bet · FY01KU13 · 1975-12-31 00:00:00 — Och inte minst: de är endel av vanligt folks samlade skatt av bilder, upplevelser och minnen. Tessinsplan för omgivningar blev i väsentliga stycken inte förverkligad.Delar av helheten har kommit till under senare generationer. Betydandeförändringar har skett under detta århundrade, bl. a. på ochgenom tillkomsten av den provisoriska strömbron, förändringar som upprördeopinionen. Det är givet att ståthållarämbetet som slottsförvaltande institutionmed största intresse nu tar del av aktuella planer som rör omgivningoch arkitektoniska domän - liksom att dessa projekt engagerar det ideellaägarintresset hos en bred allmänhet, med vilken ämbetet har daglig kontakt. mån riksdagshusutredningen rör stadsbilden i omgivning ochsärskilt förändringar i denna, önskar ämbetet framföra följande synpunkter. Redandå riksbyggnaderna planerades uppstod en het debatt om följderna förstadsbilden. Den har då och då flammat upp, aktualiserad av frågor som"naiionalmonumentet" eller norrmalmsplanen och trafikproblemen.Riksbyggnadernas förvaltning (riksgäldsfullmäktige) har låtitgöra ett flertal utredningar, som engagerat framstående arkitekter. Mest kända tordeRagnar förslag vara. Kritikenmot riksbyggnaderna och utformning i övrigt gällde delsbyggnadsvolymen, som ansågs göra våld på landskapet genom KU 1975:13 B 71 atttäppa igen det stråk som strömmarna bildar mellan och ;dels gällde den förhållandet - från norr, vilket,betraktades som en konfliktsituation, föriusten av de intimare mått, bebyggelsensanspråkslösare former och skala, som radikalt ändrade den traditionella bildenav dominans. 1 viss mån torde politiska stämningar vid seklets börjanha påverkat kritiken, möjligen också inställning. ärläget ett helt annat: hemortsrätt på är så etableradatt och i viss grad är synonymer. Dessutom är detdemokratiska genombrottet i rikets styrelse historiskt förknippat medriksdagshuset på . Enligtdet förslag som riksdagshusuiredningen 1974 nu förordar kommer riksbyggnadernashuvudentré att föriäggas till . En av de väsentliga invändningarna motÖstbergs sänkning av Riksplan, atl huvudentré kopplades av frånNorrbro-axeln, skulle alltså helt oväntat ha fallit bort. Men andra hinderkvarstår och behovet av parkeringsgarage har tillkommit. Skulle väljaatt stanna vid uppstår en ny situation. Oavsett detta ärutformningen av Riksplan ett kvarstående problem. Platsens nuvarandegestaltning och funktion som parkeringsplats för bilar är otillfredsställandeoch ovärdig ett offentligt rum i detta enastående läge. De åtgärder somföreslås i det av utredningen förordade alternativet - upp- och nedfartsramperför bilar, någon vattenanläggning - innebär knap past ens ett allvariigt försök atl lösa problemet. 1den nordiska arkitekttävlingen ingick att förslagsställarna skulle ta ställningtill en eventuell sänkning av nivå (till den ursprungligen avsedda),när brons ombyggnad kan befinnas nödvändig av tekniska skäl. Ensådan ändring skulle fördelaktigt påverka sambandet mellan bron och slottetoch utformningen av kajerna på båda sidor av Strömmen. Utredningenhar tills vidare skjutit denna fråga åt sidan. menar att denalltjämt har stor betydelse för delta centrala parti av staden och att den börägnas allt det intresse den är värd. - vilket är svårt attförstå - att utformningen av Riksplan är utan sam manhang med organisation och funktion, alltså oavsett om i det nya komplexet spelar rollen av huvudbyggnad eller an nex. Denandra huvudsakliga invändningen mot riksbyggnaderna, dvs. att deras massa varett våldförande mot landskapet kring strömmarna, har ännu giltighet. Däremot kanhävdas att bör respekteras som ett historiskt fiiktum och starkaskäl kan anföras för dess bevarande. En annan fråga är om bankbyggnaden, kanskemed undantag av , kan göra anspråk på samma respekt. Även om så skulleanses vara fallet - vilket är diskutabelt - är det enligt ståihållarämbetetsmening helt oförenligt både med ett respekterande av byggnaden och medrespekten för landskapet och stadsbilden att bygga på bankhuset såväl motRiksgalan som mot , såsom föreslås i det förordade alternativet.Påbyggnaden är fram- KU 1975:13 B 72 mandeför bankhusets arkitektur och ökar komplexets massiva verkan. Därtill ändrasbalansen mellan riksbyggnadema. Påbyggnaden avser ju enligt utlåtandet attframhäva betydelsen av de rum den hyser. Totalintrycket blir förvirring. Dennapåtagliga förändring strider mot den värdering av ett bevarande som utredningenstarkt framhåller i andra sammanhang. Ytteriigareen invändning som rör stadsbilden i slottsomgivningen måste här anföras. Dengäller den gångförbindelse mellan kanslihuskvarteren och bankbyggnaden somingår i det förordade alternativet. Tidigaregenerationers kritik mot attriksbyggnaderna gör våld på landskapet är förståelig. Men även om man är bereddatt acceptera byggnadskomplexet som ett historiskt faktum är det enligtämbetets övertygelse omöjligt att godtaga detta nya inslag, som är främmandebåde för landskapet och för den nuvarande bebyggelsen och skulle ha enförödande verkan. Riksdagenslokalfråga måste självfallet få en god lösning. Det är möjligt att vissa värdenmåste offras för detta mål dock inte stadsbilden vid strömmarna. Detföreliggande materialet visar enligt ståthållarämbetels mening att detta offerinte behövs. KU 1975:13 B 73 KUNGL,HUSGERÅDSKAMMAREN KUNGL, Med anledning av att iskrivelse av begärt yttrande rörande förslag tillRiksdagshusets ombyggnad ber jag härmed att få anföra följande. Detaktuella förslaget, kallat , innebär att det gamlaRiksdagshuset och bibehålies, den senare dock förändrad genompåbyggnad. För att möjliggöra en bekväm kontakt mellan och det tillKanslihuset föriagda Riksdagshotellet ingår i förslaget även en gångbro överStallkanalen, Del finns inte anledning att i detta sammanhang närmare gå in påförslaget i dess helhet. Det må dock vara tillåtet att framhålla att projektetpå en gång synes vara realistiskt, funktionellt och vidare att det äger storakonstnäriiga förtjänster. En lösning av rik.sdagshusfrågan efter de riktlinjersom här finns angivna ter sig sålunda löftesrik, Ivad gäller forslagets konsekvenser för miljön kring skall följandeanföras. Riksbanksbyggnaden planeras förhöjd, för att möjliggöra tillkomstenav den nya plenisalen. Tillbyggnaden kommer alt innebära en, väsentlig ökningav byggnadens volym, men förändringen ter sig arkitektoniskt fullt acceptabeloch kommer ej heller att ogynnsamt påverka miljön kring och Strömmen, Dengångbro som skisserats för förbindelsen mellan riksdagshus och riksdagshotellinnebär ett väsentligt ingrepp i en känslig stadsbild och är sålunda betydligtmer kontroversiell. Sådansom den skisserats i förslaget äger den betydande arkitektoniska förtjänstersom byggnadsverk. Frågan om dess effekt i stadsbilden är mer svårbedömd. - Denpassage från vilken bron mest frekvent kommer att upplevas är ,Den fria sikten mot väster kommer här att avskärmas men genom de högabågställningarna kommer man att uppleva rymden och vattenvidden ut mot Mälarenpå ett nytt och möjligen mera spänningsfullt sätt. Vyn från motMälaren kommer att begränsas genom bron. Intrycket av fri rymd mot västerkommer ändå inte helt aU förtas. Från högre belägna blickpunkter inom slottsbyggnadenkommer bron endast att fö effekten av ett nytt miljöelement, - Vyn österutfrån kommer även att påverkas av den nya gångbron. Genom sin funktionsom lägre förgrundsstaffage kan effekten bli den att norra slottsfasadensdominans i stadsbilden ytterligare stegras. Denplanerade brobyggnaden har väl ännu inte funnit sin definitiva form. Det äremellertid min uppfattning att det föreliggande förslaget visar på möjlighetenatt en bro i detta läge kan bli ett positivt inslag i stadsbilden, KU 1975:13 B 74 Bilaga8 KUNGL, FÖR DE FRIA KONSTERNA Kungl, för de fria konsterna har på begäranberetts tillfälle att yttra sig rörande förvaltningsstyrelsesframställning (1974:20) lokalfrågor på m. m. Redaninnan riksbyggnaderna planerades har utformningen av och dessbebyggelse varit föremål för debatt och bearbetning. har med stortintresse följt det mångåriga arbete med utredningar och tävlingar som på nyttaktualiserades av kammarreformen och kan inte underiåta att i delta avgörandeskede kommentera förslaget med hänsyn till de intressen som akademienföreträder. Vårbedömning av frågan gäller framför allt arkitekturen. Yttre och inre miljö äroskiljaktiga i arkitekturen - också den inre miljön är här delvis publik - meninre miljö, funktion m. m. är i stort sett egen angelägenhet.Stadsbilden, huvudstadens offentliga rum, är allmänhetens. Utredningenhar för vidare bearbetning valt tre av de i den nordiska tävlingen prisbelönadeombyggnadsförslagen. Lokalprogram och andra förutsättningar har eftertävlingen ändrats avsevärt. Därtill kommer att förslagsställarna har fåttolika direktiv, bl. a. beträffande graden av riksbyggnadernas bevarande samlplenisalens föriäggning. Dessa individuella direktiv har haft så stortinflytande på förslagens organisation och utformning au det kan vara befogatatl fråga om utredningsarbetet har bedrivits så förutsättningslöst somkonstitutionsutskotiet önskat. Sedan prisnämnden av- . kopplats har förslagenbedömts endast av utredningens ledamöter (eller av dess projektgrupp) medbiträde av tillkallade experter. Utredningenhar kommit lill slutsatsen atl alternativ 2 bör läggas lill grund för delfortsatta arbetet med lokalfråga och bedömer förutsättningarna förett lyckligt genomförande som goda. "Bevarande"är ett nyckelord i utredningens arbete. Bevarande - eller förändring - är intei och för sig något gott eller ont. Endast en kvalitativ bedömning från olikasynpunkter av historiska, arkitektoniska, funktionella eller andra faktiskaförhållanden bör vara avgörande. "Bevarande"kan knytas till en historiskt given arkilekiurform men också till ettfunkiionsmönster, till väsentliga drag i stadsmiljön eller till en specifikdetalj i denna. Bevarande kan då värderas högst olika. Utredningsmännensbedömning grundas i påfallande hög grad på värdesättningen av det"bevarande" som de tillskriver förslagen. Hos ett av dessakonstateras större funkiionsförtjänster, likaså arkitektonisk kvalitet, men detillmäts inte avgörande värde, då "stadsbilden skulle radikalt för- KU 1975:13 B 75 ändras".Vad som egentligen avses med "bevarande" utsägs inte i utlåtandet,men del framgår av utredningens beskrivning och kritik av förslagen att detframför alll avser konservering av byggnadsdelar, yttre eller inre, ellermarkanläggningar. Såvälbevarande av riksbyggnaderna som förändringar i stadsbilden bedöms emellertidså olika att det är omöjligt att urskilja en konsekvent linje. Bevarandeav pompösa trapphall, en eller båda av tvåkammarriksdagenstvillinglika plenisalar och "sammanbindningsbanan" mellan dem harställts upp som ett allmänt krav. Denna rumsgrupp, som är kärna,är jämte sina biutrymmen ett skickligt formulerat och entydigt uttryck förtvåkammarriksdagens organisation och sätt att fungera. Tömda på sina funktionerskall dessa rum "bevaras" även då den nya plenisalen,enkammarriksdagens förnämsta rum, enligt de speciella direktiven skallföriäggas lill en annan byggnad, dit såväl riksdagsledamöternas somallmänhetens entréer förvisas. Riksplan, platsen framför , dennaunika möjlighet, stadens arkitektoniska och landskapliga centrum mitt iStrömmen, liksom hela den ståtliga yttre och inre arkitektoniska apparaten,står övergiven och utan mening. Förvaltningsstyrelsen uttalar:"Riksbyggnaderna bevaras på ett meningsfullt sätt." Man måste frågasig vilket värde, utöver ett huvudsakligen musealt, bevarandet av formen har,då det funktionsmönster som den tjänade, och vars bild den är, slås sönder utanatl ersättas av eU nyU och lika levande. Alt. 3, som byggt in den nyaplenisalen i den gamla kärnan, har i detta avseende en förtjänst framför debåda övriga. Utredningenlovordar "bevarande" i det rekommenderade förslaget, alt. 2, trotsatt hus undergår en genomgripande förändring. Det är nu längsRiksgatan knutet till men tydligt underordnat detta, dels genomlägre byggnadshöjder, dels genom en uppdelning av byggnadens massa: i denvackert proportionerade längan mot , i den vinkel-ställda mittkroppen,som framstår som byggnadens kärna, och i de lägre rundade flyglarna motvattnen. Denna byggnad har inte antikens teatrar som förebild. Den är liksomriksdagshuset en skicklig lösning av den ställda uppgiften, formulerad i sinlids härskande arkitekturspråk. Dess slutenhet och tyngd har kritiserats. Menden äger den stora förtjänsten att i mått och skala vara anpassad till dengamla stadsmiljön. Delta går helt föriorat i alt. 2 under en maximalt utbreddöverbyggnad av tre våningars höjd. Också huvudlängan mot har en högpåbyggnad, som visseriigen sägs ha sitt ursprung i antikens teatrar men saknararkitektoniskt sammanhang med sin bas. Ökningen av bankhusets massa uppstapladmot och gamla bebyggelse, är ett hårt ingrepp i enkänslig konst-näriigt och historiskt värdefull arkitektonisk miljö och ettövergrepp mot byggnaden. Förändringen godtas av utredningen utan diskussion avdess betydelse för byggnaden eller stadsbilden. Det är visseriigen sant attstora delar av de gamla fasaderna står kvar; men en byggnad och dess fasader KU 1975:13 B 76 ärinte bara stenarna som den är byggd av. Den måste ses i sitt förhållande tillomgivningen som den är en del av. En byggnad av klassisk art somriksbyggnaderna är dessutom, också i sin uppbyggnad, en avslutad, definitivform. Ettän allvariigare ingrepp är förbindelsen mellan nya biandarkitektoniskahuvudbyggnad på riksbankstomten, och ledamotshotellet (kanslihuset) tvärs överströmföran. Den är en "tvåvånings gångbro", som från den geologiskagrunden under strömmens botten når upp till kanslihusets taklist. Den hargivits formen av en romersk akvedukl, som leder till den antika teatern påriksbankens tak: "men i gengäld bevaras i allt väsentligtintakt, vilket måste tillmätas stort värde", Allatre förslagen har ju förijänslen att bevara ,med de variationer i"bevarande" som betingas av de individuella direktiven. Alt. 3bevarar både stadsbild och väsentliga interiörer och därtill i viss mån funktionsmönstretmed som huvudbyggnad. Ändå jämställer utredningen del ur"bevarandesynpunkt" skonsamma alt. 3 med det hårdhänt och hänsynslöstförändrade alt. 2. Utredningen borde kunna konstatera att även i detta förslag,liksom i alt. 1, "stadsbilden skulle radikalt förändras". Alt, 2, ärensamt om "akvedukten". Den har tillkommit därför att ledamotsrummen,med krav på "kammarnärhet" i detta förslag har föriagts lill en annanstadsdel. Man skall kunna nå plenisalen på högst , I båda de senarealternativen gör man delta utan "akvedukl" överströmmen, vilket urbevarandesynpunkt med hänsyn till stadsbilden borde tillmätas ston värde, ,sådan den nu är, är koncipierad som en sluten form inom sina kajer, omfluten avströmmar mellan och , Också vattnen och luftrummen är, enligtakademiens mening, väsentliga delar i den helhet, som utredningen säger sigönska bevarad. Men de är också omistliga i den historiska helhet somStadsholmen utgör och vilken, efter de synder som begåtts mot den i modern tid,nu borde vara okränkbar, "Akvedukten" är på denna plats en dubbelförsyndelse, fördömlig i vilken dräkt den än må uppträda. Ett övergrepp är ettövergrepp, hur raffinerat och omsorgsfullt detaljerna i dess genomförande änstuderas. Utformningenav Riksplan och Strömparterren och följderna av en av tekniskaskäl sannolikt nödvändig ombyggnad av och anslutande kajmurar säger sigutredningen inte ha närmare behandlat. Likafullt lovordar den ett bevarande avRiksplan i oförändrat skick. Men en lösning av dessa ömmandeproblem är enligt åsikt alltjämt angelägen. Somframgår av bedömning är det inte bara detaljer som kan kritiserasutan, vad värre är, väsentliga riktlinjer och värderingar. Frågan omriksbyggnaderna och bör (med föriov sagt) inte betraktasenbart, eller ens framförallt, som en fråga om aktuella lokalbehovoch krav på bekväma arbetsförhållanden, hur viktigt det än är KU 1975:13 B 77 attdenna får en god lösning. Framförallt gäller den ändå och rikets , , allt framgent och ur alla synpunkter ömtåligaste stadsbild. Enligtakademiens övertygelse är resultatet av utredningen, trots den mängd avkvalificerat arbete som redan nedlagts, otillräckligt och helt otillfredsställande.Ett beslut om lokalfrågor grundat på detta underiag skulle varaförhastat och olyckligt. Envärdefull frukt av är trots allt att de svårighetersom är förknippade med ombyggnad på nu framträder tydligare, Iärendei lokalfrågor på kan för dagen inte någontidspress skönjas. för de fria konsterna vill därför hemställa allriksdagen måtte besluta om en fortsatt och av snäva direktiv obunden utredning. Riksdagenavgör slutligen själv var och hur den vill bo. Men ett stort ansvar kommer allvila på dem som har alt döma i denna för såväl som Stockholmbetydelsefulla och svåra utredning; hemställer därför också attvid ett beslut om fortsatt utredning dennas organisation och handhavande måttenoga övervägas och att tillgänglig sakkunskap på hög nivå inom alla berördaområden direkt engageras i bedömningen, FörKungl, för de fria konsterna KU 1975:13 B 78 ORGANISATIONSAVDELNING Dnr OA 438/74 Riksdagenskonstituiionsutskolt lokalfrågor på m, m, (En bilaga) Statsdepartementens organisationsavdelning (OA) hargenom skrivelse beretts tillfällealt avge yttrande över förvaltningsstyrelses framställning (1974:20)lokalfrågor på m, m., och får med anledning häravanföra följande. OAbegränsar yttrandet till att belysa vissa konsekvenser för statsdepartementenav en evakuering från del nuvarande kanslihuset i kv. Mars och Vulcanus samttill att beröra vissa frågeställningar som aktualiseras därvid. 1 Kanslihuselsnuvarande utnyttjande m. m. Kanslihuset inrymmer f n, statsrådsberedningen medstatsministerns kansli, justitie-, arbetsmarknads- och kommundepartementen,sekretariatet för framtidsforskning och några utredningar. Vidare inrymskanslihusets personalresiaurang jämte statsrådsmatsal, statsdepartementensbudcentral och offsetcentral jämte vissa andra serviceorgan. Ibyggnaden finns ca 350 kontorsrum, ca 10 sammanträdesrum, bibliotek, rum förpress, radio och TV, expeditioner, vilrum, motionsrum, kafferum, förråd m. m.jämte omfattande bevakningsiekniska installationer. Fastighetenär av hög byggnadsteknisk kvalité, möjligen med undantag för ventilationen. Denär mycket väl underhållen. Huset torde ha lång återstående livslängd. Tackvare byggnadens höga standard och goda läge erbjuder den en mycket braarbetsmiljö och funktionellt goda arbetslokaler. En viss nackdel ur miljösynpunktutgör de störningar trafiken i och Rådhusgränd förorsakar. I planering har förutsatts attdepartementens expansionsbehov skall tillgodoses på Nedre . Aktuellakvarter är främst Björnen, Tigern, och . Belägenhetenframgår av bilagda översiktsskiss. De nämnda kvarteren är i statlig ägo. Tillgängligakvarter syns kunna tillgodose det anialsmässiga rumsbehovet för länkbaraevakueringsalternativ. KU 1975:13 B 79 Projekterings- och byggtid för att nybygga ett heltkvarter uppgår enligt till . Skulle det blinödvändigt atl flytta departement som redan finns på Nedre för attbereda plats för de delar som skall evakueras från kanslihuset kan dettaförskjuta tidpunkten för disposition av kanslihuset med ytteriigare upp tillett år. Överflyttningav departement lill Nedre har tidigare ägt rum enligt följande:Handelsdepartementet till 1964, försvarsdepartementet till Vinstocken1966, , och dåvarandecivildepartementet till Loen 1971 samt tillVasagatan 1974. Tigern och tas i anspråk för departementsändamål uppkommerbehov av evakueringsuirymmen för bl. a. UKÄ och statens industriverk, vilketäven inedför särskilda kostnader. Beträffande dessa kvarter är också frågan omny- eller ombyggnad av stort intresse. Omriksdagen beslutar att ta kanslihuset i anspråk för riksdagsändamål erfordrasett omfattande planeringsarbete för staisdepartementens lokalisering tillNedre . 3 Behovav ersäitningslokaler och vissa krav på dessa De delar av departementsorganisationen som nuinryms i kanslihuset kan således evakueras till Nedre . Efter en sådanöverflyttning skulle endast fyra enheter (, ,industridepartementet och statsdepartementens organisationsavdelning) av femtonvara kvar i . Detta skulle innebära praktiska olägenheter fördepartementen. Önskemålet om en koncentrerad lokalisering kan därföraktualisera frågan om ytteriigare departementsöverfiyttningar till NedreNorrmalm. Särskildakrav på centralt läge i förhållande till övriga departement ställs förstatsministerns kansli och . Vidare ställs särskilda krav pårepresentativt yttre och inre för statsministerns kansli. Minimibehovetav ersättningslokaler utgör ca 400 tjänsterum och maxi-mibehovet ca 1 000tjänsterum exklusive kommittérum. Vidare tillkommer behovet av erforderiigacentrala serviceutrymmen. 4 För-och nackdelar med flyttning till Nedre Fördelarna är bl. a.: Mera koncentrerad grupperingsom bör möjliggöra förbättrade kommunikationsmöjligheter mellan departementenunder förutsättning att de centrala funktionerna blir väl placerade.Möjligheter finns för funktionellt bra lokallösningar. Mellan aktuellt områdepå Nedre och är avstånden relativt korta, oavsett omriksdagen ligger vid eller på . God inrearbetsmiljö kan skapas i nya eller helt ombyggda fastigheter. Möjligheterna attordna rationell och KU 1975:13 B 80 tidsenligservice är stora. Följandenegativa konsekvenser kan påpekas: Stora investerings- och flyttningskostnader.Härtill kommer kostnader för centrala serviceanordningar,säkerhetsinstallationer samt investeringar inom områdena ADB och teleteknik(bl a, ny telefonväxel). Som tidigare nämnts under p, 2kan också ersättningslokaler komma att erfordras för de myndigheter som f n,har lokaler inom aktuella kvarter på Nedre , Deltayttrande har anmälts i staisdepartementens gemensamma företagsnämndsarbetsutskott, KU 1975:13 B 81 STATSANSTÄLLDAS FÖR BUND Avd, 2203 Avdelning 2203 har berettstillfälle att yttra sig över förvaltningsstyrelses framställning(1974:20) lokalfrågor på m, m. Avdelningsstyrelsenhar överiämnat framställningen till Nr 2 i avdelning 2203Statsanställdas Förbund som har antagit följande uttalande att avges somavdelningens yttrande till . Vadgäller frågan om återflyttning eller ej, biträder avdelningen förvaltningsstyrelsensförslag, dvs. återflyttning till ombyggda lokaler på . Beträffandevilket av de tre förslag som skall antas förordar avdelningen likaledesförvaltningsstyrelsens förslag - alternativ 2 i -dock sedan förslaget omarbetats på en del viktiga punkter, bl. a. börutskottens kanslilokaler föriäggas i nära anslutning till resp. utskottsplenisal. Lokalvårdarnas behov av personalutrymmen bör tillgodoses; vidareförutsätts att ingen personal tvingas till stadigvarande arbetsplatser underjord och att de helårsanställda tjänstemännen för sina arbetsplatser i tjänsterummed fönster. Avdelningenförutsätter också att under detaljplaneringens föriopp personalorganisationernaskall beredas tillfälle att kontinueriigt deltaga i och påverka detta arbete. B 6 1975. KU 1975:13 B 82 Genom remiss har , avd. 419av , beretts tillfälle att yttra sig över riksdagensförvaltningsstyrelses framställning (1974:20) lokalfrågor på längresikt m. m. Förvaltningsstyrelsensbeslut att vid en eventuell återflyttning till förorda detAhlgren-Olsson-Silowska förslaget till riksdagsbyggnader har tillkommit efteren sammanvägning av en mångfald bedömningsgrunder. Föreningen begränsar sig idetta remissvar till de frågor som berör de anställdas arbetsfunktioner. mening bör samtliga utrymmen inom riksdagsförvaltningen vara välavpassade för det tjänstearbete som där skall utövas. Arbetsmiljön bör ges enhög standard. Föreningen utgår från att den inre riksdagsförvaltningensskyddskommitté engageras i ett eventuellt projekteringsarbete samt att allaberörda peisonalgrupper för medverka även direkt i projekteringen. Idet följande redovisas föreningens reaktion på det av förvaltningsstyrelsenförordade återflyitningsalternativet. Intetfinnes här alt anmärka.