bet · FY01LU14 · 1975-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsbetänkande nr 14 LU 1975:14 betänkande med anledning av motioner omtalan angående äktefiskäplig börd och om vårdnad av barn utom äktenskap 1 iniotionen 1975:201 av herrSvensson i m. fl. (vpk) yrkas att antar följande ändring i 6kap. 12 i; : Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 12 S Barn utom äktenskap slår undermoderns vårdnad till dess det fyllt eller ingått äktenskap. Påansökan av fadern skall dock rätten överföra vårdnaden till honom, om detfinnes skäligt med hänsyn till barnels bästa. Äro föräldrarna ense, attvårdnaden skall överföras till fadern, skall rätten på anmälan besluta ienlighet därmed, om det ej är uppenbart stridande mot barnels bästa. Inträffar i fråga om den av föräldrarna som har vårdnadenom barnet sådant fall som avses i 6 ij eller dör han, skall rätten på ansökanav den andre eller på anmälan av allmän åklagare eller förordnaden andre att utöva vårdnaden, såvida ej denna med hänsyn till barnels bästafinnes böra anförtros ål särskilt förordnad förmyndare. föräldrarna ense om att de gemensamt skola utövavårdnaden, skall rätten på ansökan härom förordna i enlighet med vad de önska,såframt det ej är uppenbart stridande mot barnels bästa. Vad i 2 och 10 ijiJstadgas med avseende på vårdnad om barn i äktenskap skall äga motsvarandetillämpning beträffande barn utom äktenskap. I motionen 1975:455 av () och i (fp) yrkas att hos regeringenbegär förslag till sådan ändring av 2 kap. I ij att bördstalanfår föras utan tidsbegränsning i enlighet med vad som anförs i motionen. I motionen 1975:1130 av . (s) yrkas att hos regeringen begär sådan ändring av gällandelagstiftning att föräldrar, som i samband med skilsmässa förklarar att defortsättningsvis önskar dela det juridiska ansvaret för barnen, får dennamöjlighet. Äktenskaplig börd kan antingen vara ursprunglig,sålunda föreligga redan från födelsen, eller förvärvas senare genomlegitimation, dvs. genom alt föräldrarna ingår äktenskap med varandra. Ursprungligäktenskaplig börd tillkommer enligt I kap. I ij (FB) barn som ärfött under beslående äktenskap. Delsamma gäller barn som föds på sådan lidefter äktenskapets upplösning att del kan vara avlat . Eftersärskild talan, varom stadgas i 2 kap. FB, kan barnet dock förklaras saknaäktenskaplig börd. Lagen bygger således på ett antagande, en s. k. presumtion,om den äkta mannens faderskap. Bördspresumtionenkan såsom ovan antytts brytas endast genom atl domstol förklarar att barnetsaknar äktenskaplig börd. Talan härom kan icke föras av vem som helst utanblott av de närmast intresserade, nämligen dels den äkta mannen (FB 2:1) eller,om han har avlidit utan att ha försuttit sin talan, hans arvingar (FB 2:2),dels barnet självt eller dess representant, förmyndare eller särskilt förordnadgod man (FB 2:3). Talerältenför barnet eller representant för detta är inle bunden utan kanutövas när som helst. Talan av mannen eller hans arvingar måste däremotanhänglggöras inom viss tidsfrist. Grunden lill alt man i sistnämnda fallföreskrivit viss tidsfrist är alt lagstiftarna ansett det viktigt för barnetstrygghet, att mannen eller hans efterkommande icke kan riva upp bördsfrågan hursent som helst. Den lidsbegränsning som fanns förut gällande lagansågs dock vid tillkomsten av FB vara för sträng. Beträffandemannen gäller nu enligt FB som huvudregel (FB 2:1) atl han skall väcka talanmot barnet (eller, om barnet avlidit, dess arvingar) från del hanfick kunskap om barnels födelse. Om mannen inte varaktigt sammanbott med barnethar han dock på sig. 1 dylikt fall förlorar mannen sin rätl tilltalan först efter det han blivit stämd med yrkande, som grundas på attbarnet skall vara äkienskapligt (oftast yrkande om underhåll). Men om mannenefter barnets födelse har erkänt barnet som sitt och om delta erkännande skett,sedan mannen fått veta all modern haft samlag med annan ,är vidare lalan från mannens sida utesluten. 1 motionen framhålls alt det inträffar att mannenförst efter den ovannämnda preklusionsiidens utgång, ofta i samband medskilsmässa, misstänker all han ej är far lill barn som fölls inom äktenskapet.Mannen saknar då möjlighet att väcka lalan mot barnet. Utan alt anhängiggörabördsialan kan den presumerade fadern dock inle undgå sin underhållsskyldigheioch barnet ej fråntagas sin arvsrätt. 1 dylika fall kan således bördstalanendast väckas av barnet, påpekar motionärerna. De anser att sammagrundprincip som förestavat reglerna i lagen (1969:618) om fastställande tillfaderskapet till barn utom äktenskap, nämligen det allmänna intresset att ellfaderskap blir rätt fastställt, borde gälla även i nu omnämnda fall. Om en mangenom blodprov kan bevisa all han ej är far till ett i äktenskapet fött barnbör han enligt motionärernas åsikt ha samma möjlighet som barnet att utantidsbegränsning föra bördstalan. Reglerna om äktenskaplig börd varföremål för prövning med anledning av en motion (1974:650)vari'yrkades bl. a. alt bördsreglerna, såvitt avsåg de fall där modern ärfrånskild och ej ingått nyll äktenskap, skulle bli föremål för utredning.Motionärernas syfte med yrkandet var att fl till stånd en ändring i denovannämnda presumtionsregeln. I sitt av godkända belänkande (LU1974:27) fanri utskottet nackdelarna med gällande reglerom bördspresumlion'såbetydande att bestämmelserna borde bli föremål för en översyn. Denna bordeenligt utskottets mening dock inte avgränsas på del sätt som motionärernaföreslagit, ulan bördsreglerna borde överses i sin helhet. Utskottet hemställdepå grund härav atl skulle begära atl gällande bördsregler blevföremål för översyn (rskr 1974:292). I ett svar påen fråga (nr 15) om vidgad vårdnadsrätt för fader till barn fött utomäktenskapet, upplyste statsrådet all del med anledning av riksdagensovannämnda hemställan hade påbörjats en översyn av bördsreglerna inomjustitiedeparlemeniet. Resultatet av den pågående översynen kommer atlredovisas i en departementspromemoria . Bestämmelser angående vårdnaden ombarn är meddelade i 6 kap. FB. Den rättsliga vårdnaden om barnet innefattar enplikt för, vårdnadshavaren alt sörja för barnets person och ge det ensorgfällig uppfostran. Förvaltningen av barnets egendom liksom befogenheten attföreträda barnet i andra angelägenheter än sådana som rör barnets person ingårdärcmol inte i vårdnaden ulan i förmynderskapel (II kap. FB). Barn i äktenskapet slår under föräldrarnas vårdnad lilldess del fylll eller ingått äktenskap (FB 6:1). Om den ene avföräldrarna av särskild anledning inte bör eller kan delta i vårdnaden, ägerrätlen förordna atl vård- nådenskall tillkomma allenast den andra (FB 6:6). Döms lill äktenskapsskillnadmellan föräldrarna skall rätten meddela förordnande,om vem av dem som skall havårdnaden om barnen (6;7,), Finner rätlen med hänsyn lill barnens bästauppenbart atl ingendera av föräldrarna bör utöva vårdnaden, skall dennaanförtros ål särskill förordnad förmyndare. Vadbelräffar barn utom äktenskapet medförde den partiella reform av denfamiljerältsliga lagstiftningen, som antogs av och som trätti kraft (SFS 1973:645-660), betydelsefulla förändringar ifråga om vårdnaden. gällde atl modern automatiskt var barnetsvårdnadshavare och att fadern kunde tillerkännas vårdnaden endast om han visadealt modern var olämplig som vårdnadshavare. Det automatiska företrädet förmodern atl vara vårdnadshavare har av lätt insedda skäl måst tagas tillutgångspunkt även för den nya lagstiftningens reglering av vårdnadsfrågan.Enligt de nya bestämmelserna är däremot föräldrarna likställda när del gällerrätlen att efter särskild prövning få sig tillerkänd vårdnaden om barnet. Omsåledes fadern begär alt få vårdnaden, skall denna fråga bedömas efter i principsamma regler,som gäller för barn i äktenskap. Detta innebär till en början all,om föräldrarna är ense om alt fiidern skall ha vårdnaden, domstol skall påderas begäran överfiylla vårdnaden, om inte domstolen anser delia uppenbartstridande mot barnels bästa. Vidare gäller alt en ivisl mellan föräldrarna ivårdnadsfrågan skall avgöras under hänsynstagande enbart till barnets bästa.Fadern skall med andra ord anförtros vårdnaden om han är den som är bästskickad att la hand om barnet. Slutligen har fadern uttryckligen givilsföreträde lill alt överta vårdnaden, om modern visar sig olämplig somvårdnadshavare eller om hon dör, i likhet med vad som för motsvarande fallgäller beträffande barn i äktenskap. Dennya lagstiftningen har däremot inle medfört några förändringar med avseende påfrågan om ogifta föräldrars möjlighel alt fl den rättsliga vårdnaden om sinabarn gemensamt. I likhet med vad som gällde enligt äldre rätt saknas delsåledes alltjämt möjlighel för ogifta föräldrar atl gemensamt få handhavårdnaden om och förmynderskapel för sina barn på samma sätt som föriildrartill barn i äktenskap. I motionen anförs bl. a. all frågan om gemensamvårdnad för ogifta föräldrar har kommil atl beröra alltfler vuxna och barn. Moiionärerria påpekar atl de ulomäklcnskapliga barnensandel av de levande födda stiger. utgjorde denna andel sålunda12,medan den hade sligil lill . Del fakium att förevarandefråga berör ell siort och växande antal människor är enligt moiionärernas uppfattningett starkt argument för en ändring av lagstiftningen. Motionärerna menar vidareatl del ur praktisk synvinkel är en klar olägenhet atl endast den ene av tvåsamboende, ogifta föräldrar rättsligt kan företräda barnet. eftersomdelta försvårar möjligheterna all dela på föräldrauppgifterna. En rättsligolikhet mellan två föräldrar kan också lättare skapa eller accentuera oenighetoch störningsmoment i samlevnaden och uppfostran än vad en rättslig jämlikhetgör. Då den rättsliga olikheten dessutom i praktiska sammanhang lätt framgåroch observeras av barnen, kan den föranleda undran eller omotiveradefunderingar om varför den ena föräldern av samhället inte accepteras somförälder. Motionärerna påpekar vidare bl. a. att den nuvarande ordningen harnackdelar som är särskilt framträdande vid den rättslige vårdnadshavarens död.Barnen ställs då utan vårdnadshavare som den efterievande förälderntvingas till ett rättsligt förfarande i ett läge, där trygghet och återhämtningför familjen är det angelägnaste behovet. Gifta föräldrar är automatisktgarderade mot en sådan situation. Motionärernaanser att de av tidigare framförda invändningarna mot gemensamrättslig vårdnad för ogifta föräldrar är mindre starka eller ovidkommande ijämförelse med den trygghet en reform i den av motionärerna föreslagnariktningen skulle kunna skapa för barnen. Motionärerna understryker vidare atlde inte förordar något generellt införande av gemensam rättslig vårdnad förogifta föräldrar. Varje enskilt fall förutsätter enligt deras förslag delsgemensam ansökan från föräldrarna, dels en domstolsprövning. Ansökningar ifall, där domstolen bedömer arrangemanget vara uppenbart stridande mot barnelsbästa, skall då kunna ogillas. Man får enligt motionärernas mening på dettasätt en tillfredsställande kontroll, som man tillgodogör sig enlagreforms vinster och kan studera dess vidare verkningar. I motionen framhålls att del vid skilsmässor oftauppstår onödigt kon-fliktskapande diskussioner om vem av föräldrarna som skallfå vårdnaden om barnen. Detta förhållande drabbar i synnerhet de senare, sombehöver och självfallet önskar goda relationer till båda föräldrarna men oftatvingas ta ställning för en av dem. Motionärernaanser mot bakgrund härav att det borde i FB införas en möjlighel för föräldraratl fl gemensamt vårdnadsansvar, om de så önskar. Härigenom skulle de slippaalt inför rätten söka bevisa att den andra föräldern är olämpligvårdnadshavare. Frågan om gemensam vårdnad för ogifta föräldrar harbehandlats av dels i samband med reform av denfamiljerättsliga lagstiftningen, dels med anledning av en motion medyrkande om införande av sådan vårdnad. Utskottet fann vid bådatilirällena atl nackdelarna med en ordning, där ogiftaföräldrar har gemensam vård, översteg fördelarna och att förslagen härom därförinte var förenliga med grundregeln om barnels bästa. Framför allt var detförhållandet att del vid ogifta samboende föräldrars separation skulle kommaatt uppstå vissa administrativa och praktiska problem, som talade emot engemensam vårdnad. Beträffande den närmare motiveringen hänvisar utskottet tillsina betänkanden LU 1973:20 och LU 1974:1. Utskottet underströk emellertid vidbåda tillfällena atl utskottets ställningstagande inle innebar alt förslaget omen gemensam vårdnad för samboende ogifta föräldrar definitivt borde avvisas somen möjlig lösning av vårdnadsproblemen. Utskottet förutsatte också attutvecklingen på området skulle med hänsyn till frågans vikt följas meduppmärksamhet från Kungl. I det i det föregående omnämnda frågesvaretupplyste statsrådet alt i samband med översynen av bördsreglerna ocksåvårdnadsreglerna skulle ses över med sikte på att skapa möjligheter för ogiftaföräldrar atl gemensamt få vårdnaden om sina barn. Äktenskaplig börd kan antingen vara ursprunglig ochsålunda föreligga redan från födelsen eller förvärvas senare genom atlföräldrarna gifter sig med varandra. Ursprunglig äktenskaplig börd tillkommerenligt 1 kap. 1 § (FB) barn som föds under äktenskap eller påsådan tid efter äktenskapets upplösning atl barnet kan vara avlat dessförinnan.Lagen bygger således på ett antagande, en s. k. presumtion, om den äkta mannensfaderskap. Bördspresumtionen kan brytas endast genom att domstol förklarar altbarnet saknar äktenskaplig börd. Om mannen vill väcka bördstalan mot barnetgäller enligt FB som huvudregel atl talan skall väckas från delmannen fick kunskap om barnets födelse. Talerälten för barnet ellerrepresentant för detta är däremot inte bunden vid viss tidsfrist utan kanutövas när som helst. Denu nämnda reglerna kritiseras i motionen 1975:455. Motionärerna framhåller altdet inträffar alt mannen först gått från barnels födelse,t. ex. i samband med skilsmässa, misstänker atl han inte är far till barnet.Inte ens om del då klart kan visas alt han inte kan vara far till barnet harhan möjlighet att väcka bördstalan. Det allmänna intresset av alt ett faderskapblir rätt fastställt borde dock enligt moiionärernas mening gälla även iförevarande fall. Motionärerna yrkar därför all hos regeringen begärförslag till sådan ändring av 2 kap. 1 § FB all bördsialan flr föras ulantidsbegränsning även från mannens sida. Utskottet vill först erinra om alt reglerna omäktenskaplig börd var föremål för prövning med anledning aven motion (1974:650) vari yrkades atl bördsreglerna i visst hänseende skullebli föremål för utredning. Motionärernas syfte med yrkandet var atl få tillstånd en ändring i presumtionsregeln. Såsom framgår av det tidigare anfördahemställde utskottet i sitt av godkända betänkande (LU 1974:27) attriksdagen skulle begära att gällande bördsregler i sin helhet blev föremål föröversyn. Medanledning av ovannämnda hemställan har inom justitiedepartementetpåbörjats en allmän översyn av bördsreglerna. Enligt vad utskottet inhämtatkommer resultatet av den pågående översynen att redovisas i endepartementspromemoria, som kommer alt framläggas . Utskottet,som vill uttrycka sin tillfredsställelse över alt den av utskottet ochriksdagen begärda utredningen så snart kommer att slutföras, finner på grundav del anförda inle med anledning av motionen 1975:455 påkallat med någonytteriigare åtgärd från sida. Den partiella reform av den familjerältsligalagstiftningen som trädde i kraft innebar betydelsefullaförändringar i fråga om vårdnaden om barn utom äktenskapet. Enligt de nyareglerna är föräldrarna sålunda likställda när det gäller rätten att eftersärskild prövning få sig tillerkända vårdnaden om barnet. Någon möjlighet förogifta föräldrar att gemensamt få den rättsliga vårdnaden om barnen föreliggerdock inte. Sistnämndafråga tas upp lill behandling i motionerna 1975:201 och 1975:1130. I motionernayrkas, såvitt avser motionen 1975:201, sådan lagändring att föräldrar tillbarn utom äktenskap som är ense om att gemensamt utöva vårdnaden skall kunnaerhålla rätlens förordnande härom och, beträffande motionen 1975:1130, sådanlagändring att föräldrar, som i samband med skilsmässa förklarar att defortsättningsvis önskar dela det juridiska ansvaret för barnen, får dennamöjlighet. Utskottetvill till en början erinra om att motioner med liknande yrkanden behandlats avriksdagen såväl som men avslagits. Utskotiet fann vid bådatillfällena atl nackdelarna med en ordning, där ogifta föräldrar hade gemensamvårdnad, översteg fördelarna. Framför allt fäste utskottet avseende vid depraktiska och administrativa problem som skulle kunna uppstå vid ogiftasamboende föräldrars separation. Utskottet underströk emellertid vid bådatillfällena alt utskottels ställningstagande inte innebar alt förslagen omgemensam vårdnad för ogifta samboende föräldrar definitivt borde avvisas som enmöjlig lösning av vårdnadsproblemen. Utskottet förutsatte också alt regeringenskulle med hänsyn till frågans vikt följa utvecklingen på området. Somframgår av del ovan sagda upplyste statsrådet i ett frågesvar den 23januari 1975 att i samband med översynen av bördsreglerna också vårdnadsreglernaskulle ses över med sikte på att skapa möjligheter för ogifta föräldrar attgemensamt få vårdnaden om sina barn. Utskottet utgår från alt de praktiska ochadministrativa problem som utskottet tidigare pekat på kommer att utredas i sambandmed denna översyn. Med hänsyn till alt frågan om gemensam vårdnad för ogiftaföräldrar således nu är föremål för utredning finner utskottet ej hellerbeträffande denna fråga erforderiigt med något initiativ från sida.Motionerna 1975:201 och 1130 bör därför inle föranleda någon åtgärd.Utskotiet hemställer 1. beträffande talan om äktenskaplig börd atl motionen1975:455 inle föranleder någon vidare åtgärd, 2. beträflande vårdnad om barn a. altmotionen 1975:201 inte föranleder någon vidare åtgärd, b. atlmotionen 1975:1130 inle föranleder någon vidare åtgärd. Närvarande:herrar Svanslröm (c). (), (), (), iSödertälje (s), (), i (s), i (s),herrar i (c). (vpk), (), fruLindquist (m), (), i (s) och fruKarlsson (c). avherr (vpk) som anför: I motionen 1975:201 yrkas på sådan ändring i 6 kap.12 ij FB att ogifta föräldrar som är ense därom skall av domstol kunna medgesgemensam vårdnad av sina barn i rättsligt hänseende, om inte domstolen finneratl gemensam vårdnad i del enskilda fallet uppenbart skulle strida mot barnetsbästa. Utskottet hemställer att motionen inte skall föranleda någon riksdagensvidare åtgärd. Utskottetsfrämsta motivering för avslag på motionen är att den fråga som tas upp skallbli föremål för överväganden och förslag inom berört departement. Utfästelsehärom har getts av statsrådet i ett frågesvar . Dåden i motionen upptagna frågeställningen sålunda kommer alt bli föremål föröverväganden och förslag lill från regeringens sida så kommertroligen motionens syfte atl bli tillgodosett ulan någonvidare åtgärd från sida. Dröjer del med proposition i frågan ellerblir förslaget otillfredsställande återkommer rnolionärerna. Iutskottels skrivning finns hänvisning till tidigare riksdagsbehandling av denhär aktuella frågan. Utskottet hänvisar lill sina skrivningar åren 1973 och1974 där det vid båda tillfällena sägs alt nackdelarna med en ordning, därogifta föräldrar hade en gemensam vårdnad, översteg fördelarna. Man antydde attgemensam vårdnad från ogifta föräldrar av sina barn inte var förenlig medprincipen alt barnets bästa skall gå före alla andra hänsyn. Vadförst gäller principen att barnels bästa skall vara grunden för alla beslut ivårdnadsfrågor så delar motionärerna helt denna åsikt. Men de menar - i motsatstill utskottet - alt en ordning i enlighet med lagänd-ringsförslagel i motionen1975:201 bättre tillgodoser barnets bästa än vad den nuvarande ordningen gör. Imotionens motivering framhålls vikten av atl domstolen gör en kontroll i varjeenskilt fall med utgångspunkt i vad som är bäst för barnet. I motioiiensförslag till lagtext framgår detta av bisatsen, "såframt det ej äruppenbart stridande mot barnets bästa". Imotionens motivering i övrigt ges fiera exempel på hur den nuvarande ordningeninte verkar till barnets bästa. Det är därför just ur denna synpunkt angelägetatt lagstiftning som tillförsäkrarogifta föräldrargemensam vårdnad om sina barnsnarast kommer till stånd.