yttr · FX05FöU1 · 1974-12-31 00:00:00 — yttrande över motionen 1974:345 omgemensam stationeringsort för civilbefälhavaren och militärbefälhavaren. Genom beslut har civilutskottetberett försvarsutskottet tillfälle att avge yttrande över motionen 1974:345 omgemensam stationeringsort för civilbefälhavaren och militärbefälhavaren. Försvarsutskottethar inhämtat yttrande över motionen från överbefälhavaren. Efter remiss fråncivilutskottet har yttranden också inkommit från civilbefalhavarna i södra,västra och östra civilområdena samt Bergslagens civilområde. för medanledning av motionen anföra följande. Imotionen konstateras att man inom nedre civil- och militärområdeanser det vara en betydande fördel att civilbefälhavaren och militärbefälhavarendär har samma stationeringsort. Särskilt angeläget anses det vara attcivilbefälhavarens kansli finns på samma ort som militärområdesstaben.Motionärerna hemställeratt uppdrar åt Kungl, Maj:t att efter handgenomföra sådan organisationsförändring att civilbefälhavaren och hans kanslilår stationeringsort i samma län som militärbefälhavaren. Detär endast i nedre civil- och militärområde som statione-ringsorten ärgemensam för civilbefälhavaren och militärbefälhavaren. Läget i stort framgårav nedanstående sammanställning. Motionärerna gör en preliminär bedömning avmöjligheterna att tillgodose deras synpunkter, I övre Norriand ärlokaliseringen enligt motionärernas mening godtagbart ordnad. I östra civil-och militärområdet anser de det vara svårt att uppfylla önskemålet om engemensam lokalisering. kandenna rationalisering enligt motionärerna genomföras godtagbart i västra civil-och militärområdet och bra i övriga civil- och militärområden vid byte genomnaturiig avgång av civilbefälhavare. Motionenavstyrks av de fyra civilbefälhavare som hörts i ärendet. Lokaliseringen avcivilbefälhavaren och hans kansli kan inte ensidigt bedömas med hänsyn tillbehovet av samverkan med militärbefälhavaren och militärområdesstaben.Civilbefälhavaren i östra civilområdet konstaterar för sin del bl. Behovet och betydelsen av en smidig samverkanmellan militärområdesstab och civilbefälhavarkansli skall självfallet inteunderskattas, men det är angeläget att man vid frågans avgörande tillräckligtbeaktar motsvarande behov beträffande myndigheterna inom den civila sektorn.Denna rent civila samverkan kan utgöra en grundläggande förutsättning för ettgott utbyte av samverkan civilt/militärt. Enligt överbefälhavaren skullesamordningsverksamheten från militärbefälhavarnas synpunkt underlättas omcivilbefälhavarnas kanslier var samlokaliserade med militärområdesstaberna.Han pekar emellertid också på att civilbefälhavarkanslierna även skall samverkamed ett stort antal civila myndigheter. Konsekvenserna för denna samverkan viden flyttning av civilbefälhavarkanslierna till militärområdesstabernasstalioneringsorter kan överbefälhavaren inte överblicka. Någraväsentligare nackdelar med nuvarande ordning har överbefälhavaren inte kunnatkonstatera. Av yttrandena att döma är civilbefälhavarna av samma uppfattning. Försvarsutskottetkan för sin del hålla med motionärerna om atl det skulle vara till fördel församverkan i fred mellan civilbefälhavare och militärbefälhavare omstationeringsorten - som fallet är i nedre Norriands civil-och militärområde -vore gemensam. Frågan om civilbefälhavarens och fredskansliets stationeringsortkan emellertid inte bedömas endast med hänsyn till behovet av samverkan medmilitärbefälhavaren och militärområdesstaben. Som framgår av remissvaren ärcivilbefälhavaren, för att kunna lösa sina uppgifter som samordnande instans pådet civila området, i allmänhet mera beroende av en lokalisering i näraanslutning till de myndigheter och andra organ vilkas försvarsplanläggning deti första hand gäller att samordna. Utskottet är med hänsyn härtill inte berettatt tillstyrka motionärernas önskemål, som går ut på en prioritering avkontaktbehovet mellan civilbefälhavaren och militärbefälhavaren. Avbetydelse i sammanhanget är att befattningen som civilbefälhavare inte ärknuten till visst län inom civilområdet utan lill viss person. Som en följdhärav har inte heller civilbefälhavaren och hans kansli alllid sammaförläggningsort. En åtskillnad finns inom östra och västracivil-omrädena, där civilbefälhavarna bor i resp. medan kansliernafinns i resp, , Motionsyrkandet innebäratt man framgent skulle knyta civilbefälhavar- funktionentill visst län inom civilområdet. En sådan ordning kan uppen-bariigen fånegativa konsekvenser, när det gäller att få en lämplig landshövding somcivilbefälhavare. Utskottet anser, i likhet med överbefälhavaren, altnuvarande system har bestämda fördelar i detta hänseende. Även av detta skälbör molionen alltså enligt utskottets mening avslås. Enfråga som väntar på sin lösning är emellertid lokaliseringen av civilbefälhavarnaskanslier. Civilbefälhavaren i södra civilområdel erinrar om 1964 och 1968 årsriksdagsbeslut och konstaterar alt fredsorganisationen ären försöksorganisation vid två kanslier och ett provisorium vid de fyraövriga. Civilbefälhavaren anför yiteriigare: Del är heller inte fastslaget, var fredskansliernaskall finnas. Även om praxis utbildats så, att kanslierna legat kvar trots atttill civilbefälhavare utsetts en landshövding i annan residensort, kännerpersonalen en ganska stor otrygghet. Enligt uttalandena i samband medpropositionen 1964 kan kansliet för södra civilområdets del få fiytta mellansex residensorter. Civilbefälhavaren slutar med en förhoppning attriksdagen nu skall medverka till att alla sex civilbefälhavarna får enfastställd organisation, liksom också till att kansliernasfredsföriäggningsorter fastställs. Fråganom kansliernas fredsföriäggningsorter behandlades redan i propositionen1964:109 angående totalförsvarets regionala ledning. Chefen förförsvarsdepartementet beskrev situationen på följande sätt (s. 147): Självfallet är det önskvärt att inte behöva flyttakansliet i samband med ombyte av civilbefälhavare. Jag anser det emellertidinte möjligt att göra några bindande uttalanden härom. Kansliet måste enligtmin mening i regel förläggas till den ort, där civilbefälhavaren finnes, ochuppdraget som civilbefälhavare kan i allmänhet inte knytas till visst län. Praktiska skäl talar givetvis för attcivilbefälhavaren och hans kansli bör vara lokaliserade på samma ort. Detinnebär emellertid att kanslierna vid ombyte av civilbefälhavare kan behövaflytta från en residensort till en annan. Som framgår av det föregående är deti ett par fall så att civilbefälhavare och kansli har olikastalioneringsorter. Detta har uppenbarligen inte ansetts vara förenat mednågra större olägenheter. Detfinns också skäl som talar för att kanslierna erhåller fasta förläggningsorteri fred. Behovet av en central placering i förhållande till de civila organ,vilkas försvarsplanering skall samordnas, väger tungt i detta sammanhang. Ävenav hänsyn till personalen vid kanslierna är det angeläget attstationeringsorten bibehålls oavsett vilken landshövding som förordnas somcivilbefälhavare. Försvarsutskottethar för sin del kommit fram till att frågan om civil-befälhavarkansliernasfredsföriäggningsorter nu bör få en varaktig lösning. Övervägande skäl talarenligt utskottets mening för att kanslierna får stadigvarandeförläggningsorter och att lokaliseringen bestäms i första hand med hänsyn lillden civila försvarsplanläggning som skall samordnas. eventuellaolägenheter som följer av att kanslierna i något eller några fall ligger påannan plats än civilbefälhavarens stationeringsort torde inte vara större änatt de kan accepteras. A'ä/-varan(y<'. 'herrarPetersson i Gäddvik (m), i (s), i Stenkyrka(c), i (s), i (c), iÄngelholm (s), i (fp), (), herrarBrännström (s), (), i (s). i (c), Johanssoni (c), ()och (). GOTAB74 7650 S 1974