bet · FY01TU8 · 1975-12-31 00:00:00 — Trafikpolitikenbör således som kommunikationsministern framhållit grundas påprincipen att utjämna skillnaden i sociala och ekonomiska hänseenden mellanenskilda eller grupper av människor såväl inom som mellan olika regioner. Riksdagenbör ange de principer för trafiken för vilka staten har kostnadsansvaret.Utifrån dessa principer skall planeringen ske av trafiken på riksnivå ochregional nivå. Nära samarbete förutsätts i planeringen då det gäller all skapaett sammanhängande irafiknäl. I vad avser laxeberäkningen bör - inte minst ur jämlikhetssynpunkt - så långtmöjligt enhetlig taxa komma lill användning oavsett om olika trafikmedel ochirafikförelag ombesörjer resa eller frakt för en viss sträcka. Dettatorde i sin tur innebära alt det strikta företagsekonomiska kostnadsansvaret istörre utsträckning måste ersättas med ett kostnadsansvar som baseras påsamhällsekonomiska avvägningar. Samhället måste som följd härav i sin planeringberäkna tillräckliga resurser eller ramar för att en tillfredsställandetransportförsörjning skall kunna uppnäs. Inom dessa bör de olika Irunkutövarnages möjligheter att i marknadsmässiga former göra sig gällande efter sinaförutsättningar. Del bör också ankomma på regeringen att närmareöverväga och lägga fram förslag rörande formerna för den samordning mellanolika irafikgrenar och deras planering m. m. som erfordras. 1 samband härmedbör närmare prövas hur de i motionerna 564 och 1463 aktualiserade frågornarörande en bättre och mera effektiv samverkan - i samråd med bl. a. fackliga organisationer- mellan de olika statliga affärsverken i vad avser planering, pris- ochlaxesättning saml verksamheten i övrigt på såväl central som regional ochlokal nivå lämpligen skall kunna åstadkommas. Utskottet anser i likhet medmotionärerna att de nuvarande förhållandena på delta område ej ärtillfredsställande. Den integrerade trafikpolitik, som enligt delanförda bör eftersträvas, kan bli effektiv från samhällsekonomiska ochregionalpolitiska utgångspunkter endast om den utformas så alt snärjandedetaljregleringar undviks. synesbäst ske om varje transportmedels tjänster prissälts med hänsyn till desamhällsekonomiska kostnaderna. Effektiviteten i transportapparaten ochkvaliteten på transporttjänsterna torde också främjas bäst genom en medlillböriigt beaktande av dessa aspekter i möjligaste mån lika konkurrens mellantrafikmedel och trafikföretag. Föratt alla delar av landet skall få en tillfredsställande trafikförsörjning inomrimlig tid måste vidare den kollektiva trafiken förbättras och byggas ul. Enförutsättning härför är att redan gjorda investeringar inom kommunikationssektorni dess helhet vidmakthålls. Detta gäller främst järnvägs-och landsvägsnäten menäven investeringarna avseende exempelvis sjöfart och luftfart. Såsom i moiionen 212 framhållits bör därvid enmålmedveten och kraftig satsning under del närmaste årtiondet göras på attförslärka vägnätet och . Vad beträffar vägarna vill utskotteti sammanhanget hänvisa till sina uttalanden i betänkandet TU 1975:1 om attriktlinjer för den fortsatta vägplaneringen samt ett långsiktigt program förden framlida vägpolitiken senast bör föreläggas . Vad beträffar luftfarten konstaterade utskottet isitt betänkande 1974:8 atl de allmänna betingelserna för denna nalurligen tordekomma atl behandlas av den trafikpolitiska utredningen i anslutning tillfrågan om del trafikpolitiska kostnadsansvaret. Frågan om luftfartenstrafikuppgifter i förhållande lill andra irafikgrenar kunde förväntas kommaalt närmare behandlas av trafikplaneringsulredningen. Uiskotlet ansåg sigvidare kunna utgå från all såväl inrikesflygets pris- och taxefrågor somluftfarlsfrågorna i deras helhet komme att i lämpligt sammanhang bli föremålför särskild utredning. Somframgår av ett interpellationssvar har fö. ABAeroiransporls (ABA) arbeisulskolt i samråd med SAS' och Linjeflygs styrelserigångsatt en utredning om ändamålsenliga former för samarbete mellan SAS ochLinjeflyg beträffande de svenska inrikeslinjcrna i syfte atl utjämnaförutsättningarna förde båda företagens lönsamhet. Arbetet avses skola bedrivasmed sikte på snara lösningar. Det slår enligt utskottets mening alldeles klartatl järnvägarna även i framliden måste spela en betydande roll för både gods-och persontransporter. Även miljöhänsyn och iraflksäkerhetsskäl liksomönskvärdheten av en mera energisnål trafik gör det nödvändigt atl denrälsbundna trafiken stimuleras. Taxepolitiken måste bedrivas med tanke härpåoch vidare måste SJ över huvud laget försöka göra sin del av den kolleklivatrafiken mera attraktiv och bättre anpassad lill irafikanlernas önskemål.- Enförulsätlning för alt järnvägarna skall kunna hävda sig i konkurrensen är attdet görs en ordentlig omprövning från samhälLsekonomiska utgångspunkter avprinciperna för SJ:s verksamhet och all även den hittillsvarande beräkningsmetodikenbeträffande de olönsamma bandelarna omprövas. Utskottet vill i anslutning härtill erinra om attden trafikpolitiska utredningen bl. a. har lill uppgift alt vid utformningenav ett nytt laxesysiem beakta SJ:s kostnadsslruktur, marknadsförhållanden ochservicemöjligheier. Det borde dä vara självklart att en utredning som har dessauppgifter måste ha full insyn i kostnadsstrukturen, vilket torde varaoundgängligen erforderligt för att utredningen skall kunna fullfölja sittarbete i enlighet med sina direktiv. Utskottetförutsätter därför att regeringen - i enlighet med de i motionerna 1454 och1507 framförda yrkandena - föranstaltar om att uppgifter i berörda hänseenden iall erforderlig utsträckning ställs till utredningens förfogande. Järnvägarna måste upprustas så att de framgångsriktkan hävda sig inom ramen för ett samordnat transportsystem. Fjärriransporier avtungt gods bör enligt utskottet gå på järnväg i de fall de praktiska möjligheternafinns. Detta bör ske i ett nära samarbete med andra trafikmedel. All genom detaljeraderegleringsåtgärder styra över trafiken från landsväg lill järnväg bör dock intekomma i fråga. Lastbilarnakommer att spela en betydelsefull roll i ett sådant transportsystem. Derasandel i transportförsörjningen kommer av naturiiga skäl att vara störst på dekortare avstånden. Även vid en långtgående samordning järnväg-lastbil resp.bål-lastbil kommer dock fjärrtrafiken på landsväg att ha betydelse, bl. a. därföratt stora områden av landet saknar järnvägsnät. Det är viktigt attåkerinäringen - såväl större som mindre företag - ges godaarbetsförutsättningar och all ett mycket omfattande samarbete äger rum mellanSJ och olika lastbilsföretag. Detta motiveras av alt kostnaderna för teknisktavancerade transportlösningar blir så stora alt de olika transportmedlenskapacitet måste utnyttjas på ell mera rationellt sätt. Därför måste de hittillsganska strikta gränserna mellan olika transportsält försvinna. Möjligheternaför olika laslbilsföretag all köpa iransportljänster av SJ för kombineradetransporter i egen regi järnväg-lastbil bör t. ex. kunna vidgas. Ett samarbeteav detta slag bör så långt del över huvud laget är möjligt bygga på avtal ochinle på regleringar. Uppkommande frågor om nedläggningar av järnvägaroch indragningar av stationer bör ses i ell mera långsiktigt perspektiv. Någonnedläggning av järnvägar och järnvägsstationer bör därför i överensstämmelsemed de synpunkter på dessa frågor som anförts i motionen 569 - moi berörda kommunersvilja - inle få ske under pågående utrednings- och planeringsarbete.Indragningsålgärder i fråga om stationer bör dock kunna övervägas i de fall därdet framstår som ett nödvändigt led i en teknisk rationalisering, exempelvisgenom införande av fjärrblockering, som ett led i en omläggning avgodshantering i fall där godsunderlaget är mycket begränsat - och däralternativet uppenbarligen innebär alt de berörda kunderna garanteras en klarförbättring - saml för uinyiijande av bandelen lill följd av de krav som kankomma all ställas av en expansiv fjärrtrafik. villutskottet ånyo (jfr TU 1974:8) och i anledning av yrkande i motionen 1456understryka vikten av all SJ i sin fortlöpande invesieringsplanering och i sinaårliga anslagsframställningar beaktar medelsbehovet för bibehållande av ickelönsamma järnvägsanstalter samt atl härav föranledd uppjustering avanslagsmedlen för detta ändamål av regeringen vidtas. Delanförda innebär i sin lur alt SJ inte ensidigt kan driva kravet påföretagsekonomisk lönsamhet vid ställningslagande till service av s. k. olönsamkaraktär. Detär vidare enligt utskotlets mening inte tillräckligt alt låta framställningarom nedläggningar av järnvägslinjer vila i avvaktan på trafikplaneringsverksamheten.Tveksamheten om järnvägarnas framtida roll är därmed inte undanröjd. Del gerinte tillräcklig stabilitet åt beslut om lokaliseringar av förelag eller fraktavtalsom måste fattas. Ett klargörande utlalande om statsmakternasavsikt atl tilldela järnvägarna en mera betydande roll i den framtidatransportförsörjningen är därför i hög grad motiverat. Föratt nå en önskvärd utveckling av framförallt transporterna över längre avståndmåste statens järnvägars konkurrenskraft förslärkas. SJ bör sålunda ges deresurser som erfordras för alt möta kundernas behov av ökad irans-portservice,t. ex. vad gäller snabba och kontinuerliga transporter. Det gäller inle minstföretagets möjligheter att hålla eller ingå bindande avtal om transporttider.Härav föranledda krav på bör beaktas vid prövningen avverkets framställningar om invesleringsmedel och även internt i företagetsinvesteringspolitik. det föregående anförts innebär i väsentliga delar ett tillgodoseende avyrkandena i motionen 212 rörande upprustning av vägar och järnvägar, motionen367 om trafikpolitiken, yrkandena A 1-2 och 7, motionen 564 rörande bättresamordning av de statliga transportföretagens verksamhet, motionen 569 omåtgärder för att öka SJ:s konkurrenskraft, yrkandet 2, motionen 589 omsamhällsekonomiska bedömningsgrunder inom trafikpolitiken, motionen 1447 omtrafikpolitiken, yrkandena 1-2, moiionen 1454 om trafikpolitiken, yrkandena2-3, motionen 1456 om trafikpolitiken, yrkandena 1 a och b, motionen 1463 omökat samarbete mellan kommu-, nikationsverken m. m., motionen 1474 rörandeindragning av järnväg.ssia-tioner. i det föregående anfört bör av ges regeringen lill känna. Av det anförda följer all utskottet ej kantillstyrka yrkandena i moiionen 1456 om trafikpolitiken i vad avser enplanering av bilismens framlida utveckling och åtgärder för överförande avtung lasibilstrafik lill järnväg -allt i enlighet med motionärernas förslag-saml au motionens synpunkter i övrigt skall överiämnas lill trafikpolitiskautredningen för beaktande. tionärernas yrkande i vad avser laxesänkningar torde docktillgodoses genom vad utskottet under avsnittet om laxefrågor m. m. i detföljande anför. Ej heller kan utskottet tillstyrkayrkandena i motionen 577 om riktlinjer för den framtida väg- ochtransportplancringen och 1455 om besparingsåtgärderna inom SJ. Järnvägsfrågor i övrigi samt taxejrågor m. m. Den trafikpolitiska utredningen börenligt utskottets mening lägga fram förslag i frågor av den karaktär som ovanberörts. Vissa krav måste emellertid uppfyllas redan under den lid utredningenarbetar om inle järnvägarna skall lappa mer trafik och situationen på vägarnadärigenom bli ännu värre än den är . Som ett viktigt led i detta arbetebör, såsom i motionen 569 yrkats, över behovet av investeringaromarbetas lill ett lämpligt aktionsprogram i syfte atl ge SJ väsentligt ökaddel av såväl person-som godstrafiken i landet. Betydande ansträngningar måste redan nu göras för atlsuccessivt anpassa SJ:s verksamhet till de ökade kraven på person- ochgodslrafiken. En ytterligare förnyelse av den rullande malerielen är angelägenså atl den bättre svarar mot en ändrad lastleknik och nya och förändradeiransporlbehov. En forlsall upprustning av bannälet bör ske för alt medge ökadsnabbhet och bekvämlighet. a. bör därvid, i enlighet med riksdagenstidigare ställningstagande och såsom i motionen 1499 yrkats åtgärder (orupprustning av vidtas i avvaktan på utredningens mera definitivaresultat. Pä godshanleringssidan är investeringar i tekniskt välutrustadelerminal-anläggningar viktiga. Utvecklingsarbetet på godsirafikområdel bör främstinriktas på atl öka järnvägsiransporlernas kvalitet i fråga om snabbhet,regularilel och godsbehandling och på att skapa gynnsamma förutsiitiningar förkombinerad trafik järnväg-lastbil, järnväg-bål. SJ har gjort vissa försök med sänkta biljeilpriser för attutröna om in-läklsnivån kan höjas genom merförsäljning och om trafiklopparnakan kapas genom generella sänkningar av biljettpriserna och låg meddålig beläggning. Denna försöksverksamhet med sänkta priser bör - i avvaklan på resultatet av det pågående utredningsarbetet och ienlighet med vissa av kommunikationsministern gjorda uttalanden -fortsätta i syfte inte minst alt stimulera trafik på banor där del finns storledig kapacitet i tågen saml på sträckor som är socialt och regionalpolitisktviktiga. a. bör försök med kraftigt reducerade priser på inlandsbanansällas i gång utan dröjsmål även i syfte all främja turismen i Norriandsinland. På de rikligt långa sträckorna är en sänkning av taxornasärskilt väl motiverad. En sådan kan innebära att ett maxiprislak införs vidviss sträcka, t. ex. , eller en procentuellt stigande reduktion vid resoröver t. ex. utöver vad som sker i gällande zontaxor. Dessa försök med prissänkningar skulle gevärdefullt material för pågående utredningar och ge bättre fart ål den uppgångi resandet som kommit i gång. SJ bör vidare upplåta vissa vagnar i tågenlill charterresor. Därigenom skulle det vara möjligt att öka beläggningen ochvinna nya resenärer. Chartertrafik bör sålunda utan dröjsmål sätta i gång ochsedan utvidgas. Såsomav budgetpropositionen (bil. 8, s. 202) framgår har SJ i anledning avriksdagens tidigare uttalande om önskvärdheten av en fortsall försöksverksamhetmed trafikslimulerande rabatter begärt särskilda medel för alt kunna genomföravissa rabattförsök. Departementschefen framhåller emellertid all han självfinner angeläget atl SJ - med en aktiv marknadsföring av sina tjänster och dåäven med anlitande av rabatter - söker stimulera till ökat utnyttjande avjärnvägen. Särskilt viktigt anges det vara all därvid påverka resebenägenhetenså alt den såvitt möjligt inriktas på den lediga kapacitet SJ kan ha. Dettasägs böra vara en naturlig strävan inom ramen för SJ:s eget ekonomiska ansvar.Riksdagens angivna uttalande förklaras också ha denna innebörd. Den av SJbegärda medelsanvisningen avstyrks därför. har också fattal beslut ienlighet härmed (TU 1975:10, rskr 1975:79). SJ har under en del år tillämpat den s. k.snitta.xan. Den innebär bl. a. all den som har tur- och returbiljett på SJ fårlösa lilläggsbiljett om SJ på någon sträcka salt in buss i stället för tåg,eftersom bussresan ansetts vara en ny resa och den fördelaktigazontaxeberäkningen avbrutits. Denna taxa har vållat stark irritation ochsannolikt lett till minskad trafik. Riksdagenhar slagit fast all denna olägenhet skall elimineras.Regeringen har också meddelat detta lill SJ - till synes dock utan resultat. Medanledning härav saml av motionsledes framförda yrkanden och då utskoltetalltjämt är av samma uppfattning foruisäiter utskottet att regeringen meddelarSJ sådana direktiv alt tillämpningen av denna taxa upphör. Även iövrigt bör tillses atl intentionerna i de uttalanden som av gjorts iSJ-frägor av verket fullföljs. I anslutning härtill må erinras om alt riksdagenvid behandlingen av propositionen 1972:133 angående omorganisation av SJ strökunder au de kommersiella enheterna i , och - i syfte inte minstall åstadkomma en även på längre siki önskvärd aktivering av försäljnings-ochserviceverksamheten - skulle inordnas i den fasta dislriklsorganisa-lionen.Utskottet förutsätter alltjämt alt beslutei härom fullföljs i enlighet mednämnda uttalande. Förbättrad service till de re.sande och till demsom utnyttjar SJ för godstransporter kan enligt utskottets uppfattning ge SJgoda möjligheter alt öka sin iransportandel. a. bör sålunda servicen irestaurangvagnarna och bekvämligheten i sovvagnarna förbättras samt snabbtågsällas i trafik. Införandet av sådana skulle ge SJ möjligheter au vidgairafiken på slambanorna ochäven kunna ge snabba kommunikalioner med resten av landet. Försökenmed snabbtåg bör därför forceras i syfte alt ge underiag för beslut ifrågan och därmed möjliggöra en bättre planering på området. Enförbättrad regional och lokal trafik är också nödvändig liksom åtgärder mottrafikhämmande ojämnheter i taxorna av sådan karaktär som anges i motionen 561. Vadsålunda anförts innebär i väsentliga delar ett tillgodoseende av yrkandena imotionen 367 om trafikpolitiken, yrkandena A 3 och 6, motionen 561 om ändringav SJ:s godstaxor, moiionen 569 om trafikpolitiken, yrkandena I a-c och 3,motionen 1441 om SJ:s kommersiella disiriklsenheter i , och ,motionen 1456 om trafikpolitiken, yrkandet 1 c, motionen 1494 om åtgärder förökad kollektivtrafik, motionen 1499 om upprustning av och motionen1501 om försöksverksamhet med rabatterad persontrafik på tåg m. m. Vadutskoltet nu i berörda frågor anfört bör av ges regeringen tillkänna. De i moiionen 1435 framförda förslagen rörandevissa åtgärder för atl öka resefrek'\'ensen på irafiksvaga järnvägslinjer m. m.är av den karaktären att de naturiigen kommer att tas upp inom dentrafikpolitiska utredningen. Utskottet anser därför någon särskild åtgärd frånriksdagens sida ej erforderlig och avstyrker följaktligen moiionen. Regionalaoch interregionala planeringsfrågor m.m. 1 anvisningarna till länsstyrelserna om regionaltrafikplanering togs bl. a. upp frågan om inlerregional trafik. Sålundaframhölls alt den interregionala trafiken borde beaktas i den regionalatrafikplaneringen med hänsyn dels lill behovet all i lämplig utsträckningsamordna de regionala transporterna med de mera övergripande trafikströmmarnalill och från övriga delar av landet, dels lill de återverkningar i fråga omdimensioneringen av den egna regionens transportnät och trafikanläggningar somde övergripande trafik-strömmarna kunde ha. Vidare framhölls att den regionalatrafikplaneringen skulle ske i nära samverkan mellan länsstyrelserna ochtrafikplaneringsulredningen, mellan länsstyrelserna inbördes och mellanlänsstyrelserna och kommunerna inom resp. län. I anslutning härtillkonstaterades alt länen - med hänsyn lill allmänhetens och näringslivetskontaktmönster - inle alllid utgör från trafikplaneringssynpunkt funktionelltlämpligt avgränsade områden. En regional trafikplanering för ell län måstedärför i viss utsträckning på liimpligt säll avstämmas med motsvarandeplanering i ell eller flera angränsande län. Inomramen för den regionala trafikplaneringen har länsstyrelserna haft all sökauppställa en målsättning för resp. läns trafikförsörjning saml ge förslag lillhur trafiken skall bedrivas. Länsstyrelserna har under november och decembermånader är 1974 avgeti sina slutliga förslag till trafikplaner. I fråga om den fortsalla behandlingen avlänsstyrelsernas trafikplaner är, som tidigare nämnts, enligtbudgetpropositionen avsikten alt dessa skall utvärderas och avstämmas för atlkunna nyttiggöras i det fortsatta trafikpolitiska utrednings- ochutvecklingsarbetet. Underhänvisning till det utredningsarbete som således pågår inom trafikplaneringsulredningensamt i samband med länsstyrelsernas och vederbörande verks fortlöpandeplaneringsarbete finner utskottet någon anledning inte föreligga att riksdagennu - såsom i moiionen 1468 yrkats - ger regeringen till känna de synpunktermotionärerna anfört på kommunikationsfrågorna inom en region av den typSödermanlands län representerar. Vad beträffar de av motionärerna specielltupptagna vägfrågorna vill utskoltel -såsom redan i dess belänkande 1975:1rörande vägbudgeten m. m. uttalats - framhålla all sådana frågor bör behandlasi den för prövning av vägärenden stadgade ordningen. Av samma skäl avstyrks motionen 170 angåendekollektivtrafiken till och från västra saml moiionen 1466 variyrkats all hos regeringen anhåller om en översyn av kommunikationernai . Jämväl under hänvisning lill del anförda avstyrksmoiionen 560 om regionalpolitiska stödåtgärder för främjande avtransportväsendet, m. m., yrkandet 2, motionen 567 om persontrafiken påsträckan . moiionen 587 om införande av ett system medsnabbtåg i /regionen, och moiionen 1436 om regionalpolitisk inriktning avSJ:s investeringar. Detsamma gäller yrkandet i moiionen dels uttalar alt ytterligare upprivning av järnvägsspår inom Dalarnainte skall ske, dels i övrigt ger regeringen till känna vad som anförts imotionen. I anslutning lill motionärernas uttalande om rivningstillsiåndelTörbandelen Vika-Sågen må dock erinras om all della på begäran av tjolårelsriksdag redan återkallats. Beträffande yrkandet i moiionen 1500-att riksdagenbegäran regeringen tar initiativ till atl en flygförbindelse mellan Östersundoch inrättas - vill utskottet framhålla all frågan härom genommedlemsförslag aktualiserats i . Dä utskottet förutsätter alt densom följd härav närmare utreds-vilket också utskoltet finner angeläget -synesnågon särskild åtgärd från sida inte nu erforderiig. I anledning av yrkandet i moiionen 275 om utbyggnadenav osikustbanan vill utskoltet erinra om atl vissa vid fjolårels riksdag väcktamotioner berörande bl. a. denna fråga på begäran överlämnats lilltrafikplaneringsulredningen och den trafikpolitiska utredningen för deras överväganden.Under hänvisning härtill finner utskottet den nu aktuella motionen intepåkalla någon särskilda åtgärd. Imoiionen 1975:1451 har hemställts atl hos regeringen anhåller att planeringen förlokalisering av post- och SJ-terminal till Västerjärva avbryts och all annan lokalisering utreds. De anläggningarvarom härar fråga berörsåväl kommun som Slor-siockholmsregionen i övrigt och bedömsenligt vad utskoltet erfarit av de bådaverken som nödvändiga för alt de stora trafik- ochservicebehov som inom området föreligger skall kunna tillgodoses påett betryggande säll. Något annat lämpligt alternativ för lokalisering av anläggningarna har av verken ej heller befunnits föreligga. Sedan åtskilligaår tillbaka pågår därför ettomfattande och komplicerat utrednings- och förhandlingsarbeteför att i samråd med vederböranderegionala och lokala myndigheter ni. fålill stånd en för de olika parterna så gynnsam lösning som möjligt av frågorna.Del måste enligt utskoltets uppfaltning få ankomma påde båda verken all forlsälla arbetet härmedsaml au i föreskriven ordning för statsmakternas prövning anmäla härav föranledda förslag eller eljest uppkommande spörsmål. Utskottetvill dock i sammanhanget understryka atl staten såsom en stor arbetsgivare i regionen har ett ansvar för en förbättrad in-omregional balans. Under hänvisningtill det anförda och då uiskoltet anser det rorlsatla utrednings- och förhandlingsarbetet böra avvaktas anser utskottet någonåtgärd från sida i frågan i vart fall f n. ej påkallad. I motionen 215 har yrkats altriksdagen begär en översyn av principerna för lillståndsgivning förfjärrbttssirajik i syfte att åstadkomma en tillfredsställande transportförsörjning förlandets alla delar. Härvid aktualiserade frågor behandlades av utskoltel i dess betänkande TU 1972:13 - rörande bl. a. ändring i yrkestrafiklorordningen(YTF). Departementschefens i samband därmedgjorda uttalanden rörande gränsdragningen mellan linjetrafik och annanbusstrafik samt formerna för lillståndsgivningen godtogs av utskottet. Vidare underströk utskottet i likhet med departementschefen delangelägna i all vid meddelande om tillstånd till linjetrafik avvägningen mellan olika företag som önskar trafikera samma vägsiräckor sker så, att inle undertaget för järnvägstrafiken och den traditionella linjetrafikenrycks undan till men förde trafikanter som är i behov av sådantrafik.