bet · FY01KU13 · 1975-12-31 00:00:00 — Ett slällningslagande till hur riksdagenslokalfrågor på lång sikt skall lösas måste baseras på en helhetsbedömning av enrad vikliga faktorer, såsom funktionella krav, stadsbilds- och miljöfrågor ochkostnadsaspekter. Den främsta förutsättningen för en god lösning av lokalfråganär dock enligt utskottets mening alt bereds möjlighet att på bästasätt fylla sina funktioner. Blandde krav som måste ställas på ett väl fungerande riksdagshus är att allaledamöter har välbelägna, lämpligt utrustade arbetsrum, att utskotten hartillräckliga lokaler (både sammanträdesrum och kanslilokaler), att kammarkanslietoch partigruppernas kanslier - inkl. erforderlig sekreterarehjälp - också hartillräckliga utrymmen, liksom att det inom finns tillgång till såvälupplysningstjänst som biblioteksservice. Flertalet riksdagsledamöter måsteockså få tillgång lill lämpliga bostadsrum, som dock inte nödvändigt tordebehöva ligga i . En rad andra centrala för- valtnings-och servicefunktioner måste också kunna tillgodoses, exempelvis förförvaltningskontor och tryckeriservice, och inte minst för massmedia ochallmänheten. Tillgrund för riksdagshusutredningens arbete - liksom för tidigare utredningar ochden nordiska arkitekttävlingen - har legat särskilda s. k. lokalprogram. Delsenast upprättade programmet, som bl. a. bygger på erfarenheterna av denuvarande lokalerna vid och som av.ser beräknadelokalbehov , omfattar sammanlagt ca 26 000 m programyta. Det avriksdagshusutredningen beräknade lokalbehovet 1985 har ungefärsamma storiek som angavs tävlingsprogram', men inom ramen'för dettahar en viss omfördelning skett. I bilaga 77 till detta betänkande (s. B 137)redovisas närmare den beräknade fördelningen på olika rumsgrupper dels i nämndalokalprogram, dels ock i nuvarande lokaler vid och i de avutredningen bearbetade tre Helgeandsholmsalternativen. Av denna sammanställningframgår att den väsentligaste ändringen gentemot tävlingsprogrammetsförutsättningar gäller ledamotsrummen, som tidigare angavs till 280kontorsrum, men som ökats till 300 rum av vilka minst 150 och helst 300ansetts böra ha sådan standard att de kan vara kombinerade arbets- ochbostadsrum. Härigenom har ytbehovet för ledamotsrum bedömts behöva ökasrelativt kraftigt. Å andra sidan har en relativt kraftig minskning gjortsbeträffande utskottens och partigruppernas lokalbehov. Som framgår av bilaga 17 uppfyller alla de treHelgeandsholmsalternativen - med några smärre undantag - helt de i detreviderade lokalprogrammet beräknade lokalbehoven. De nuvarande lokalerna vidSergels torg tillgodoser också, totalt sett, de i programmet angivna behoven.Här bör dock observeras att de nuvarande lokalerna i vissa särskilda avseendeninte tillgodoser de uppställda kraven. Sålunda saknar, trots att ytan förledamotsrummen i sin helhet avsevärt överstiger programyian, ca 140 ledamotsrumbostadsmöjlighet. För vissa kontorsfunklioner har riksdagshusutredningen ocksåangett att ca 550 m f n. saknas, medan å andra sidan stora s. k. överytor f n.finns - förutom för nyssnämnda ledamotsrum - för sammanträdesrum, verkstäderoch parkering. För bedömningen av byggnadsfråga ärsjälvfallet den framtida utvecklingen av lokalbehov av storbetydelse. Trots de utomordentliga svårigheter som är förenade med sådanabedömningar bör enligt utskottets mening frågan ses i ett betydligt längreperspektiv än till mitten av . Del kan framhållas att de gamlariksbyggnadernas "tekniska och funktionella livslängd" i den tidigareutredningen (1968) har bedömts Om hänsyn tas till att utrymmen forcomposeranläggning och iryckeri/bokbinderi inte inräknats i lävlingsprogrammethar det totala lokalbehovet minskat med drygt 1 000 m' (). De av riksdagshusutredningen föreslagna investeringarna på ochvid har också beräknats bli avskrivna under en tidrymd , dvs. inemot mitten av nästa århundrade. Siktet bör sålunda ställasin på att de beslut som nu fattar skall kunna möta den tänkbarautvecklingen relativt långt in . Av detta skäl måste göras vissaantaganden om lokalbehovens förändring än . riksdagshusutredning ("hus") redovisades att riksdagenslokalbehov under liden ökade med , vilket motsvarade enådig tillväxt av . Det då upprättade lokalprogrammet, som i likhet meddet nu aktuella programmet, omfattade ca 26 000 m\ ansågs innehålla enulrymmesreserv på 17 96, vilket med dittillsvarande utvecklingstakt skullemotsvara behoven fram . För tiden fram beräknadeutredningen att en ytterligare ökning på ca 60 96 skulle ske. Utredningen, somunderströk osäkerheten i detta slag av prognoser, särskilt för lidsperiodenssenare del, förutsåg att en utnyttning i första hand skulle ske av "vissaserviceorgan med svaga krav på samband", varigenom centralafunktioner skulle få möjlighet alt expandera inom byggnaden. Detta underströk,enligt utredningen, "betydelsen av att hela det nu aktuella lokalbehovettillgodoses i en och samma anläggning" och alt riksdagshusels"nexibilitet" måste tillmätas stor betydelse vid bedömningen avbyggnadsfrågan (utredningen s. 24). Utskottet får mot denna bakgrund understryka viktenav alt lokalfråga får en lösning som inte blott tillgodoser deberäknade behoven om utan också ger tillräckligaexpansionsmöjligheter för de framtida behov som sannolikt uppkommer. En bedömningfrån denna synpunkt av de nu föreliggande tre Helgeandsholmsalternativen (alt.H 1, H2 och H 3) samt Sergelstorgsalternativet (alt. S) ger följande resultat. Såsomovan nämnts - och som närmare belyses i bilaga 17 - innehåller alla de fyra nuaktuella alternativen s. k. överytor på mellan 3 000 och 6 000 m\ Samtligadessa ytor anses dock inte fullvärdiga och torde, såsom utredningenframhållit, inte helt kunna utnyttjas för det slags framtida expansionsbehovsom utskottet avser. Särskilt gäller detta vissa av de nuvarande överytorna ialternativet . Hl, som från funktionssynpunkt har ansetts vara det bästa av de treHelgeandsholmsalternativen, har utredningen uppskattat överytorna till ca 3 000m' fullvärdig rumsyta. Vid expansion torde i första hand kunna utnyttjaskanslihuset (ca 11000 m') och därefter kanslihusannexet, dvs.finansdepartementets nuvarande lokaler, (ca 5 000 m'). En fördel med dettaalternativ - i varje fall på kortare sikt - är att lokalbehovtillgodoses i endast två byggnader, gamla och nybyggnaden påriksbankstomten. Beträffande alt. H 2, somockså från funktionssynpunkt bedömts ha goda kvaliteteroch i detta avseende vara klart bättre än alt. H 3, har utredningen uppskattatöverytorna till ca 3 000 m fullvärdig rumsyta. Vid expansion torde kunnautnyttjas kanslihusannexet (ca 5 000 m). Hur ytterligare expansionsbehov skallkunna tillgodoses är däremot oklart. H3, som från funktionssynpunkt bedömts ha vissa brister, har utredningenuppskattat överytorna till ca 2 000 m fullvärdig rumsyta. Vid expansion torde iförsta hand kunna utnyttjas återstående del, 1/3, av kanslihuset (ca 4 000 m)och därefter kanslihusannexet (ca 5 000 m"). S, som från funktionssynpunkt bedömts ha såväl fördelar som brister, harsåsom närmare utvecklats i det ovanstående, de nuvarande överytorna (ca 4 000m') inte ansetts kunna helt tillgodose de i lokalprogrammet uppställda kravenför vissa lokalgrupper. Vid expansion torde i och för sig - med de tekniskaolägenheter detta kan innebära - kunna utnyttjas ett stort antal kringliggandefastigheter. Detta gäller dels en faslighet vid (ca 2 000 m"),dels vissa fastigheter vid (ca 5 000 m' i kv. Hägern Större ochca 15 000 m' i kv. Brunkhuvudet och Brunkhalsen), dels lokaler i nyariksbankshuset och i femte höghuset samt (ev.) i östra delen av kulturhuset.Till detta kan läggas vissa "saneringsmogna" statliga fastighetersom f. n. efter ny- eller ombyggnad beräknas bli använda förstatligaförvaltningsändamål. Främst kan här nämnas vissa fastigheter vidDrottninggatan/(kv. Björnen, ca 14 000 m'). Omman försöker beräkna lokalbehov med utgångspunkt iden tillväxttakt som varit, skulle omkring år 2 000 erfordras närmare50 000 m' fullvärdig rumsyta. Det kan inte uteslutas att de då aktuellalokalbehoven blir avsevärt större, kanske mellan 55 000 och 60 000 m'. Det kannämnas att f n. har lokaler som ungefär motsvarar den totalyta som1968 års utredning bedömde skulle komma att erfordras . Somframgår av den i det föregående gjorda bedömningen torde inget av Helgeandsholmsalternativentillgodose krav av nämnda storieksordning, om inte en ytterligare expansion kanske även på Nedre eller i , vilket dock av uppenbara skältorde vara mindre önskvärt. Även om Sergelstorgsalternativet i och för sig tordekunna - efter förvärv eller förhyrning av ytterligare fastigheter - tillgodosedessa ökade lokalbehov synes en lösning som innebär atl funktionerfördelas på ett stort antal fastigheter vara mindre acceptabel på tång sikt. Utskotietmåste alltså ifrågasätta om det verkligen är möjligt att genom någon av de nunärmare diskuterade lösningarna kunna helt tillgodose sannolikalokalbehov kring . Visserligen torde några av de mindre sambandskrävandefunktionerna kunna föriäggas utanför de egentliga riksdagsbyggnaderna, men attvarje sådan lösning innebär försämringar från funktionssynpunkt, som särskiltpå lång sikt kan te sig mindre önsk- värda,torde vara obestridligt. Om inte det framtida lokalbehovet blir avsevärt mindreän det som utskottet ansett sig ha anledning alt räkna med, torde sålunda kunnaförutses atl finner lokaltillgången så begränsadatt nya lösningar åter börjar övervägas. har också yrkandenframställts som - om de tillgodoses - innebär starkt ökadeexpansionsbehov. Till dessa hör krav på ökad se kreterarhjälp för ledamöterna, krav på förstärkning av utskottens kanslier - inte minst med hänsyntill de uppgifter som ålagts enligt den nya grundlagen - samt krav på en utbyggd informations- och biblioteks service. Det bör också observeras att utvecklingen ofta sker mycket ryckigt och att vissa reformer direkt medför nya krav. Som exempel kan nämnas det ganska nya systemet med ersättare för vissa riksdagsledamöter, vilket medförde ökade lokalbehov, som inte kunnat förutses i det då aktuella lokalprogrammet. Detbör starkt understrykas atl alla beräkningar av detta slag självfallet måsteförses med betydande reservationer för osäkerheten i framtidsuppskattningarna.Denna osäkerhet bör dock inte förhindra att sådana bedömningar görs, eftersomman måste räkna med vissa marginaler för att möta ev. nya framtida behov.Försiktigheten torde sålunda bjuda att inte investera for mycket i projekt somkan komma att bli helt funktionsdugliga under endast en relativt begränsad tid.Frågan om sannolika lokalbehov i vart fall fram börsålunda, enligt utskottets mening, ytteriigare övervägas, innan beslut kanfattas om lokalfrågan på lång sikt. Mot bakgrunden av de ytterligare överväganden somutskottet sålunda anser bör ske beträffande samtliga de aktuella alternativenfrån funktions-synpunkt bör dessutom närmare studeras vissa stadsplane- ochmiljöfrågor. Det Helgeandsholmsalternativ som från funkiionssynpunkt ansettsbäst (alt. H 1) har från stadsbildssynpunkt bedömts vara klart sämre än de bådaandra Helgeandsholmsalternativen (alt. H 2 och H 3). Från mångaremissinstanser, liksom från riksdagshusuiredningen, har härvid anförts starkabetänkligheter mot förslaget att riva riksbankshuset och ersätta detta med enmodern nybyggnad av stor volym. Härigenom skulle, har det framhållits,stadsbilden i detta känsliga område av "radikalt förändras".Även beträffande den höga uppbyggnaden över plenisalen liksom möjligheternaatt arkitektoniskt samordna den gamla riksbanksfasaden mot mednybyggnaden har anförts viss tveksamhet. Beträffandedet av förvaliningsstyrelsen förordade förslaget, alt. H 2, harriksdagshusutredningen, såsom ovan nämnts, ansett atl även delta alternativfrån funktionssynpunkt har goda kvaliteter och är klart bättre än alt. H 3. Somen särskild förtjänst hos alt. H 2 har framhållits att lokalgrupperna fått enklar och tydlig fördelning på de tre byggnaderna, , riksbankshusetoch kanslihuset. För alt den i all. H 2 föreslagna lösningen skall fungerasynes dock en nödvändig förutsättning vara att en broförbindelse skapas mellankanslihuset (dit ledamotsrummen förlagts) och riks- bankshu.set(där plenisalen inrymts). Den gångbro i två plan över Stallkanalen somutredningen föreslagit har emellertid rönt kraftig kritik från flertaletremissinstanser. Utskottet har erfarit att bron, som bör betraktas som "enskiss", är föremål för närmare överväganden, såväl vad avser den arkitektoniskautformningen som del geografiska lägel. har för sin delansett alt bron i princip bör kunna accepteras och framhållit att det fortsattaprojekteringsarbetet bör bedrivas i samråd med berörda myndigheter, främstStockholms kommun, som har det övergripande ansvaret för stadsplanefrågorna.Beträffande alt. H 2 har vidare från flera remissinstanser anförtsbetänkligheter mot den föreslagna påbyggnaden på riksbankshuset och motingreppen i riksbankshuset, föranledda främst av den nya plenisalen. Dettredje Helgeandsholmsalternativet (alt. H 3), som från funkiionssynpunktansetts klart underlägset alt. H 1 och H 2, har av flertalet remissinstansersom yttrat sig i frågan bedömts vara klart bäst från yttre miljösynpunkt i ochmed att det inte medför några påtagliga förändringar i stadsbilden. Däremot haranförts betänkligheter beträffande vissa föreslagna ingrepp i . Vadså beträffar bedömningen av all. S från den nu aktuella synpunkten har anförtsalt byggnaderna till det yttre har en från synpunkt anonymgestaltning, som dock förklaras av att byggnaderna från början inte avsetts somriksdagshus. Vilken vikt denna omständighet bör tillmätas vid enhelhetsbedömning av alternativen är dock inte klart. Det bör också påpekas attalt. S för det fall att beslutar om en mindre ombyggnad i de gamlariksbyggnaderna, exempelvis för vissa regeringsfunktioner, inte medför någramotsvarande stadsbilds- eller miljöproblem på eller kring . S, särskilt på , kan komma alt uppfattas som en mera omstriddlösning från stadsbildssynpunkt är dock uppenbart. Utskottetfår i detta sammanhang också understryka de önskemål som från fleraremissinstansers sida framförts beträffande utredning av frågan om den framtidautformningen av Riksplan, Strömparterren och . Denna fråga, som har ettnära samband med bedömningen av byggnadsfråga frånsiadsbildssynpunkt och som också bör diskuteras med bl. a. kommunensrepresentanter, bör dock, enligt utskottets mening, inte få försena ettställningstagande lill frågan om lokalisering på lång sikt. Den tredje frågan som bör närmare övervägas - motbakgrunden av vad utskottet i det föregående anfört om kraven på god funktionoch miljö - gäller kostnaderna. har for sin del beräknatinvesteringskostnaderna för de olika alternativen till ca för alt. H1, för alt. H 2, för alt. H 3 och för alt. S (avseendeinvesteringar på ), allt kostnadsläge. Med anledningav vad framhållit i sitt remissyttrande har riksdagshusuiredningennu räknat upp kostnaderna dels för alla al- ternativen,dels ytteriigare med för alt. H 2 och för alt. H 3. Om hänsynäven tas till kostnadsutvecklingen skulleinvesteringskostnaderna - i nuvarande kostnadsläge - kunna uppskattas tillresp. ca för alt. H 1, för alt. H 2, för alt. H 3 och30 Mkr för alt. S, Medhänsyn till att bedömningen från kostnadssynpunkt av alt. S i allt väsentligtmåste grundas på den av kommunen lämnade offerten, medan kostnaderna förHelgeandsholmsalternativen blir beroende av de framtida byggnadskostnadernaanser utskottet - i likhet med utredningen - att jämförelserna bör utgå frånårskostnaderna och inte från investeringskostnaderna. Utredningen har för sindel gjort dessa jämförelser i kostnadsläget . Med hänvisning till vadutskottet anfört om de skilda förutsättningarna för de bådahuvudförslagen, alt. H och alt. S, bör dock jämförelserna avse en tidpunkt dåbåda alternativen är möjliga att använda. Utskottet har därför försökt räknafram årskostnaderna för de aktuella alternativen , då enligtnuvarande planer en återflyttning tidigast kan ha skett. Dessa beräkningarvisar på betydande skillnader i årliga kostnader till alt. H:s nackdel.Storieken blir dock mycket beroende av hur starkt byggnadskostnaderna kommeratl öka . Några inom utskottets kansli gjordakalkylexempel redovisas översiktligt i bilaga 19 till detta betänkande (s. B139). Såsom framgår av det ovan anförda anser utskottetatt frågan om hur på lång sikt skall lösa sin lokalfråga börytteriigare övervägas. Enligt utskottets mening måste frågan om riksdagenspermanenta lokaler ses i ett längre tidsperspektiv än fram . Ettminimikrav bör härvid vara att tillräckliga garantier skapas för alt de beslutsom fattar i denna del och som kan komma att medföra mycket betydandekostnader för samhället, tillförsäkrar goda funkiionsmöjligheteråtminstone en bit in på nästa sekel. Frågan om sannolika lokalbehovi vart fall fram och de olika nu aktuella lokaliseringsalternativenfrån denna synpunkt - med särskilt beaktande av expansionsmöjligheter ochflexibilitet - bör sålunda ytteriigare övervägas. Vidarebör- mot bakgrunden av de bedömningar som görs av alternativens kapacitet frånfunktionssynpunkt - vissa stadsplane- och miljöfrågor ytterligare studeras.Detta bör, enligt utskottets mening, ske i nära samarbete med representanterför . Slutligen bör vissa i det fö-regående angivna kostnadsfrågor närmare övervägas. Dekompletterande överväganden som utskottet sålunda förordar, innan ett beslut ihuvudfrågan kan fattas, synes inte kräva någon särskild teknisk utredning utanbör kunna ske inom . En lämplig lösning kan vara att en särskildberedning för ärendet tillsätts av talmanskonferensen ellerförvaltningsstyrelsen. Eftersom val av utredningar eller beredningar normaltsker av talmanskonferensen talar mycket för att denna får uppdraget alttillsätta den föreslagna beredningen. Å andra sidan har förvaltningsstyrelsen 3 1975. 4 saml Nr 13 tidigarehandlagt ärendet om . Utskottet har av praktiska skäl stannat föratt förvaliningsstyrelsen bör utse den föreslagna beredningen. Denna bör beståav riksdagsledamöter. Till beredningen bör självfallet kunna knytas erforderiigexpertis. Iberedningens uppgifter bör ingå aW. förhandlamed om möjligheterna att genomföra olika lösningar. Utskottetförutsätter atl beredningens arbete kan ske skyndsamt. Med hänsyn till dennuvarande användningen av riksbyggnaderna, vilken enligt vad utskottet erfaritinte förorsakar någon kapitalförlust, och till att de nuvarande lokalerna vidSergels torg f n. fungerar väl bör några särskilda problem inte uppkomma för riksdagensdel med anledning av beredningens arbete. Utskottetutgår vidare från att resultatet av beredningens arbete kommer att redovisas ien sådan form att rnolionsrätt kommer atl föreligga i anslutning därtill. Detblir då möjligt atl med beaktande av beredningens ställningstaganden och detsakmaterial som beredningen redovisar ta upp alla frågor som får aktualitet. Medhänsyn till det anförda förordar utskottet att nu avslår samtliga iärendet framställda yrkanden i den mån dessa inte kan anses tillgodosedda genomtillsättandet av den av utskottet föreslagna beredningen. Utskottetsställningstagande innebär atl något särskilt anslag ej erfordras i dettasammanhang. De kostnader som kan uppkomma med anledning av beredningens arbetebör sålunda kunna bestridas av redan anvisade medel, dels avreservationsanslaget till utredning av lokalfrågor, dels avförslagsanslaget till kommittéer m. m. På anförda skäl hemställer utskottet att 1. med anledning av framställningen 1974:20 ochmotionerna 1974:1872 och 1879-1882 samt 1975:979 och 1013 uppdrar åtförvaltningsstyrelsen alt tillsätta en särskild beredning beslående avriksdagsledamöter för atl närmare överväga lokalfråga på lång sikt ienlighet med vad utskottet anfört, 2. avslår yrkandena i framställningen 1974:20 samtmotionerna 1974:1872 och 1879-1882 ävensom 1975:979 och 1013 i vad dessa intetillgodosetts genom vad utskottet i det föregående anfört och hemställt. Närvarande:herrar i (s), (), i (m), Fiskesjö (c),(), i (s), Jonnergård (c), (), Björcki (m), i (s), (), Måbrink (vpk), i (s), i (s)och i (s). avherrar (), i (m), Fiskesjö (c), Jonnergård (c), iNässjö (m) och (), vilka ansett delsatt utskottets yttrande efter det avsnitt på s. 30 som slutar med orden"ca 14 000 m')." bort ha följande lydelse: Utskottet understryker vikten av att riksdagenslokalfråga fören beslående-lösning som tillgodoser tillräckliga expansionsmöjligheterför framlida behov. Med den tillväxttakt som varit skulle omkring år2000 erfordras närmare 50 000 m' fullvärdig rumsyta. En sådan framräkning avriksdagens lokalbehov ger emellertid inte enligt utskottets bedömning enrealistisk bild av de expansionsmöjligheter som kan behöva stå till buds underöverblickbar framtid. Behovet av utökade utrymmen torde bli av mindreomfattning och inrymmas i samtliga de alternativ som angetts iförvaltningsstyrelsens skrivelse. Som framgått av redovisningen ovan kan deöverytor som står till förfogande för utökade serviceutrymmen beräknas till ca3 000 m' fullvärdig rumsyta i såväl alt. H 1 som alt. H 2 och till 2 000 m' iall. Utöver dessa utrymmen visar riksdagshusutredningen att ytterligarelokaler kan tas i anspråk om så skulle visa sig nödvändigt. Vissa ickekammarnära verksamheter, dvs. mindre sambandskrävande funktioner, torde ocksåkunna förläggas utanför de egentliga riksdagsbyggnaderna, exempelvis i detnuvarande kanslihusannexei, om ett sådant arrangemang på lång sikt skulle bli behövligt. Deutrymmeskrav som det finns rimlig anledning att ställa bör enligt utskottetsbedömning kunna tillgodoses i de alternativa lösningar som redovisats i förvaltningsstyrelsensutredning. En ny utredning om det framtida lokalbehovet är således enligtutskottet inte nödvändig. De ytterligare överväganden om lokalernas användningfrån funktionssynpunkt som kan visa sig behövliga bör inom ramen för de angivnaalternativen kunna ingå som ett naturligt led i det fortsatta utvecklings- ochprojekteringsarbetet. remissyttranden som ingivits till utskottet har aktualiserats vissastadsplane- och miljömässiga frågor. Det gäller bl. a. utformningen av dengångbro i två plan över Stallkanalen som skall förbinda kanslihuset medriksbankshuset i det av förvaltningsstyrelsen förordade förslaget, alt. H 2.Utskottet har erfarit att bron är föremål för närmare överväganden såväl vadavser den arkitektoniska utformningen som det geografiska läget. Riksdagshusutredningenhar för sin del framhållit att det fortsatta projekteringsarbetet bör bedrivasi nära samråd med berörda myndigheter, främst Stock- holmskommun, som har det övergripande ansvaret för stadsplanefrågorna. Utskottetfinner det angeläget att detta nära samråd kommer till stånd och att lösningareftersträvas som kan tillgodose skilda intressenters önskemål i olikastadsplane- och miljöfrågor. Entredje fråga som aktualiserats under utskottets behandling av riksdagshusärendetgäller kostnaderna för en återflyttning till . Vissaremissyttranden och sammanställningar som gjorts av utskottet visar att det ärrealistiskt att räkna med en viss kostnadsökning vid en återflyttning, jämförtmed de beräkningar som redovisats av riksdagshusutredningen. Dessakostnadsökningar kan dock inte anses vara av den karaktären att de bör påverkariksdagens ställningstagande i huvudfrågan, dvs. om en ålerflyttning tillHelgeandsholmen skall ske. Ingenting har framkommit som visar atl ettkvarstannande vid på skulle vara en från ekonomisksynpunkt fördelaktigare lösning. kommer dessutom under allaomständigheteratt åsamkas betydande utgifter för de restaureringar ochombyggnader som är nödvändiga för att hålla de gamla riksbyggnaderna i ståndoch för alt möjliggöra en alternativ användning. Några goda förslag tilladekvat användning av riksbyggnaderna för det fall stannar kvar vidSergels torg har inte heller förts fram. Vadså gäller de i ärendet väckta motionerna borde motioner- 1974:1879 och 1975:979- vari yrkas att skall besluta att stanna kvar vid torgavslås.