bet · FY01KU12 · 1975-12-31 00:00:00 — a. frågan om särskilda villkor och efter vilkagrunder en eventuell avgift för tillgodoseende av allmänna intressen skallberäknas. Iförevarande lokaliseringsärende har avgettyttrande till regeringen. Detta yttrande innehåller inte något förslag tillavgift för tillgodoseende av allmänna intressen. Denna fråga har enligt uppgiftavgjorts av regeringen utan att sökanden eller företrädare för avlokaliseringen berörda intressen beretts tillfälle att yttra sig. Dennahand-laggningsordning är enligt vår mening inte godtagbar och avviker somframgått markant från vad som tillämpas i underställningsärenden enligt,vattenlagen. Sakenhar från konstitutionella utgångspunkter en mer vidsträckt aspekt. Grunden förden s. k. avgiftsmakten bygger på förutsättningen att en avgift endast kankomma i fråga som ersättning för direkta motprestationer från det allmänna. Dennu aktuella avgiften har fastställts utan denna förut- sättningoch kan enligt vår mening inte hänföras till en kompensation för de intressensom direkt berörs av lokaliseringen i fråga. Avgiftenhar med andra ord mer karaktär av ett slags skattebeläggning och är därmedstridande mot vad förutsatt vid antagandet av det ifrågavarandestadgandet i byggnadslagen. Vivill slutligen framhålla att några grunder för hur en avgift för tillgodoseendeav allmänna intressen i samband med sådan industrilokalisering som behandlas idet nämnda stadgandet i byggnadslagen och tillämpningsföreskrifterna tilldetta inte presenterats för . R.Reservation av herrar i (m). Fiskesjö (c), Jonnergård (c), Björcki (m), (). Kindbom (c) och i (fp), vilkaansett att utskottet under punkten 14 såvitt avser distribution i tjänstebrevav visst informationsmaterial, från intresseorganisation (s. 32) i andrastycket i ifrågavarande avsnitt i stället bort anföra följande: Som utskottet uttalat i flera sammanhang är detvärdefullt att informationsfrågorna ägnas stort intresse från departementetssida. I det här aktuella fallet har emellertid informationsmaterial från enintresseorganisation ett sätt som utskottet inte anser lämpligtmot bakgrund av bestämmelserna oin utnyttjande av tjänstebrevsrätten. Detanvända förfaringssättet kan alltså inte godtagas av principiella skäl.Utskottet får därför uttala att utdrag ur LO-nytt ej borde ha utsänts itjänstebrev från . S.Reservation av herrar i (m), i (m) och iHamburgsund (fp), vilka ansett att utskottet under punkten 14 såvitt avserskadestånd till enf d. handetsskreterare (s. 32) i stället bort anföraföljande: Regeringen beslöt att på grund avförlikningsavtal utge skadestånd till en f d. handelssekreterare med 190 000kronor med anledning av vad justitiekanslern anfört om svårigheterna att i enprocess övertyga domstolen om att haft tillräcklig grundför sina ingripanden mot vederbörande handelssekreterare. Bakgrunden tillskadeståndet var att handelssekreteraren enligt direktiv avKungl. Maj:t dels utan varsel tvingats ta ut semester med sammanlagt ,dels sedan semesterledigheten utgått likaledes utan ansökan beviljats tjänstledighetunder sin återstående tjänstetid (drygt ) frånhandels-sekreterartjänsten och ålagts andra arbetsuppgifter. I samband medsemesterbeslutet hade handelssekreteraren fråntagits nycklarna tillhandelssekre-terarkontoret. Personalen vid kontoret hade vidare underrättats omatt handelssekreteraren inte längre skulle administrera kontoret. Det börvidare nämnas, att justitiekanslern mot bakgrund av att anmärkningar riktatsmot medelsförvaltningen vid handelsssekreterarkontoret och att påståendengjorts om att handelssekreteraren förgripit sig på statens medel undersökt omhandelssekreteraren gjort sig skyldig till fel eller försummelse i tjänsten.Justitiekanslern uttalade i beslut att hans genomgång avärendet inte gav stöd för eventuella påståenden om att handelssekreterarengjort sig skyldig till förskingring eller annan oegentlighet beträffandehandelssekreterarkontorets medel eller att det eljest framkommit något somvisat att handelssekreteraren gjort sig skyldig till fel eller försummelse avbeskaffenhet att föranleda åtgärd från justitiekanslerns sida. De åtgärder som vidtagits mot handelssekreterarenfrämst i samband med verkställigheten av semesterbeslutet, har uppenbarligenvarit ägnade att skada handelssekreterarens anseende. Övenom det fanns fog för viss oro beträffande skötseln avhandels-sekreterarkontoret borde det dock med hänsyn till den enskildesrättstrygghet ha krävts ett säkrare underiag för de vidtagna åtgärderna.Enligt utskottets bedömning har detta ärende inte handlagts med tillräckligvarsamhet. Ansvaret härför åvilar i första hand chefen för ,statsrådet . Det anförda ger utskottetriksdagen till känna, T.Reservation av herrar Fiskesjö (c), Jonnergård (c), () och Kindbom(c), vilka ansett att utskottet under punkten 14 såvitt avser riktlinjer föryrkesmässig trafik med buss (s. 32-33) i stället bort anföra följande: I kanslipromemoria, bilaga 13 D till dettabetänkande, lämnas en redogörelse för vissa frågor sammanhängande med Kungl.Maj:ts beslut rörande linjetrafik med buss mellan Stockholmoch orter norr om . Beslutet innebar i princip att statens järnvägaroch ytteriigare några företag medgavs att inom ramen för pågåendetrafiksamarbete mellan och dessa företag bedrivs visslinjetrafik . Flertalet av beslutet berörda företag ficktidigare meddelade linjetrafiktillstånd indragna eller fick avslag på anfördabesvär över tidigare för dem meddelade negativa beslut. I beslutetkonstaterades dock att det fanns ett ytteriigare trafikbehov och att dettalämpligen kunde lösas genom samgående av företag. Utskottethar granskat ifrågavarande beslut mot bakgrund av vad som uttalades ipropositionen 1972:81 rörande förslag till vissa ändringar i förordningen omyrkesmässig trafik och i yttrande i anledning härav (TU 1972:13). Idessa sammanhang framhölls vikten av att linjetrafiktillstånd meddelades isådan utsträckning att angelägna behov av kompletterande trafik på längreavstånd tillgodosågs i sådana fall där utvecklingen visade att trafikunderiagetgav utrymme för busslinjetrafik vid sidan av befintlig jänrvägstrafik eller förbusslinjetrafik genom flera företag. Enligt utskottets mening utgör beslutetden ett klart avsteg från denna princip. Trots att utrymmeuttryckligen bedömts finnas för ytterligare busstrafik har man låtittillståndsfrågan bli beroende av samgående mellan olika företag. Beslutetinnebär att en ny princip lanserats utan att blivit i tillfälle attyttra sig höräver. Utskottet bedömer det som angeläget att uppmärksamma detta,inte minst mot bakgrund av att beslutet drabbar flera seriöst arbetande företagsom sedan längre bedrivit busstrafik. 1riksdagens beslut i anledning av propositionen 1972:81 gav Kungl.Maj:t tillkänna angelägenheten av att oklarheten i fråga om gränsdragningenmellan linjetrafik och beställningstrafik undanröjdes och att förslag däromförelades . Det är enligt utskottet otillfredsställande att dettariksdagens uttalande ännu inte effektuerats av regeringen. ningar (SFS) 286 10 553' 64 266 311 111 254 706 296 59 455 142 993 390 470 294 352 1 545 1 254 238 134 189 348 6 426 197 768 604 976 582 63 802 I 027 62 1 090 835 618 I 558 732 207 971 860 291 70 110 2 1 112 1 1 86 11 1 49' 59 45 37 100 82 32' 52' 23 22 5 132 652 2 458 1859 1982 4 533 3 835 1445 1444 2 447 1871 713 28 371 ' inkl. 2 203 nådeärenden, inkl. 35ärenden i 50-årsprotokoll, som offentliggjorts, inkl. 7 ärenden i50-ärsprotokoll, som offentliggjorts, inkl. 4 ärenden i50-årsprotokoll, som offentliggjorts, inkl. 7 ärenden i 50-årsprotokoll,som offentliggjorts. ningar (SFS) inkl. 2 263 nådeärenden. inkl. 51 ärendeii i 50-ärsprotokoll, som omedelbartoffentliggjorts, inkl. 2 ärenden i 50-årsprotokoll, som omedelbartoffentliggiorts. inkl. 16 ärenden i 50-årsprotokoll, som omedelbartoffentliggjorts, inkl. 21 ärenden i 50-årsprotokoll, som omedelbartoffentliggjorts, inkl. 4 ärenden i 50-årsprotokoll, som omedelbartoffentliggjorts. Enöversiktlig redogörelse för statsrådsberedningens (SB:s) organisation ocharbetsuppgifter lämnades i KU:s betänkande 1974:22 (bilaga 3, s. 90-91). Idenna promemoria kompletteras vissa delar av den redogörelse som lämnas där. Organisation ocharbetsformer inom statsministerns kansli (organisations tablå redovisas i underbilaga), SB:s verksamhet som samordnare avdepartementsarbetet i formellt avseende (anvisningsverksamheten), SB:s verksamhet för att flytta prövningen av olikaärenden och ärendegrupper från regeringen till underiydande myndigheter(decentraliseringsverksamheten). Statsministernskansli: Organisation och arbetsformer Enligt departementsinstruktionen (1974:386),omtryckt 1974:834), vilken tillämpas på departementen (utom UD) och SB, är detstatssekreteraren som närmast under statsministern leder arbetet inom SB (9 S). Statssekreterareni SB intar en central position inom i frågor som rörplanering och samordning. Statssekreteraren har täta kontakter med statsrådenoch de andra statssekreterarna. Dessutom har han omfattande kontakter medföreträdare för organisationslivet, arbetsmarknadens parter och olikafolkrörelser. Enviktig roll för den övergripande planeringen av regeringens verksamhet spelarde allmänna beredningarna (dvs. överiäggningar i konkreta och principiellafrågor mellan samtliga statsråd under statsministerns ordförandeskap) somvanligen hålls i omedelbar anslutning till ett regeringssammanträde och deregelbundet återkommande planeringssammanträdena. Statssekreteraren i SBdeltar som ende icke regeringsmedlem i de allmänna beredningarna.Planeringssammanträdena, som ofta sträcker sig över , förbereds avstatssekreteraren i SB. Enväsentlig del av det förberedande arbetet på olika regeringsförslag utförs inomarbetsgrupper inom ett departement eller sammansatta av företrädare för fleradepartement. Bildandet av sådana arbetsgrupper föregås av kontakter medstatssekreteraren i SB. En mer övergripande planering av arbetet inomregeringskansliet sker inom statssekreterarkretsen. För detta ändamål samlassamtliga statssekreterare, dels till återkommande möten, dels tillsärskilt anordnade, längre planeringsmöten. Dessa senare möten föriäggsvanligtvis utom kanslihuset. Vid båda slagen av möten fungerarstatssekreteraren i SB som ordförande. Detkan vidare i detta sammanhang nämnas att till statssekreterarens i SBåligganden hör att för statsministerns räkning följa säkerhetsfrågor av vikt.Vid föredragningen i polisiära säkerhetsärenden inför justitieministern ärsålunda statssekreteraren i SB närvarande. Han hålls också underrättad om deviktigaste militära säkerhetsärendena som föredras inför försvarsministern. För det dagliga arbetet inom SB tillämpas bestämdarutiner. Uppgiften att hålla kontakt med det löpande departementsarbetet liggerprimärt på särskilda handläggare. Ärendena anmäls för statssekreteraren, sombedömer aktualiserade frågor från bl. a. politiska synpunkter och drar - medutgångspunkt i denna bedömning - upp riktlinjerna för hur frågan bör hanteras.Utarbetade departementsförslag - t. ex. propositioner och förslag till svar påinterpellationer och frågor - granskas av handläggarna. Förslagen och desynpunkter som de föranleder anmäls för statssekreteraren som, i förekommandefall efter samråd med statsministern, för SB:s räkning tar ställning tillförslaget. Understatssekreterarens ledning samlas den handläggande personalen till regelbundetåterkommande planeringsmöten. Den mera kortsiktiga planeringen sker vidveckomöten. Sådana hålls vanligen . Den långsiktigaplaneringen görs vid särskilda sammankomster. Utöverdessa planeringsmöten på tjänstemannanivå förekommer regelbundna genomgångaroch planeringsmöten med statsministern. Antalet handläggare uppgår f n. till sex samt ettkansliråd och en pressekreterare för press- och informationsverksamheten. Avhandläggarna har fem till uppgift att svara för de direktadepartementskontakterna, medan en svarar för statsministerns korrespondens medfrämst allmänheten. För registraturen finns en registrator. Dessutom finns ettbibliotek med tillhörande dokumentationscentral. Kanslirådetsvarar för organisationen av det löpande arbetet. Häri ingår bl. a. attförbereda statsministerns engagemang. är vidare närmast understatssekreteraren ansvarig för utarbetandet av de tal och andra uttalanden somstatsministern i olika sammanhang skall göra samt svar påinterpellationer och frågor som i har stäjlts till statsministern. Pressekreterarensvarar för att press och andra massmedia får information om verksamheten, delsinom statsrådsberedningen, dels inom i den mån det gällerfrågor av mer övergripande natur. Pressekreterarensvarar vidare för bevakningen av press och andra massmedier. Pressekreterarenleder också verksamheten inom den för gemensammainformationsgruppen i vilken samtliga departements informationssekreterareingår. Detlöpande departementsarbetet följs från SB:s sida av särskilda handläggare/kontaktmän.Varje handläggare har - som regel - tre departement att följa. a. att handläggaren granskar förslag som har upprättats inom resp.departement. Utöver uppgiften att vara kontaktman med resp. departement harvederbörande handläggare uppgiften att svara för kontakterna med organ inom ochutom , som är verksamma inom handläggarens ansvarsområde.Handläggarna svarar också för en betydande del av SB:s muntliga kontakter medallmänheten inom detta område. Sådana kontakter förekommer i mycket storomfattning. InomSB biträder handläggaren med utarbetandet av promemorior, tal och liknande tillden del de berör frågor som faller inom hans/hennes ansvarsområde. Denhandläggare som svarar för statsministerns korrespondens upprättar förslag tillbrevsvar i den mån svaret inte kräver särskild sakkunskap, i vilket fall brevetöverlämnas till vederbörande fackdepartement, som upprättar utkast tillsvaret. Det ankommer på denne handläggare att bevaka att inkomna brev besvaras. Korrespondensverksamhetenhar ökat starkt i omfattning . Några siffror kan belysa detta.År 1972 inkom 3 602 brev, var antalet 9 708, medan det år 1974registrerades 7 483 inkommande brev. 1 KU:s promemoria ang. organisation ocharbetsformer inom statsdepartementen (bil. 3 till KU 1974:22) har erinrats omden granskningsverksamhet som bedrivs inom vad som benämns de konsultativastatsrådens kansli (bet. s. 90). Denna granskning, som avser utskast tillpropositioner, lagrådsremisser, författningar, utredningsdirektiv och svar påinterpellationer och frågor, sker huvudsakligen från juridiska, administrativaoch andra formella synpunkter, men avser även en sakgranskning i syfte attundvika fel och uppnå enhetlighet och konsekvens. Tillledning för departementen vid utformning av de nämnda utkasten i formelltavseende har SB utarbetat särskilda anvisningar. Anvisningarna avser delspropositionsskrivning, dels författningsskrivning och är samlade i vad sompopulärt kallas röda resp. gröna boken. Dessutom har SB i samarbete med departementensorganisationsavdelning utarbetat de s. k. skriv-anvisningarna. Dessa innehållerdels främst tekniska anvisningar för kon- torspersonalen,dels anvisningar för den formella behandlingen av regerings-ochdepartementsärenden med tyngdpunkten föriagd till utformningen av protokoll ochexpeditioner i sådana ärenden. SBhar vidare utfärdat anvisningar som tar sikte på att ge främst författningaroch andra från utgående skrivelser en enhetlig, klar ochlättbegriplig språklig utformning. De grundläggande anvisningarna i dettahänseende finns i promemorian "Språket i lagar och andra författningar".I fråga om den språkliga utformningen av propositioner och lagrådsremisserfinns anvisningar i bilaga 2 till "röda boken". Dessa överensstämmermed anvisningarna i den nämnda promemorian men innehåller dessutom anvisningari frågor som är specifika för propositionsskrivning. Detbör här framhållas att de anvisningar som har nämnts har rönt en livligefterfrågan från myndigheter utanför liksom från kommuner ochenskilda. SB har sökt att i största möjliga utsträckning tillgodose detexterna behov som sålunda finns. Som exempel kan nämnas att den senaste utgåvanav gröna boken () har tagits fram i en upplaga på 4 000 exemplar,varav I 500 har beräknats för departementens behov ochåterstoden för myndigheters och andras behov. Med den spridning som dessaanvisningar fått och som de senaste kan beräknas fö, finns förutsättningar föratt de principer som i formellt och språkligt avseende är vägledande förregeringskansliets verksamhet i det hänseende som har nämnts också vinnertillämpning på myndighetsnivå. SB:suppgift att samordna departementens verksamhet och verka för enhetlighet ochkonsekvens i departementsarbetet medför att beredningen vid uppkommande behovgår ut med anvisningar i speciella frågor. Bland anvisningar av detta slag kannämnas - anvisningar för diarieföringen idepartementen - mall för utformningen av arbetsordning fördepartement - mall för utformningen av instruktion för myndighet - anvisningar för förvaltningslagens tillämpning hosKungl. Maj:t (regeringen) - anvisningar för utformningen av svar påinterpellationer och frågor (i samarbete med kammarkansliet) - anvisningar förbehandlingen av frågor om ledighet för statsråd -anvisningar för den typografiska utformningen av propositioner, lag rådsremisser och skrivelser till m. m. Utöver de nämnda anvisningarna ger SB råd ochrekommendationer i såväl sakligt som formellt avseende i enskilda ärenden. Vidarebör nämnas att SB håller intim kontakt med kammarkansliet i syfte attåstadkomma en så effektiv samordning av arbetet inom de båda statsorganen sommöjligt. Denna verksamhet föranleder bl. a. utfärdande av anvisningar av merakortfristig natur i olika praktiska frågor. När decentraliseringsarbetet inordnades iSB låg detta i linje med den uppfattning om decentraliseringsarbetets betydelsesom redan författningsutredningen hade gett uttryck för. Utredningenuttalade att decentraliseringsarbetet inte är en tillfällig företeelse utannågot som kräver kontinuerliga insatser och ständig uppmärksamhet frånregeringens sida. Till denna uppfattning anslöt sig sedermeragrundlagberedningen, och den får genom statsmakternas beslut omförfattningsreformer (prop. 1973:90, KU 26, rskr 265) anses ha blivitdefinitivt bekräftad. Denår 1974 införda ordningen gjorde det möjligt att bevaka delegerings-frågorna ianslutning till SB:s fortgående granskning av propositioner, författningar m.m. Verksamheten resulterar i förslag om ändringar eller tillägg i huvudsakligtsyfte att minska arbetsbelastningen för departementen. SB kan sålunda i sambandmed delning av förslag till lagproposition föreslå att regeringen inhämtarriksdagens bemyndigande att flytta viss eller vissa grupper av ärenden tillavgörande av underiydande myndigheter. Gäller det en författning som fallerinom regeringens normgivningskompetens kan avse attregeringen direkt i författningen tar in bestämmelser med uppdrag åtunderordnad myndighet att ta över vissa frågor, t. ex. rörandetjänstetillsättning eller statsbidrag eller dispens eller något liknande. Omen decentraliseringsfråga med hänsyn till sin omfattning eller av annan orsakinte kan lösas i det fortlöpande arbetet gör SB en särskild utredning av fråganoch lägger fram resultatet i en särskild promemoria som tillställs det eller dedepartement som berörs. Som exempel på denna verksamhet kan nämnas förslag till -om upphävande avunderställningsskyldighet i fråga om garantilån i vissa fall -om flyttning tilllänsstyrelserna och trafiksäkerhetsverket av åtskilliga dispenser inomtrafiklagstiftningen - justitie-, handels- och industridepartementen omändrad beslutskompetens i tillståndsfrågor berörande aktiebolagslagen, 1916 årslag om vissa inskränkningar i rätten att förvärva fast egendom ochlagstiftning om rätt för utlänning och utländskt företag att idka näring här iriket - jusntiedepartementet om ändrmgar i rättshjälpslagenoch rättshjälpskungörelsen för att från regeringen flytta vissabeslutsfunktioner av rutinbetonad karaktär - social- och jordbruksdepartementen om nyabeslutsformer i handläggningen av vissa förordnande- och resefrågor medanknytning till vårt lands deltagande i internationellt samarbete - samtliga departement om förenklad handläggning avbl. a. ärenden om sådana utrikes resor som sker med anlitande av kommitté- ochextra utgiftsanslagen. Bland pågående undersökningar kan nämnas enutredning om nya beslutsregler i fråga om avskrivning av vissa av statensfordringar samt biträdande av ackord och annan form'för eftergift av statensrätt. Mångaav de undersökningar som nämnts berör var för sig alla departementen elleråtminstone flera av dem. är det dock både praktiskt och sakligtmotiverat att undersöka ett helt departement eller delar av det i ettsammanhang. Det har skett beträffande justitie-, utrikes- ochutbildningsdepartementen. Förjustitiedepartementets del framstod en sådan större undersökning avdelegeringsproblemen särskilt berättigad med hänsyn till riksdagsbeslutom inrättande av ett domstolsverk. Ifråga om har SB föreslagit en anpassning av vissa avUD-instruktionens regler om tjänstetillsättning m. m. till motsvarande regler iinstruktionen för . Vidare har SB i en särskild PM behandlatfrågan om konsulerna och lagt fram förslag som syftar till en förenklad handläggningav frågor om upprättande (indragning) av svenskt olönat konsulat i utlandet, omutnämning (entledigande) av svensk olönad konsul, om förlänande av konsulsnamn, om fastställelse av distrikt för olönat konsulat osv. I anslutning tillden av godkända Wienöverenskommelsen om konsuläraförbindelser tas även upp frågan om formerna för vårt lands erkännande(exekvatur) av olönad konsul från annat land. Omman ser till ärendeantalet räknat är och utbildningsdepartementetde två största departementen'. Därför har inom SB bedömts som specielltönskvärt att göra särskilda genomgångar av dessa båda departement. Arbetet medutbildningsdepartementet är i huvudsak avslutat. I fem promemorior har SB - inågra fall med underiag av tidigare förslag av departementsutredningen -förordat flyttning från detta departement och regeringen till underlydandeämbetsverk av beslutanderätt, dels i åtskilliga tillstånds- och dispensfrågormed anknytning till skolväsendel och den högre utbildningen, dels itillsättnings- och behörighetsärenden på det kyrkliga området, dels i ett stortantal reseärenden inom hela departementets verksamhetsområde, dels i ärendenom förordnande av ledamöter och revisorer m. fl. i vissa organ, dels iåtskilliga bidrags- och tillståndsärenden på det kulturella området. Detskall avslutningsvis framhållas att i SB:s arbete med rationalisering ocksåingår att i anledning av förfrågningar under hand från departementen ge råd ochanvisningar på decentraliseringsområdet. 'Vid en sådan jämförelse har från ärendeföneckningarna för justitiedepartementetundantagits nådeärendena. PMmed vissa uppgifter rörande reglerna för ingåendet av internationallaöverenskommelser m. m. Allmäntom internationella överenskommelser ' Internationellt samarbete manifesteras i storutsträckning genom olika slag av mellanstatliga överenskommelser - bilateralamellan två stater och multilaterala mellan flera stater - och genom beslutfattade med stöd av sådana överenskommelser. Sålunda är en överenskommelse denvanligaste formen när en stat åtar sig skyldigheter eller tillförsäkrasrättigheter i förhållande till annan stat. Även en mellanstatlig organisationkan vara part i en överenskommelse med en eller flera stater. Eninternationell överenskommelse kan ingås under olika benämningar: traktat,konvention, stadga, fördrag, statut m. m. Beteckningarna har i intenågon rättslig betydelse, och någon enhetlig praxis för beteckningen av olikaöverenskommelser förekommer inte. Detfinns inga folkrättsliga reglerom när bundenhet av en internationellöverenskommelse inträder. Denna fråga ingår i stället som ett led i denifrågavarande överenskommelsen. Vissa överenskommelser blir således enligt sinlydelse bindande för en stat direkt genom undertecknandet. Andra får dennaverkan först sedan undertecknandet har följts av ratifikation, dvs.