bet · FY01SoU6 · 1975-12-31 00:00:00 — Socialutskottetsbetänkande nr 6 SoU 1975:6 Socialutskottetsbetänkande med anledning av motioner om akupunktur, hälsohem, vissa kiropraktoreroch naturläkemedel, m. m. 1 motionen 1975:495 av m. fl. (fp,c)hemställs att beslutar alt hos regeringen anhålla om utfärdande avsådana bestämmelser l.attlicensförsäljning av naluriäkemedel, som är godkända i annat europeiskt land,generellt medges för läkare som önskar ordinera sådana läkemedel på begäran avpatient, 2. atl legitimerade läkare som så önskar genom regeringens dispens meddelastillstånd all över apotek från utlandet inköpa läkemedlet Iscador, 3. all svenskt företag, som tillverkar läkemedel som ej faller under läkemedelsförordningen,efter ansökan tills vidare medges rätt atl tillverka naluriäkemedel, som ärgodtagna i annat europeiskt land. I motionen 1975:767 av i m.fl. (c, s, m, fp) hemställs atl hos regeringen begär utredning ochåtgärder för legitimation av Doclors of Chiropractic. I motionen 1975:1244 av () hemställsatl hos regeringen begär 1. alt ges möjlighet alt mer aktivt än hitintills studeraaku-punklurtekniken inom och utom landet och föranstalta om lämplig försöksverksamhetsärskilt med utnyttjande av den erfarenhet och det kunnande som redan finnsinom landet, 2. atl den kontrollverksamhet rörande amatörmässigt utövadakupunk-turverksamhel, som redan påbörjats, fullföljs men med hänsyftning påatt sedermera kunna medverka till viss vidareutbildning och begränsadlegi-timationsgivning, t. ex. vid samverkan med legitimerade läkare. I motionen 1975:1248 av m. (c,m,fp) hemställs alt hos regeringen anhåller om 1. stödåtgärderför att främja verksamheten vid seriöst arbetande s. k. hälsohem i huvudsak enligt motionens mening, 2. utredningbeträffande utbildningsstöd, samverkansmöjligheter med den etablerade sjukvården samt krav och legitimalionsnivåer för utövare av verk samhet inom den icke konventionella sjukvården som nämnts i motionen. I motionen 1975:1251 av m. fl. (c)hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla om 1. utfärdandet av sådana regler, att legitimerade läkare, genom dispensförfarande,tillåts i avvaktan på naluriäkemedelsutredningens arbete förskrivanaluriäkemedel, 2. att de läkemedel som sålunda ordineras också får, under tillfredsställandekontroll, tillverkas, importeras och försäljas i . 1 motionen 1975:1253 av m. fl. (c)hemställs att beslutar ge regeringen till känna vad som anförts imotionen angående stöd till hälsohem. I motionen 1975:1267 av ()hemställs att hos regeringen begär all preparaten THX, Paspat ochvissa naluriäkemedel under kontroll får användas inomsjukvården under i enlighet med vad i motionenanförts. Bestämmelserom yrkesutövare inom hälso- och sjukvården m. m. Omutövande av verksamhet på hälso- och sjukvårdens område Den nuvarande lagstiftningen med grundläggandebestämmelser om utövande av verksamhet på hälso- och sjukvårdens område,vilken omfattar dels lagen (1960:408) om behörighet alt utöva läkaryrkel, delslagen (1960:409) om förbud i vissa fall mot verksamhet på hälso- och sjukvårdensområde, tillkom (prop. 1960:141, 2LU 1960:44). Beträffandeuppdelningen av bestämmelserna på området på två särskilda lagar anfördeföredragande departementschefen i prop. 1960:141 s. 34 bl. a. attlagstiftningen borde som dittills omfatta regler för den speciella form avbehörighet, som borde tilläggas de på vetenskaplig grund arbetande ochutbildade läkarna, samt, med utgångspunkt i att envar äger frihet att utövaverksamhet på hälso- och sjukvårdens område, uppta de begränsningar i denna frihetsom måste anses nödvändiga för att skydda allmänheten. Föredragandedepartementschefen anförde att han härvid ville förorda att de bådaämnesområdena behandlades i var sin lag och tillade alt härigenom skullemarkeras också formellt atl del i allmänhet föreligger en väsentlig skillnadmellan de utbildade läkarnas verksamhet, å ena sidan, samt kvacksalvarnas ochandra icke auktoriserade utövares verksamhet, å andra sidan. Bestämmelserom behörighet att utöva läkaiyrket och om läkares yrkesutövning Bestämmelserom behörighet atl utöva läkaryrkelfinns i lagen (1960:408) om behörighet att utöva läkaryrkel och i den lilllagen anknutna kungörelsen (1972:678) med tillämpningsbesiämmelsertill lagen ombehörighet all utöva läkaryrkel. Legitimationsåsom läkare meddelas av . Bevis på specialistkompetens och påallmänläkarkompetens meddelas av vidareutbildning. Bestämmelser beträffande utövningen av läkaryrkelhar meddelats i allmänna läkarinslruktionen (1963:341). Enligt 2 § gäller bl.a. att läkare i utövningen av läkaryrkel är ställd under socialstyrelsensinseende. Han är pliktig alt efterkomma vad styrelsen i kraft av gällandeförfattningar föreskriver, alt låta sin verksamhet inspekteras av styrelseneller den styrelsen förordnar därtill saml att lill styrelsen ochlänsläkarorganisationen skyndsamt avgiva infordrade förklaringar, utlåtanden,upplysningar och rapporter. 1 3 § föreskrivs bl. a. atl varje läkare, vare sighan är i allmän tjänst eller enskilt utövar läkaryrkel, åligger "att iöverensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet meddela patient de rådoch, såvitt möjligt, den behandling, som patientens tillstånd fordrar". Skyldighetenför läkare enligt allmän läkarinstruklion alt handla i överensstämmelse medvetenskap och beprövad erfarenhet har inte närmare preciserats genomföreskrifter. har i princip meddelat råd och anvisningar enbartbeträffande verksamhet, där stora risker föreligger. Detta har medfört att vadsom utgör vetenskap och beprövad erfarenhet ytterst utformas avmedicinalväsendels ansvarsnämnd och de allmänna domstolarna i samband medbehandling av frågor om fel och försummelser av läkare. Lagen(1960:409) omförbud i vissa fall mot verksainhel på hälso- och sjukvårdensområde Lagen om förbud i vissa fall mot verksamhet påhälso- och sjukvårdens område ("kvacksalverilagen") äger tillämpningpå den som mot ersättning undersöker annans hälsotillstånd eller behandlarannan för sjukdom eller därmed jämförligt tillstånd genom atl vidta ellerföreskriva åtgärd i förebyggande, botande eller lindrande syfte.Bestämmelserna i lagen gäller dock inte den som innehar behörighet att utövaläkaryrkel eller som eljest är i sin verksamhet på hälso- och sjukvårdensområde ställd under tillsyn. Enligtlagen är behandling av vissa smittsamma sjukdomar (däribland veneriskasjukdomar), cancer och andra elakartade svulster, sockersjuka, epilepsi ochsjukdomar i samband med havandeskap och föriossning förbjuden. Vidare ärundersökning eller behandling av barn, som inle fyllt , samt rådgivningper korrespondens utan personlig undersökning förbjudna. Som förbjudnaundersöknings- och behandlingsmetoder anges allmän bedövning, lokal bedövninggenom injektion av bedövningsmedel, hypnos samt radiologiska metoder.Ambulerande verksamhet och verksamhet av den som inle är svensk medborgare ärvidare förbjudna. Legitimationför vissa kategorier yrkesutövare på hälso- och sjukvårdens område Bestämmelser om legitimation finns - förutom förläkare - för följande kategorier yrkesutövare på hälso- och sjukvårdens område,nämligen tand- läkare,sjuksköterskor, barnmorskor, sjukgymnaster och glasögonopliker. Bestämmelsernaom legitimation finns beträffande tandläkare i lagen (1963:251) om behörighetatl utöva tandläkaryrkel, beträffande sjuksköterskor i reglementet (1957:656)för sjuksköterskor, beträffande barnmorskor i reglementet (1955:592) förbarnmorskor, beträffande sjukgymnaster i kungörelsen (1937:864) om legitimationav sjukgymnaster saml beträffande glasögonoptiker i kungörelsen (1963:456) omlegitimation av glasögonop-' tiker. Personalkategorierinom den offentliga sjukvården I sjukvårdslagen (1962:242) - vari meddelatsbestämmelser om skyldighet för landsting och kommuner som inte tillhörlandsting att ombesörja sjukvård saml grundläggande bestämmelser omorganisationen av landstingens resp. kommuners som inle tillhör landstingsjukvårdsverksamhet - finns när det gäller olika personalkategorier försjukvården närmare bestämmelser endast om läkare. I fråga om annan personal påsjukhus och i läkardistriki stadgas i 23 § sjukvårdslagen att - utöver de ilagen särskilt angivna befattningshavarna i ledningen och läkarpersonalen -"skall för den sjukvårdande verksamheten finnas anställd den personal,som erfordras för atl god vård skall kunna meddelas". Isjukvårdskungörelsen (1972:676), vilken innehåller lillämpningsbeslämmelserlill sjukvårdslagen, har inle meddelats bestämmelser om skyldighet försjukvårdshuvudmännen atl anställa personal av olika slag. Däremot harmeddelats bestämmelser om behörighet till läkartjänster samt till tjänster somsjuksköterska, barnmorska eller sjukgymnast. I fråga om sistnämnda tjänster ärsålunda i 36 § föreskrivet atl tjänst som sjuksköterska, barnmorska ellersjukgymnast får tillsättas endast med den som har legitimation samt altdetsamma gäller även i fråga om vikarie på sådan tjänst, om inlesocialstyrelsen medgetl undanlag. a. läkare, tandläkare, sjuksköterska,barnmorska och sjukgymnast gäller vissa föreskrifter om åligganden m. m., sommeddelats i kungörelsen (1964:428) om medicinalpersonal under socialstyrelsensinseende. Medicinalpersonal står i yrkesutövningen under socialstyrelsensinseende, och den som tillhör medicinalpersonalen är skyldig alt följa deinstruktioner och andra föreskrifter för yrkesutövningen som socialstyrelsenmeddelar (2 §). Bestämmelser finns bl. a. om påföljder .för försummelse,oförslånd eller oskicklighet i yrkesutövningen. Akupunkiöroch kiropraklor är inle underkastade bestämmelserna i kungörelsen. Enligt instruktionen (1965:792) förlänsläkarväsendet har länsläkarorganisationen till uppgift atl bl. a. hatillsyn över personer som yrkesmässigt utövar hälso- och sjukvårdandeverksamhet, dvs. a. akupunk-törer och kiropraktorer. Bestämmelserom läkemedel m. m. Utvecklingenfrån växtsubstanser till kemiska substanser bland läkemedlen Ännu i slutet av 1700-talel utgjordes de viktigasteläkemedlen av växt-droger och enklare beredningar av sådana droger, vartill komsedan gammalt nyttjade oorganiska salter och ett fåtal alkaloider. Kemins ochden experimentella farmakologins utveckling under senare delen av 1800-laleiledde till insikt om att läkemedlens effekt till väsentlig del betingas av deverksamma beståndsdelarnas kemiska egenskaper. Nästa steg i utvecklingen representerasav den syntetiska kemin, med vars hjälp del blev möjligt att framställaläkemedelssubsianser. Läkemedelsforskningen kom härigenom i helt nya banor.Genom tillkomsten och utvecklingen av nya vetenskapliga discipliner såsombiokemin, bakteriologin och serologin gjordes mot slutet av 1800-talel ochbörjan av ytteriigare landvinningar inom läkemedelsområdet. Tidendärefter kännetecknas av ell alltmera stegrat tempo, och läkemedelsarsenalenhar tillförts ett stort antal läkemedel. Tillnaluriäkemedel räknas i första hand rena naturprodukter såsom linfrö,sennablad etc. och blandningar av dylika. Beteckningen naluriäkemedel användsäven för homeopatiska beredningar oavsett om utspädningen drivits så långt altprodukten saknar innehåll av den ursprungliga naturprodukten. Grundläggandebeslämmelserom tillverkning, införsel,handel, hantering, kontroll och tillsyn beträffande läkemedel finns iläkemedelsförordningen (1962:701) och lill denna knutna föreskrifter, bl. a.kungörelsen (1963:439) om tillämpningen av läkemedelsförordningen. Förslagettill läkemedelsförordningen framlades i prop. 1962:184, som behandlades avandra lagutskottet i betänkandet 2LU 1962:43. Medläkemedel förslås i läkemedelsförordningen sådan vara, som är avsedd antingenatt vid invärtes eller utvärles bruk förebygga, påvisa, lindra eller botasjukdom eller sjukdomssymtom hos människor eller djur eller alt eljest påangivna sätt användas i samband med behandling av sjukdom, skada ellerkroppsfel eller vid förlossning, allt under förutsättning alt varan för sådantändamål genom beredning, dosering eller doseringsanvisning iordningställts ibruksfärdigt skick (1 § 1 mom.) På varor som motsvarar denna definition skallbestämmelserna i läkemedelsförordningen tillämpas. Dock har i 1 § 2-4 mom.vissa varor undantagils från tillämpningen. bestämmelsernai läkemedelsförordningen, om inte i särskilt fall bestämmerannat, inte tillämpas beträffande sådant medel, som inle innehåller någotverksamt ämne i en myckenhet överstigande en miljondel av medlets vikt (1 § 3mom.) Innebörden är atl homeopatiska medel i-utspädning som överstiger dettatal skall kunna vara fria handelsvaror och hållas tillgängliga i allmännahandeln. har emellertid beslutat föreskriva attläkemedelsförordningen skall tillämpas beträffande bl. a. medel, som är avsettatl införas i organismen genom injektion, oavsett om detsamma innehåller någotverksamt ämne i en myckenhet överstigande en miljondel av medlets vikt ellerinle (medicinalförfatlningar,MF 1968:19). Medhänsyn till produktionssättet skiljer man mellan två huvudgrupper avläkemedel, nämligen farmaceviiska specialiteter och exlempore-beredningar. Medfarmacevtisk specialitet förstås enligt 2 i; läkemedelsförordningenstandardiserat läkemedel, som är avsett atl tillhandahållas förbrukaren itillverkarens originalförpackning. En extempore-beredning är ett för tillfälletför viss patient iordningställt läkemedel. Vissa farmaceviiska Specialitetermed biologiskt urspmng benämns i läkemedelsförordningen bakteriologiskapreparat. Yrkesmässigtillverkning av läkemedel får bedrivas endast på apotek samt av den somerhållit tillstånd därtill. Utan särskilt tillstånd får bakteriologisktpreparat tillverkas vid statens bakteriologiska laboratorium (SBL) och statensveterinärmedicinska anstalt. Med tillverkning förslås i sammahangei såvälframställning som förpackning eller ompackning (7 i? Vissabakteriologiska preparat för införas till riket endast av föreståndaren förSBL. Annat läkemedel för införas till riket endast av den som är behörig alltillverka eller idka handel med läkemedlet, föreståndare för vetenskapliginstitution eller motsvarande och den som har särskilt tillstånd alt till riketinföra läkemedlet. Resande får emellertid införa läkemedel, som han förpersonligt bruk medför lill riket (8 S läkemedelsförordningen). Enligi12 § läkemedelsförordningen får detaljhandel med läkemedel bedrivas endast avden som enligt vad därom är särskilt stadgat har rält all driva sådan handel. särskild lag(1970:205)om detaljhandel med läkemedel har föreskrivits alldetaljhandel med läkemedel - varor på vilka läkemedelsförordningen ägertillämpning - får drivas endast av staten eller av juridisk person i vilkenstaten äger ell bestämmande inflytande saml alt Kungl. Maj:l bestämmer av vemoch på vilka villkor detaljhandel med läkemedel får drivas. Kungl.Maj:t har uppdragit åt atl - med undantag för den rätt somtillkommer bl. a. statens bakteriologiska laboratorium -den 1januari 1971-den 31 december 1985 med ensamrätt driva detaljhandel medläkemedel. I15 S läkemedelsförordningen är föreskrivet alt farmacevtisk specialitet får, ominte annat särskilt stadgas, inte försäljas ulan alt vara registrerad Farmacevtisk specialitet för inte registreras med mindre denbefunnits ändamålsenlig och bestämmelserna i 4-6 §§ läkemedelsförordningen iövrigt iakttagits. Registrering får förbindas med särskilda villkor tillförebyggande av skada. ; är vidare föreskrivet atl registrerad farmacevtiskspecialitet skall fortlöpande kontrolleras genom försorg ochatl registrering får återkallas om förhållanden, som legal till grund förregistreringen, är för handen. Ålerkallelse av registrering fårockså ske om villkor för specialitetens tillhandahållande åsidosätts eller omspecialiteten är föremål för reklam som innefattar oriktig, starkt överdriveneller vilseledande uppgift om specialitetens verkan eller egenskaper i övrigt. I4 i; läkemedelsförordningen är föreskrivet all läkemedel skall vara av fullgodbeskaffenhet och vid normal användning inte för medföra skadeverkningar, somstår i missförhållande till den avsedda effekten. I 5 fj läkemedelsförordningenstadgas att läkemedel vid utlämnande skall vara fullständigt deklarerat medavseende på sammansättning saml hall av ingående beståndsdelar, om intesocialstyrelsen medgivit annat. Vidare stadgas att benämning på läkemedel inlefår vara vilseledande med avseende på medlets sammansättning, verkan eller egenskaperi övrigt och ej heller vara ägnad atl åstadkomma förväxling med annat läkemdel.I 6 ! ; är föreskrivet all priset på läkemedel skall vara skäligt. Ärendenom registrering av farmaceviiska specialiteter och om ålerkallelse av sådanregistrering handläggs inom av läkemedelsnämnd.För läkemedelskonlrollen finns vid en särskildläkemedelsavdelning omfattande ett laboratorium, en allmän läkemedelsbyrå ochen regislreringsbyrå. Enligt5 § läkemedelsförordningen äger meddela föreskrifter rörandemärkning och utlämnande saml förordnande av läkemedel. Bland annat med stödhärav har medicinalstyrelsen utfärdat en kungörelse angåendeförordnande och utlämnande av läkemedel från apotek m. m. (receptkungörelsen),vilken är intagen i samlingen medicinalförfattningar som MF 1965:100. I receptkungörelsen ochtill denna fogade förteckningar anges läkemedel - varmed förstås sådan vara på vilkenläkemedelsförordningen är tillämplig - som får utlämnas från apotek endast mot recept avperson som äger utöva lakar- tandläkar- eller velerinäryrkel. ; punkt 5 receptkungörelsen kan läkare,landläkare eller veterinär beställa läkemedel för egen praktik. Läkare ellertandläkare för dock inle till person, som är under hans behandling, utlämnaläkemedel i större mängd än som är nödvändig för den behandlades vård, intilldess denne i vanlig ordning kan anskaffa läkemedlet från apotek. Kostnadsfriheteller prisnedsättningför läkemedel i anknytning till sjukförsäkringen Läkemedelsförmånen i anknytning tillsjukförsäkringen regleras i en särskild förordning vid sidan av lagen omallmän försäkring, nämligen i förordningen (1954:519) angående kostnadsfriaoch prisnedsatta läkemedel. Enligt denna förordning tillhandahålls läkemedel,vara recept utfärdats av läkare eller tandläkare, kostnadsfritt eller lillnedsatt pris på apotek. Med läkemedel förslås i förordningen sådan för människoravsedd vara, på vilken läkemedelsförordningen är tillämplig. I motionen 1975:767 av i m.fi. (c, s, m, fp) anförs bl. a. atl det under del blivit alltvanligare att svenska läkare råder patienter med symtom som lumbago(ryggskott), ischias, brakialneuralgi (armsmärtor), cefalalgi (huvudvärk) etc.all vända sig till en kiropraklor om symtomen är orsakade av avvikelser iryggraden och bäckenels rörelsemekanism med därav uppkomna funktionella nerv-och muskelslörningar. Motionärernaanför vidare bl. a. att del i finns ett 30-tal kiropraktorer medutbildning som Doclors of Chiropractic, att ytteriigare ca 30 ungdomar är underutbildning och atl utbildningen, som förekommer i , ochEngland, omfattar heltidsstudier med studentexamen på naturvetenskapliglinje som grund. 1 motionen redovisas de olika ämnena i utbildningen och görsjämförelser med läkarutbildningen i . Motionärerna påpekar atl Doclors ofChiropractic kan erhålla legitimation i , , , ochAustralien saml redovisar kraven för legitimation i . a. atl genom finns en instans alt bedöma den utbildning som sker avDoclors of Chiropractic. Ett med yrkandet i motionen 1975:767 likalydandeyrkande framfördes i en motion till riksdag. Utskottet, som behandladedenna motion, gjorde motionen till föremål för en omfattande remissbehandling,som redovisats i betänkandet SoU 1974:29, vari utskottet även redogjort bl. a.för sjukdomsläran och behandlingsmetoden inom kiropraktiken samt för tidigarebehandling i av frågor om legitimation av kiropraktorer m. m. avslog på förslag av utskottetmotionsyrkandet. Utskoliet anförde i förenämnda betänkade bl. a. följande,därvid beteckningen chiro-praklor användes för Doctor of Chiropractic. Utskottet vill för sin del inte hålla för uteslutetatt kiroprakiisk behandling, rätt utförd, i vissa fall kan mildrasmärttillstånd föranledda av funktionella störningar i kroppens leder och därför kan vara ell komplement lill annan medicinsk behandling på sammasätt som t. ex. sjukgymnastik. Såvitt avser möjligheterna för patient alt föersättning från sjukförsäkringen för behandling hos chiropraklorer hänvisarutskottet till det i del föregående (s. 13) redovisade betänkandet avsocialförsäkringsutskottet, i vilket bl. a. erinras om attmedicinalansvarskommittén har i uppdrag atl se över lillsyns-och ansvarsfrågorinom hälso- och sjukvården. När det gäller att bedöma den här aktuella frågan,nämligen om legitimation av chiropraklorer, måste man enligt socialutskottetsmening fästa avsevärd vikt vid att chiroprak-torerna får sin grundutbildning iutlandet och att svenska myndigheter därför saknar möjligheter att kontrolleraoch påverka utbildningen. Resultaten av chiropraktorernas verksamhet ärodokumenterade, och någon utvärdering av densamma har inte skett. Någrabetryggande garantier för kvalitén på verksamheten har man därför inle. Härtillkomrneratt -som framhållit i sitt remissyttrande över motionen- ett inordnande av chiro-praktorerna i del svenska hälso- ochsjukvårdssystemet knappast skulle ge någon påtagligt förbättrad hälso- ochsjukvård, eftersom de ca 20 yrkesverksamma chiropraktorernas insatser inte kanha annat än marginella effekter. Avdel anförda framgår atl utskottet inle är berett medverka lill enauk-torisation av chiropraklorerna. I likhet med flera av remissinstansernaanser utskottet att önskemålen om ökad tillgång på yrkesutövare inom delaktuella vårdområdet i första hand bör tillgodoses genom ökad och förbättrad utbildningav sjukgymnaster och läkare. Utskottet vill erinra om alt utbildningskapacitetenför läkare mer än fördubblats under 1960-laletoch möjliggör en intagningav 1 000 nya medicine studerande . Antalet läkare i landet kan härigenomberäknas öka från omkring 13 000 till mer än 18 000 under femårsperioden1973-1977. kan antalet yrkesverksamma läkare antas överstiga 23 000.Antalet inlagningsplatser i sjukgymnastutbildningen uppgår för /74lill 270 och ytteriigare sådana platser beräknas tillkomma under de närmasteåren. I sammanhanget bör också erinras om alt ulbildningsulredning (U68) föreslagit all sjukgymnastutbildningen skall omfatta fem i stället för somnu fyra terminer. I motionen 1975:1244 av () lämnasuppgifter om bl. a. akupunkturverksamhet i olika länder och om vissa försök iSverige. Motionären framhåller bl. a. att då det på allt starkare grunder kanförmodas atl akupunklurtekniken är positivt verkningsfull - för såvälbehandling som bedövning - bör större uppmärksamhet än den som visatskomma denna teknik lill del från svenska myndigheters sida. 1 * 1975. riksdagsbehandling m. m. Akupunktur kan beskrivas som slimulering av visseller vissa punkter på eller nära kroppsytan genom införande av nålar, varvidnervimpulser, som akupunkturnålarna åstadkommer, upplevs blockerasmärlförnimmelser som har annan grund. Det hävdas på sina håll alt akupunkturockså har effekt på sjukdomar. motion lill riksdag framfördes förslag som syftade lill all främjaseriöst utövad akupunkturverksamhet i . , som hade attbehandla motionen, inhämtade yttrande över densamma från ,vilkel redovisats i betänkandet SoU 1974:24. Påförslag av utskottet avslog motionen. Utskottet anförde i förenämndabetänkande bl. a. följande. Resultaten av de studier av akupunkturmetoden somredovisats i delta betänkande samt yttrarfde visar enligtutskottets mening all akupunkturen som behandlings- och bedövningsmelod ännuinte kan accepteras inom svensk sjukvård. Härför krävs ytteriigare forsknings-och utvecklingsarbete, som eventuellt kan leda till introducerandet av metoderför "akupunktur ulan nålar".