bet · FY01KU10 · 1975-12-31 00:00:00 — Konstitutionsutskottetsbetänkande nr 10 KU 1975:10 betänkande med anledning av prop.1975:8 om följdlagstiftning med anledning av den nya regeringsformens bestämmelserom normgivning jämte motioner 1 propositionen läggs fram förslag som har sambandmed att den nya regeringsformen (RF) har börjat tillämpas den 1 januari 1975.Förslagen avser i första hand normgivningsbemyndiganden för regeringen dels beträffandevissa av de ämnen som avses i 8 kap. 7 !j RF, dels i fråga om avgifter enligt 9! ; samma kapitel. Bemyndigandena behövs för att regeringen, underordnadeförvaltningsmyndigheter, landstingskommuner och kommuner skall få i huvudsaksamma normgivningskompetens inom de berörda ämnesområdena som f. n. Blandförslagen kan nämnas förslaget till lag om offentliga funktionärerstystnadsplikt. Bestämmelserna där innebär enligt propositionen att regeringenfår de bemyndiganden som behövs för att nuvarande rättsläge på området skallkunna behållas i princip oförändrat. Förslaget innehåller dessutom en nyhet iförhållande till gällande rätt. Det föreslås nämligen att all domstolspersonal,således inte bara domare, skall vara underkastad lagfäst tystnadsplikt i frågaom innehållet i ännu inte meddelade domar och andra liknande beslut ochdessutom i fråga om vad som har förekommit vid överiäggning inom stängda dörrarinför sådana avgöranden. Ipropositionen läggs vidare fram vissa förslag som innebär att bestämmelser somhittills har stått i författningar som har beslutats av regeringen flyttas övertill lag. I propositionenshemställan föreslår regeringen att delsbemyndiga regeringen att besluta föreskrifter om de avgifter som avses i bilagaI till propositionen samt medge att regeringen överiåter åtförvaltningsmyndighet att meddela bestämmelser om sådana avgifter, dels antaga inomjustitiedepartementet upprättade förslag till I. lag om offentliga funktionärers tystnadsplikt, 2;lag med vissa bestämmelser för personal inom hälso- och sjukvård m.fl., 3. lag om ändring i smiltskyddslagen (1968:231), 4. lag om ändring i sjukvårdslagen (1962:242), 5. lag med bemyndigande att meddela föreskrifter omtrafik, transporter och kommunikationer, 6. lag om ändring i lagen (1965:719) om säkerheten påfartyg, 7. lag om ändring i lagen (1972:275) om åtgärder motvattenförorening från fartyg, 8. lag om ordning och säkerhet inom järnvägsområde, 9. lag om förbud för redare att i visst fall lämna uthandling som angår den svenska sjöfartsnäringen, 10. lag om ändring i tullförordningen (1973:979), 11. lag om ändring i lagen (1974:984) om ändring itullförordningen (1973:979), 12. lag med bemyndigande att meddela föreskrifter ombetalningsvillkor vid yrkesmässig försäljning av bilar, 13. lag om ändring i skollagen (1962:319), 14. lag med bemyndigande att meddela föreskrifter omkommuns och landstingskommuns medverkan i utbildning, 15. lag om ändring i studiestödslagen (1973:349), 16. lag om ändring i radiolagen (1966:755), 17. lag om ändring i lagen (1965:61) om behörighet attutöva veterinäryrket m. m., 18. lag med bemyndigande att meddela vissa föreskrifterför trädgårdsnäringen, 19. lag om ändring i lagen (1933:231) om utrotande avberberis å viss mark, 20. lag med bemyndigande att meddela föreskrifter omin- eller utförsel av varor, 21. lag med bemyndigande att meddela föreskrifter omauktorisation och godkännande av revisor, 22. lagom ändring i lagen (1902:71 s. 1), innefattandevissa bestämmelser om elektriska anläggningar, 23. lag om explosiva och brandfarliga varor, 24. lag om ändring i brandlagen (1974:80). Förslagen återges intehär. I stället hänvisas till propositionen. 1 ärendet har väckts fyra följmotioner(1975:1813-1816), som alla avser propositionens förslag till lag om offentligafunktionärers tystnadsplikt. Iotionen1975:1813 av m. fl. (c) avser "att beslutar 1. att avslå propositionen 1975:8 i vad avser förslagtill Lag om offentliga funktionärers tystnadsplikt, 2. att uppdra åt regeringen att genom tilläggsdirektivuppdra åt offentlighets- och sekrete.sskommittén att företa en inventering ochklassificering av tystnadsplikter och att framlägga förslag syftande tillstörre enhetlighet och klarhet vad beträffar reglering och tillämpning avtystnadsplikter". Motionen 1975:1814 av m. fl. (vpk)avser "att beslutar 1. att avslå regeringens prop. 1975:8 med förslag tilllag om tystnadsplikt för offentliga funktionärer, 2. att hos regeringen hemställa om att en särskildutredning tillsättes för att göra en allmän inventering och klassificering avoffentliga funktionärers tystnadsplikt". Motionen 1975:1815 av i m.fl. (1 fp, I m, 1 c) avser "1.att i skrivelse till regeringen hemställer att en särskild utredningtillsättes för att göra en allmän inventering, klassificering och rättsligsystematisering av tystnadsplikter, 2.att beslutar att avslå förslaget till lag om offentliga funktionärerstystnadsplikt i avvaktan på resultatet av den i punkt 1 begärda utredningen ochförslagen från massmedieutredningen och offentlighets-ochsekretesslagstiftningskommittén". Motionen 1975:1816 av herrar () och SvenGustafson i (fp) avser "att beslutar 1. att hos regeringen begära att en särskild utredningtillsattes med uppdrag att göra en allmän inventering och klassificering avtystnadsplikter, 2. att 5; 4 i förslag till lag om offentligafunktionärers tystnadsplikt ges följande lillägg: 'i vad gäller uppgift somföranlett dess hemlighållande', 3. att till förslag till lag om offentligafunktionärers tystnadsplikt foga följande ! ; 5: 'Det åligger regeringen attårligen för anmäla de på grund av bemyndigande i denna lag meddeladeföreskrifterna', 4. att vidta de följdändringar som kan föranledas avbifall till yrkandet under punkten 3". 1 samtliga motioner begärs att en särskildutredning skall göras rörande tystnadsplikter med syfte alt inventera,klassificera och rättsligt systematisera dessa. Bakgrunden är dels denoklarhet på dessa områden som sägs gälla, dels angelägenheten att förbereda enkommande lagstiftning på tyst-nadspliktsområdel i anslutning till de förslagsom väntas från bl. a. massmedieutredningen (MMU) och offentlighets-ochsekretesslagstiftningskommittén () senare i vår. 1 motionen 1813 föreslåsatt utredningsuppdraget skall tilldelas . 1motionerna 1813, 1814 och 1815 yrkas avslag på propositionens förslag till lagom tystnadsplikt för offentliga funktionärer. Grunden för yrkandet ärhuvudsakligen att det enligt motionärerna inte är lämpligt att redan nu - innanresultaten från de på området arbetande utredningarna föreligger och kan vägasin i bilden - besluta någon ny lagstiftning på området som måste få en i höggrad provisorisk karaktär. I motionen 1816 godtas ihuvudsak de skäl som departementschefen ut- 1 * 1975. vecklati propositionen till stöd för den föreslagna lagen om tystnadsplikt föroffentliga funktionärer. För att tillgodose intresset av att noggrantföljer utvecklingen på området föreslås att regeringen genom en särskildföreskrift i lagen skall åläggas att för anmäla vilka föreskriftersom meddelats på grund av bemyndiganden i lagen. Vidareföreslås endetaljändring i 4 ij lagförslaget med syfte att motverka att offentligauppgifter som är intagna i en hemlig handling anses omfattade av tystnadsplikt. Den nya regeringsformen (RF) som antogs slutligt avriksdagen har börjat tillämpas . RFförutsätter en omfattande följdlagstiftning. har därför genomolika riksdagsbeslut flera nya lagar antagits varjämte anpassningar gjorts iett stort antal äldre lagar. Förslagen i prop. 1975:8 utgör en fortsättning påarbetet med följdförfattningar till den nya RF. Förslagen har samband medreglerna i RF om nörmgivningsmaktens fördelning. Huvudintresset ägnas åt sådandelegation av normgivningskompetens som behövs för att regeringen och andramyndigheter - i enlighet med vad som förutsattes vid den nya RF:s tillkomst - idet väsentliga skall kunna behålla nuvarande befogenheter att beslutaförfattningar. Dennya om normgivningsmakten finns samlade i 8 kap. Grundlagsreformeninnebär först och främst att den samfällda lagstiftningen försvinner. Riksdagenär ensam lagstiftare, och den beslutar lag i vilket ämne som helst. I fråga omvissa ämnen är lagformen uttryckligen föreskriven, t. ex. i vad gällerföreskrifter av privaträttslig natur och ingrepp i enskildas personliga ellerekonomiska förhållanden, däribland föreskrifter om skatt till staten. Lagformenär också föreskriven för bl. a. bestämmelser om kommunernas befogenheter. Efterbemyndigande i lag skall regeringen genom förordning kunna meddela föreskrifterangående skydd för liv, personlig säkerhet eller hälsa, näringsverksamhet,trafik eller ordning på allmän plats, undervisning och utbildning m. m.Regeringen får dock i princip inte begränsa någon av de politiska fri- ochrättigheter som nämns i 2 kap. Detta innebär bl. a. att regeringen inte fårföreskriva frihetsstraff Utan särskilt bemyndigande av skallregeringen - med vissa begränsningar - vara behörig att genom förordningbesluta dels föreskrifter om verkställighet av lag, dels föreskrifter som ejenligt grundlag skall meddelas av , den s. k. rest kompetensen. a. den administrativa norm-givningen och offentligrättsliga föreskrifterav neutral karaktär. Propositionen redogör i ett särskilt avsnitt (s. 36-40)närmare för om normgivningsmakten. Utskottet hänvisar till detta. 1975:8 avser väsentligen sådana bemyndiganden att meddela föreskriftersom avsetts i det föregående. Av skäl som departements- chefenutvecklar i propositionen är det ingen fullständig samling av begärdabemyndiganden som framlagts genom propositionen. De nu framlagda förslagenkommer alltså att följas av andra. Utskottet har ingen erinran mot den ipropositionen förutsatta arbetsplanen och kan godta vad departementschefen isammanhanget anfört om anpassningen till den nya omnormgivningsmakten (prop. s. 401) och hans närmare synpunkter på frågan omdelegering avvnormgivningsbefogenhet (prop. s. 42-45). Avde i propositionen framlagda förslagen har endast ett, förslaget till lag omoffentliga funktionärers tystnadsplikt, föranlett erinran i följdmo-tioner. Samtligaföljdmotioner i ärendet tar sålunda sikte på detta förslag. Förslagettill lag om offentliga funktionärers tystnadsplikt avser att ge regeringenvittgående fullmakter att meddela föreskrifter om tystnadsplikt för offentligafunktionärer. 1 !j är härvid huvudstadgandet. Enligtförsta stycket i 1 i? skall regeringen äga befogenhet att för ifrågavarandefunktionärer föreskriva förbud att yppa eller utnyttja vad vederbörandeerfarit på grund av den offentliga anställningen eller det offentliga uppdraget.Det enda som enligt paragrafen krävs för att sådant förbud skall få meddelas äratt "förbudet är påkallat 1. av hänsyn till rikets säkerhet, riketsförhållande till annan stat eller mellanfolklig organisation, privatlivetsheigd, enskilds personliga säkerhet eller det allmännas eller enskilds behörigaekonomiska intresse eller 2. i anledning av myndighets verksamhet för inspektion,kontroll eller annan tillsyn eller för förebyggande eller beivrande avbrott". De angivna sekretessändamålen är sålunda helt allmänt formulerade.Enligt 1 § andra stycket skall vidare regeringen få överiåta åt statligförvaltningsmyndighet eller åt kommun eller landstingskommun att meddelasådana föreskrifter som avses i första stycket. Någon begränsning härvidlaganges inte. Ytteriigarebemyndiganden för regeringen föreslås i 3 och 4 ijJj. tur sikte på förbudatt inom vissa förvaltningsområden yppa innehållet i "ännu ej meddelatbeslut" eller "vad någon har yttrat i förtroende under överläggningi sådan fråga". 4 avser innehållet i handling som enligt sekretesslageninte får utlämnas till envar. Imotsats till 1, 3 och 4 KJij avser 2 S lagstadgad tystnadsplikt. Enligt paragrafenfår den som är anställd eller fullgör uppdrag vid domstol inte obe-hörigen yppainnehållet i ännu ej meddelad dom eller i annat ännu ej meddelat beslut somavser domstolens rättskipande eller rättsvårdande uppgifter. Vidare gällerenligt paragrafen förbud att obehörigen yppa vad som har förekommit vid deöveriäggningar som domstolen håller inom stängda dörrar, när den fullgörsådana uppgifter. Tystnadsplikterför offentliga funktionärer är ett led i samhällets sekretesskydd. Ettställningstagande till frågorom sådana plikter bör därför helst inte görasisolerat utan med beaktande också av andra åtgärder inom sekretesskyddet ochhur dessa är lagreglerade. Hela frågan om sekretesskydd är i sin tur beroendeav överväganden om informations- och ytirandefri- hcternaoch deras gränser. 1 dessa avseenden pågår f n. ett intensivt utredningsarbetesom närmar sig sin fullbordan. 1937års sekretesslagstiftning berördes inte av det reformarbete beträffandetryckfrihetsrätten som ledde fram till antagandet av den nu gällandeTF. Härtill bidrog bl. a. att det ansågs lämpligt att en viss erfarenhet skullevinnas i praxis av den nya i ämnet innan del omfattandearbetet med sekretessbestämmelserna igångsattes. riksdag (KU 1957:4.rskr 182) uttalade att tiden fick anses vara inne för en närmare undersökningav frågan om revision av sekretesslagstiftningen mot bakgrunden av de ändradesamhällsförhållandena och den erfarenhet som vunnits. Vid revisionen borde,enligt vad uttalade och godkände, beaktas omoch i vad mån dispens från sekretessbestämmelserna borde medges i vidareutsträckning än vad lag i ämnet medgav. Uppdraget att överselagstiftningen om allmänna handlingars offentlighet och därmed sammanhängandefrågor gavs åt den tillkallade offentlighetskommittén. I direktivenunderströks att riktmärket borde vara att undantag från offentlighetsprincipenskall ske endast där det oundgängligen påkallas av viktiga allmänna ellerenskilda intressen. Bland de särskilda frågor som nämndes i direktiven varfrågan om sekretessen vid förundersökning i brottmål. Departementschefenerinrade i denna del bl. a. om alt det i SOU 1955:17 föreslagits en lagstadgadtystnadsplikt för polis- och åklagarmyndigheter om hithörande förhållanden.Förslaget hade inte lett till någon ändrad lagstiftning. Det hade nämligenansetts att man borde avvakta om inte en mera tillfredsställande lösning kundeernås genom att pressen och polis- och åklagarmyndigheterna samarbetar på ettförtroendefullt sätt och genom att pressen frivilligt ålägger sig denåterhållsamhet som är nödvändig för att inte enskilda personer på ettotillbörligt sätt skall utsättas för skandalisering och lidande. Hithörandefrågor fick nu enligt direktiven undersökas av den nya utredningen. 1966slutredovisade offentlighetskommittén sitt arbete och framlade diir-vid ibetänkandet "Offentlighet och sekretess" (SOU 1966:60) förslag genomgripande revision av lagstiftningen på sekretcssområdet. a. ändrade regler om förhällandet mellan å ena sidan handlingssekretessoch tystnadsplikt och å andra sidan om meddelarskydd vidinformation till press och massmedier. Remissbehandlingenav offentlighetskommitténs betänkande gav vid handen att ytterligare utredningbehövdes innan förslag till en ny sekretesslagstiftning kunde föreläggasriksdagen. Det fortsatta arbetet härmed uppdrogs åt den tillkalladeoffentlighets- och sekretesslagstiftningskommittén (). 1direktiven för berörs särskilt bl. a. frågan om avvägningen mellan behovetav sekretess inom offentlig verksamhet och intresset av skydd för massmediernasinformationskällor. Därvid pekas på vägen att söka sig fram till en bättresamordning än f n. av anonymitetsskyddet och ansvars- frihetenför dem som lämnar meddelanden till press, radio och nyhetsbyråer medhandlingssekretessen och reglerna om tystnadsplikt för tjänstemän.Departementschefen anser att det inom ramen för en reviderad modernlagstiftning om offentlighet och sekretess bör vara tnöjligt att åstadkomma entillfredsställande samordning. Han uttalar också att massmediernas intresse avinsyn i offentlig verksamhet principiellt bör så långt det är möjligttillgodoses genom en lämplig avgränsning av de materiella sekretessreglerna ochinte genom specialbestämmelser. 1970tillkallades massmedieutredningen (MMU). Utredningens uppdrag är främst attutreda frågan om enhetlig reglering i grundlag av yttrandefriheten imassmedier. Direktiven understryker att en vidsträckt yttrandefrihet är avgrundläggande betydelse för ett demokratiskt samhällsskick och att det ärsärskilt viktigt att samhället garanterar goda möjligheter att använda olikakommunikationsmedia för nyhetsförmedling och åsiktsbildning. Direktiven innebärvidare bl. a. att frågorna om avvägningen mellan tystnadsplikt ochmeddelarskydd samt om anonymitetsskydd, som ursprungligen ingått i OSK:s uppdrag,har överförts till MMU. Översynen i denna del skall dock göras i samarbete medOSK. BådeOSK och MMU väntas komma att avge sina huvud-betänkanden. väntas och MMU:s förslag . Ytterligareen parlamentariskt sammansatt utredning arbetar f n. med frågor som röryttrandefriheten och informationens frihet. Det är fri- ochrättigheisutredning. Utredningens huvuduppgift är alt ta ställning till delsvilka rättigheter som bör förankras i grundlag, dels det sätt på vilket ettutbyggt skydd i grundlag för fri- och rättigheter bör genomföras. a. att utredningen har anledning att överväga om den nuvarandegrundlagsregleringen i nya RF av yttrandefriheten och informationens frihetbör ändras i något avseende. Avsikten är att också denna utredning skallslutredovisa sitt arbete . Detfortsatta arbetet med de frågor som behandlas av , MMU samt fri- ochrättighetsutredningen är inriktat på att förslag - efter sedvanligremissbehandling - skall framläggas för prövning . 1 de delar förslagen avser grundlagsändringar kan sedan ettandra och definitivt beslut fattas . Utskottet vill för sindel understryka viklen av att förseningar inte uppkommer i detta arbetsprogram. Deti propositionen framlagda förslaget till lag om offentliga funktionärerstystnadsplikt har föregåtts av ett utkast i samma ämne, som hösten 1974framlades i en inom utarbetad promemoria. Vid remissbehandlingenav promemorian framkom åtskilliga vägande kritiska synpunkter mot promemoriansförslag. Kritik anfördes bl. a. av MMU, och SverigesRadio. Dessa tre remissinstanser gav sainfällt uttryck för uppfattningen attdet var olämpligt att föregripa prövningen avMMU:s och OSK:s kommande förslag. De ifrågasatte också behovet av att i nulägetbesluta om en ny generell lagstiftning rörande offentliga funktionärerstystnadsplikt. Tystnadspliktsföreskrifternainom den svenska förvaltningen har inte framvuxit i samma noggrant regleradeordning som bestämmelserna om handlingssekretess. Detta har medfört atttystnadspliktsbestämmelserna inte alltid fått en metodisk och genomtänktutformning. Efter hand har ett behov uppstått att även säkra sig mot ettspridande av hemliga sakförhållanden genom muntliga upplysningar. Vidlagstiftning i olika ämnen har det då ofta lagts till ett stadgande omtystnadsplikt för befattningshavare och andra när så synts lämpligt. Därvid hardet ofta brustit i fråga om konsekvens och likformighet. Avsaknaden av direktanknytning till en grundlagsreglerad ordning har också medfört atttystnadsplikter ansetts kunna uppkomma även på annat sätt än genom direktabestämmelser därom i lag eller annan författning. Tystnadsplikt har därföransetts gälla också inom ett stort, icke författningsreglerat område, s. k.oreglerad tystnadsplikt. remissyttranden framhöll MMU och att det ärönskvärt att frågorna om offentliga funktionärers tystnadsplikt underkastas engenomgripande inventering och principiell undersökning. Därvid underströks atttystnadsplikter enligt den nya RF är undantag från den allmänna medborgeriiga rättighetenyttrandefrihet. Yrkandetom en särskild utredning rörande tystnadsplikter återkommer i samtligaföljdmotioner. På utredningen skall ankomma bl. a. att inventera, klassificeraoch rättsligt systematisera tystnadsplikterna. Enligt motionen 1813 böruppdraget ges till genom tilläggsdirektiv. Utskottetansluter sig till det yrkande om utredning rörande tystnadsplikter som sålundaframställts i såväl remissyttranden som följdmotioner. Utredningen börverkställa den begärda inventeringen, klassificeringen och rättsligasystematiseringen av tystnadsplikterna och med denna bakgrund göra principiellaöverväganden med sikte på en framtida reglering. Utredningen bör på lämpligtsätt samordnas med det pågående arbetet inom MMU och . Den bör arbeta såskyndsamt att resultaten av dess arbete kan bedömas i samband med förslagenfrån MMU och enligt dessa utredningars nuvarande direktiv. Det bör ankommapå regeringen att bestämma om de närmare formerna för den nu ifrågavarandeutredningen om tystnadsplikter. 1propositionen framhålls att bestämmelserna i förslaget till lag om of-'fentliga funktionärers tystnadsplikt "i viss utsträckning" skulle fåprovisorisk karaktär med hänsyn till det av MMU och bedrivnautredningsarbetet. Enligt departementschefen är det emellertid nödvändigt attså snart som möjligt efter det den nya RF har trätt i tillämpning besluta enlag med vissa bestämmelser om tystnadsplikt för offentliga funktionärer. Somutvecklats i propositionen förutsätter nya RF en viss delegation avnormgivningsbefogenheter till regeringen. Detta gäller också på tystnads- pliktsområdet.I förarbetena till grundlagsreformen framhålls att delegations-bemyndigandeninte bör vara alltför allmänt hållna. Särskilt när väsentligamedborgarintressen kan komma att beröras av regleringen bör merapreciserat ange de ramar inom vilka regeringen skall få röra sig. Yttrandefrihetenär uppenbariigen ett sådant intresse som avsetts i detta sammanhang. Denkritik som från olika håll framfördes mot promemorians utkast till lagregleringav offentliga funktionärers tystnadsplikt har delvis beaktats i propositionenslagförslag. Endast i begränsad omfattning har emellertid de önskemål om meraavgränsade och preciserade bemyndiganden som framfördes av bl. a. MMU ochPressens samarbetsnämnd blivit tillgodosedda. Enligt utskottets meningmotsvarar inte lagens bestämmelser - särskilt inte de föreslagna bemyndigandenaenligt 1 § och, om också i mindre mån, 3 § - de anspråk på precisering som manrimligen måste kunna ställa på bemyndiganden inom detta område. Utskottetär väl medvetet om att en generell reglering av tystnadsplikter för offentligafunktionärer, som tillgodoser i det föregående angivna krav, är svår altgenomföra . Resultaten av den särskilda utredning i detta hänseendesom utskottet i det föregående förordat är en grund som behövs för ett sådantarbete. Enligt utskottets mening bör en lösning av nu berörda frågoreftersträvas i samband med bedömningen av huvudprinciperna på området, dvs. isamband med övriga frågor om offentlighet och sekretess. Detta bör också varatekniskt möjligt om den begärda utredningen igångsattes utan dröjsmål. Detsagda innebär att bör i ett sammanhang få ta ställningtill frågorna om grundlagsreglering av fri- och rättigheter, massmediegrundlagoch därmed sammanhängande frågor samt frågorna om offentlighet och sekretess iövrigt, däribland handlingssekretess och tystnadsplikt. Med en sådanhandläggningsordning vinnes att ställningstagandet i de grundläggandeprincipfrågorna kan göras mot den belysning och den exemplifiering som ges isamtidigt framlagda förslag till lagstiftning om handlingssekretess ochtystnadsplikt. Självfallet blir det också lättare att pröva sistnämnda frågorom sambandet med de övergripande principfrågorna framträder klart. Medden uppläggning av'lagstiftningsarbetet på hithörande områden som utskottetsålunda förordar är det uppenbart att stora betänkligheter föreligger mot attnu anta en lag om offentliga funktionärers tystnadsplikt, som nödvändigtvismåste bygga på ett otillräckligt material och vars räckvidd och verkningarknappast kan överblickas. Enligt utskottets mening bör detta undvikas. Somskäl för nödvändigheten att redan nu besluta en lag med generella bestämmelserom offentliga funktionärers tystnadsplikt anförs i propositionen i första handde stora förändringar på tystnadspliktsområdet som regler i den nya RF medför.1 likhet med departementschefen anser utskottet