bet · FY01SfU11 · 1975-12-31 00:00:00 — Socialförsäkringsutskottetsbetänkande nr 11 SfU 1975:11 Socialförsäkringsutskottetsbetänkande med anledning av motioner om slopande i vissa fall avsocialförsäkringsavgiften till folkpensioneringen m. m. motionen1975:760 av m. fl. (m) vari hemställs att 1. beslutar alt egenföretagare som vid ingången av detår avgiftsberäkningen avser uppnått befriasfrån socialförsäkringsavgift till folkpensioneringen oavsett företagsform, 2. hos regeringen begär utredning och förslag syftandetill att åldersgränsregler för socialförsäkringsavgiften tillfolkpensioneringen införs generellt i enlighet med vad i motionen anförts; motionen 1975:1207 av i m. (fp, c, mjvari hemställs alt beslutar 1. att befria arbetsgivarna från att eriägga sjukförsäkringsavgiftför arbetstagare som fyllt , 2. att befria arbetsgivarna från alt eriäggasocialförsäkringsavgift till folkpensioneringen för arbetstagare som fyllt 65år; motionen 1975:1209 av m, n. (c)varihemställs att hos regeringen begär utredning om införande av ettavgiftsfritt belopp i botten av inkomsten vid beräkning av egenavgifter tillsocialförsäkringarna för egna företagare och fria yrkesutövare. Gällandebestämmelser m. m. Genom beslut av höstriksdag (prop.1973:144, SfU 1973:28) har med verkan fr. o. m. den 1 januari 1974folkpensionsavgifien avskaffats och ersatts av en social försäkringsavgift tillfolkpensioneringen. Den nya avgiften, som utformats i nära anslutning till debestämmelser om soci-alförsäkringsavgifter som redan nu finns i lagen om allmänförsäkring, höjdes genom beslut av förra årets riksdag till för år 1975och lill 4,7 96 för . Avgiften utgår av avgiftsunderiagei ochskall erläggas av samtliga arbetsgivare och egenföretagare. Undertag förarbetsgivares avgift utgörs av löner i pengar och naturaförmåner i form av kosteller bostad. Härvidskall bortses från lön som inte uppgår till . eller som överstiger 7,5gånger del vid årets ingång gällande basbeloppet. För egenföretagare medinkomst av annat förvärvsarbete än anställning - härmed förstås inkomst av häri riket bedriven rörelse och av här belägen jordbruksfastighet som brukas avden försäkrade saml ersättning för arbete för annans räkning i de fall dåanställningsförhållande inte föreligger- bestäms avgiftsunderiagei med ledningav taxeringen till statlig inkomstskatt och med motsvarande begränsningar somgäller för arbetsgivarnas avgifter. Avgifteneriäggs på samma sätt som arbetsgivarnas avgift till sjukförsäkringen. Dettainnebär i princip att avgiften debileras på debetsedeln för slutlig skatt i defall avgiften uppgår till högst . och att i andra fall avgiftendirektdebiteras genom riksförsäkringsverkels försorg. Arbetsgivares avgift äravdragsgill vid taxeringen som en driftkostnad i förvärvskällornajordbruksfastighet eller rörelse. Egenföretagares avgift får -i likhet medavgift till tilläggspensioneringen - dras av som allmänt avdrag vid laxeringenlill såväl statlig som inkomstskatt, Ifråga om egenföretagare gäller att han inte behöver eriägga socialförsäkringsavgifttill folkpensioneringen för egen inkomst från företaget om han uppnått . En arbetsgivare måste emellertid betala sådan avgift för sina anställdaoavsett deras ålder. Sjukförsäkringen finansierades lill entredjedel av statsbidrag, till ca 40 96 av socialförsäkringsavgifter frånarbetsgivarna och til! resterande ca 27 96 av avgifter från de försäkrade.Genom beslut av riksdag (prop. 1974:132, SfU 1974:33) slopadessjukförsäkringsavgiften för löntagare med verkan fr. o. m. Samtidigthöjdes arbetsgivarnas socialförsäkringsavgift lill sjukförsäkringen ochegenföretagarnas sjukförsäkringsavgift från 3,8 till 7 96 av avgifisunderiaget.Härigenom beräknas tre fjärdedelar av sjukförsäkringens kostnader bli täcktagenom socialförsäkringsavgifien. Statsbidragsandelen minskar härigenom från entredjedel till en Qärdedel (25 96) av de totala kostnaderna. Arbetsgivarnassocialförsäkringsavgift till sjukförsäkringen beräknas på summan av ersättningarsom utgått till anställda som konlantlön eller som naturaförmån iform av kost eller bostad. Avgiften las också ut på ersättning lill den sominte är anställd, om s. k. likställighelsavtal föreligger, dvs. avtal mellanuppdragsgivare och uppdragstagare om att ersättningen skall anses somanställningsinkomst. Vid beräkning av avgiftsunderiagei bortses från den delav varje arbetstagares lön som överstiger 7,5 gånger basbeloppet vid åretsingång. Hänsyn las inte heller lill arbetstagare, vars lön inteuppgått lill , eller - utom i fall av likställighelsavtal - tillarbetstagare som inte är obligatoriskt försäkrad för yrkesskada. Avgift betalasinte heller för lön vid sjukdom m. m. till den dellönen motsvarar sjukpenning eller föräldrapenning som arbetsgivare uppbärenligt reglerna om s. k. arbelsgivarinlräde. Avgiften utgår som tidigare nämntsfr. o. m. med 7 96 av avgiftsgrundande löneunderiag. Influtna avgifterfördelas mellan försäkringskassorna i förhållande till deras utgifter underåret för sjukförsäkringsförmåner - inkl. läkemedel - och förvaltning. För egenföretagare och andra som har inkomst avannat förvärvsarbete än anställning utgörs avgiftsunderiagei av denavgiftsskyldiges inkomst av annat förvärvsarbete än anställning. 1 likhet medvad som gäller i fråga om anställda bortses från inkomst som understiger 500kr. och från den del av inkomst som överstiger 7,5 gånger basbeloppet. Avgiftsskyldighelenför egenföretagare är begränsad till försäkrade som vid utgången avav-giftsårel är inskrivna i allmän försäkringskassa. Härigenom undanlas den somär . Befriad från avgift är också den som vid avgiftsårets utgångfyllt och den som detta år uppburit ålders-ellerförtidspension enligt AFL. En allmän förutsättning för avgiftsskyldighet ärvidare alt den försäkrade vid taxeringen lill statlig inkomstskatt påförsbeskattningsbar inkomst för det inkomstår avgiften avser. Procentsatsen föregenföretagares avgift svarar - i de fall då inte undantagande eller särskildkarenstid gäller för sjukpenning - mot procentsatsen för arbetsgivarnassocialförsäkringsavgift lill sjukförsäkringen. För den som valt sjukpenningförsäkringmed karenstid eller till följd av undantagande står utanför denna försäkringfastställs procentsatsen med hänsyn till den inverkan den valda karenstideneller undantagandel har för försäkringens kostnader. Frågan om att avskaffa socialförsäkringsavgiftentill folkpensioneringen för arbetstagare och egenföretagare vilka fyllt 65 årprövades av så sent som . I sitt av godkändabetänkande 1974:1 anförde socialförsäkringsutskoitet bl. beslut att avskaffa folkpensionsavgiftenoch ersätta denna med en socialförsäkringsavgift lill folkpensioneringentillkom i syfte att ge lönlagarna en reell standardförbällring redan under1974, Beslutet innebär en omläggning av folkpensioneringens finansiering avinnebörd, att del bidrag till kostnaderna för denna pensionering som statentidigare erhållit genom folkpensionsavgifierna skall täckas av avgifterutformade i huvudsaklig överensstämmelse med andra socialförsäkringsavgifterinom den allmänna försäkringen. Från denna utgångspunkt kan enligt utskottetsuppfattning berättigade invändningar knappast riktas mot alt en arbetsgivareenligt de nya bestämmelserna är skyldig betala socialförsäkringsavgift lillfolkpensioneringen även för sådan anställd som är . kanutskottet biträda den i motionerna uttalade uppfattningen att del frånrättvisesynpunkt knappast kan anses tillfredsställande alt skyldigheten för enegenföretagare all erlägga socialförsäkringsavgift lill folkpensioneringen föregen inkomst från förelaget skall vara beroende av i vilken form verksamhetenbedrivs. Utskottet hänvisade till att vikliga reformer inomden allmänna försäkringen övervägdes inom pensionsålderskommittén och att ikommitténs uppdrag ingick att utreda hela frågan om utformningen avavgiftsreglerna inom den allmänna försäkringen. Enligt utskottets uppfattningborde frågan om en övre åldersgräns för uttaget av socialförsäkringsavgift tasupp i del sammanhanget och ges en skyndsam lösning. Utskottet hemställde allriksdagen skulle ge Kungl. Maj:t till känna vad utskottet sålunda anfört. Riksdagenbiföll utskottets hemställan. Även frågan om all införa ett avgiftsfrittbotlenbelopp vid beräkning av företagares och fria yrkesutövares egenavgiftertill socialförsäkringen prövades av i samband medbehandlingen av prop. 1974:129 med förslag till bl. a. lagstadgad sänkning avden allmänna pensionsåldern. Socialförsäkringsutskoitet avstyrkte därvid bifalllill en motion i vilken motionärerna - med hänvisning lill alt egenföretagarefr. o. m. skulle vara befriade från arbetsgivaravgift på de första av avgiftsunderiagei - begärde utredning av frågan om ettliknande avgiftsfritt bottenbelopp när del gällde egenavgifterna tillsocialförsäkringen. Utskottet framhöll (SfU 1974:32) att del enligt utskottelsmening förelåg en avgörande skillnad mellan den allmänna arbetsgivaravgiften åena sidan och socialförsäkringsavgiften å den andra. Den förra hade karaktärenav skatt och borde därför kunna användas som ett medel alt stimulera företagensbärkraft. Socialförsäkringsavgiflerna däremot hade - menade utskottet -tillkommit för alt bereda de försäkrade ett grundskydd vid bl. a. sjukdom ochålderdom, och detta grundskydd måste alla försäkrade vara med om alt betala.Selektiva åtgärder av den art motionärerna avsåg skulle innebära alt manövervältrade kostnaderna för delta grundskydd på andra försäkrade. biföllutskottets hemställan och avslog följaktligen motionen. Lönlagarna är befriade från skyldighet atteriägga folkpensionsavgift och sjukförsäkringsavgift. I stället eriäggerarbetsgivare och egenföretagare en socialförsäkringsavgift tillfolkpensioneringen, som för fastställts till 4,2 96 och för år 1976till 4,7 96 av avgiftsunderiagei. De ertägger också en avgift tillsjukförsäkringen som för bestämts till 7 96 av samma undertag. Arbetsgivarnasavgifter till folkpensioneringen och till sjukförsäkringen beräknas båda påsumman av ersättningar vilka utgått till anställda som konlantlöneller som naturaförmån i form av kost eller bostad. Vid beräkning avavgiftsunderiagei bortses från den del av varje arbetstagares lön somöverstiger 7,5 gånger basbeloppet vid årets ingång. Hänsyn las bl. a. inteheller till arbetstagare, vars lön inte uppgått till . Egenföretagaresavgifter beräknas på den avgiftsskyldiges inkomst av an- natförvärvsarbete än anställning. 1 likhet med vad som gäller i fråga omarbetsgivares avgifter för de anställda bortses från inkomst som understiger500 kr. och från den del av inkomst som överstiger 7,5 gånger basbeloppet.Avgiftsskyldigheten är däremot begränsad lill försäkrade som vid utgången avavgiftsåret är inskrivna i allmän försäkringskassa. Härigenom undanlas den somär . Egenföretagare är vidare befriad från skyldighet att eriäggasocialförsäkringsavgift till folkpensioneringen om han vid avgiftsårets ingångfyllt . Han är också befriad från sjukförsäkringsavgift om han vidavgiftsårets utgång fyllt . Motionärernai motionen 760 av m. fl. (m) påtalar att en egenföretagare somdriver en rörelse i form av aktiebolag och därmed betraktas som sin egenarbetsgivare måste betala socialförsäkringsavgift på egen inkomst från dettaföretag oberoende av hur gammal han är men alt han är befriad från avgift påsamma inkomst efter om han driver rörelsen som handelsbolag ellerenskild firma. Enligt motionärernas mening bör egenföretagare som uppnått 65års ålder vara befriade från skyldighet att eriägga socialförsäkringsavgifttill folkpensioneringen, oavsett företagsform, och motionärerna begär därförförfattningsändring av sådan innebörd att gälla fr. o. m. . Sammaåldersgräns bör - menar de -gälla generellt även i fråga om anställda,och debegär därför utredning om och förslag till en sådan generell åldersgräns. i m. fl. (fp, c, m) framhåller i motionen 1207 att det ärotillfredsställande att en egenföretagares skyldighet att eriäggasocialförsäkringsavgift till folkpensioneringen efter - liksomhans skyldighet alt betala avgift till sjukförsäkringen efter -skall vara beroende av i vilken form han bedriver sitt företag. Motionärernapekar på att avgift till tilläggspensioneringen inte las ut av vare sigarbetsgivare eller egenföretagare om den försäkrade uppnått ålder.Nuvarande bestämmelser om avgifts-skyldighet för arbetsgivare rimmar också -menar de - illa med talet om förbättringar för äldre arbetstagare, eftersomarbetsgivarna till följd av de ständigt stigande avgifterna lill folkpensioneringenoch sjukförsäkringen ofta inte har möjlighet att anlita den värdefullaarbetskraft som intresserade och arbetsdugliga äldre utgör. Motionärerna begärdärför författningsändring av innebörd att arbetsgivare inte skall behövaeriägga socialförsäkringsavgift till folkpensioneringen för arbetstagare somfyllt och inte heller socialförsäkringsavgift till sjukförsäkringen förarbetstagare som fyllt . Fråganom alt avskaffa socialförsäkringsavgifien lill folkpensioneringen förarbetstagare och egenföretagare som driver sin rörelse i form av aktiebolag ochfyllt prövades av . I samband därmed uttaladesocialförsäkringsulskottet (SfU 1974:1) - med hänvisning lill alt i pensionsålderskommitténsuppdrag ingick all utreda hela frågan om utformningen av avgiftsreglerna inomden allmänna försäkringen - att frågan om en övre åldersgräns för uttaget avsocialförsäkringsavgift borde las upp i det sammanhanget och ges en skyndsamlösning. Vad utskottet sålunda anfört Maj:t till känna. Utskottetvidhåller sin uppfattning att de i motionerna aktualiserade frågorna börprövas av pensionsålderskommitlén och är därför inte berett att medverka tillomedelbara lagändringar av den art som motionärerna avser. Med hänsyn lillriksdagens uttalanden kan del enligt utskottets mening förutsättasatt kommittén i sitt fortsatta arbete kommer att ge frågan om en övre åldersgränsför uttag av socialförsäkringsavgifter hög prioritet. Med del anförda anserutskottet sig ha besvarat motionerna. m. fl. (c) framhåller i motionen 1209att de egenavgifter som egna företagare och fria yrkesutövare har att eriägga tillsocialförsäkringarna utgör en mycket tung ekonomisk börda, vilket bl. a.sammanhänger med att avgifterna las ut på ett bruttobelopp under del att vanliginkomstskatt beräknas på inkomsten efter grundavdrag. Motionärerna erinrar omatt egenföretagare och fria yrkesutövare fr. o. m. är befriade frånallmän arbetsgivaravgift på belopp som inte överstiger . Enligtmotionärernas mening bör ett liknande avgiftsfritt belopp införas också i frågaom egenföretagarnas och de fria yrkesutövarnas socialförsäkringsavgifter. Ävenden nu berörda frågan prövades av . Med anledning av enmotion med samma innehåll som motionen 1209 framhöll utskottet att det förelågen avgörande skillnad mellan å ena sidan den allmänna arbetsgivaravgiften ochå andra sidan socialförsäkringsavgifterna. Den förra hade karaktären av skattoch borde därför kunna användas som ett medel att stimulera företagensbärkraft. Socialförsäkringsavgifterna däremot hade tillkommit för att beredade försäkrade ett grundskydd vid bl. a. sjukdom och ålderdom, och dettagrundskydd måste alla försäkrade vara med om att betala. Selektiva åtgärder avden art motionärerna avsåg skulle innebära att man övervältrade kostnaderna fördetta grundskydd på andra försäkrade. På grund härav avstyrkte utskottet bifalltill motionen, och beslöt i enlighet med utskottets hemställan. Avdet anförda framgår att utskottet anser att det, med hänsyn inte minst till detberättigade kravet på likformighet i bestämmelserna mellan olika försäkrade närdet gäller skyldighet att eriägga socialförsäkringsavgifter, kan finnasanledning att införa en generell övre åldersgräns på sätt motionärerna imotionerna 760 och 1207 avser. Utskottet anser det däremot av rättviseskälomotiverat att differentiera avgifterna och avstyrker därför bifall till motionen1209. att avslår motionerna 1975:760, 1975:1207 och 1975:1209. Närvarande:herrar Carisson i (c), (), Ringaby* (m), Karisson iRonneby (s), i Nennesholm (c), Hyltander (fp), (), frökenPehrsson (c), herrar (), (), i (s), i (c), i (vpk), i (s)och i (s). *Ej närvarande vid betänkandets justering. avherrar Carisson i (c), Ringaby (m), i Nennesholm (c),fröken (), herrar () och i (c) vilkaanser dels att det avsnitt av utskottets yttrande på s. 6som börjar med "Även den" och slutar med "motionen 1209. "bort ha följande lydelse: Socialförsäkringsavgifternatill folkpensioneringen och sjukförsäkringen har höjts avsevärt under senareår. skall företagen betala en avgifi till folkpensioneringen som uppgårtill 4,2 96 av avgiftsunderiagei. Enligt tidigare riksdagsbeslut höjs avgiftennästa år lill . Avgiften till sjukförsäkringen utgör 7 96 avavgiftsunderiagei. Socialförsäkringsavgiflernainnebär redan nu en väsentlig belastning för i synnerhet egenföretagarna och defria yrkesutövarna. Med den höjning av avgifterna om vilken inom kortkan väntas fatta beslut kommer, såvitt utskottet kan bedöma, svårigheterna fördessa kategorier avgiftspliktiga att bli ytteriigare starkt markerade. Utskottetvill erinra om att allmän arbetsgivaravgift inte las ut på de första 10 000kronorna av avgifisunderiaget och att den avgiftsfria delen av egenföretagarnasinkomster senare i vår kan väntas bli höjd lill . Medden storiek som avgifterna till socialförsäkringen ftt blir,dessa för dem medlåga inkomster ytterst kännbara, enär avgiftsuttaget sker utan någotavgiftsfritt bottenbelopp. Vid skatteuttag finns ett grundavdrag och vidertäggande av allmän arbetsgivaravgift en avgiftsfri del. Starka skäl talarockså för att ett avgiftsfritt bottenbelopp införs för egenavgifterna tillsocialförsäkringen för att man skall erhålla nödvändiga lättnader i skatte- ochavgiftsuttagen för den berörda gruppen inkomsttagare. delsalt utskottet bort hemställa att med bifall till motionen 1975:1209och med avslag på motionerna 1975:760 och 1975:1207 hos regeringen begärutredning av frågan om ett avgiftsfritt botlenbelopp vid beräkning avegenföretagares och fria yrkesutövares egenavgifter till socialförsäkringarna. GOTAB 75 9092 S 1975