bet · FY01TU1 · 1975-12-31 00:00:00 — I motionen 367 har yrkats att i principuttalar sig för anläggning och drift av vissa större vägprojekt enligt detsystem med avgiftsfinansiering som angivits i motionen. Utskottethar under en lång rad av år behandlat motionsyrkanden av denna innebörd ochhänvisar därför till den ingående redogörelse i frågan som lämnades vid 1973års riksdag (TU 1973:1). Såsom förut nämnts har vidare vägkostnadsutredningenunder lagt fram sitt betänkande Vägtrafiken - kostnader och avgifter.I detta behandlas bl. a. ekonomiska principer för prissättning inomvägtrafiksektorn. Vidare redovisas de kostnader som från olika utgångspunkterkan hänföras till vägtrafiken och alltså i ett eller annat hänseende kan ansesingå i vägtrafikens totala kostnadsansvar. Såsom också i det föregående nämntshar Kungl. Maj:t numera gett trafikpolitiska utredningen tilläggsdirektiv attfullfölja utredningsarbetet om vägtrafikens kostnadsansvar. Underhänvisning jämväl härtill och i avvaktan på resultatet av utredningsarbetetavstyrker utskottet berörda motionsyrkande. Av liknande skäl avstyrker utskottet yrkandet imotionen 1452 att hos regeringen begär utredning och förslagangående frågan om lå-nefmansiering av angelägna och lönsamma brobyggen. I motionen 1473 har, såvitt nu är i fråga, yrkatsatt dels hemställeratt regeringen låter snabbutreda frågan om investeringsbidragtill skärgårdstrafiken, dels ger regeringen till känna vad motionären anförtangående bilfärjelinjer. i sitt betänkande 1973:15 - i anledning av motioner angåendeVentrafiken m. m. - erinrade om behandlades frågan om att tillgodosetrafikbehovet i glesbygder och skärgårds- eller öområden i samband med 1963 årsriksdagsbeslut om riktlinjerna för den statliga trafikpolitiken. Ipropositionen 1963:191 förutsattes sålunda särskilda insatser från samhälletssida såvida nämnda områden ej på annat sätt kunde erhålla en tillfredsställandetransportförsörjning. Med hänsyn till de skiftande befolknings- ochnäringsförhållandena i olika delar av landet borde en prövning från fall tillfall äga rum i samband med att frågan om stöd från det allmänna blev aktuell. Vidareerinrade utskottet om den planering i vad gäller tillgodoseende av behovet avväg- och färjeförbindelser som författningsenligt åligger vederbörandevägmyndigheter. I anslutning härtill nämndes också att å anslaget till enskiltvägunderhåll särskilda medel finns disponibla för bidrag till båt- ochfärjeförbindelser liknande dem motionären syftar på. Utskottetförklarade det vidare vara angeläget att den principiellt viktiga frågan omupprätthållande av trafikförbindelserna mellan öar eller öområden ochfastlandet samt kostnadstäckningen härför får en snar och tillfreds- Genom de speciella trafikförhållanden som råder i skärgårdarna - dåju båttrafiken exempelvis faller utanför systemet med bidrag till vissbusstrafik - kommer skärgårdskommunerna i bidragshänseende i ett sämre läge änövriga kommuner. Då utskottet inte kunde finna det godtagbart att så sker bordedet kunna övervägas att införa stöd till båttrafiken enligt principer liknandedem som enligt statsmakternas beslut (prop. 1973:53, TU 1973:13, rskr 1973:203)komme att gälla för busstrafiken. Utskottetförklarade det slutligen vara lämpligt att berörda frågor prövas i samband meddet omfattande utredningsarbete som f n. pågår på det trafikpolitiska området.Utskottet förutsatte också att så sker. Vidareutgick utskottet från att frågor om ö- och skärgårdsförbindelsernas ordnande iåtskilliga fall komme att aktualiseras redan under det arbete med den regionalatrafikplaneringen som uppdragits åt länsstyrelserna att verkställa samt att somföljd härav - och i avvaktan på mera generella lösningar - en prövning aveventuella bidragsfrågor komme till stånd. sålunda föreslagit beslöt som sin mening ge Kungl. Maj:ttill känna (rskr 1973:282). Sedermerahar vid riksdag (TU 1974:9, rskr 1974:111) begärts särskild utredningoch förslag angående stöd till kollektivtrafiken i skärgårdarna. a. fråganhärom bereds f n. av en interdepartemental arbetsgrupp som tillsatts för attgöra en allmän översyn av vilka åtgärder som kan vara ägnade att förbättraskärgårdarnas villkor. Utskottetvidhåller sin uppfattning i berörda frågor och vill ånyo framhålla att desnarast bör prövas i sin helhet. Vidare vill utskottet i sammanhanget framhållavikten av att beträffande bilfärjetrafiken i möjligaste män tarhänsyn till lokala och regionala önskemål rörande tidtabeller m. m. Underhänvisning till det anförda och då utskottet inte finner det er-forderiigt attnu göra en förnyad framställning i ämnet hos regeringen avstyrks motionen iberörda delar. Till ett i samma motion framställt yrkande om stöd tillkollektivtrafiken i skärgårdarna enligt grunder liknande dem som gäller förviss busstrafik kommer utskottet att senare under innevarande session taställning. Likaledes under hänvisning till vad utskottet i detföregående anfört -om bl. a. möjligheterna att från underhållsanslaget tillenskilda vägar erhålla bidrag till vissa båt- och färjeförbindelser - avstyrkerutskottet yrkandet i motionen 1484 att från sida en särskildframställning till regeringen görs om statsbidrag för uppehållande av reguljärbåttrafik mellan fastlandet och Hanö. 1 motionen 859 har hemställts att som sinmening uttalar att spridning av vägsalt måtte upphöra. Yrkanden av i principsamma innebörd har framförts i motionerna 1482 och 1510. Utskottet vill i anledninghärav, i likhet med vad som skedde vid 1974 årsriksdag, erinra om att tidigare genom bl. a. motioner,inter-pellationer och enkla frågor uppmärksammats på spörsmålen härom, som ärav betydelse från framför allt trafiksäkerhetssynpunkt. Utskottet har vid sintidigare prövning av frågan funnit det vara angeläget att pågåendearbete på området intensifieras i syfte att än mer förbättra till-lämpademetoder samt den tekniska materielen så att olägenheter och skadeverkningar imöjligaste mån motverkas. Vidare har utskottet föreslagit att Kungl. Maj:tuppdrar åt att låta sammanställa och utvärdera erforderiigtmateriel för frågans bedömning. Så har numera skett, och redan i fjolåretsstatsverksproposition tog departementschefen upp frågan härom. Han hänvisadehärvid till den redogörelse för behov och erfarenheter m. m. av vägsaltning somvägverket utfört och redovisat i publikationen Halkbekämpning (DD 116).Fördelarna med metoden anges häri vara att det visat sig möjligt att i storutsträckning genom saltning hålla vägar isfria med ökad trafiksäkerhet somföljd. bedömningar i denna del har skett i samråd medtrafiksäkerhetsverket. Vissa olägenheter i form av moddig vägbana, nedsmutsningm. m. kan emellertid inte undvikas i sammanhanget. Av publikationen framgårvidare att och efter överiäggningar enats om attsaltningen under nuvarande former torde kunna accepteras frånnaturvårdssynpunkt. Man är också överens om att saltmängderna bör bibehållas pånuvarande låga nivå. Det konstateras i detta hänseende att saltningen, somtotalt uppgår till ca , enbart omfattar de mesttrafikbelastade vägarna - av totalt - och vidare attsaltmängderna uppgår till per m' och spridningstillfälle. Dettainnebär, räknat på normal nederbörden på vägområdets yta, en saltkoncentrationav ungefär 300 miljondelar (ppm). Rostskador och eventuellt ökadeväghållningskostnader direkt förorsakade av saltningen anses inte vara av denomfattning att de bör hindra den fortsatta användningen av metoden. Departementschefeninstämde i de slutsatser som efter samråd med trafiksäkerhetsverketoch kommit fram till, nämligen att fördelarna av saltningenväger avsevärt tyngre än nackdelarna. Den restriktivitet i användningen avsalt som ålagt sig ansågs dock motiverad. Departementschefen sadesig vidare utgå från att berörda myndigheter med uppmärksamhet följerutvecklingen. Utskottetansluter sig nu som då till den uppfattning departementschefen därvid gavuttryck åt samt avstyrker i enlighet härmed motionerna i fråga. I anslutninghärtill må nämnas att, enligt vad utskottet inhämtat, vissa av statensprovningsanstalt på uppdrag fullgjorda och under hösten 1974redovisade undersökningar anses ytterligare ha bekräftat slutsatsen att saltetpåverkar röstningen i relativt ringa grad. Korrosionen till följd av andraanledningar än saltning anses vidare vara så stor att rostskydd oundgängligenerfordras oavsett om salt används inom väghållningen eller ej. I motionen 844 har hemställts att hosregeringen anhåller om ändring av anvisningarna för uppsättande av vägmärken,syftande till minskad restriktivitet vid behandlingen av ansökningar omuppsättande vid allmän väg av upplysningsmärken för vägvisning tillsamlingslokaler och andra icke kommersiella anläggningar. redan vid förra årets riksdag (TU 1974:1) framhöll i anledning av endå väckt motion i samma syfte anser sig utskottet kunna utgå från attvederbörande myndigheter noggrant prövar inkomna ansökningar härom samt gör deavväganden som i det enskilda fallet betingas av omständigheterna. Någonsärskild åtgärd från sida synes ej heller nu vara påkallad, varförmotionen avstyrks. I motionen 369 har yrkats att hosregeringen framhåller att förteckningen i vägmärkeskungörelsen överupplysningsmärken utökas med märke som anger var handelsbod på landsbygden ochi mindre tätorter finns. Vidare har i motionen J433 hemställts att riksdagenger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffandelanthandelsskyltar. Utskottethar tidigare givit uttryck för den uppfattningen att antalet skyltar längsvägarna i möjligaste mån bör begränsas. De undersökningar som på detta områdegenomförts torde också klart utvisa att observansen av vägmärken minskar medökat antal skyltar. Detta kan i sin tur leda till ökade olycksrisker och därmedmenligt inverka på trafiksäkerheten i stort utmed vägarna. Detta gäller framförallt en utökning av antalet skyltar och märken längs motorvägar och andratrafikleder med snabb och tät trafik. På övriga vägar och framför allt deegentliga landsbygdsvägarna, där olycksriskerna kan bedömas som mindre, synesen något generösare bedömning kunna göras. Utskottet anser därför att det idessa fall bör ankomma på vederbörande myndigheter - främst då - atti varje särskilt fall och med beaktande av det anförda pröva framställningar omvägvisning eller information av annat slag om lanthandels belägenhet. Vad utskottet härom anförtbör av ges regeringen till känna. I motionen 172 har yrkats att hosregeringen anhåller om utredning och förslag beträffande statsbidrag tillbyggande av cykelbanor och cykelleder. Utskottetvill i anledning härav erinra om att Kungl. Maj:t uppdragit åtstatens vägverk och att gemensamt och i samråd medstatens planverk utföra en av begärd utredning med syfte att skapabättre förutsättningar för cykeltrafiken. (TU 1972:14, rskr 1972:250) Vidarehar Kungl. Maj:t till de båda förutnämnda myndigheterna överiämnattrafikutskottets betänkande 1974:11 - likaledes om åtgärder för att främjacykeltrafiken - och motionen 1974:778 för beaktande i anslutning till dettidigare meddelade utredningsuppdraget i ärendet. Under hänvisning härtill ochdå utskottet förutsätter att de av motionärerna upptagna frågorna kommer attbehandlas under utredningsarbetet tordenågon särskild åtgärd i ämnet från sida ej nu vara erforderlig.Motionen avstyrks därför. I motionen 579 har yrkats att hosregeringen begär utredning av frågan om parkerings- och rastplatser på motorvägoch motortrafikled på de i motionen anförda grunderna. Deav motionärerna sålunda aktualiserade frågorna är enligt utskottets uppfattningav stor vikt - inte minst av trafiksäkerhetsskäl. Enligt vad utskottet erfarithar berörda spörsmål av uppmärksammats och en vissutbyggnad av rast- och parkeringsplatser har också skett. Inom verket bedrivsvidare ett kontinueriigt undersöknings- och utvecklingsarbete på området. Pågrundval av såväl svenska som utländska erfarenheter och förhållanden siktarman därvid - liksom i fråga om väg-normer i övrigt - till att ernå de för vårtvidkommande lämpligaste lösningarna av frågorna. Utskottetförutsätter för sin del att verksamheten härmed intensifieras.. Någon särskildåtgärd från sida i ämnet synes dock ej erforderlig, varför motionenavstyrks. I motionen 571 har yrkats att begär attregeringen fastställer normer för vägräckenas konstruktion och höjd samtutfärdar förbud mot vägräcken med överiiggande balk eller rör. Redani sitt betänkande 1973:1 framhöll utskottet att inom ett fortlöpandeutredningsarbete beträffande frågor av denna art pågår. Enligt vad utskottetinhämtat har arbetet härmed resulterat i att förslag och rekommendationer ifrågan kommer att framläggas. Med hänsyn härtill och då utskottetalltjämt utgår från att verket också vidtar de åtgärder som i anledning häravbefinns motiverade finner utskottet någon särskild åtgärd från sidai anledning av motionen ej erforderlig. I motionen 1450 har yrkats att hosregeringen hemställer om förslag till sådana lagregler att alla vägar, förvilka vägunderhållet helt eller delvis bestrids med offentliga medel, skall ståöppna för allmän biltrafik om inte synneriiga skäl för avstängning föreligger. Ifråga om enskild väg ankommer det f n. enligt 151 § vägtrafikkungörelsen(1972:603) på ägaren av vägen att avgöra om trafik med motordrivna fordon ellervisst eller vissa slag av sådana fordon får äga rum. Om statliga ellerkommunala bidrag utgår till väghållningen föreligger dock icke någon rätt förägaren att avstänga sin väg från sådan trafik. Huvudregeln är således sommotionärerna framhållit att vägar, vilkas underhåll helt eller delvis bestridsmed allmänna niedel, står öppna för allmän biltrafik. Samma regler torde f ö. iprincip gälla de s. k. skogsbilvägarna. Detbör givetvis även enligt utskottets uppfattning kunna övervägas i vad mån det finnsmöjligheter att för trafik - utan olägenhet - öppna också sådana vägar, vilkasunderhåll bestrids av andra allmänna medel än väg- medel.Av betydelse i sammanhanget måste därvid främst bli omfattningen av det behovsom kan konstateras föreligga för ett sådant öppnande samt de kostnadsökningarsom för den enskilde ägaren kan bli följden härav. Även andra skäl kan i detsärskilda fallet befinnas motivera att ett tidigare avstängningsbeslut behålles. Dådet här enligt motionärerna gäller vägar inom allmänt -av kommun eller stat -ägda områden anser sig utskottet kunna utgå från att avstäng-ningar av sådanavägar beslutas först efter en omsorgsfull prövning. Under hän-isning härtilloch då utskottet dessutom förutsätter att närmast berörda myndigheter och organuppmärksammar här berörda fråga finner utskottet någon särskild åtgärd i ämnetfrån sida i vart fall f n. ej påkallad. Motionen avstyrks därför. I motionen 51 har yrkats att hosregeringen anhåller om att grunderna för ersättning till för tjänsteråt utomstående utformas så att debitering sker enligt faktiska omkostnader. debiteringsprincip tillämpas enligt vad utskottet erfarit endasti fråga om administrativa tjänster utförda av löneplansanställda tjänstemän.Dylika tjänster utgör av totala tjänster åtutomstående. För huvuddelen av verkets tjänster, som avser byggande och driftpå entreprenad av vägar åt kommuner och enskilda väghållare, sker debiteringefter faktiskt använda resurser i form av arbetskraft, maskiner/redskap ochmaterial, vartill kommer ett omkostnadspålägg för administration (t. ex.arbetsledning där denna inte kan debiteras efter faktisk kostnad) på beroende på typ av tjänst. Denna debiteringsmetod ger iprincip självkostnadstäckning. av tjänsterdebiteras efter självkostnader. Dessa debiteringsgrunder har fastställts avvägverket med stöd av särskild föreskrift i den i motionen , nämnda skrivelsenfrån till rörande dessa frågor. Underhänvisning till det anförda och då verket enligt uppgift har sin uppmärksamhetriktad på dessa frågor avstyrker utskottet motionen i fråga. I motionen 1481 har yrkats att begär attregeringen uppdrager åt att vid arbetsområdesplaneringen inomstödområdet beakta vad motionärerna härom anfört. Fråganom förändringar i arbetsområdenas organisation har varit föremålför utredning och överväganden inom verket. I samband härmed har enligt vadutskottet erfarit även frågor av den art motionärerna tagit upp aktualiserats.Ett omfattande samråd med personalorganisationer och andra organ inom verketpågår också f n. I avvaktan på resultatet härav och på den remissbehandling somförutsatts skola ske av kommande förslag i frågan synes motionen inte börapåkalla någon särskild åtgärd från sida och avstyrks följaktligen. I motionen 1509 har yrkats att beslutaratt i 13!j väglagen införs bestämmelserom medlingsförfarande v\d tvister mellanfastighetsägare (markägare) och vägmyndigheterna om vägsträckning ochvägutformning. Inämnda paragraf föreskrivs att vid byggande av väg skall tillses, att vägen fårsådant läge och utförande att ändamålet med vägen vinns med minsta intrång ocholägenhet utan oskälig kostnad. Bestämmelserna i väg-lagstiftningen föreskriveri övrigt att väghållningsmyndigheten vid upprättande av arbetsplan förbyggande av väg skall ha samråd med såväl berörda myndigheter som enskilda,exempelvis markägare. I vägkungörelsen har särskilt föreskrivits att kommun ochkänd ägare till varje fastighet som berörs av ett vägföretag skall beredastillfälle att framföra synpunkter vid sammanträde på platsen. Arbetsplanenskall vidare, med vissa undantag, ställas ut och hållas tillgänglig förgranskning. Föratt skall fl fastställa en arbetsplan och därmed fl ta mark i anspråkmed vågrätt skall först ha godtagit planen. Har ochlänsstyrelse olika uppfattningar om vägomläggning hänskjuts frågan tillregeringens prövning. Fastighetsägare som berörs av vägomläggning liksom andrasakägare kan genom att anföra besvär över fastställelsebeslutpåkalla regeringens prövning. Avnaturliga skäl måste en vald vägsträckning bli en kompromiss mellan olikaberörda intressen - allmänna och enskilda. I varje konkret fall är det fråga omen avvägning mellan ofta sinsemellan motstående intressen. De omfattandesamrådsrutiner och den underställningsskyldighet i fråga om vissafastställelsebeslut som finns har föreskrivits för att så långt möjligtsäkra en rimlig och rättvis bedömning i de enskilda fallen. Vissaskäl kan givetvis anföras till stöd för den tanken att den enskildes intressengentemot det allmänna i princip borde bättre kunna tillgodoses. Den avmotionären anvisade utvägen synes emellertid härvidlag inte erbjuda någonlämplig lösning. Vidare må erinras om att beträffande ersättningsfrågornadessa prövas i annan ordning och på ett sätt som torde kunna tillfredsställaäven motionären. Medhänvisning till det anförda och under erinran jämväl om att den nu gällandeväglagstiftningen tillkommit efter beslut av riksdag (prop. 1971:123,TU 1971:24, rskr 1971:316) avstyrks motionen i fråga. a. tillStatens vägverk: Åmbetsverksuppgifter för /76 an visar ett förslagsanslag av , att avräknas mot automobilskattemedlen, b. till Driftav statliga vägar för /76 anvisar ett reservationsanslag av I , att avräknas mot auto mobilskattemedlen, c. tillByggande av statliga vägar för /76 anvisar ett reservationsanslag av , att avräknas mot auto mobilskattemedlen, d. ianledning av regeringens förslag samt motionerna 1975:565, yrkandet 1, 1975:851 och 1975:1476 till Särskilda byggnads-och förbättringsåtgärder avseende statliga vägar rör bud- /76 anvisar ett reservationsanslag av , att avräknas mot automobilskattemedlen, samt som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört rörande anslagets användning, e. tillBidrag till drift av kommunala vägar och gator för /76 anvisar ett reservationsanslag av , att avräknas mot automobilskattemedlen, 2. attriksdagen i anledning av motionerna 1975:367, yrkandena A 4-5, 1975:1447,yrkandet 3 och 1975:1454, yrkandet I, som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört rörande den långsiktiga vägplaneringen m.m., 3. attriksdagen avslår motionen 1975:1789, 4. attriksdagen med bifall till regeringens förslag och med avslag på motionen1975:1475 till Bidrag till byggande av kommunala vägar och gator för budgetåret1975/76 anvisar ett reservationsanslag av , att avräknas motautomobilskattemedlen, a. medgerattunder /76 statlig lånegaranti för lån avseende inköp av vägunderhållsmaskiner för vissa enskilda vägar beviljas intill ett belopp av , b. med bifalltill regeringens förslag samt med avslag på mo tionen 1975:565, yrkandet 3, till Bidrag till drift av enskilda vägar m. m. för /76 anvisar ett reservationsanslag av , att avräknas mot automobilskattemedlen, c. med bifalltill regeringens förslag samt med avslag på mo tionen 1975:565, yrkandet 2, till Bidrag till byggande av enskilda vägar för /76 anvisar ett reservationsanslag av , att avräknas mot automobilskattemedlen, 6. att riksdagenför /76 anvisar a. till Tjänstertill utomstående sn förslagsanslag av , att avräknas mot automobilskattemedlen, b. tillAvsättning till statens automobilskattemedelsfond ett för slagsanslag av , 7. att i anledning avmotionerna 1975:578, 1975:847 och 1975:1512 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört rörande ökat lekmannainflytande över den re gionala vägplaneringen m. m.. 8. attriksdagen avslår a. motionen1975:572, b. motionen1975:211, c. motionen1975:555, 9. att riksdagenavslår motionen 1975:1477, 10. att riksdagenavslår a. motionen1975:856, b. motionen1975:1467, c. motionen1975:849, 11. att riksdagenavslår a. motionen 1975:276, b. motionen 1975:554, c. motionen 1975:570, d. motionen 1975:1469, e. motionen 1975:1480, f motionen 1975:1490, 12. att riksdagenavslår a. motionen1975:573, b. motionen1975:855, c. motionen1975:864, 13. attriksdagen avslår motionen 1975:845, 14. attriksdagen avslår motionen 1975:1503, 15. attriksdagen avslår motionen 1975:1472, yrkandet 1, 16.att avslårmotionen 1975:367, yrkandet C, 17.att avslår motionen 1975:1452, 18. att avslårmotionen 1975:1473, yrkandena 2 och 3, 19.att avslår motionen 1975:1484, 20. attriksdagen avslår motionerna 1975:859, 1975:1482 och 1975:1510, 21. attriksdagen avslår motionen 1975:844, 22.att i anledning av motionerna 1975:369och 1975:1433 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anförtrörande lanthandelsskyltar, 23.att avslårmotionen 1975:172, 24. att riksdagenavslår a. motionen1975:579, b. motionen1975:571, 25. attriksdagen avslår motionen 1975:1450, 26. attriksdagen avslår a. motionen1975:51, b. motionen1975:1481, 27. att riksdagenavslår motionen 1975:1509. Utskottet tillstyrker regeringens förslag under punkten C 1 (s. 80-83) och hemställer att till Statens trafiksäkerhetsverk:Förvaltningskostnader för /76 anvisar ett förslagsanslag av , att avräknas mot automobilskattemedlen. Regeringen har un der punkten C 2 (s. 83-87) föreslagit att till Statens trafiksäker hetsverk: Uppdragsverksamhet för /76 anvisa ett förslags anslag av , att avräknas mot automobilskattemedlen. I motionen 1975:1495 av herrar () ochStrindberg (m) föreslås att beslutar att hos regeringen hemställa omen omprövning av finansieringen av skilda verksamheter inomtrafiksäkerhetsverket med inriktning på att varje gren av verksamheten skallvara självfinansierande och kostnadstäckande samt en översyn av avgiften isamband med avläggande av prov för körkort. Regeringen har för /76 förordat enuppräkning av ifrågavarande anslag med drygt 3,1 milj. kr. till ca 24,1 milj.kr. Utskottet tillstyrker den sålunda förordade medelsanvisningen. Medanledning av yrkandet i motionen 1495 vill utskottet erinra om att varje grenav trafiksäkerhetsverkets verksamhet enligt tillämpade principeransetts böra belastas med sin del av kostnaderna. Dessa principer innefattarjämväl kostnadstäckning beträffande körkortsprovet. Härmed sammanhängandefrågor har dessutom enligt vad utskottet erfarit varit föremål för särskildprövning inom regeringens kansli. Någon särskild åtgärd från sida iämnet synes med hänsyn härtill ej erforderlig. 1. med bifall till regeringens förslag till : Uppdragsverksamhet för /76 anvisar ett förslags anslag av , att avräknas mot automobilskatte medlen, 2. avslårmotionen 1975:1495. Bil-och körkortsregister m. m.