motionen främst upp från integritetssynpunkt. DASK redogör därför någotutföriigare för denna aspekt. (Följande är en sammanfattning av vad som sägs iDASK:s ovan nämnda promemoria, avsnitt 6.7) Tillspetsat kan sägas att riskernablir större ju fler data om ett informationsobjekt (en individ, ett företag o.d.jsom samlas till ett ställe, ju mer data i olika ADB-system kompletterarvarandra i fråga om innehåll och ju mer "kompatibla" ADB-systemensdatabehandlingsutrustningar är. Det kan å andra sidan i vissa avseenden blienklare och mindre kostnadskrävande att åstadkomma ett effektivt skydd omdatabehandlingen koncentreras till ett fåtal anläggningar. Detta skydd kan avsesåväl att omge lokaler och utrustning med anordningar, som säkerställer attobehöriga personer inte kan komma åt exempelvis magnetband och utdataprodukter,som att bygga in kontroller och spärrar i systemets maskin- och programvaror. nuvarande riksomfattande administrativa ADB-systemen - med undantag främstför systemet för folkbokföring och beskattning - är lagringen och bearbetningenav data antingen samlad till en i huvudsak egen anläggning hos en myndigheteller annat organ eller föriagd till en datama-skincentral där systemen oftadelar datorutrustning med andra system och rutiner. Systemen innehåller dataför hela landet. Systemens datainnehåll är i regel relativt begränsat till sin"bredd", dvs. det avser bara vissa förhållanden t. ex. data sombehövs inom en viss förvaltningssektor såsom socialförsäkringsområdet ellerdata rörande ett visst objekt såsom fastighet eller bil. Viden likformig regionalisering av flera administrativa ADB-system till gemensammaregionala databehandlingsorgan blir visseriigen det geografiska området ochföljaktligen antalet berörda personer mindre men data som rör varje person bliri gengäld betydligt flera och täckande flera egenskaper och förhållanden.Särskilt om berörda system är samordnade tekniskt och utnyttjar gemensammadatorer bör alternativet likformig regionalisering vara sämre frånintegritetssynpunkt än den nuvarande ordningen, i vilken innehållsmässigtavgränsade och lokalt åtskilda system med centraliserad databehandlingdominerar. Eftersom man vid regionalisering dessutom kommer att behövaåtminstone vissa referensregister, blir det lätt att ta reda på var uppgifterom en sökt person finns. Uppdelning av databehandlingen på regionala enhetermedför sålunda inte något faktiskt integritetsskydd på det sätt som t. ex, varfallet med de tidigare länsvis förda, körkortsregistren. Under förutsättning att en likformigregionalisering inte innebär gemensam lagring och bearbetning av dala förflera riksomfattande statliga administrativa ADB-system och inte hellerinnebär att man fritt förfogar över data i dessa system även församhällsplaneringen vill DASK för sin del emellertid inte tillmätaintegritetsfrågorna någon avgörande betydelse i detta sammanhang. Datainspektionen ifrågasättermöjligheten att pröva decentraliseringsfrågan generellt för alla dataregister.Inspektionen anför beträffande denna fråga bl. För vissa ändamål är det bådenödvändigt och rationellt med centrala register och sådana kan då ocksåanordnas utan risk för otillböriigt intrång i personlig integritet. Som exempelkan nämnas datainspektionens hos regeringen framlagda förslag om inrättande avett centralt uppdateringsregister. Vidare skulle ett decentraliserat system medavgränsade regioner vara i det närmaste ohanterligt i de fall där de personersom bör vara registrerade för ett visst ändamål är spridda över hela landet.Detta är mycket vanligt i fråga om det stora antal personal-, kund- ochmedlemsregister som förekommer inom både den offentliga och privata sektorn.Avgränsade regioner skulle i dessa fall medföra byråkrati och kostnader utanmotsvarande gagn för integritetsskyddet. Datainspektionen anser således att decentraliseringsfråganbör bedömas beträffande varje ADB-system för sig. Tillståndskrav för register Motionerna I motionen 1975:69 hemställs "3. att gerregeringen till känna vad imotionen anförts beträffande c)anmälningsplikt för innehavare avmaskinella personregister som utnyttjas såsom dataregister". I motionen anförs att den tekniska utvecklingen gör detmöjligt att utarbeta tekniska system för personregistrering, t. ex. det s. k.mikrofiche-systemet som inte omfattas av datalagens bestämmelser. Om intedatalagen kompletteras så att även sädana nya system omfattas av denna kanriskerna för människors personliga integritet snabbt öka i takt med att nyatekniska metoder utarbetas. I motionen föreslås att en anmälningsplikt införsäven för maskinellt uppgjorda personregister. Enligt motionärerna bör en anmälningspliktockså gälla vid patentsökning av nya registersystem hos patent-ochregistreringsverket. Motionärerna föreslår att DASK genom tilläggsdirektiv fåri uppgift att genomföra den nödvändiga översynen av datalagen i detta ämne. I motionen 1975:991 hemställs med hänvisning till vad somanförts i motionen 1975:1362 "att hos regeringen begär att ettlagförslag utarbetas, syftande till att ett likartat skydd mot ovidkommandepersonregistrering skall gälla för alla slags register, såväl datororienteradesom andra". I motionen 1975:1362 anförs att datalagen börutvidgas så att den omfattar samtliga personbundna register, dvs.