bet · FY01SoU6 · 1975-12-31 00:00:00 — Mot denna bakgrund bör frågan omlegaliserad utbildning i akupunktur som behandlings- och bedövningsmelod anstå.Det är självfallet angelägel att man jämsides med forsknings- och utvecklingsarbeteinom landet följer det forsknings- och utvecklingsarbete som bedrivs i ochannorstädes beträffande akupunktur, men delta bör som påpekarske inom ramen för gängse vetenskaplig samverkan på den medicinska forskningensområde. Det förhållandet att vår lagstiftning ger utrymme för lekmän atlbedriva akupunkturverksamhet gör, med hänsyn till atl bristande hygien vidsådan verksamhet innebär stora risker för spridning av bl. a. hepatitsmilta,att tillsyn på området är angelägen. Eftersom överväger attaktivera länsläkarorganisalionens inspektionsverksamhet på området, erfordrardock enligt utskottets mening inte heller moiionsyrkandet om kontroll avakupunkturverksamheten någon åtgärd. Vissa undersökningar om akupunktur I belänkandet SoU 1974:24 har socialutskottetredogjort för en utredning om den smärtstillande effekten genom akupunktur, somprofessorn i ane-slesiologi (anestesiologi = vetenskapen ombedövningsmetoderna) vid i gjortmed anledning av ett uppdrag av och som redovisats ijanuari 1973. I nämnda betänkande har utskottet vidare redogjortför en rapport från en studieresa till , som en norsk medicinsk studiegruppföretagit för att studera akupunktur, saml för ett s. k.rundabordssamlal i om rapporten, vari bl. a. svensk medicinsk expertisdeltagit. Tillkomplettering kan nämnas följande. Ett forskariag vid fysiologiska institutionen viduniversitetet i under ledning av bitr. professorn i fysiologi(fysiologi = läran om de normala livsföreteelserna) vid SvenAndersson studerar "Smärllröskelmälningar påmänniska och djur under kondilio-nerande slimulering" som innefattarundersökning av akupunktur som smärtbehandlingsmetod. Syftet medundersökningarna är att vidareutveckla metodiken för erhållande avsmärtlindring. Forskningsarbetet avses resultera i doktorsavhandlingar, varaven beräknas komma att framläggas . Professorn i ortopedisk kirurgi vid , tillika överläkare vid i , somjämte medarbetare gjort vissa undersökningar om akupunkturavser att i mån av forskningsanslag leda en undersökning omakupunklurbehandling vid vissa sjukdomar och som bedövning vid operation ochföriossning. I forskningsprojektet skall ingå undersökningar av denterapevliska effekten av akupunklurbehandling vid armnervvärk, kroniskhuvudvärk och nar-komani hos ungdom. Vidare skall akupunkturmetoden prövas försmärtlindring vid föriossning samt vid vissa gynekologiska och ortopediska operationer.I avsikt all belysa relationen mellan hypnos suggestion resp. akupunktur skallgöras en psykologisk studie på patienterna samt under ledning av hypnosexpert testerpå patienternas eventuella hypnoliska påverkan och hypnoliserbarhel. En delegation svenska läkare - innefattande bl. a.en avdelningschef och en läkare hos samt fem professorer vidmedicinska fakulteter - företog på inbjudan av enstudieresa till , varvid bl. a. akupunktur studerades. Åtgärderavseende tillsynen över behandlingar med akupunktur hemställde i skrivelse i april 1974lill samtliga länsläkare och förste stadsläkare i , och Malmöatl en inventering skulle göras beträffande antalet yrkesverksamma akupunklöreroch atl register över dessa skulle upprättas. Länsläkarna och stadsläkarnauppmanades atl skaffa sig en uppfattning om vilka sjukdomstillstånd sombehandlades genom akupunktur och om de hygieniska förhållandena under vilkaverksamheten bedrevs - särskilt såvitt avsåg aseptik. Till de läkare som vid länsläkarnas och förstestadsläkarnas inventering av akupunklörer befunnits utöva akupunktur vände sigsocialstyrelsen i en skrivelse . anförde däri bl.a. all eftersom akupunkturmetoden inle slår i överensstämmelse med vetenskapoch beprövad erfarenhet anmodade styrelsen läkarna all upphöra medalla former av akupunklurbehandling vid deras utövning av läkaryrkel. Stödtill och krav på utövare av verksamhet inom den icke-konventionella sjukvården I motionen 1975:1248 av m. (c,m,fp) anförs beträffande utövare av olika metoder av icke-konveniionellsjukvård, vilka utövare dock inle närmare anges, bl. a. atl det finns all orsakatl påbörja en - såvitt möjligt i vänlig, förstående och positiv anda -upprustning och sanering inom den som motionärerna kallar fria vårdsektorn.Motionärerna anför bl. a. följande. Seriöst utövad verksamhet som uppfattas somvärdefull bör ges erforderiig teknisk hjälp till alt fungera på lämpligt sätt.Del kan vara fråga om viss utbildningshjälp, examinering etc. Intresseradeläkare bör erbjudas kompletterande utbildning för all skapa förståelse förifrågavarande verksamhet inom länen. De bör kunna fungera med anknytning lillhälsohem, kiropraktorer och andra utövare, såsom lärare, inspektörer,examinaiorer etc. Detta skulle innebära en viss grad av samverkan ochintegration i så stor omfattning som det av olika skäl låter sig göra. Samtidigtbör tillskapas möjligheter att sanera bort det som är dåligt och skadligt.Genom atl med utbildningshjälp, examination och legitimalionsnivåer profileraden härför lättast godtagbara delen av fria utövare kan förhoppningsvis enviss grad av självsanering inom området uppnås. Dei motionen föreslagna åtgärderna avser att främja ett komplement lill denkonventionella sjukvården och att därmed vidga vårdsektorn med vissa acceptablaoch av många patienter önskade alternativ. Motionärerna anför atl även i hälsokoslbranschenbör krävas viss utbildning av personalen och en viss legitimationsnivå förinnehavaren av en sådan butiksverksamhet. Det bör enligt motionärerna varaangeläget för en seriös butiksinnehavare och för branschens grossister m. fl.att rätt kunna bedöma varornas innehåll, renhetsgrad, odlingsförhållanden m. m.för alt ärligt kunna motsvara benämningen hälsokosibulik. Visstgodkännande av enskilda yrkesutövare på sjukvårdsområdet, vilka inte ärlegitimerade I 2 kap. 6§ lagen (1962:381) om allmän försäkringhar regeringen getts möjlighet föreskriva all ersättning skall utgå förförsäkrads utgifter för annan vård eller behandling i anledning av sjukdom änläkarvård, tandvård och sjukhusvård liksom för resor i samband med sådan vårdeller behandling. Närmare bestämmelser härom finns i kungörelsen (1962:387)angående ersättning enligt lagen om allmän försäkring för vissa utgifter förvård eller behandling i anledning av sjukdom, enligt vilken kungörelseersättning kan utgå för bl. a. sjukgymnastisk behandling, som utförts avlegitimerad sjukgymnast, om behandlingen föreskrivits av läkare. Medlegitimerad sjukgymnast jämställs härvid emellertid enligt 4 vi tredje stycketnämnda kungörelse den som upplagils i en av fastställdförteckning överpersoner med sjukgymnastisk utbildning men utan svensk legitimation somsjukgymnast. Vissaförslag angående ersättningsreglerna för sjukvårdande behandlingar m. m. Efter överiäggningar mellan representanter försocialdepartementet och sjukvårdshuvudmännen träffades enöverenskommelse om vissa finansieringsfrågor på sjukvårdsområdet vilken fogatssom bilaga vid prop. 1975:36 om ändrade ersättningsregler inomsjukförsäkringen, m. m., vari förslag läggs fram om lagändringar som behövs förgenomförande av åtgärder enligt överenskommelsen. Enligtöverenskommelsen skall införas ett enhetligtersättningssystem från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen försjukvårdande behandlingar i öppen vård, vilka utförs av annan än läkare.Behandling hos privatpraktiserande vårdgivare skall fö räknas som behandlinghos sjukvårdshuvudmannen om behandlingen utförts enligt avtal mellanvårdgivaren och huvudmannen och med tillämpning av motsvarande bestämmelser somgäller för behandling hos sjukvårdshuvudmannen. Riksförsäkringsverketskall få i uppdrag att efter särskild utredning lägga fram förslag till nyttersättningssystem från sjukförsäkringen beträffande behandling enligtkungörelsen angående ersättning enligt lagen om allmän försäkring för vissautgifter för vård och behandling i anledning av sjukdom, som utförs avprivatpraktiserande sjukgymnaster m. fl. Regeringenhar gett sådanl uppdrag.Riksförsäkringsverket skall vid fullgörande av uppdraget samråda medsocialstyrelsen. Tillsynbeträffande marknadsföringen av hälsokost En arbetsgrupp bestående av representanter försocialstyrelsen, och konsumentombudsmannen följer frågorrörande marknadsföringen av livsmedel, däribland hälsokost. Stödtill s. k. hälsohem I motionen 1975:1248 av m. (c,m,fp) anförs bl. a. att det är ett angeläget önskemål och en naturiigutveckling att det finns ett eller flera kunnigt och seriöst arbetande hälsohem(hälsocenter, hälsosla-tioner) i varje län med tillgång till läkare medönskvärd kompletteringsutbildning och att tanken är att kunniga och förståendeläkare vid läkarstationer, lasarett m. fl. skall ha behörighet alt rernitterapatienter till erkända hälsohem i de fall då detta anses vara till fyllesteller t. o. m. är lämpligare änalt dosera ytteriigare starka biologiskt främmande ämnen till patienter medredan tidigare hårt belastad organism. Motionärerna påpekar bl. a. altTallmogården i är ett utmärkt och välkänt exempel på hälsohem. I motionen 1975:1253 av m. fl (c)omnämns Tallmogården i och påpekas atl det finns åtskilliga andrahälsohem som arbetar med gott resultat ulan det minsta stöd från samhället.Motionärerna, som vidare anför att Tallmogården godkänts som konvalescenthem avsocialstyrelsen, framhåller att bör ta initiativet till atlgodkänna och stödja fler hälsohem, t. ex. genom att inrätta läkartjänster viddessa, och därigenom göra del möjligt atl remittera patienter dit med sjukkasseersättning. Stadgan(1970:88) om enskilda vårdhem m. m. Det får inledningsvis påpekas atlholellförordningen (1966:742) inte är tillämplig på rörelse som avser atltillhandahålla bostad såsom led i verksamhet för vård, tillsyn, utbildningeller uppfostran. Förde enskilda vårdinrättningarna gäller med vissa undantag stadgan (1970:88) omenskilda vårdhem m. m., vilken utfärdats efter hörande (prop.1970:17, 2LU 1970:9). Medenskilt vårdhem avses enligt stadgan inrättning, som drivs av annan än staten,kommun eller landstingskommun och som har minst tre vårdplatser för sjukvårdeller annan personlig omvårdnad eller tillsyn (1 §). 1stadgan finns bestämmelser bl. a. om tillsyn, om krav på lokaler, utrustningoch personal, om tillstånd atl driva enskilt värdhem, om föreståndares ochvårdhemsläkares åligganden, om besvär, om straffpåföljd vid överträdelse avstadgan och om tystnadsplikt. I betänkandet SoU 1974:28 har utskottei lämnat ennärmare redogörelse för stadgan till vilken hänvisas. Här får nämnas alttillstånd att driva enskilt vårdhem meddelas av . Vissaav stadgans bestämmelser - bl. a. bestämmelserna om tillsyn och tillstånd -gäller enligt 17 !j i tillämpliga delar även för enskild vård utom vårdhem sorhinnebär yrkesmässigt mottagande av vårdbehövande för sjukvård, såvida inteKungl. Maj:t förordnat annat eller vården drivs enligt avtal medsjukvårdsstyrelse. har genom beslut i september 1974meddelat tillstånd för Stiftelsen att i kommun underbenämningen Hälsofrämjandets Tallmogården driva enskilt vårdhemmed högst 34 vårdplatser för vård av konvalescenter efter somatisk sjukdom,dock ej avsevärt rörelsehindrade. Behandlingsverksamheten omfattarbad-och-duschbehandlingar, tarmsköljning m.m. Enbart vegetarisk kost ser- veras.Tallmogården i övrigt har avsetts användas som pensionat enligthotellförordningen. Vissabestämmelser om ersättningfrån sjukförsäkringen för vård på enskilt vårdhem m.m. Enligt 2 kap. 4§ lagen (1962:381) om allmänförsäkring kan ersättning för vård på enskilt vårdhem utgå frånsjukförsäkringen om vårdhemmet enligt av regeringen fastställd förteckning äratt anse som sjukhus enligt nämnda lag. Vidarekan enligt kungörelsen (1962:387) angående ersättning enligt lagen om allmänförsäkring för vissa utgifter för vård eller behandling i anledning av sjukdomersättning utgå för konvalescentvård, som meddelats på konvalescenthem, somupptagits i en av fastställd förteckning. Tallmogårdenhar inte likställts med sjukhus enligt lagen om allmän försäkring ellerupptagits som konvalescenthem enligt förenämnda kungörelse. Sådana inskränkningar i fråga om inrättande avläkartjänster som gäller för landstingskommuner och kommuner finns inte förhuvudmän för enskilda vårdhem. Det kan i detta sammanhang nämnas altläkarutbildningen inriktats på bl. a. långtidssjukvården. Prövningav THX, Paspat och vissa naturläkemedel inom sjukvården 1 motionen 1975:1267 av () anförsall tiotusentals människor har fåll THX, alt ell lusental fortfarande erhållerdelta medel samt alt Paspat, som främst handhafts av ell läkarteampå lungkliniken i , har använts på tusentals patienter men allsocialstyrelsen förbjuder THX, Paspat och naluriäkemedel med motivering atl desaknar effekt. Motionären framhåller att då preparaten inte kan anses haskadlig effekt borde de kunna få användas av läkare på patienter som önskarerhålla preparaten. Motionären framhåller avslutningsvis alt genom noggrannjournalföring samt intervjuer med patienter skulle ell brettmaterial kunna framställas som tillfredsställer krav pååtminstone beprövad erfarenhet. har utfärdat ell cirkulärtill all medicinalpersonal om behandling med lymusextraklei THX av följandelydelse. Medanledning av uppgifter om tumörhämmande effekt av preparatet THXbegärde medicinalstyrelsen 1954 yttranden av medlemmen av dess vetenskapligaråd professorn samt av överläkaren docenten . I derasutlåtande framhölls atl inga tecken fanns på att THX påverkat del vanligaförloppet av cancer, malign lymfogranulomalos eller leukemi. I de fall, där THXpåståtts ha haft effekt, hade hänsyn ej tagils till resultaten av annan,genomgången behandling. Senareunder 1950-lalet har utlåtanden om THX avgivits av professorerna ochAbdon, docenten , professorerna , docenternaKottmeier och , överläkaren och institutetslärarkollegium saml nya utlåtanden av professorn och docentenSköld. Icke i något av dessa utlåtanden, som berörde THX-preparalets inverkanpå cancer eller andra maligna tumörer, kunde någon hämmande effekt på tumörernafastslås vare sig i djurförsök eller på människa. Veterinärmedicinedoktor bereddes därefter genom dåvarande inrikesministernledighet från sin tjänst som veterinär för atl framlägga del material överTHX-preparatets medicinska effekter, över vilket han sade sig förfoga. Isamband därmed framhöll statsrådet att "för all visa värdet av funnaforskningsresultat måste varje forskare själv systematisera och i lämplig formlägga fram allt det material, varpå han stöder sig, till prövning". Denredogörelse som doktor härefter avlämnade behandlades i ett utlåtandeav professorerna 1964. De framhöll atl Sandbergsredogörelse innehöll en serie obestrykta och okonlrollerbara påståenden omresultat av THX-behandlingen vid tumörsjukdomar, sockersjuka, kroniskreumatoid artrit och kroniska infektionssjukdomar. Enligt deras uppfattningsaknade arbetet vetenskaplig relevans. Sedanfrågan om den kliniska effekten av THX återaktualiserats, tillsatte en expertgrupp för atli samråd med doktor bringa klarhet om eventuell terapevtisk effekt avdel av framställda lymusextraklei THX. Iexpertgruppen ingick professorn , ordförande, professorernaGunnar , och , docenten ,professorn , livmedikus saml pro- fessorerna JanPontén och . Igruppens avgivna yttrande redovisas undersökningar beträffandetre sjukdomsgrupper, nämligen tumörsjukdomar, ögonskador vid diabetes ochprostatism. De fall, som expertgruppen bedömt, har samtliga utvalts i samrådmed . Dennes journaluppgifter har i erforderiig utsträckningkompletterats med journaluppgifter från sjukhus och läkare. Intei något fall har expertgruppen kunnat finna någon objektivt påvisbar effekt avTHX-behandlingen. Denmycket grundliga utredning.expertgruppen företagit har sålunda fastslagit, attTHX inte har någon botande eller lindrande effekt vid cancer, ögonsjukdom viddiabetes eller prostatism. Trots detta har många sjuka låtit sig behandlas medTHX-injeklioner och i vissa fall i samband därmed ändrat eller avbrutit pågåendemedicinsk behandling. Risk föreligger också för atl sjuka personer som vill blibehandlade med THX alltför sent erhåller adekvat vård. THX-behandling kan pågrund härav bli en fara för människors hälsa. THX-behandling innebärinjektioner av ett preparat, som inle underkastals lagstadgadläkemedelskontroll. Någon gynnsam effekt på sjukdomsförlopp har ej kunnapåvisas vid THX-behandling. villhärmed bringa till samtlig medicinalpersonals kän- nedomatl del enligt styrelsens mening ej kan anses stå i överensstämmelse medvetenskap och beprövad erfarenhet atl behandla patienter med THX. Preparatet Paspat, som framställs i Väst-Tysklandoch beslår av en blandning av bakterier och andra mikroorganismer, avses bildaantikroppar efter införandel i organismen. Ansökanom registrering av Paspat som farmacevtisk specialitet har avslagits. En läkare i hargenom särskild licens kunnat förskriva Paspat. Tillhandahållandeav naturläkemedel m. m. för enskilda patienter och tillverkning av sådanaläkemedel I motionen 1975:495 av m. fl. (fp,c)framhålls bl. a. att det inte finns ekonomisk och praktisk möjlighet all inomlandet frambringa det material som enligt normer behövs förenregistreringsprövning av naluriäkemedel. Motionärerna anför bl. a. följande. Bland de nu avsedda medicinerna intar Iscador ensärställning därigenom att det framför allt används mot cancer. De cancersjukasom önskar denna medicin torde ofta befinna sig i ett desperat läge. Förläkemedlet Iscador borde gälla all del tills vidare får importeras av allaläkare som vill använda det i sin sjukvård. Förövriga naluriäkemedel bör villkoren för licensförsäljning ändras så atl deavspeglar vad som uttalats om dispensmöjligheterna i riksdagsdebatten inaturiäkemedelsfrågan. Detta innebär att en patient som önskar bli behandladmed naluriäkemedel, som är acceplerat i övriga , bör få tillgång tillsådan medicin om läkare ordinerar den. Detta motsvarar i stortvad som gäller i . Detbör uppmärksammas att några svenska förelag, som tillverkar läkemedel i enspädning som klassar medlet som homeopatiskt, i och för sig har teknisk möjlighetatl tillverka "egentlig" medicin på natursubstans. Sådana förelag börges möjlighet att tillverka den lägre, nu förbjudna po-tensen av läkemedlen.Del förutsattes all lämnar råd och anvisningar lill dessaföretag i fråga om den hygieniska standard som krävs för medicintillverkning. I motionen 1975:1251 av m. fl. (c)framhålls alt ingripanden mot naluriäkemedel gjort atl patienter, som föriilaisig på sådana läkemedel, kommit i en mycket svår situation. Det är, framhållermotionärerna, nödvändigt all i avvaktan på socialstyrelsensnaturiäkemedelsulredning och de beslut vartill den kan komma atl föranledaöppna tillfälliga möjligheter till behandling med naluriäkemedel. Preparatet Iscador framställs i av extraktav mislelrol. Del förelag som levererat produkten på den svenska marknaden harinte haft tillstånd att importera eller leverera läkemedel. Ansökan omregistrering av preparatet som farmacevtisk specialitet har inte gjorts. Försäljningeller utlämning i vissa fall av oregistrerade farmaceviiska specialiteter F r iI i s t n i n g Har ansökan gjorts om registrering av vara somfarmacevtisk specialitet, äger enligt 12 § kungörelsen omtillämpningen av läkemedelsförordningen, när särskilda skäl föreligger, medgealt vara får försäljas till dess ansökningen slutligt prövats. Möjlighetlill frilistning har öppnats mot bakgrund av den situation som uppslår då socialstyrelsenföreskriver att läkemedelsförordningen skall till-lämpas på vara som tidigarekunnat säljas utan registrering som farmacevtisk specialitet. Enligt 13 § kungörelsen om tillämpningen avläkemedelsförordningen äger på särskild framställning medgerätt till försäljning av sådan icke registrerad specialitet, som till sinverkan skall prövas av viss läkare, veterinär eller landläkare eller varav vissperson eller visst djur befunnits vara i behov med hänsyn lill sitthälsotillstånd. Framställningen, som skall göras av apoleksföreslåndaren, skallvara åtföljd av motivering av vederbörande läkare, veterinär eller tandläkare.Medgivande kan förbindas med villkor till förebyggande av skada. Närmareföreskrifterom licensförsäljning har meddelats i dåvarande medicinalstyrelsenskungörelse (MF 1963:128) angående förordnande och licensförsäljning avoregislrerade farmaceviiska specialiteter. Dessa föreskrifter innebär bl. a.all recept på oregistrerad specialitet är giltigt från utfärdandetoch i princip inle berättigar lill mer än en expedition saml alt särskildansökan skall göras för varje läkemedel och för varje patient. Föredragandedepartementschefen anförde om licensförsäljning i prop. Licens för försäljning av en icke frilisiad ellerregistrerad specialitet kan f n. beviljas om specialitetens verkan skall prövasav viss läkare, veterinär eller tandläkare eller viss person med hänsyn tillsitt hälsotillstånd är i behov av specialiteten. Med hänsyn till den betydandeomfattning licensförsäljningen hade tagit redan då läkemedelsutredningenutarbetade sitt förslag till läkemedelsförordning och då de flesta medicinskabehov ansågs kunna täckas utan anlitande av licensläkemedel, föreslogutredningen att licenser fortsättningsvisskulle beviljas mera restriktivt. Särskild motivering av vederbörande läkare,tandläkare eller veterinär föreslogs skola åtfölja ansökan. Förslaget harlämnats ulan erinran av flertalet remissorgan. Somtidigare framhållits har licensgivningen under senare delen av 1950- talel ökat starkt, men har medicinalstyrelsen börjat tillämpa en mera restriktiv praxis och kräver nu i viss utsträckning speciell motivering, då licens söks. Enligt min mening är del angelägel, att man fortsätter på den sålunda inslagna vägen. Licensförfarandet bör strikt be gränsas till sådana situationer, då annat ändamålsenligt medel inte slår till buds än ett licenspreparat. Så kan vara fallet, då någon drabbats av en hos oss sällsynt sjukdom, mot vilken lämpligt medel inte introducerats i men finns tillgängligt utomjands. För prövningsändamål bör licens beviljas endast i speciella fall. Den normala kliniska prövningen bör vara avslutad, innan ett läkemedel över huvud taget blir föremål för försäljning. Dock kan det givetvis stundom vara befogal, atl ett preparat före slutgiltigprövning av registreringsfrågan blir tillgängligt för försäljning mot recept av sådana läkare, veterinärer eller tandläkare, som har särskilda förutsättningar atl följa verkningarna av ett visst medel på patienterna.--- Närmare bestämmelser om den kliniska prövningen avoregislrerade farmaceviiska specialiteter finns i ett av dåvarandemedicinalstyrelsen utfärdat cirkulär (MF 1963:129) angående klinisk prövning avoregistrerade läkemedel. Bestämmelser har meddelats dels om prövning som skerpå grundval av avtal mellan fabrikanten och vederbörande läkare efter del denexperimentella, laboraloriemässiga prövningen av det nya läkemedlet avslutals,dels om prövning som sker i samband med licensförsäljning av läkemedel. Föreprövningens igångsättande skall anmälan härom göras till nuvarandesocialstyrelsen. I en motion lill riksdag begärdes att - iavbidan pä att utredningsarbetet genom socialstyrelsensnaturläkemedelsutredning fullgjordes - möjligheter skulle öppnas för attnaturläkemedel, som framställs i utlandet av välrenommerade läkemedelsföretagoch som ordineras av vissa legitimerade läkare, skulle kunna importeras av ochförsäljas från apotek. Påförslag av socialutskotlel avslog moiionsyrkandet. Utskotteiredovisade i betänkandet SoU 1974:24 bl. a att i november 1973lillsatt en arbetsgrupp för att utreda förutsättningarna för användning avnaluriäkemedel vid sjukdomsbehandling (naturläkemedelsutredning)samt anförde följande.