bet · FY01KU10 · 1975-12-31 00:00:00 — Ipropositionen med förslag till tryckfrihetsförordning ansåg departementschefenatt vad som föreslagits i fråga om brott mot tystnadsplikt alltför mycketskulle inskränka möjligheterna att beivra sekretessbrott. Han föreslog därföratt brott mot tystnadsplikt skulle bestraffas också när tystnadsplikten varstadgad i annan författning än lag. befarade att dettaskulle ge Kungl. Maj:t alltför stora möjligheter att på egen hand utsträckasekretessen och återställde därför texten till den lydelse den hade i desakkunnigas förslag. Både propositionens och utskottets förslag antogs somvilande 1948. Vid riksdag antogs utskottets förslag definitivt. Radioansvarighetslageninnebär samma skydd för meddelare som TF. Brott mot en tystnadsplikt som inteär stadgad i lag kan alltså inte bestraffas, om uppgiften lämnats föroffentliggörande i radio eller TV. Fråganoin meddelarskyddets framtida utformning övervägs nu av massmedieutredningensom ett led i dess allmänna uppdrag att utreda frågan om enhetlig reglering igrundlag av yttrandefriheten i massmedier m. m. Utredningen räknar med attredovisa sitt arbete i ett betänkande senast . Vilkeninverkan för nu den nya RF:s regelsystem med avseende på tystnadsplikter?Verkningarna blir ganska omfattande. 1 fortsättningen har varken regeringen,förvaltningsmyndighet eller kommun befogenhet att meddela föreskrift omtystnadsplikt utan stöd av bemyndigande enligt 8 kap. 7 och 11 !;!!RF. Ej heller kan förman ålägga underlydande tystnadsplikt genomtjänsteföreskrift. Någon tystnadsplikt kan heller inte längre hävdas medhänvisning till tjänstens beskaffenhet, sakens natur e. d. Ej heller kantystnadsplikt häriedas ur handlingssekretessen. Som lagrådet uttalat i sittnyligen avgivna yttrande över lagförslag angående ansvar för funktionärer ioffentlig verksamhet är det efter RF:s ikraftträdande inte möjligt attupprätthålla tystnadsplikt utan uttryckligt författningsstöd. Med hänsyn tillpunkt 6 övergångsbestämmelserna till nya RF har - som redan framhållits - allai förtattning givna föreskrifter om tystnadsplikt fortsatt giltighet ävenefter tillkomsten av den nya RF. Detta gäller oavsett vilken dignitetförfattningen har (kungörelse, arbetsordning för myndighet För ändring krävsdock beslut i den ordning som stadgas i nya RF. Konsekvenserna av den nya RF påtystnadspliktsområdet kan schematiskt sammanfattas sålunda: T.yit/nulsptikhuiiiiijclcr31112 l'i74 Tystnjdspliki som genombryter meddelarskyddet enl. >''' Instruktioner m. m. utfärdade v iiv förvalin.myndig, el. / Tysiniidsptiki p g a rörnians bef;illning. j/ sakens natur, ijinsicns beskaffenhet eller dylikt Galler enligi övergingsbestämmelserna till RF tillsvidare.Kan efter 1/1 1975 ej ändras eller upphävas utom genom lag eller efterförordnande i lag. (Endast tystnadsplikt som föreskrivs direkt i laggenombryter meddelarskyddet) Föll bort 1/1 1975 som en följd av nya RF:s ikraftträdande(enligt bestämmelserna i 2 kap. 1 5 l.RF Mot bakgrunden av de angivna konsekvenserna påtystnadspliktsområdet av den nya framlades i eninom utarbetad promemoria ett utkast till lag omoffentliga funktionärers tystnadsplikt. Utkastet omfattade dels en allmänbestämmelse om kompelens för regeringen alt besluta föreskrifteromtystnadsplikt (2 !? ), dels föreskrifter om två slag av tystnadsplikter somhittills har varit helt eller delvis oreglerade, nämligen beträffandeinnehållet i ännu ej meddelade domar och förvaltningsbeslut (1 i?) ochbeträffande innehållet i hemliga handlingar (3 vj). Såvitt gällde sistnämndaslag av tystnadsplikt var lagbestämmelsen utformad som en delegaiionsregel. Vidremissbehandlingen av promemorian framkom åtskilliga kritiska synpunkter motpromemorians förslag. För kritiken svarade främst massmedieutredningen (MMU),och . En positiv inställning tillförslagen i stort redovisades av offentlighets- ochsekretesslagstiftningskommittén (), ochLandstingsförbundet. Även JO intog i huvudsak en positiv attityd. Dekritiska synpunkterna avsåg främst att promemorians lagförslag innebar enavsevärd utvidgning av de tystnadsplikter som genombryter meddelarskyddetvisavi massmedierna i förhållande till hittillsvarande rättsläge samt att detföreslagna allmänna bemyndigandet för regeringen att beslutatystnadspliktsföreskrifter för offentliga funktionärer var alltför opreciseratoch vagt. Propositionensförslag till lag om offentliga funktionärers tystnadsplikt skiljer sig i dekritiserade hänseendena betydligt från promemorians förslag. Meddelarskyddetlämnas sålunda i allt väsentligt i oförändrat läge, och en preciseringhar skett beträffande det föreslagna allmänna bemyndigandet för regeringen.Remisskritiken har sålunda i väsentliga delar tillgodosetts. Motden nu tecknade bakgrunden har utskottet att granska propositionens förslagtill lag om offentliga funktionärers tystnadsplikt och de yrkanden somframförts beträffande detta i följdmotionerna. Enallmän utgångspunkt härvidlag måste vara att den kommande prövningen av MMU:soch OSK:s pågående arbete inte föregripes. I dessa utredningar aktualiserassålunda de grundläggande huvudfrågorna på'området - de principiellaavvägningarna mellan offentlighet och sekretess. MMU:s arbete omfattar - somredan berörts - bl. a. frågan om meddelarskyddets framtida utformning. haratt bedöma avvägningarna i övrigt mellan offentlighets- ochsekretessintressena. Båda utredningarna väntas framlägga sina förslag underförsta halvåret . Vikten av att inte foregripa det pågåendeutredningsarbetet understryks i samtliga följdmotioner i ärendet. Utskottetvill för sin del ansluta sig till detta synsätt. remissyttranden framhöll MMU och att det ärönskvärt att frågorna om offentliga funktionärers tystnadsplikt underkastas engenomgripande inventering och principiell undersökning. Därvid underströks atttystnadsplikten enligt den nya RF är undantag från den allmänna medborgeriigarättigheten yttrandefrihet. Endast övergångsvis i anledning av ikraftträdandetav den nya RF borde man fortsätta med hittillsvarande punktvisa regleringar idetaljfrågor. Yrkandet om en särskild utredning rörande tystnadsplikteråterkommer i samtliga följdmotioner. På utredningen skall ankomma bl. a. attinventera, klassificera och rättsligt systematisera tystnadsplikterna. Utskottetansluter sig till det yrkande om utredning rörande tystnadsplikter som sålundaframställts i såväl remissyttranden som följdmotioner. Utredningen börverkställa den begärda inventeringen, klassificeringen och rättsligasystematiseringen av tystnadsplikterna och med denna bakgrund göra principiellaöverväganden med sikte på en framlida reglering. Utredningen bör på lämpligtsätt samordnas med det pågående arbetet inom MMU och . Den bör arbeta såskyndsamt att resultaten av dess arbete kan bedömas i samband med förslagenfrån MMU och enligt dessa utredningars nuvarande direktiv. Det bör ankommapå regeringen att bestämma om de närmare formerna för den nu ifrågavarandeutredningen om tystnadsplikter. Avdet sagda framgår att det inte kan bli fråga om lagstiftningsåtgärderpå tystnadspliktsområdet som i princip rubbar rättsläget enligt nuvarandereglering av meddelarskyddet. Inte heller i övrigt för en ny lagstiftning påområdet innebära att hittillsvarande avvägningar mellan offentlighet ellersekretess ändras så att sekretessintressena tillgodoses i större utsträckningän . En följd av att yttrandefriheten i nya RF har grundlagfästs bör istället vara att all onödig tystnadsplikt upphävs så snart som möjligt.Väsentligt är också-om en ny lagstiftning på tystnadspliktsområdel skall kunnaaccepteras som ett provisorium i avbidan på prövningen av MMU:soch OSK:s kommande förslag jämte resultaten av den i det föregående förordadeutredningen om tystnadsplikter - att regleringen nu kan göras på ett sådantsätt att arbetsförhållandena för massmedierna inte försvåras. Följdmotionerna iärendet understryker vikten av de anförda synpunkterna. Det i motionerna1813-1815 framställda yrkandet om avslag på propositionens förslag till lag omoffentliga funktionärers tystnadsplikt synes också närmast motiverat av attförslaget enligt motionärerna inte uppfyller de i del föregående angivnakraven. Förslagettill lag om offentliga funktionärers tystnadsplikt syftar enligt vad som anförsi propositionen närmast till: 1) Att i sak återställa det rättsläge påtystnadspliktsområdet som rått före nya RF:s trädande i kraft (samtligaparagrafer). 2) Att kunna utan riksdagsprövning i varje särskiltfall upphäva onödig tystnadsplikt (1 ! ; och andra stycketövergångsbestämmelserna). 3) Att kunna utan riksdagsprövning i varje särskilt fallprecisera och konkretisera hittillsvarande vaga tystnadsplikter, dvs. sådanafall där lystnads-pliktsförhållandena angetts med allmänna och oklara uttryck(1 S). Syftet är också här i princip att få bort onödig tystnadsplikt. 4) Att göra det möjligt att utan riksdagsprövning ivarje särskilt fall byta ut föråldrade instruktioner för ämbetsverk m. m. motnya författningar utan hinder av att instruktionen innehåller en föreskrift omtystnadsplikt som avses behållas i den nya författningen (I S). 5) Att kunna utan riksdagsprövning i varje särskiltfall införa behövliga föreskrifterom tystnadsplikt i instruktionerna förnyinrättade myndigheter (1 S). 6) Att kunna delegera befogenhet all föreskriva omtystnadsplikt till sådana myndigheter som ansetts böra ha sådan rätt(1 S). Enligtpropositionens motivering är således lagförslagets väsentliga grund att kunnabibehålla hittillsvarande rättsläge i avbidan på ny lagstiftning i samband medprövningen av grundprinciperna på sekretessområdet. Härvid skall dock redan nusådan tystnadsplikt upphävas som framstår som onödig. Vadsom i motiven till lagen anges som dess syften tillgodoser således de i detföregående angivna allmänna önskemålen för en provisorisk lagstiftning påområdet. Fråganär nu om lagförslagets utformning också är sådan att förslaget bör kunnagodtagas. Lagförslagetinnehåller fem paragrafer och vissa övergångsbestämmelser. Endast en paragraf-2 S - innebär lagstadgad tystnadsplikt. Endast i denna paragraf berör förslagetmeddelarskyddet. I övrigt är lagförslaget utformat som delegationsregler.Tystnadsplikt som kan komma att föreskrivas med stöd av lagens bemyndigandengenombryter således inte meddelarskyddet visavi massmedierna. Innebördenav 2 § i lagförslaget är att all domstolspersonal - domare liksom övrigaanställda - skall vara underkastad lagfäst tystnadsplikt i fråga om innehålleti ännu inte meddelade domar och andra liknande beslut och dessutom i fråga omvad som förekommit vid överiäggning inom stängda dörrar inför sådanaavgöranden. Tjänstemän som lämnar sådana uppgifter till pressen kan alltsåålalas och straffas, eftersom tystnadsplikten så långt det gällerdomstolspersonalen blir lagfäst. Detta gäller redan nu med avseende pådomarpersonal och personal som avlagt protokollförared. Nyheten är endast attockså övrig domstolspersonal - som endast haft s. k. oregleradtystnadsplikt - kommer att omfattas av sådan lagstadgad tystnadsplikt. Dennai hög grad begränsade utvidgning av området för lagstadgad tystnadsplikt harbegärts av JO i en framställning till Kungl. Maj:t 1970 (JO:s ämbetsberättelse1971 s. 19). JO har därvid uttalat att det uppenbarligen inte föreligger någotlegitimt intresse för massmedierna all i förväg utan domstolens medgivandekunna skaffa sig kännedom om en blivande doms innehåll. Enligt JO är detdäremot inte svårt att tänka sig fall där förtida publicering av en dom skullekunna få ödesdigra effekter och vålla betydande skador. Mot denna inskränkningi meddelarskyddet föreligger inte heller någon erinran från MMU:s ellerPressens samarbetsnämnds sida. Motbakgrund av angivna förhållanden och vad departementschefen i övrigt i dennadel anfört anser sig utskottet kunna godta innehållet i 2 § lagförslaget. Enligt3 § lagförslaget skall regeringen bemyndigas att meddela föreskrifter om förbudför den som är anställd eller fullgör uppdrag vid myndighet att yppa innehålleti sådana ännu ej meddelade beslut genom vilka i särskilda fall för enskildbestämmes om förmån, rättighet, skyldighet, disciplinär bestraffning ellerannat jämförbart förhållande (myndighetsutövning mot enskild). Regeringen fårenligt 3 § också besluta föreskrifter om förbud att yppa vad någon har yttrat iförtroende under överläggning till sådant beslut. Här är det alltså inte - imotsats till promemorians i denna del hårt kritiserade förslag - fråga om någonlagstadgad tystnadsplikt för personal vid förvaltningsmyndigheter. Efter dennaändring utgör remissinstansernas i denna del framförda kritik inte längre skälalt inte godta de föreslagna bemyndigandena. Utskottet vill erinra om all MMUi sitt remissvar uttalat att motsvarande formulering kan godtas som angivandeav ett bemyndigande från och - om den av MMU begärda utredningenkommer till stånd - också som provisorisk formulering av en på grund avbemyndigandet utfärdad förordning. Utskottet vill vidare understryka denbegränsning i bemyndigandet som ligger i att det endast avser frågor ommyndighetsutövning mot enskild i särskilda fall - alltså inte i vad gällerbeslut i övrigt, t. ex. fastställande av generella föreskrifter ellerplanbeslut. Ifrågavarande tystnadsplikter har tidigare ansetts gälla såsom s.k. oreglerad tysinadsplikt. Med hänsyn till angivna förhållanden och till vaddepartementschefen i övrigt anfört i sin motivering av förevarande paragrafanser sig utskottet kunna godtaga densamma. 4 § i lagförslaget avser alt ge regeringenbemyndigande att meddela föreskrifter om förbud för offentliga funktionäreralt yppa innehållet i hemliga handlingar. Förslaget avvisar en i lag intagenregel om sådan tystnadsplikt. Motiveringen är att en sådan regel skulle mednuvarande tryckfrihetsrättsliga systematik medföra en betydande minskning avdet område som omfattas av tryckfrihetslagstiftningensbestämmelser om meddelarskydd. Genom den föreslagna bestämmelsen kan denordning bibehållas som gällt på detta område före den nya RF:s trädande ikraft, nämligen att handlingssekrelessen är förbunden med förbud att yppahemlig handlings innehåll, som dock inte genombryter meddelarskyddet. Utskottetvill erinra om att MMU i sitt remissvar förklarat sig kunna godta vad som idenna del föreslås såsom ett provisorium i avbidan på den reglering på områdetsom kan bli en följd av OSK:s och arbete. Tillräcklig konkretiseringföreligger enligt MMU genom anknytningen till sekretesslagen. Även utskottetkan med hänsyn till anförda omständigheter och till vad departementschefen idenna del anfört godta ett bemyndigade för regeringen med det innehåll somföreslås i 4 §. Imotionen 1816 föreslås ett tillägg till 4 §för att klarare markera att tystnadspliktinte skall föreligga i fråga om offentliga uppgifter som är intagna i en hemlighandling. Som departementschefen framhåller i propositionen skall dentystnadsplikt som kommer att föreskrivas med stöd av bemyndigandet självfallethelt sammanfalla med handlingssekretessen. Enligt 2 kap. 8 § andra stycket TFgäller att sådana delar av en i övrigt hemlig handling som inte omfattas avsekretesslagens regler skall lämnas ut i enlighet med vad som i allmänhetgäller för allmänna handlingar. Härav följer att tystnadsplikt inte hellerkommer att föreligga såvitt gäller offentliga uppgifter i annars hemligahandlingar. Utskottet kan dock dela motionärernas uppfattning att ettförtydligande av paragrafen i dennna del är motiverat i klarhetens intresse ochframlägger förslag därtill, som i sak tillgodoser motionärernas yrkande i dennadel. 2-4§§, som utskottet behandlat i det föregående, avser alla att reglera vissatypiska, i princip klart avgränsade fall där tystnadsplikt har förelegat enligtden ordning som gällde före nya RF. Den tystnadsplikt som hävdats i de fall somavses med 3 och 4 §§ har varit oreglerad och fordrar därför numera stöd iförfattningsföreskrifter som tillkommit i enlighet med i nya RF förutsattordning. Syftet med 3 och 4 §§ är - som framhållits i det föregående - enbartatt bibehålla tidigare rättsläge på de berörda områdena. Denkritik som i olika sammanhang framförts mot lagförslaget har framför allt gällt1 !j. Enligt denna paragraf skall regeringen äga befogenhet att för offentligafunktionärer föreskriva förbud alt yppa eller utnyttja vad vederbörandeerfarit på grund av den offentliga anställningen eller det offentligauppdraget, om förbudet är påkallat av hänsyn till vissa i paragrafen närmareangivna ändamål. Dessa sekretessändamål - som preciserats i förhållande tillvad som föreslogs i promemorians utkast till lagtext - tar sikte på rikets säkerhet, rikets förhållande till annan stat ellermellanfolklig organisation, privatlivets helgd, enskilds personliga säkerheteller det allmännas eller enskilds behöriga ekonomiska intresse ävensommyndighets verksamhet för inspektion, kontroll eller annan tillsyn eller förförebyggande eller beivrande av brott. Sekretessändamålen i I § överensstämmeri huvudsak med de i 2 kap. 1 i? TF uppställda ändamål för vilkaoffentlighetsprincipen får genombrytas. Uppräkningen i 1 § omfattar dock intealla sekretessändamål som medges i TF med avseende på allmänna handlingar. Syftet med 1 § är - som framhållits i det föregående (s.22 - bl. a. att göra det möjligt att i särskilda fall utan hörandeupphäva eller i sak inskränka gällande författningsreglerad tystnadsplikt.Genom 1 § skall det vidare bli möjligt att utan hörande"modernisera" sådana författningar som hör till regeringens ellerförvaltningsmyndighets normgivningskompetens utan hinder av att det i denäldre författningen också finns en tystnadspliktsbestämmelse som avsesöverföras till den nya. Inte heller här är det alltså fråga om åläggande avnågon ny tystnadsplikt. 1 S skall också kunna användas för att ersätta tidigareoreglerad tystnadsplikt med författningsreglerad sådan. Även här är ingenändring av tidigare rättsläge avsedd. Att oreglerad tystnadsplikt måsteutbytas mot författningsreglerad sådan är en nödvändig konsekvens avsystematiken i nya RF. Med hänsyn till denna står ju valet numera enbart mellanyttrandefrihet eller författningsreglerad tystnadsplikt. Oregleradtystnadsplikt kan alltså inte längre förekomma. De situationer i vilka 1 !j skall användas för att stadgai egentlig mening ny tystnadsplikt omfattar i huvudsak enbart nytillkommandeämbetsverk och myndigheter i övrigt. Utan 1 5; skulle det - om entystnadspliktsbestämmelse anses erforderiig för den nya myndigheten - varanödvändigt att underställa en sådan fråga. Det har tidigare inteförekommit. Vid bedömandet av de i 1 J; föreslagna bemyndigandena ärdet enligt utskottets mening väsentligt att hålla i minnet tre saker: 1. Det ärinte fråga om att ge regeringen några nya befogenheter i förhållande till vadsom tidigare gällt. Det som avses är ett provisorium i avbidan på resultatenav den utredning om tystnadsplikter som utskottet i det föregående förordat. 3.Meddelarskyddet genombryts inte genom en med stöd av 1 § meddelad föreskrift omtystnadsplikt. Enligt den före nya RF gällande ordningen kunde regeringenutan att höra föreskriva tystnadsplikt för offentliga funktionärerinom hela fältet för deras allmänna tjänst. 1 jämförelse med denna tidigareordning innebär det i IS angivna bemyndigandet inskränkningar, främst genom attsekretessändamålen avgränsats till de i paragrafen angivna. Över huvud tagelgäller att det även med ett intensivt utnyttjande av de föreslagnabemyndigandena i den nya lagen aldrig blir möjligt att föreskriva tystnadsplikti hela den omfattning som gällde innan den nya RF trädde i tillämpning. En heldel tidigare tystnadsplikter har sålunda under alla förhållanden fallit bortsom en följd av att oreglerad tystnadsplikt kan förekomma. Som utskottet i det föregående framhållit måsteriksdagen ta ställning till huvudprinciperna för offentlighetoch sekretess såväl i massmediesammanhang som i övrigt. Övervägandena i dettasammanhang måste omfatta också tystnadsplikterna såsom ett led isekretesskyddet. Resultaten av denna prövning kan knappast leda till att nylagstiftning kan träda i kraft före . Intill dess fordras -med hänsyn till reglerna i nya RF - vissa bestämmelser. Dessa bör enligtutskottets mening så nära som möjligt ansluta till tidigare rättsläge påområdet. Härigenom undviks att de nya bestämmelserna kan sägas föregripa denkommande prövningen på området. Självfallet bör också klart utsägas att de nyabestämmelserna i sin helhet skall ha provisorisk karaktär och att de skallomprövas senast i samband med denna kommande generella prövning. Omsålunda de i 1 ?! föreslagna bemyndigandena utgör ett provisorium i avbidan påunderlag för en kommande prövning i ett större sammanhang, måstebetänkligheterna mot förslaget i denna del minska. Detta har också framhållitsav MMU i dess remissyttrande över promemorians förslag och ytterligareunderstrukits inför utskottet av MMU:s ordförande, f d. jus-titierådet SvenRomanus. Enligt MMU framstår det dock som önskvärt att bemyndiganden enligt 1i; ytteriigare konkretiseras, t. ex. genom att själva bemyndigandet formulerasi enlighet med vad som föreslås beträffande utformningen av en med stöd avbemyndigande utfärdad förordning. MMU har i sammanhanget framhållit värdet avatt härigenom får till-fiille att följa den reglering avtystnadsplikter som anses påkallad av ett aktuellt behov. Utskottethar övervägt möjligheterna att ytteriigare konkretisera sådana bemyndigandensom avses i 1 tj lagförslaget. Med hänsyn till det otal skiftande situationerdär det kan vara aktuellt att göra bruk av desamma -och detta gäller även omstor restriktivitet iakttages med åläggande av i egentlig mening ny tystnadsplikt-ärdet enligt utskottets mening i praktiken ogörligt att i ett bemyndigandenärmare ange vilka uppgifter som ett förbud får omfatta. På denna väg kanalltså inte ökad precisering vinnas. 1 och för sig skulle det vara önskvärt attsnävare kunna ange sekretessändamålen. Även detta möter svårigheter av iprincip samma slag. Det är i vart fall inte görligt att utan en närmareundersökning av tystnadsplikterna i enlighet med vad utskottet i del föregåendeförordat kunna klarare avgränsa de legitima sekretessändamålen. Enligtutskottels mening bör dock en ytterligare konkretisering av bemyndigandenaenligt 1 fj nu kunna åstadkommas. Fördet första bör klart utsägas att 1 i; inte får användas för något generelltförbud över hela fältet. 1 § bör sålunda begränsas till att avse bemyndigandesåvitt gäller viss myndighet eller grupp av myndigheter (det finns t. ex. fleramyndigheter av samma slag i landet) eller till visst verksamhetsområde (l. ex.undervisningsområdet). Det sagda uppnås genom att orden "för visst bestämtverksamhetsområde eller viss bestämd myndighet eller grupp av myndigheter"inskjules i första stycket mellan orden "bemyndigas att" och"meddela föreskrifter". Fördel andra bör 1 kunna kompletteras med vissa föreskrifter som närmare angervad avser med bemyndigandena. Del blir då närmast fråga om villkorför den delegation av normgivningsbefogenheter som avses. mening är det alltid väsentligt alt ett förbud alt yppa vissaomständigheter tydligt anger förbudels omfattning. Ett oklart angivande av etttystnadspliktsområde medför lätt att en funktionär - för alt undvika all brytamot förbudet i fråga - anser sig böra iakttaga tystnad också beträffande sådanaomständigheter, som inte berörs av någon sekre-tessgrund. Ett klart angivandeav tystnadspliktsområdet markerar således också det fria området, dvs. detområde som inte omfattas av tystnadsplikt och där funktionären alltså kan frittyttra sig. I I S bör därför uttryckligen utsägas alt förbud som avsestydligt skall ange förbudets omfattning. Bemyndigandetenligt 1 ij är som redan nämnts inte avsett att användas generellt. Dettaförhållande bör enligt utskottets mening ytteriigare understrykas genom att enföreskrift lillägges enligt vilken bemyndigandet endast får utnyttjas medavseende på verksamhetsområde eller myndighet där särskilt behov avtystnadspliklsföreskrifter föreligger.