bet · FY01UbU17 · 1975-12-31 00:00:00 — a. avge anslagsframställningari fråga om forskning och forskarutbildning. Frågan om fakultets/sektionsnämndernas sammansättning skall övervägas ytterligare. Organisationenav de statliga högskoleenheterna illustreras i bilaga 2, som är fogad tilldetta betänkande. Primärkommunsskolstyrelse eller landstingskommuns utbildningsnämnd kommer normalt att varastyrelse även för högskoleutbildning. Också i fråga om yttreorganisation i övrigt bör den kommunala högskoleutbildningen ses som en del avkommunens samlade utbildningsverksamhet. Linjenämnder med samma sammansättningoch så långt möjligt samma uppgifter som inom den statliga högskolan bör dock iprincip finnas också för högskoleutbildning. Organisationenillustreras i bilaga 3, som är fogad till detta betänkande. Förfrågor om tillsättning av professors- och universitetslektorstjänster bör den1 inrättas en särskild tjänsteförslags- nämnd inom varjefakultet/sektion. I denna nämnd bör ingå sex fasta ledamöter: två som utses avfakulteten/sektionen och två som utses av dess utbildningsnämnd samt enföreträdare för de anställda och en företrädare för de studerande. Vidare börför varje ärende om professorstillsättning ingå tre särskilda ledamöter,motsvarande de sakkunniga enligt nuvarande ordning. Tjänsteförslagsnämndenskall i sådant ärende avge förslag direkt till regeringen. Propositionens förslag beträffande former för attutse ledamöter i vissa högskoleorgan för planering och ledning av utbildningoch forskning m. m. redovisas i bilaga 4, som är fogad till detta betänkande. Utskottet delar departementschefens uppfattning attfrågan om ett enhetligt huvudmannaskap för högskolan bör tas upp till prövningi anslutning till arbetet i utredningen om skolan, staten och kommunerna(SSK). I propositionen anmäls att departementschefen avser att i annatsammanhang återkomma till regeringen i frågan om hur ansvaret skall fördelasför den kommunala utbildning som enligt förslagen ipropositionen skall tillhöra högskolan. Tills vidare bör emellertidhuvudmannaskapsförhållandena för den offentliga högskoleutbildningen varaoförändrade. Utskottet anser att en verksorganisation förhögskolan är nödvändig bl.a. för en samlad planering på riksplanet. Vidare bör,som anförs i propositionen, i varje fall tills vidare varatillsynsmyndighet för den högskoleutbildning som här direkta resursmässiga ochorganisatoriska samband med gymnasieskolan. Ipropositionen använder departementschefen den av U 68 föreslagna benämningen avdet nya , universitets- och högskoleämbetet (UHÄ). Utskottetutgår från att regeringen kommer att besluta om benämningen av verket i enhghethärmed, varför motionen 1975: 1860 bör kunna avslås av . Då den centrala antagningsenheten för högskolan avpraktiska skäl bör finnas på samma ort som UHÄ i övrigt bör avslåyrkandet 4 i motionen 1975: 1876 om lokahsering av antagningsenheten tillSundsvall. bör återkalla sitt tidigare beslut att förläggaskolöverstyrelsens nuvarande intagningssektion till (prop. 1973: 55,InU 1973: 22, rskr 1973: 220). Enligt propositionen bör landet med avseende påfrämst planering av grundläggande högskoleutbildning delas in i sexhögskoleregioner. I motionen 1975: 1862 föreslås att län, som ipropositionen förts till den södra regionen med som huvudort, istället förs till östra regionen där är huvudort. Avsiktenmed en indelning i högskoleregioner är enligt propositionen på intet sätt attbegränsa en läroanstalts kontakter med andra läroanstalter eller med samhälls-och yrkeslivet till enbart den egna regionen eller att högskoleutbildningen ochforskningen på något sätt skall planeras enbart med hänsyn till regionensbehov. Syftet är inte heller att grunda rekryteringen av studerande påregionindelningen. Högskoleregionerna skall ses som hjälpmedel vid fördelningenav de samlade resurserna för högskolans verksamhet och som ramar förfullgörande av vissa uppgifter som berör flera läroanstalter. anfördaoch till vad den lokala opinionen anfört i remissyttrandena över U 68beträffande regionindelningen föreslår utskottet att avslår motionen1975: 1862. För var och en av de sex högskoleregionerna bör detenligt propositionen inrättas en regionstyrelse. Omkring 2/3 av ledamöternabör vara företrädare för allmänna intressen och omkring 1/3 av ledamöterna börhämtas inom högskolan. Imotionen 1975: 1869 (yrkandena 1 m och 1 n) föreslås att det i en region istället för regionstyrelse skall finnas ett regionalt samråds- och planeringsorgansom skall ha minsta möjliga styrande och administrativa uppgifter och i vilketskall finnas en lika representation för allmänna intressen och de inomhögskolan verksamma sanit en av regeringen utsedd ordförande. EnUgt motionen1975: 1872 (yrkandet 1) bör det i stället för regionstyrelser finnas regionalasamrådsnämnder med ledamöter valda av enhetsstyrelserna i regionen och meduppgift att lägga fram förslag till utnyttjande av de för regionen gemensammaresurserna. Omyrkandet i motionen 1975: 1872 om avslag på förslaget om regionstyrelser intebifalles yrkar motionärerna i andra hand att företrädarna för allmännaintressen i regionstyrelserna skall utses av landstingen. I motionen 1975:1876 hävdas att företrädarna för allmänna, intressen i börutses av landsting eller kommun utanför landsting med undantag för ordförandensom bör utses av regeringen. Utskottetär inte berett tillstyrka yrkandena 1 m och 1 n i motionen 1975: 1869 ochyrkandet 1 i motionen 1975: 1872 i vad gäller avslag på förslaget omregionstyrelser, varför dessa yrkanden avstyrks. Vadsedan gäller sättet att utse företrädarna för allmänna intressen iregionstyrelserna vill utskottet erinra om att enligt departementschefen vissaledamöter i bör utses av regeringen och andra av organ medprimärkommunal och landstingskommunal anknytning. Vid utseendet av de senareledamöterna kan enligt propositionen en väg vara att låta länsstyrelsernamedverka. Denna fråga bör enligt propositionen lämpligen prövas i samband medställningstagandena till länsberedningens förslag. Utskottet delar dennauppfattning. Med hänvisning till det anförda och då utskottet noterat att LO,/SR och TCO i likhet med departementschefen anser att vissa ledamöter börutses av regeringen avstyrker utskottet motionerna 1975: 1872 yrkandet 20 idenna del samt motionen 1975: 1876 yrkandet 7. Utskottetdelar departementschefens bedömning att en generell representation iregionstyrelse för berörda högskoleenheter m. fl. inte är praktiskt möjlig inormalfallet, varför bör avslå motionerna 1975: 1851 och 1975: 1864. I detta sammanhang vill utskottetta upp en fråga som gäller förhållandet mellan UHÄ och regionstyrelserna samtenhetsstyrelserna. Enligt motionen 1975: 1876 bör kompetensfördelningen mellanUHÄ och regionstyrelsema ses över i syfte att åstadkomma en ytterligare decentraliseringav beslutsfattandet. En central reglering av högskoleverksamheten bör enligtpropositionen förekomma om en fråga är av den karaktären att det bör ankommapå eller regeringen att besluta i den eller om den eljest är av sådanart att krav på enhetlighet eller riksgiltighet motiverar att den handläggscentralt. Utskottet anser att en överföring av ansvar från centrala till iförsta hand lokala organ inom högskoleväsendet är angelägen och att beslut iprincip bör fattas så nära själva utbildningssituationen som det är möjligtmed hänsyn till bl. a. förekommande samordningskrav. I vilken utsträckning det är möjligt att som föreslås imotionen 1975: 1876 från UHÄ flytta över till regionstyrelsema uppgifter utöverdem som U 68-beredningen pekat på får enligt utskottets uppfattning prövas avden i propositionen aviserade centrala organisationskommittén. Vad som ärrimligt och möjligt i detta hänseende i en första etapp kommer således attbelysas i det fortsatta utredningsarbetet. Med hänvisning till det anfördaavstyrker utskottet motionen 1975: 1876 yrkandet 9. Yrkandet i motionen 1975: 162 atthögskolan i bör benämnas universitet och att tekniska fakulteten isamband därmed skall benämnas tekniska högskolan i är i huvudsaktillgodosett genom anmälan i propositionen att departementschefen avser föreslåregeringen att nuvarande högskolan i fr. o. m. skallbenämnas i . Motionen bör därför avslås av . Varje högskoleenhet bör enligtpropositionen ledas av en styrelse, enhetsstyrelsen, och ett rektorsämbete.Frågor som gäller enhetsstyrelserna tas upp i tre motioner. U 68-beredningen ansåg att i företrädareför allmänna intressen borde utgöra flertalet av ledamöterna, medan i enhetsstyrelsernamajoriteten borde bestå av lärare, övriga anställda och studerande vidrespektive enhet. Beredningen kunde således tänka sig som riktpunkt attproportionerna i båda fallen skulle vara ungefär 2: 1. Enligt motionen 1975:1869 bör de av beredningen angivna principerna för sammansättningen slås fastav . Departementschefen finner att den av U 68-beredningenskisserade sammansättningen bör vara en utgångspunkt för närmare övervägandenbeträffande varje enhet. Även enligt utskottet är det rimligt att företrädarnaför allmänna intressen i enhetsstyrelse i normalfallet är i mino- riteteftersom företrädarna för allmänna intressen har majoritet i regionstyrelsen.Med hänvisning till det anförda och till vad utskottet under avsnittetGenomförande i det följande anfört om organisationskommittéernas förslagavstyrker utskottet motionen 1975: 1869 yrkandet 1 o i denna del. Principernaför att utse företrädarna för allmänna intressen i enhetsstyrelserna behandlasi motionerna 1975: 1872 och 1975: 1876. Närdet gäller att utse de ifrågavarande ledamöterna bör, som departementschefenframhåller, om möjligt samma principiella lösning väljas som kommer i fråga föratt utse motsvarande ledamöter av . Med hänvisning till vadutskottet anfört i det föregående beträffande utseende av företrädare förallmänna intressen i regionstyrelserna avstyrker utskottet motionen 1975: 1872yrkandet 20 i denna del och motionen 1975: 1876 yrkandet 6. Frågor som gäller bl. indelning ihögskoleenheter tas upp i motionerna 1975: 1869, 1975: 1872, 1975: 1876 och1975: 1880. Utskottetfinner det först angeläget att stryka under departementschefens uttalande attett inordnande av olika utbildningar inom ett vidgat högskolebegrepp ingalundautesluter att man vid utformningen av organisationen tar hänsyn tUl varierandeförutsättningar för olika utbildningar och enheter. Utskottet konstaterar attde i motionerna aktualiserade frågorna torde kunna lösas inom de principiellaramar som anges i propositionen. Enligt denna bör enhetsstyrelserna ha frihetatt inrätta organ för särskilda uppgifter och också att delegera beslutanderättinom enheterna så att en ändamålsenlig arbetsfördelning uppnås. Enhetsstyrelsernabör sålunda enligt propositionen kunna uppdra åt bl. a. avdelning inomstyrelsen, rektorsämbetet och åt permanent eller särskilt inrättat organ inomenheten att besluta på styrelsens vägnar. Organisationskommittéerna skallsyssla bl. a. med de indelningsfrågor som motionärerna aktualiserar. Medhänsyn till frågans vikt anser utskottet att indelningen i högskoleenheter pänuvarande högskoleorter skall beslutas av . Utskottet föreslår därföratt med anledning av motionen 1975: 1869 yrkandet 1 1, motionen 1975:1872 yrkandet 19 i denna del, motionen 1975: 1876 yrkandet 11 i denna del ochmotionen 1975: 1880 uttalar att indelningen i högskoleenheter skall beslutas avriksdagen. Planering samt frågor om utbildningens innehåll ochorganisation beträffande en eller flera utbildningslinjer bör enligtpropositionen ankomma på linjenämnder. Ifråga om linjenämndernas sammansättning är det enligt motionen 1975: 1869angeläget att det finns ett personsamband mellan lärar-representanter ifakultetsnämnderna och linjenämnderna för att en intim kontakt skall kunnaupprätthållas mellan forskningsplanering och grundutbildning.Frågor som gäller linjenämndernas arbetsformer tas även upp i motionen 1975:1876. Utskottethar uppfattningen att det i största möjliga utsträckning bör överlämnas till delokala utbildningsmyndigheterna att själva bestämma om arbetsformer m. m.Utskottet anser därför att motionen 1975: 1876 yrkandet 5 inte bör föranleda någonriksdagens åtgärd. Medsamma motivering avstyrker utskottet motionen 1975: 1869 yrkandet 1 o i dennadel. Fakultets/sektionskollegierna skall främjavetenskaplig samverkan samt utse vissa ledamöter i bl. a.fakultets/sektionsnämnder. Dessa nämnder skall vara ledningsorgan förfakulteter/sektioner och bl. a. avge anslagsframställningar i fråga omforskning och forskarutbildning. Enligt propositionen skall den som inneharfast universitetslektorat eller motsvarande tjänst vara ledamot avfakultet/sektionskollegium. Imotionen 1975: 1879 önskas ett klarläggande huruvida kliniska lärare skallanses inneha med universitetslektorat jämställd tjänst och alltså komma i frågaför ledamotskap i fakultets-/sektionskollegiet vid medicinsk fakultet samtjämställas med universitetslektorer när det gäller ledamotskap ifakultets-Zsektionsnämnd. Tjänstersom kliniska lärare är statliga tjänster som tillsätts av UKÄ. För behörighetkrävs bl. a. sådan vetenskaplig skicklighet som förutsätts för befattning somdocent. Enligt de av Kungl. Maj:t meddelade bestämmelserna för ifrågavarandetjänster bör klinisk lärare idka vetenskaplig forskning. Med hänvisning tilldet anförda samt till att utskottet inhämtat att klinisk lärare i avmotionärerna berört avseende bör kunna jämställas med universitetslektor anserutskottet att motionen 1975: 1879 inte behöver föranleda någon åtgärd. Slutligen tar utskottet i detta sammanhang uppvissa tjänsteorganisatoriska frågor som gäller universitetslektorat. Beträffandebefordringsgrunder vid tillsättning av tjänst som universitetslektor anfördeparterhentschefen: "Viss vetenskaplig kompetens bör liksom hittillskrävas för behörighet till universitetslektorat (motsv.). Vetenskapligskicklighet bör beaktas också som befordringsgrund. Jag vill emellertid slåfast att pedagogisk skicklighet, visad genom förmåga att undervisa, planeringoch ledning av undervisning samt utarbetande av läromedel bör vara den tyngstvägande befordringsgrunden vid tillsättning av universitetslektorat." Enutvidgning av universitetslektorernas tjänstgöringsområde till att även omfattaforskning gör det enligt motionerna 1975: 1858 och 1975: 1872 naturligt attvetenskaplig och pedagogisk skicklighet även i fortsättningen tillmäts likavärde som befordringsgrund. Sålänge det finns nuvarande slag av tjänster, av vilka vissa är företrädesvisinriktade på forskning-och andra företrädesvis på utbildning, ärdet rimligt att den befordringsgrund, som beaktar pedagogisk erfarenhet avolika slag, tillmäts särskild vikt när det gäller tjänst som företrädesvisskall vara inriktad på utbildning, bl. a. universitetslektorat. Med hänvisningtill det anförda avstyrker utskottet motionen 1975: 1858 yrkandet 1 ochmotionen 1975: 1872 yrkandet 17 c. Beträffandetillsättningsinstans för universitetslektorat avstyrker utskottet motionen1975: 1858 yrkandet 3 och motionen 1975: 1872 yrkandet 17 b. UHÄ bör tillsättadessa tjänster. Utskottet erinrar om att besvär över tillsättningsmyndighetensbeslut alltid kan anföras hos regeringen. Vadsom i propositionen anförts om befordringsgrunder vid tillsättning av tjänstsom professor eller biträdande professor samt om en särskildtjänsteförslagsnämnd inom varje fakultet/sektion föranleder inte någon erinranfrån utskottets sida. Propositionen (s. 486494, 496). I propositionenframhålls att lokaliseringen av de samlade resurserna för högskoleutbildningär en av de väsentligaste faktorerna när det gäller att förverkliga uppställdamål i fråga om individernas tillgång till utbildning och samhällets försörjningmed utbildad arbetskraft. Grundläggandehögskoleutbildning bedrivs i permanent form på ett trettiotalorter i landet, alltifrån universitetsorterna med ett omfattande och riktvarierat utbud av både utbildning och forskning till orter med bara någonenstaka utbildnmgslinje. I likhet med U 68-beredningen räknardepartementschefen med dels att permanent högskoleutbildning som finnspå en ort skall finnas kvar eller, om en förändring skulle bli aktuell i visstfall, så långt möjligt ersättas med annan jämförbar utbildning, dels att enförläggning av permanent forskningsorganisation inom högskolan till andra orterän de sju där sådan organisation finns inte är aktuell . Denfortsatta utbyggnaden av den gmndläggande högskoleutbildningen bör i alltväsentligt knytas till enheter som finns för sådan utbildning. På ortersom saknar permanenta resurser för högskoleutbildning bör enstaka kurser kunnaerbjudas, bl. a. i samverkan med studieförbund. Enligtdepartementschefens mening är det angeläget att principbeslut nu fattas om påvilka orter dessa orter kallas i propositionen utbyggnadsorter denpermanenta högskoleutbildningen skall byggas ut som kanöverblickas. Ett sådant beslut innebär att förutsättningarna förplaneringsarbetet läggs fast i ett betydelsefullt avseende. Om särskilda skälföreligger bör nytillkommande högskoleutbildning kunna lokaliseras också.tillannan ort än utbyggnads- ort.Som exempel nämns i propositionen och , till vilka orteryrkesteknisk högskoleutbildning föreslås lokaliserad. I propositionen slåsfast att orter av nämnda slag inte skall betraktas som utbyggnadsorter och attdet heller inte blir fråga om att bygga upp administrativt friståendeutbildningsenheter. På samma sätt som utbildning i enstaka kurser bör sålundaenligt departementschefens mening fortsättningsvis en utbildningslinje som merpermanent förläggs utanför universitets- och utbyggnadsorterna knytas tilllämplig läroanstalt på någon.av dessa orter. Ipropositionen framhålls det som angeläget att utbildningsutbudet på denuvarande universitetsorterna stegvis förnyas. Denna förnyelse bör i principske inom ramen för ett totalt studerandeantal på varje ort som inte överstigerden av U 68 antagna nivån. Vid i första hand i befinner sigstuderandeantalet avsevärt under denna nivå. För delframstår därför en förnyelse av utbildningsutbudet som särskilt angelägen ävenför att öka det totala studerandeantalet framhåller departementschefen. Medhänsyn härtill bör nytillkommande högskoleutbildning kunna förläggas ocksåtill om det bedöms som angeläget för att den nämnda studerandeantalsnivånskall uppnås och redan gjorda investeringar av skilda slag tas till vara effektivt. Riksdagenföreslås fatta principbeslut om att följande 14 orter eller par av orter skallvara utbyggnadsorter, nämligen , /, /,, , , , , /,, /Hämö-sand, , och . Planeringenav utbyggnaden av den grundläggande högskoleutbildningen bör enligtpropositionen i första hand ankomma på den regionala organisation som föreslåsi denna. En viktig uppgift i inledningsskedet blir att förnya och utvecklautbildningsutbudet på de utbyggnadsorter som har ett förhållandevis brett utbudav utbildning inom de filosofiska fakulteternas område, dvs. och detre filialorterna. Det gäller enligt propositionen här att utnyttja de befintligaresurserna, men viss komplettering kan bli nödvändig för att den önskvärdaförnyelsen skall kunna förverkligas. I sammanhanget erinras om att ipropositionen 1975: 24 om viss försöksverksamhet inom lärarutbildningen m. m.föreslagits att försöksverksamhet med utbildning av lärare i gymnastik ikombination med annat ämne skall förläggas till . För att planeringsarbetetskall få rimlig konkretion också på några andra utbyggnadsorter bör enligtdepartementschefens mening i enlighet med vad U 68-beredningen förordat ettfåtal sådana orter pekas ut som närmast aktuella för utbyggnaden avutbildningsutbudet. Dessa orter bör väljas så att denna del av utbyggnaden blirnågorlunda jämnt fördelad över landet. I enlighet med U 68:s och U68-beredningens bedömningar för- ordasi propositionen följande fyra orter eller par av orter: / ,/, och . Förde nu berörda utbyggnadsorterna bör ett konkret utrednings- ochplaneringsarbete påbörjas redan i samband med arbetet i organisationskommittéerna.Man bör i detta arbete ta sikte på att närmare redovisa fömtsättningarna ochföreslå tidpunkter för inrättande av nya utbildningslinjer med utgångspunkt ivad U 68 anfört om inriktningen av utbildningen på de olika orterna.Självfallet skall, framhåller departementschefen, planeringsarbetet och dessresultat inordnas i den samlade planeringen inom högskoleregionerna. Förövriga'utbyggnadsorter bör som U 6S-beredningen påpekat planeringsarbetetnärmast inriktas på att, lämpligen i anknytning till befintliga enheter ochresurser, få till stånd utbildning i enstaka kurser. Med anledning av det i propositionenframlagda förslaget om 14 utbyggnadsorter vill utskottet först erinra om attmed undantag av samtliga föreslagna orter eller par av orter har permanenta resurser för högskoleutbildning. Vidare bör erinras om attsamtliga 14 orter enligt riksdagsbeslut (prop. 1972: 111, InU 1972:28, rskr 1972: 347) är primära centra, dvs. orter som såvitt avserarbetsmarknad, service, kommunikationer och utbildning är tänkta att utvecklasså att de i fråga om boende och lokalisering av skilda slags verksamheter kanutgöra reella alternativ till storstadsområdena. Dåvarande chefen förinrikesdepartementet framhöll i propositionen 1972: 111 (s. 513) att alla orterav detta slag inte kan påräkna lokalisering av eftergymnasial utbildning ochanförde att den utbyggnad av den eftergymnasiala utbildningen somkunde komma att ske borde äga rum i första hand utanför deäldre universitetsorterna. Detta uttalande föranledde ingen riksdagenserinran. Iett följande avsnitt kommer utskottet ätt behandla propositionsförslaget omyrkesteknisk högskoleutbildning och därmed sammanhängande lokaliseringsförslaginklusive frågan om civilingenjörsutbildning m. m. i . I enlighet meddispositionen i propositionen behandlar utskottet i detta avsnitt övrigaföreliggande förslag om högskoleutbildningens lokalisering. I likhet med U 68-beredningen framhållerdepartementschefen att det för den närmaste planeringsperiodén inte är fråga omatt bygga ut den traditionella universitetsutbildningen. Det primära målet är istället att tillgodose det växande och mångskiftande behovet av klartyrkesinriktade utbildningar på högskolenivå. Statsrådetansluter sig också till U 68-beredningens bedömning att som en förutsättningför den fortsatta utbyggnaden bör gälla att befintliga resurser förhögskoleutbildningen skall utnyttjas effektivt och att investeringar somgjorts för utbildning och forskning inte får äventyras. 5 1975.14 saml. Departementschefen har därtill slagit fast att enförläggning av permanent forskningsorganisation inom högskolan till nya orterför närvarande inte är aktuell. Utbyggnadav permanenta resurser för högskoleutbildning på orter som inte redan harsådana skall endast undantagsvis komma i fråga. På sådana orter skall däremotkunna erbjudas enstaka kurser. Avsikten är att sådan utbildning skallprioriteras . Ifråga om är en förnyelse av utbildningsutbudet särskilt angelägen ävenför att öka det totala studerandeantalet. Departementschefen anser att medhänsyn härtill nytillkommande högskoleutbildning bör kunna förläggas till Umeåom det bedöms som angeläget för att önskad studerandeantalsnivå skall uppnåsoch redan gjorda investeringar av skilda slag tas till vara effektivt. Ifråga om och de tre filialorterna erinrar departementschefen om på dessa orter har ett förhållandevis brett utbud av utbildning inom defilosofiska fakulteternas område och uttalar att det blir en viktig uppgift iinledningsskedet att förnya och utveckla utbildningsutbudet. Slutligenbetonar departementschefen att utbyggnaden på olika orter måste anpassas efterde faktiska förutsättningarna i form av tillströmning m. m. och uttalar:"Det finns självfallet inget intresse av att bygga ut utbildning som intesvarar mot aktuella eller förutsebara behov eller önskemål hos individer ellerinom arbetslivet." Motbakgrund av vad departementschefen sålunda uttalat avser utskottet först attta ställning till vissa motionsyrkanden i lokaliseringsfrågan vilka går ut påatt skall göra vissa uttalanden av mer allmän karaktär.